prot · GE09114 · 1991-05-17 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:114Fredagen den 17 majKl. 9.00Meddelande om sammanträdet fredagen den 24majAnf. 1 TALMANNEN:Med ändring av kammarens sammanträdesplananordnas inget arbetsplenum fredagen den 24 maj.Kammaren sammanträder den nämnda dagen förinterpellationssvar kl. 9.00.1 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 16 majFöretogs till avgörande arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /91:AU13, jordbruksutskottetsbetänkande /91:JoU25 ochkonstitutionsutskottets betänkande 1990/91:KU44(betr. debatten i dessa ärenden, se prot. 113).Arbetsmarknadsutskottets betänkande AU13Mom. 1 (regionalpolitikens allmänna inriktning)Först biträddes reservation 3 av Karl-ErikPersson med 17 röster mot 16 för reservation 4 avAnna . 252 ledamöter avstod frånatt rösta.Härefter biträddes reservation 2 av KerstiJohansson och med 36 röster mot13 för reservation 3 av . 241ledamöter avstod från att rösta.Därpå biträddes reservation 1 av . med 89 röster mot 36 för reservation 2 avKersti och . 165ledamöter avstod från att rösta.Slutligen bifölls utskottets hemställan med 134röster mot 89 för reservation 1 av . 64 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 6 (riskgarantilån m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 235 röster mot53 för reservation 7 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 8 (branschmässig avgränsning avnedsättningen av socialavgifter.eh Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 8 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 12 (regionalpolitiska medel tillunderleverantörer)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 12 av -- bifölls medacklamation.Mom. 15 (översyn av stödområdesindelningen)Utskottets hemställan bifölls med 215 röster mot74 för reservation 15 av m.fl.Mom. 19 (inplacering i stödområde 2 av )Utskottets hemställan bifölls med 248 röster mot40 för reservation 17 av ochGöran i motsvarande del. 1 ledamotavstod från att rösta.Mom. 20 (inplacering i stödområde 2 avHallstahammars kommun)Utskottets hemställan bifölls med 243 röster mot45 för reservation 17 av ochGöran i motsvarande del. 1 ledamotavstod från att rösta.Mom. 21 (inplacering i stödområde avHallstahammars kommun)Utskottets hemställan -- som ställdes mot motionA484 av -- bifölls medacklamation.Mom. 36 (inplacering i stödområde 1 av Älvsbynskommun)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservationerna 17 av och i motsvarande del och 18 av Karl-ErikPersson i motsvarande del -- bifölls medacklamation.Mom. 44 (förslag om program förlandsbygdspolitiken )Utskottets hemställan bifölls med 269 röster mot17 för reservation 23 av . 45 (försök med decentraliserat glesbygdsstödm.m. )Utskottets hemställan bifölls med 271 röster mot16 för reservation 24 av . 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 47 (regionalpolitiska insatser i vissaområden)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 25 av och -- bifölls med acklamation.Mom. 50 (insatser för kvinnor i glesbygd)Utskottets hemställan bifölls med 223 röster mot66 för reservation 28 av m.fl.Mom. 67 (anslag till landsbygdsutveckling)Utskottets hemställan bifölls med 241 röster mot39 för reservation 41 av ochGöran . 10 ledamöter avstod från attrösta.Mom. 77 (anslag till glesbygdsdelegationen)Utskottets hemställan bifölls med 157 röster mot67 för reservation 53 av ochGöran . 65 ledamöter avstod från attrösta.Mom. 85 (åtgärder i ochStockholms län)Utskottets hemställan -- som ställdes motutskottets hemställan med den ändrig däri somföranleddes av bifall till motion A504 av YlvaAnnerstedt m.fl. -- bifölls med acklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Jordbruksutskottets betänkande JoU25Mom. 3 (sänkning av fiskekvoterna m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 272 röster mot17 för reservation 2 av . 4 (den svenska sockernäringen m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 249 röster mot36 för reservation 3 av ochLennart Brunander. 5 ledamöter avstod från attrösta.Mom. 5 (överskottslagret av socker m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 200 röster mot90 för reservation 4 av m.fl.Mom. 7 (sockerbruk)Först biträddes det av underöverläggningen framställda yrkandet med 47 röstermot 18 för reservation 9 av ledamöter avstod från att rösta.Härefter biträddes det av underöverläggningen fastställda yrkandet med 45 röstermot 28 för reservation 8 av . 217ledamöter avstod från att rösta.Därpå biträddes reservation 7 av med 53 röster mot 51 fördet av under överläggningenframställda yrkandet. 186 ledamöter avstod från attrösta.Härefter biträddes reservation 6 av . med 67 röster mot 64 för reservation 7 av KarlErik och . 159 ledamöteravstod från att rösta.Slutligen bifölls utskottets hemställan med 152röster mot 117 för reservation 6 av . 19 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 8 (sockerbruk)Först biträddes reservation 10 av och -- som ställdes motreservation 11 av -- medacklamation.Härefter bifölls utskottets hemställan med 220röster mot 66 för reservation 10 av och . 3 ledamöter avstodfrån att rösta.Mom. 10 (konsekvensanalyser m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 269 röster mot17 för reservation 13 av . 14 (handlingsprogram för insjöfisket m.m.)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 15 av och -- bifölls med acklmation.Mom. 27 (laxfisket)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 23 av -- biföllsmed acklamation.Mom. 28 (skydd av den naturreproducerade laxen)Utskottets hemställan bifölls med 235 röster mot52 för reservation 24 av och . 42 (förlängning av nuvarande avtal)Utskottets hemställan bifölls med 235 röster mot53 för reservation 30 av m.fl.Mom. 44 (villkoren för upplåtelse avfiskerättigheter m.m.)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 34 av -- biföllsmed acklamation.Mom. 46 (lån till fiskerinäringen)Utskottets hemställan bifölls med 164 röster mot120 för reservation 35 av m.fl. 2ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande KU44Utskottets hemställan bifölls.2 § Verksamhet och anslag inom totalförsvaret1991/92Föredrogsförsvarsutskottets betänkande1990/91:FöU8 Verksamhet och anslag inomtotalförsvaret 1991/92 (prop. 1990/91:102).Anf. 2 i ():Herr talman! Dagens försvarspolitiska debatt är enhelt annan än den som egentligen skulle ha ägt rumoch gällt totalförsvarets långsiktiga inriktning. Omförsvarsministern hade varit här skulle jag haharangerat honom för att han toginitiativ till att förkorta en beslutsperiod som intehade de bästa förutsättningar för sig. säger jagdetta till kammaren i stället.Av skäl som jag i någon mån skall återkomma tillinleds nu en debatt som endast avser att tillgodoseförsvarets ettåriga övervintring i avbidan på ettlångsiktigt försvarsbeslut som, herr talman, allaförväntar sig skall komma om ett år.Herr talman! Jag tillåter mig att med anledning avdetta ställa en ängslig fråga. Med vilken rätt kanman egentligen förvänta sig ett försvarsbeslut omett år? Var det omöjligt att beredning iförsvarskommittén kunna formulera ett förslag tillregeringen för ett beslut nu , säger mig sundaförnuftet att det med två månaders beredningunder hösten efter valet kommer att vara ännusvårare att lägga fram ett komplett underlag för ettförsvarsbeslut på regeringens bord. Det ärsjälvfallet tillåtet att ha mycket stora förväntningarpå en eventuell ny regering, men förväntningarnamåste ändå ha realismens prägel. Jag ger därföruttryck för ängslan över att det kommer att blimycket svårt att klara det här.Vi moderater har gjort en sådan uppdelning av denhär debatten att jag nu tar upp försvarsfrågan i ettvidare perspektiv och kommersenare att närmare kommentera de direktavvikande meningar som vi moderater har anfört iutskottet.Det är alldeles uppenbart att det innebär ettförsvarspolitiskt misslyckande att det nu inte kanfattas ett försvarsbeslut såsom förutsatts.Regeringen bär självfallet det yttersta och tungaansvaret för detta.Att anställda i allmänhet och ansvarigledningspersonal i synnerhet inom det militära ochcivila försvaret liksom inom svensk materielindustrikänner osäkerhet i tillvaron och berättigat ställersig frågande till såväl vilja som förmåga inomförsvarsdepartementet är förståeligt.Det gagnar nu föga att gräva alltför djupt när detgäller varför det blev som det blev. Det kan dockinte helt förbigås att starka socialdemokratiskabindningar till begreppet oförändrad ekonomi --vilket försvarsministern något mera raljant för ettpar uttryckte med ''inte en krona mertill försvaret'' -- har försvårat ställningstagandet.Om detta uttalande var vägledande för desocialdemokratiska ledamöterna iförsvarskommittén vet jag naturligtvis inte. Mensåvitt man kunde förstå fanns det ett tydligt behovpå den socialdemokratiska sidan i kommittén av atttolka in både långsiktiga och säkrautvecklingstendenser mot bakgrund av den snabbaoch omtumlande händelseutvecklingen iCentraleuropa under det händelserika året 1990.Den säkerhetspolitiska skönmålning som var pågång verkade vara ett beställningsarbete för säkerhetsmässigt skulle tillgodose att mansedermera vid utformningen av det militärabehovet skulle stanna vid oförändrad ekonomi,med de allvarliga konsekvenser detta medför.Herr talman! Få områden har, såsom detsäkerhetspolitiska området, behov av att behandlasmed långsiktighet, realism och verklighetssinne.De fördelaktiga förändringar som förvisso har ägtrum i skall man ta till sig och kunnaglädjas åt. Det är en seger för demokratiernas kretsatt denna krets vidgas, och det är en framgång förvälståndsskapande krafter att planekonomierersätts med marknadsekonomier.Säkerhetspolitiskt måste dessa förändringaremellertid bevisa sin stabilitet och varaktighet föratt tillåtas påverka svensk säkerhetspolitik ochsvenskt försvar. Enligt moderat mening måstesåledes säkerhetspolitiken alltid ha marginalernapå sin sida.Jag skall uppehålla mig vid densäkerhetspolitiska miljö i vilken vi skall besluta omsvenskt försvars förmåga. På sina håll i landet harman varit snabb och dragit förhastade slutsatser.Försvarsdiskussionen har som så ofta kommit atthandla om tekniska detaljer ochfredsorganisationen på bekostnad av densäkerhetspolitiska analysen. Bryskt har förra åretsfredsyra kommit i skuggan av ett grymt storkrig vidGulfen. Läget i är fortfarande kritiskt. sådan situation är det mycket viktigt att vi läggerfast grunden för den försvarspolitik vi skall föra.Den grunden saknas. Det måste finnas ensäkerhetspolitisk analys av vår militära strategi, omdet värsta skulle hända. Vidare måste också dennastrategis omsättning i principer för enförsvarsoperations genomförande finnas.Nu är vi dess bättre långt ifrån oeniga på allapunkter. Således finns det få olikheter ibeskrivningen av den säkerhetspolitiskasituationen. Långt större blir skillnaderna mellanpartierna då vi drar de försvarspolitiskt betingadeslutsatserna.Jag tänkte återge en del av vad regeringen haranfört i sina anvisningar till överbefälhavaren,formulerade . I ett avsnitt betitlat''säkerhetspolitiska miljö'' är detintressant att kunna läsa att man tecknar sovjetiskaprioriteringar i på ett oomskrivet sätt somman kanske inte har gjort tidigare. Således skriverregeringen inledningsvis att den sovjetiskacentralmaktens ingripande mot frihetssträvandenai visar att ambitionerna att hålla sammanunionen prioriteras framför målet att skapa öppnaoch demokratiska förhållanden. Om än försvagadav en inre upplösning och en djupgåendeekonomisk kris kommer stormakten även iframtiden att förfoga över en mycket stor militärpotential.Efter att ha erinrat om denna del av Europasfortsatta strategiska betydelse för både ochSovjetunionen framhåller regeringen att redangeografiska förhållanden leder till att såväl Sverigesom framstår som viktiga skyddsområdenför vitala civila och militära centra. Allt talar för attregionen kommer att hakvar sin strategiska betydelse, säger regeringen,och detta oavsett om SSSR finns kvar i sinnuvarande form.Förändringar i påverkas i långtmindre grad nordflanken. ESK-besluten påverkarvarken stormakternas luft- ellersjötransportkapacitet, dvs. möjligheten att snabbtkomma till ett utgångsläge för ett anfall. Men somen följd av förlusten av den säkerhetspolitiskakontrollen i just kommer desovjetiska defensiva intressena i vårtÖstersjöområde att förstärkas, manar regeringen.Totalförsvarets planering skall därför utgå ifrånangriparens syfte att utnyttja somgenomgångs- och basområde främst förflygstridskrafter och för framskjutenluftbevakning. Detta betyder att ockupation avsvenska landsdelar kan bli nödvändiga för enangripare.Sammantaget gör regeringens säkerhetspolitiskabedömning som jag tagit några axplock ur ettstramt och välbalanserat intryck. Det kan vi skrivaunder på. Hur besviken blir man då inte när detgäller att dra konsekvenser av de gjordadeklarationerna. Då saknas logiken. Regeringensenvisa fasthållande vid oförändrad ekonomi är inteden logiska slutsats man skall dra av de gjordakonstaterandena. Lika litet drar statssekreterarenJan en acceptabel slutsats då han i -- om tidningen nu hartolkat honom rätt -- drog slutsatsen attinvasionsförsvaret skall skrotas. Det är inte i linjemed regeringens redogjorda deklarationer.Ett försvarsbeslut som skänker stabilsäkerhetspolitisk miljö för kan inte byggasupp på inkonsekvens i de grundläggandevärderingarna. Detta är en av de avgörandeanledningarna till att vi inte nu har ett förslag tilllångsiktigt försvarsbeslut på bord.Herr talman! Jag har i det föregående otvetydigtlåtit förstå hur otillfredsställande svenskttotalförsvar tillgodoses med oförändrad ekonomi.Jag är säker på att det här i debatten kommer attgöras gällande att i avspänningens tecken äroförändrad ekonomi bra och att det vid i eninternationell jämförelse t.o.m. är mycket bra.Till det vill jag bara säga att jämförelsen haltar.Länder omkring oss har som vi harurholkat vårt försvar med oförändrad ekonomi imycket hög grad höjt sin ekonomiska status förförsvaret och därmed förstärkt sina försvarsmakter.Det är från den högre nivån man nu gör halt ellert.o.m. minskar, dock ej i Finland.Som ett mått på hur otillräcklig en oförändradekonomi verkligen är vill jag något belysa ettbegrepp som finns iförsvarsdebatten och som jag tror uppfanns i denavsomnade försvarskommittén. Jag tänker på debegreppet kärnmodellen, som lanserades därför attdet med oförändrade ekonomiska medel inte pålängre sikt går att bibehålla det nuvarandeförsvarets numerär. Kärnmodellen står då för , applicerad på arméns brigadeer, säger sigendast ha medel för att underhålla halva antaletbrigader. Halva antalet brigader utgör dåprioriterade brigader som också underhålls ochkanske t.o.m. om möjligt förnyas, medan andrahalvan brigader, s.k. oprioriterade brigader, heltenkelt inte tillförs någonting. Det är lätt att förståatt denna modell för brigadunderhållet ärkostnadseffektiv då man endast underhållerhälften. Det borde dock vara lika lätt att förstå attde inte underhållna brigaderna efter 5--på likagoda grunder som de sedanutmönstrade IB 66-brigaderna är klara för att tas urkrigsorganisationen.Min bestämda uppfattning är följaktligen attkärnmodellen endast är ett förfinat instrument föratt i accelererande takt då och då halvera svenskförsvarskraft. Ingen kan övertyga mig ommotsatsen. Tanken på kärnmodellen är falskvarubeteckning och måste behandlas därefter.Regeringens handfallenhet införförsvarsproblematiken rymmer andra skrämmandeinteriörer. I avsaknad av ett långsiktigtförsvarsbeslut har en låt-gå-situation tillåtits blihandlingsmönster. Hela totalförsvaret lider avdetta. Sannolikt har materielindustrin, som är såberoende av långsiktiga beslut och värderingar,blivit mest lidande i denna långbänksdragning. Deoförändrade och alltför låga anslagen har medförtatt planerade materielbeställningar har enderareducerats, senarelagts eller rent av avbeställts.Denna behandling av den del av vårt totalförsvarsom dessutom utgör det starkaste inslaget i vårneutralitetspolitiska profil är oförsvarbar.Regeringens ansvar för detta är självfallet tungt.Ett inslag i debatten om materielförsörjningen somär särskilt anmärkningsvärt är att regeringen pågrund av bekymmer inom materielindustrin käntsig tvingad gå in med beställningar som man sedaninte finansierat. Försvarsmakten har såledestillförts Haubits 77 och Ubåt 90 med sådantförfarande.Bortsett från det moraliskt förkastliga i dettabeteende innebär förfarandet i praktiken att redanhårt bantade försvarsbudgetar för de olikavapenslagen ytterligare pressas av nya kostnader.Det har gått så långt att överbefälhavaren tvingatstacka nej till värdefulla och planerade nytillskott,t.ex. Ubåt 90 och Haubits-77, därför att det inte harfunnits medel. Det är nytillskott som i och för sigbehövs, men som inte kan finansieras. Likvälhävdar regeringen att kostnaden skall pressas in ibefintlig ekonomisk ram.I en totalt sett över hela den militära verksamhetenmycket pressad ekonomisk situation torde just numarinens budget genom den årsbudgeteradekostnaden, som inte är särskilt stor -- ca 350 milj.kr.vara den vapengren som svårast sargas av dettatilltag.Herr talman! De konsekvenser som dettatillsammans med vissa andra tillkommandekostnader får för kanske framför allt marinensbudget är oacceptabla. De överläggningar vi harhaft i utskottet för att om möjligt nå enighet för attinte utsätta framför allt marinens budget för dettahar inte lett till några lösningar. Jag ser inte nunågon annan utväg än att utbe mig om att deborgerliga partierna vid en eventuell borgerligvalseger utlovar att lyfta av regeringensobetalda räkningar. Man kan tala om det dukadebordet. Men försvaret kan inte ha bordet dukat pådetta sätt. Vi får röja av det, vi får göra rent, vi fårrätta till det. Det skulle kännas skönt -- inte för mig,utan i första hand för marinchefen -- om en sådanavisering kunde göras.En viljeyttring i denna riktning här i dagens debattskulle, utöver att vara en ytterligare substantielltillgång utöver vad som anförts i den gemensammaborgerliga reservationen 1, naturligtvis också gemarinchefen viss tillförsikt . Samtidigtskulle en del av de extraordinära åtgärder somchefen för marinen i brev redovisat för utskottetkunna undvikas. Detta är angeläget dels för denverksamhet det handlar om, dels förhandlingsfriheten inför ett kommandeförsvarsbeslut.Jag antydde , herr talman, att de tre borgerligapartierna har en gemensam reservation,reservation nr 1. Vi ger där gemensamt uttryck förden oro vi känner för den långsiktiga utvecklingeninom försvarsmakten. Vi gör det på dengemensamma grund vi har i det förhållandet att vialla tre, i och för sig med olika inriktning, finner attoförändrad ekonomi är otillräcklig.Herr talman! Tiden med låt-gå-politik inomförsvaret måste vara förbi. Vi måste åter till enordning där omgivningsanalys och en klart uttaladmålsättning med det svenska försvaret blirvägledande för vilken krigsorganisation vi behöverför att i varje tänkbar situation hävda den svenskabefolkningens integritet och nationella oberoende.Härav följer att behovet av fredsorganisationensförband och skolor ger sig självt. Vi kan inte som nufortsätta att lägga ned eller flytta förband tämligenoplanerat utan att veta varför och utan att berättadet till dem det gäller. Vi skulle på sin höjd kunnasäga att vi vet varför vi gör det om ungefär ,därför att då har vi tagit ställning tillkrigsorganisationen. Det är därför viktigt att viåtergår till en ordning i försvarsfrågor där saker ochting kommer till uttryck i rätt ordning.Herr talman! försvar och svenskmaterielindustri behöver besked. Vi moderateranser att beskeden måste bestå av såväl ökademedel som organisatoriska förändringar. Vikommer att göra allt som står i vår makt för attbeskeden skall komma redan om ett år.Anf. 3 ()Herr talman! Egentligen är sakernas tillståndbedrövligt och oroande --bedrövligt för att vi inte har kunnat arbeta oss framtill ett försvarsbeslut denna vår ochoroande när man funderar över möjligheterna tillett beslut nästa vår.Både uppskovet och risken för ytterligareförseningar är ytterst allvarliga såväl för vårtrovärdighet som för försvarets framtid, och inteminst för de försvarsanställda.För att först uppehålla mig vidbehandlingsfrågor och tid för försvarsbeslut vill jagsäga att vi, i liberalerna, anser attbekymren började då försvarsministern föll förlocktonerna från överbefälhavaren och ,som ju förordade att försvarsbeslutet skulletidigareläggas ett år.Ett av motiven i den argumentering som fördes varatt hela försvarsmakten måste behandlas i ett svepoch att armébeslutet inte kunde fattas separat.Försvarsministern borde, lika väl som vi med rättagjorde, ha kunnat hävda att beslutet om armén varen rest års försvarsbeslut. Beslutet omarmén kom ju sedan också att fattas separat, dockefter det att den nya försvarskommittén förberettärendet.Det kan tyckas onödigt att uppehålla sig vid detsom varit. Men det är inte utan betydelse när mandiskuterar framtiden och de åtgärder som skallvidtas för att skapa förståelse för de beslut sommåste fattas, så att åtminstone en del av vårförsvarsmakt bibehålls.Huruvida försvarsministern var inblandad ibeslutet, i den socialdemokratiska gruppen, om attlägga ner försvarskommittén kan jag inte uttala migom. Men även detta beslut var olyckligt ochkommer att tynga det fortsatta arbetet med attförbereda det försvarsbeslut som i alla fallteoretiskt skall fattas nästa vår.Just senareläggning och metoden att förpassafrågor till utredningar gör det omöjligt att nu fattabeslut. Även detta är till förfång för utvecklingen iförsvarsmakten.En uppgift fullbordade dock försvarskommittén.Den utvärderade den säkerhetspolitiskautvecklingen i vår omvärld. Detta betänkandeställde sig de fem partier bakom som då fannsrepresenterade i kommittén, och enligt våruppfattning är den lägesbild som där tecknadesfortfarande aktuell. Givetvis måste en uppdateringgöras med tanke på slutarbetet inför nästaförsvarsbeslut.Den positiva utvecklingen i Centraleuropakvarstår, liksom dialogen mellan stormakterna.Likaså kvarstår de viktiga strategiska ochmilitärgeografiska motsättningarna mellan USAoch . Vårt närområde berörs delsgenom kärnvapensituationen, där Sovjetunionensstarka beroende av kvarstår,dels genom att och fåttökad betydelse som skyddszon för det ryskakärnlandet genom upplösning.Förutsättningarna för den marginaldoktrin påvilken vi byggt vår uppfattning om vårttotalförsvars utformning har ändrats genom demilitärgeografiska förändringarna på kontinenten.Några övertygande argument för att vi skulle frångåvår i politisk enighet grundlagda politik omnödvändigheten av ett starkt svenskt försvar finnsinte i dag.Även om utvecklingen i vår omvärld inte har varitföremål för några drastiska förändringar sedan detsäkerhetspolitiska betänkandet justerades har enför vårt totalförsvar viktig händelse ägt rum,nämligen . Det är helt otänkbart atterfarenheterna från detta krig inte skulle finnasmed i förberedelsearbetet inför nästaförsvarsbeslut. Visserligen kan man misstänka attalla åsikter om nödvändiga satsningar kan finnastöd vid en utvärdering, men erfarenheterna måsteutnyttjas.Redan utan alltför inträngande studier kan detkonstateras att betydelsen av ett heltäckandeluftförsvar slogs fast -- just ordet heltäckande ärviktigt att poängtera. Vi har i trängda ekonomiskasituationer en benägenhet att i samband med vårplanering vara till freds med ensidiga satsningar påbekostnad av helheten. Detta kan visa sigödesdigert, om funktionerna skall användas.Vi väntar nu på ÖBs svar beträffande deplaneringsanvisningar som lämnades av regeringeni . En av de förändringar somregeringen då gjorde var att man skulle utgå frånändrade mål för totalförsvaret. Detta är i och för siganmärkningsvärt, eftersom harlagt fast de gällande målen, senast i samband med1987 års försvarsbeslut.En av förklaringarna när det gällertillvägagångssättet var givetvis att ÖB uttalat sigoförmögen att uppfylla gällande mål på denekonomiska nivå som regeringen lade som grundför planeringen.