prot · GE09128 · 1991-06-10 00:00:00 — Medborgarnas missnöje medrådande förhållanden har ofta lett till att nya partierhar kommit in i fullmäktige. Detta ser jag som entillgång för den kommunala demokratin.Men står den offentliga sektorn införproblem. har man byggt upp enstatlig styrning och detaljreglering av enormkaliber, som har varit styrande och som har bestämthur kommunernas verksamhet skall se ut.Nu är, som tur är, en utveckling på väg, där mycketav den här speciallagstiftningen försvinner. Det går,tyvärr, kanske litet väl långsamt. krävsdet att lagstiftningen förändras, att kommunallagenförändras. Mot den bakgrunden är det här förslagetbra. Det behövs alltså.Staten har ju tidigare alltför mycket bestämt hurkommunerna skall göra i stället för att bestämmaramarna, de nationella minimimålen.När vi går över till ett nytt system måstekommunallagen kunna fungera som en grundlag.Den måste kunna garantera demokratin ute ikommunerna. Kommunallagen skall fungera såvälför en kommun med 1 000 anställda som för enkommun med 80 000 anställda. Den skall fungerasåväl för en kommun med 10 000 invånare som fören kommun med över en halv miljon invånare. Föratt detta skall vara möjligt krävs det stor flexibilitet.Vidare krävs det offentlighet och insyn.Men hur skall man få en kommun med en halvmiljon invånare att fungera lika demokratiskt somen kommun med 10 000 invånare? Ett sätt ärnaturligtvis att dela upp en stor kommun påsmåkommuner. Ett annat sätt, och det tycker jag ärbättre, är att utveckla direktvaldakommundelsorgan, som bör ha en viss kommunalegen beskattningsrätt. På det sättet skulle t.ex. deolika kommundelarna i storstäderna få störremöjligheter att fungera demokratiskt. De skulle fåegna ekonomiska resurser och en vissbeskattningsrätt. Vidare skulle de faktiskt ha ettinvånarantal som i stort sett motsvarar vad somgäller i en normal svensk kommun. På det visetskulle storstadsborna inte hamna längre från sinaförtroendevalda än man gör i småkommunerna.Men om den statliga regleringen minskas och omstörre friheter skapas för kommunerna, krävs detför att demokratin skall fungera en störreoffentlighet och öppenhet. Man måste slå vakt omdessa.Jag ser positivt på förslaget om attoffentlighetsprincipen skall tillämpas i helägdakommunala bolag. Men vi i skulledessutom vilja att denna princip gäller även delägdakommunala bolag. En stor del av den kommunalaverksamheten flyttas ju nu över till kommunalabolag. Då är det angeläget attoffentlighetsprincipen gäller även här. På sammasätt förhåller det sig med små partier i fullmäktige.Ett litet parti skall inte ha ett inflytande som ärstörre än röstandelen. Men partiet behöverinformation. Vi menar att det faktiskt är rimligt attsmåpartierna får samma mått av information somde anställda faktiskt har . Därför beklagar viatt kommunallagskommitténs förslag inte harkommit med i propositionen. Därigenom minskarnämligen förutsättningarna för demokratin. Desmå partierna är ju en yttring av folkviljan. Det ärmycket viktigt att småpartierna får ett utrymme, såatt de kan agera. Dessutom är det viktigt att manhar möjlighet att ha öppna styrelse-, nämnd- ochutskottssammanträden, om man så vill.De här målstyrningsprinciperna, som man alltsåbörjar tillämpa mer och mer ute i kommunerna,leder kanske till att en mängdfullmäktigesammanträden ställs in. Då är detviktigt att komma ihåg att det krävs aktivitet frånpolitikerna. Det krävs att politikerna väckermotioner, interpellerar och ställer frågor. Det skallman naturligtvis göra även i små frågor, även omdet finns en målstyrning. Nämnder eller tjänstemänkan ju ha misskött sig i någon fråga. Därför är detviktigt att interpellations- och frågerätten harutvidgats. Tyvärr har den rätten inte utvidgats tillatt omfatta de ansvariga i bolagen.En av de viktigaste frågorna i det härkommunallagsförslaget rör miljötillsynen, som harnämnts förut. En fri obunden miljötillsyn ärnödvändig. Ja, säger någon, en sådan garanteras i5 § 3 kap. kommunallagen. Men vad är det som stårdär? Jo, där står det: En nämnd får inte heller utövai lag eller i annan författning föreskriven tillsyn översådan verksamhet som nämnden själv bedriver.Det är alltså sådan tillsyn som finns beskriven ilagen. Men det finns också en mängd fall där sådanthär inte är lagreglerat. Det finns alltså en mängdfall, där det behövs en tillsyn av t.ex. vadbyggnadsnämnden gör, utan att detta är föreskriveti lag. Det behövs någon som tillser attmiljöfrågorna sköts och att det fungerar i detsammanhanget ute i kommunerna. Det behöveralltså inte vara miljö- och hälsoskyddsnämnden.Det behövs dock en nämnd som är fristående frånolika intressen -- en nämnd som är fristående frånplaneringen av markanvändning, frånexploateringsintressen eller exploatering inomkommunen, från energiförsörjning samt frånavfallshantering eller annan miljöfarligverksamhet.Ponera att i en kommunbestämmer sig för en viss markanvändning. Manplanerar sedan för denna. Men den härmarkanvändningen är inte bra från miljösynpunkt.Det finns dock ingen miljölagstiftning som gör attvi kan gå emot just den här markanvändningen. Låtoss säga att det rör sig om en felplacering eller attdet rör trafiken, som ju inte omfattas av någonmiljölagstiftning i vårt land. Om byggnadsnämndenbestämmer att vi skall dra en trafikled eller utökatrafiken, finns det alltså ingen annan nämnd somenligt lagstiftningen skall tillse detta. Handlar vienligt den aktuella paragrafen, finns det alltså ingagarantier. Den här paragrafen måste såledeskompletteras, för annars blir det hela totalt ihåligt.I propositionen skriver regeringen: Om t.ex. bygg-och miljöärenden läggs samman i en nämnd, skallnämnden behandla ett ärende med utgångspunkt iden lagstiftning som gäller för det ärende sombehandlas. Man behöver därför inte enligt vårmening befara att det uppstår några oförenligamyndighetsroller.Egentligen är detta häpnadsväckande. Samtidigtsom man beslutar om ett byggärende och omplanering skall man alltså tillse miljöfrågorna ochmiljölagstiftningen. Jag menar att det här är ettexempel på två oförenliga roller. Detta kommerbara att leda till att miljöfrågorna och miljötillsynenkommer på undantag.Det borde således ha funnits en enighet här om attden aktuella paragrafen skall kompletteras; dettaför att slippa den här typen av problem.Det finns ytterligare problem vad gäller den friaorganisationen. Det är att kommunerna tyvärr kanminska antalet ledamöter i en nämnd. Vi hartillsammans med i en reservation föreslagitatt nio ledamöter i en nämnd skall vara ettminimum. Ett väl känt sätt att hålla vissa intresseneller vissa partier utanför en nämnd är att göranämnden tillräckligt liten. Då får alltså inte vissamindre partier insyn och får inte reda på vad somhänder.Sedan till detta med brukarinflytande. Jag tyckeratt det är beklagligt att det i lagen inte har införtsmöjlighet att delegera till organ där brukare ingår.Det går bara att delegera i de speciellt uppräknadefallen. Där finns inte brukare med utom enligt denomtalade litet speciella bestämmelsen i 6 kap. 38 §som innebär en villkorlig delegering, dvs. i vissaspeciella fall kan man ålägga en tjänsteman attfråga brukarna. I stället för att införa denna hybridi 38 § skulle man kunna skriva in att man kandelegera t.ex. till en styrelse på en skola där ävenföräldrar får ingå. Den möjligheten finns inte. Hurskall vi få , osv.inom den kommunala verksamheten om vi inte kandelegera beslutanderätt till kommunerna? Då kanman säga som en del gör: Vi skall inte ha sådanaskolor inom det kommunala skolväsendet, dem fårvi lägga utanför. Men om vi tror på en levandekommunal skola, måste den här möjlighetenfinnas.När det gäller självkostnadsprincipen, som hardiskuterats här, måste nuvarande praxis ändras.Nuvarande praxis innebär att man endast räknarmed historiska avskrivningar, inte medåteranskaffningsvärdet. Det får mycket märkligakonsekvenser. Kommunerna får först när de harvidtagit åtgärder och lånat upp pengar höjaavgifterna.Vi vill att kommunerna får rätt att avvika frånsjälvkostnadsprincipen för att därmed också kunnaanvända avgifter som ett styrmedel inom framförallt energisektorn. Därmed inte sagt attkommunerna skall använda detta som eninkomstkälla, utan som ett styrmedel. Vidaretycker vi att det skulle vara viktigt att kommunernafick möjlighet till ett ökat internationelltengagemang, att kommunerna fick störremöjligheter att ge katastrofhjälp och attkommunerna och landstingen fick möjlighet attförklara sig som kärnvapenfria zoner, vilket detegentligen inte får . Sist men inte minst anservi det viktigt att -- kalla den så --kommunalreformen med den nya kommunallagenskall utvärderas för att vi skall kunna följa upp vadsom händer ute i kommunerna och eventuellt göramodifieringar längre fram.Till slut yrkar jag bifall till reservationerna 11, 24,41 och 47.Anf. 6 ():Herr talman! I motsats till anser jagatt kommunallagsreformerna och inte minst dens.k. kommunblocksreformen i början av 70-taletstärkte grunden för den kommunala självstyrelsen.De kommuner som då skapades var starka medegen kraft att handlägga de flesta ärenden ochvårda sina angelägenheter, som det står i den nugällande kommunallagen. anser en majoritetav ledamöter attkommunerna nu är mogna att också ta ett störreansvar för sin egen organisation. Det är bara attbeklaga att inte alla har den meningen. Jag tyckeratt det är en aning sorgligt att de politiker som harsin bakgrund på det kommunala fältet innan dekom till ofta inte längre lita på sinaförutvarande kolleger. Den fråga som hardiskuterats mest i det sammanhanget är ommiljöhälsoskyddsnämnd skall vara obligatoriskeller inte. Jag vill då nämna, eftersom ClaesRoxbergh tog upp detta, att en särskild utredaretillsätts med uppgift att se över kommunernasmiljötillsyn och även att se över möjligheterna förstärkning av densamma.Det har också framförts farhågor för att enkommun skulle kunna inrätta en styrelse och inganämnder. Detta har främst framförts av centern.Det finns inte utrymme för en sådan organisationmed det förslag som vi nu behandlar.Myndighetsutövning och partsintressen får inteförenas i samma nämnd. Inte heller får en nämndutöva tillsyn över sin egen verksamhet. För att detskall stå helt klart har vi i utskottet tryckt på att det ipraktiken inte kan finnas kommuner utan nämnderutöver styrelsen.På tal om den fria ndorganisationen vill jag inteförneka att även jag står här med något av känslanhos föräldern som skickar i väg barnen på egenhand, men inte kan låta bli att snegla litet bakomgardinen. Självfallet är det en uppgift för riksdagenom det mot förmodan visar sig att vi hade fel elleratt utvecklingen i landet går åt så olika håll att detblir orimligt. Jag yrkar således avslag påreservationerna 10 och 11.Hela kommunallagsförslaget speglar en utvecklingsom innebär att kommuner och landsting får störrefriheter. reservation om attspecialregleringen skall minskas är alltså ettslag i luften. Utvecklingen rullar på. Därför yrkarjag avslag på reservation 9.I anslutning till vad jag tidigare sade omkommunreformen vill jag tillägga att enligtutskottets majoritiet är den nuvarandekommunuppdelningen ändamålsenlig, vilket intehelt och hållet utesluter en delning av kommuner,. Vi avstyrker därför förslag ireservation 1 från de borgerliga partierna om enstörre användning av kommundelningar.Ett par gamla bekanta återser vi i reservationernafrån och där manargumenterar för att kommuner skall kunna fåkalla sig stad och sin beslutandeförsamlingstadsfullmäktige. Det får man, men irättsligt hänseende finns det naturligtvis ingenanledning att ha ett system med olika namn påsamma saker. Därför yrkar jag avslag påreservationerna 2 och 8.Jag vill också påpeka att fastighetsinnehav somgrund för medlemskap i en kommun skallövervägas särskilt. Även om ingen har tagit uppfrågan, tycker jag att detta är en viktig punkt.Den nya kommunallagen innebär ingen revolutionpå den kommunala kompetensens område. Det ärsnarare fråga om att vi nu ger ett uttryckligt stöd ilagen för en praxis som redan tillämpas och attkompetensbestämmelserna samlas i ett särskiltkapitel. Den som väntar sig att där kunna utläsaexakt vad kommunen får eller inte får göra blirnaturligtvis besviken. En långtgående kommunalsjälvstyrelse låter sig inte detaljbeskrivas, och dethar heller ingen önskat.Vad som brukar kallas de kommunalagrundprinciperna lagfästs . Det rör sig omlokaliseringsprincipen, förbudet mot understöd avenskilda, likställighetsprincipen,retroaktivitetsförbudet och förbud mot spekulativaföretag. Den s.k. självkostnadsprincipen skallytterligare utredas. Eftersom utredning pågår ochutskottet inte har tillgång till det underlag somutredningen naturligtvis skall skaffa fram, villmajoriteten inte föreslå någon lagstiftning i dag.Beträffande rättsläget innebär dagens, eller snararemorgondagens, beslut därmed ingen ändring.Därför föreslår jag avslag på reservationerna 36, 37och 38.Om den allmänna kompetensen är vi ense iutskottet. På näringslivets område finns dock enklar och ideologiskt betingad skillnad. Skiljelinjenpå det här området går mellan oss som anser att detfinns både skäl och utrymme att utveckla ochförbättra den offentliga sektorn och dem som anseratt den bör krympas och inskränkas.Kommunernas rättigheter på näringslivsområdethar diskuterats mycket under det arbete som harföregått förslaget till ny kommunallag. Förslaget ärinte avsett att vidga kompetensen, men inte helleratt minska den. Även de som sjunger den friaföretagsamhetens lov inser att det ibland helt enkeltinte finns någon som är villig att åta sig atttillhandahålla allmännyttiga anläggningar ochtjänster, som det heter. Då är det kommunalaengagemanget kanske rent av nödvändigt, eller ivarje fall i högsta grad önskvärt. Vi har ju fått bevisför att det kommunala engagemanget har haft storbetydelse. Det bör enligt utskottsmajoritetensmening klart framgå av lagtexten att kommuneroch landsting undantagsvis har denna möjlighet.Jag yrkar därför avslag på reservation 4.Herr talman! Jag vill i detta sammanhang ta uppnågra särskilda frågor som berör de kommunalaföretagen.Jag börjar med att i en -- såvitt jagförstår -- fullständigt onödig reservation föreslår attriksdagen skall uttala att huvudregeln på detkommunala området skall vara att verksamhet skallbedrivas i nämndform. Majoriteten å sin sida anseratt nämndformen skall användas i största möjligautsträckning. Jag har litet svårt att se dennareservation som någonting annat än en markeringfrån , att man inte vill vara enig på denhär punkten. Jag tror därför att jag gläderreservanterna när jag nu yrkar avslag påreservation 13.Regeringen har föreslagit att de företag som ändåfinns, och som kommer att finnas ute ikommunerna, måste följa särskilda regler ominflytande och kontroll. De måste dessutom öppnasför en bättre insyn. Efter hörande av lagrådet ochdiskussioner i utskottet har vi på den här punktenkommit fram till vissa ändringar. Vi föreslår atthelägda kommunala företag skall följa sammaoffentlighets- och sekretessregler som annankommunal verksamhet. Huvudregeln skall varadensamma när flera kommuner samverkar medvarandra.I företag med andra delägare får offentlighetenavgöras med hänsyn till hur stor den kommunalaägarandelen är. Regeln bör alltså vara att det skallråda så stor öppenhet som möjligt. Jag vill gärnapåpeka att det förslag som utskottet lägger framinnebär en utökad offentlighet. En så långtgåendeinsyn som ledamöterna bakom reservation 14föreslår även i företag med mycket liten kommunalägarandel är ägnad att avskaffa sådanverksamhet. Jag yrkar därför avslag på reservation14.Det är inte heller meningen att införa någon nyhetbeträffande den kommunala rätten att rent allmäntfrämja näringslivet inom det egna området. ligger det klart inom det kommunalaintresset att verka för att det finns mark, lokaleroch annat som allmänt underlättar och i många fallmöjliggör etableringar.Ett individuellt stöd till näringsidkare blir somtidigare i princip förbjudet. Detta kan godtasenbart med stöd av synnerliga skäl. I propositionennämns som ett exempel upprätthållande av servicei glesbygd. Men också i våra glesbygder gällernaturligtvis huvudregeln att individuellt stöd inteskall få förekomma.Herr talman! I anslutning till det anförda yrkar jagavslag på de moderata och folkpartistiskareservationerna 4, 5 och 6.En särskild fråga som återkommer till KU medjämna mellanrum och också till andra utskott här iriksdagen är möjligheterna för kommuner attbetala ut vårdnadsersättning. Den frågan har varitföremål för många debattinlägg här i kammarenoch partiernas ställningstaganden är allmänt kända.Därför nöjer jag mig med att yrka avslag påreservation 3.En vänstermotion där man vill att bestämmelserna ituristbefogenhetslagen uttryckligen skall gälla ävenlandsting avstyrks med hänvisning till attnuvarande kompetensregler täcker det behov somkan finnas. Jag yrkar avslag på reservation 7.Herr talman! Målstyrning har blivit något av ettmodeord inom den kommunala sektorn. Det är ilikhet med tulipanaros något som är lättare att sägaän att åstadkomma i praktiken. Jag hör till dem sominte tror att vi kan uppnå en situation där politikerenbart ägnar sig åt stora och övergripande frågor.Däremot tror jag att vi både kan och måstefastställa våra mål med verksamheten i varjekommun och i varje landsting samt göra dem tillföremål för en omfattande politisk debatt. Så skerockså, enligt min erfarenhet, i ganska stor ochväxande omfattning.Det bör vara varje fullmäktigeförsamlings sak attdiskutera på vilket sätt arbetet skall varorganiserat. Även på det här området är det dagsatt myndigförklara de folkvalda församlingarna pålokal och regional nivå.Med det förslag vi diskuterar ökasmöjligheterna till delegation från fullmäktige tillnämnder och från nämnder till en eller fleraledamöter eller tjänstemän. Självfallet ligger dockvissa ärendegrupper kvar inom fullmäktigesbeslutsansvar. Enligt en moderatreservation är detinte tillräckligt att det såväl i propositionen som iutskottsbetänkandet klart sägs att det inte skall skenågon ändring av gällande rättspraxis. Att heltstänga dörren för smärre taxebeslut på delegationhar resten av utskottet inte ansett befogat.Beträffande delegering inom nämnd får viktigarefrågor inte delegeras. Skall målstyrningen få någoneffekt måste den kombineras med delegering avverkställighetsuppgifter.Herr talman! Jag vill gå över till frågan om utökatbrukarinflytande -- ett förslag som framförts frånolika håll. Jag ser dessa förslag som konstruktivaförsök att utveckla den offentliga sektorn. Var mani det utvecklingsarbetet skall hamna är enligt minoch utskottets mening för tidigt att fastslå,men vi noterar att arbete i den riktningenpåbörjades genomarbetsgruppen för vidgat brukarinflytande ochgenom den s.k. ungdomskommittén. Dessutompågår det ett beredningsarbete inomcivildepartementet. Jag yrkar därför avslag på dereservationer där det krävs utökad verksamhet pådetta område, reservationerna 27 och 28.Folkpartiet och vill däremot att brukarnainte ens skall kunna få en av fullmäktige föreskrivenrätt att yttra sig före ett beslut som de berörs av.Ylva var orolig för att man inte skallkunna fastställa kretsen av brukare, men rätten tillbrukarinflytande skall ju enbart tillkomma efter ettfullmäktigebeslut. Det är självklart att fullmäktigedå också måste fastställa vilka brukarna är. är fråga om en barnstuga är det väl inte särskiltsvårt att räkna ut att det är föräldrarna till barnensom räknas som brukare. Jag yrkar avslag påreservation 31.Herr talman! Kommunreformen på 70-taletmedförde otvivelaktigt en minskning av antaletförtroendevalda, en minskning som i viss månkompenserades genom den ökade mediebevakningsom ägnas den kommunala sektorn.Politiska beslut är föremål för granskning ochdebatt på ett helt annat sätt än då deflesta hade närmare till de förtroendevalda. Jag kaninte helt instämma i den idylliska bild som GöranÅstrand förmedlade över hur det var tidigare.Det är ändå på sin plats att , när vi tar ställningför en friare nämndorganisation, skickamed en varning till kommunerna att inte minskapolitikerkåren på något dramatiskt vis.Demokratin kräver tillgång till politiker på ett intealltför långt avstånd.En av tankarna bakom den nya lagen är att fästauppmärksamhet på de förtroendevaldas ställning.Jag vill då särskilt betona de politiskaorganisationernas ansvar för en levandekommunaldemokratisk debatt i vårt land.För att de förtroendevalda skall få vettigaförhållanden föreslås nu rätt till skälig ersättningför förlorad inkomst. Den möjlighet till detta somnuvarande kommunallagen ger har inte utnyttjats imer än varannan kommun och i ungefär vart tredjelandsting. Det är viktigt att man inte förlorarpengar på sina politiska uppdrag. De som inte harnågon inkomst, , förlorar juingenting på sina uppdrag. Om man har pension fårman den oavsett om man går på fullmäktigemöteneller inte. Om man har föräldrapenning får manden oavsett om man går på nämndsammanträdeneller inte. Jag tror inte att jag behöver argumenteraför att främst anställda i det privata näringslivetbehövs inom politiken i större utsträckning än vadsom fär fallet . De får praktiskt taget alltidlöneavdrag och förlorar därmed pengar när de gårpå sammanträden på arbetstid. Detsamma gällernaturligtvis också många företagare. Det finnsalltså starka rättviseskäl för den föreslagna regeln.Jag yrkar därför avslag på de reservationer därdetta tas upp. Utskottet har inte funnit tillräckligaskäl för att ytterligare detaljreglera rätten tillledighet för politiska uppdrag.Herr talman! Jag vill i detta sammanhang säga attvi i har en stor andel kvinnor i beslutandeförsamlingar. Men med tanke somkvinnor och män på papperet har haft likaförutsättningar för politiskt arbete är det ändåhögst anmärkningsvärt att kvinnor fortfarande ärklart underrepresenterade. Och på den kommunalanivån har man i det som vi kallarprimärkommuner den lägstakvinnorepresentationen bland folkvalda, nämligen32 %. Och i ledande ställning inom politiken ärenbart av de heltidsanställda kvinnor. I dettasammanhang har vi alla ett ansvar.Herr talman! Om vi skall få en mer målrelateradinriktning på det politiska arbetet är det nödvändigtatt utveckla uppföljningen bättre. Det har ingenannan nämnt , och jag skall därför intenärmare gå in på det.Frågan om närvarorätt på sammanträden togs upptidigare här. Denna fråga diskuterades flitigt i bl.a.kommunallagskommmitten. Det förslag som därlades fram om att småpartier skulle få insynsplatseri styrelsen möttes av ett stort motstånd iremissomgången. Regeringen har därför valt enannan väg som utskottsmajoriteten instämmer i,nämligen att man skall bibehålla de nyamöjligheterna som finns för kommunerna att självabesluta om närvarorätt på detta område. Jag yrkardärför avslag på reservationerna 18, 19 och 20.Jag tänker inte närmare gå in på initiativrätt ifullmäktige för lokala nämnder, interpellationer,obligatorisk yttranderätt för ersättare och kravenpå bordläggning i nämnd, utan jag nöjer mig medatt yrka avslag på reservationerna 21, 23, 25 och 26.Kommunala folkomröstningar hör till deväldebatterade frågorna här i kammaren och iutskottet, och jag yrkar därför avslag också påreservation 22.De anställdas möjligheter till inflytande behandlasnaturligtvis i kommunallagsförslaget. villavskaffa de partssammansatta organen, ochmiljöpartiet och de borgerliga partierna vill inte attde anställda skall ha någon närvarorätt inämnderna. Socialdemokraterna ochvänsterpartiet har liksom tidigare en större tilltrotill de anställda. Jag yrkar därför avslag påreservationerna 32, 33 och 34.Till tvistefrågorna i kommunallagskommitten och iutskottet hör öppna sammanträden med styrelser,nämnder och utskott samt direktvaldakommundelsorgan. Behovet av kommunalinformation kan tillmötesgås utan att andrasammanträden än fullmäktiges görs offentliga ochförmodligen med ett betydligt bättre resultat.Direktvalda lokalorgan kan låta som en sympatiskidé, men för mig hänger direktval ochbeskattningsrätt ihop.