prot · GE09128 · 1991-06-10 00:00:00 — Och i det avseendet är juClaes Roxbergh logisk när han föreslår detta, meningenting om detta sägs i den reservation som hanstår bakom.Vilka som blir valda till lokala organ beror ju i höggrad på de lokala partiorganisationerna. Så bör detvara även i fortsättningen. Jag yrkar alltså avslagäven på reservationerna 44 och 45.Det internationella engagemanget är i huvudsak enriksangelägenhet. Men att man därför skall draundan alla möjligheter till internationelltsolidaritetsarbete i kommunerna är moderaternadess bättre ensamma om att vilja. Jag vet inte omdet är ett utslag av den nya etik som om. Den ändring som föreslås är snarasten praktisk uppmjukning av regler som uppfattadessom stelbenta och byråkratiska. Vänstern ochmiljöpartiet vill dessutom att kommuner ochlandsting skall få lämna ekonomiskt bistånd, vilketär principiellt mycket mer betänkligt. Det gällerockså övrigt internationellt arbete där inriktningenär sådan att det bör drivas en enhetligutrikespolitisk linje i landet. Jag yrkar därför avslagpå reservationerna 39, 40, 41, 42 och 43.I några fall har ytterligare utredningar föreslagits.Utskottet menar att det kommunala partistödet,sekretessfrågor i samband med en friarenämndorganisation, handlingars offentlighet ikommunala företag och det personliga ansvaret förförtroendevalda bör utredas vidare i någon form.Vi avstyrker dock förslag om utredning av denkommunala beskattningsrätten som uttrycks ireservationerna 46 och 47, vilka jag yrkar avslag på.Centern och föreslår att en nykommunaldemokratisk utredning bör tillsättasomedelbart. Jag är inte övertygad omnödvändigheten av det. Det ökade intresset för dekommunala frågorna som har växt fram under desenaste valperioderna tror jag håller i sig. Dehänder så mycket i våra kommuner , och jag ärganska övertygad om att vi kommer att diskuterade kommunala frågorna mycket i riksdagenframöver. Självfallet har också regeringen ettansvar att följa upp den nya lagen och allt annatsom dessutom påverkar den kommunalaverksamheten. Debatten är, som i dagens första inlägg, inte slut i och med detbeslut som vi kommer att fatta här undermorgondagen och skall naturligtvis inte heller varadet.Herr talman! Jag har yrkat avslag på flertalet avreservationerna, åtminstone de reservationer somnämnts, utom reservationerna 48 och 49, vilka jagnu ber att få yrka avslag på. Utskottsmajoritetenstår naturligtvis bakom sin skrivning i betänkandet.Och om det är några reservationer som jag harglömt att yrka avslag på gör jag det nu och yrkarbifall till hemställan i konstitutionsutskottetsbetänkande 38.Anf. 7 () replik:Herr talman! Jag nämndes redan i första meningeni anförande och begärde då ordet.Jag vill emellertid börja med en annan sak. Detframgick både av vad sade och vadjag sade i mitt anförande att det på en rad väsentligapunkter finns en samsyn. Den samsynen handlarom att det i ett demokratiskt samhälle är viktigtmed en lokal förankring av besluten och att man,med de traditioner som vi har i det svenskasamhällsarbetet, slår vakt om den representativademokratin på lokal nivå. Det är bl.a. detta somgör att vi har en samsyn i många frågor och attnågra av partierna uttalar en stor oro när det gällerhur vi hanterar den lagstiftning som skall ge dessaförutsättningar.Ulla hade en genomgång av allareservationer på ett sätt som liknar det som vigjorde i utskottet . Jag haringen anledning att upprepa de argument som jagframförde i talarstolen för sedan. Menfortfarande menar jag att socialdemokraterna ikonstitutionsutskottet gör sig skyldiga till en felsynnär de å ena sidan talar om hur viktig den lokalasjälvstyrelsen är och å andra sidan inte låter dentillämpas. Beträffande det resonemang omkommundelning som vi har fört länge, dvs. att manskall ta absolut hänsyn till en entydig lokalopinion -- t.ex. när det gäller Lekebergafallet, somjag tänker diskutera med civilministern senare --undrar jag hur man å ena sidan kan tycka att lokaldemokrati är viktig, och å andra sidan strunta i vadkommuninvånarna vill.Precis på samma sätt ser jag på frågan om hurkommunerna skall bestämma sitt rättsliga begrepp.Kommunbegreppet är på många ställenkompletterat med stadsbegreppet, helt enkeltdärför att stadsbegreppet upplevs som detrelevanta. Där man väljer att kalla sig stad sägerman också att man vill göra det fullt ut. Och i ettkomplicerat lagstiftningsarbete är detta en mycketliten detalj. Och för mig är det närmast obegripligtatt man då inte följer vad en rad kommuner säger,och det gäller både stadsbegreppet och begreppetstadsfullmäktige.Det allra värsta är emellertid synen på att facket vidsidan av den representativa demokratin skall ha ettdubbelt inflytande. Det är alldeles obegripligt försvarar den kommunala demokratin ochsamtidigt urholkar den på ett sådant sätt att mansäger att facket skall kunna gå in och delta isammanträden. Jag har varit kommunalman och har en rad erfarenheter av vad som händeinne på nämndsammanträdena i samma ögonblicksom försöksverksamheten började för 12 år sedan.Helt plötsligt blev hela hanteringen annorlunda.Ett främmande begrepp kom nämligen in iverksamheten. har denna försöksverksamhetpågått. För mig är det obegripligt attsocialdemokraterna nu inte drar den enda rimligaslutsatsen, nämligen att försöksverksamheten ickeskall fullföljas i lagstiftningen.Anf. 8 () replik:Herr talman! säger att skiljelinjen isynen på den kommunala verksamheten går mellanoss som vill avskaffa den offentliga sektorn och ersom vill förstärka och föbättra den. Men så är detinte. Skilljelinjen går mellan er som tycker attkommunerna kan syssla med vad som helst och ossandra som tycker att kommunerna skall syssla meddet som är oundgängligen nödvändigt och som intekommer till stånd på annat sätt. Vad finns det föranledning för kommunerna att hålla på medsolarier, auktionsverk, budverksamhet och enmassa sådana saker, när det finns så många oerhörtangelägna områden som faktiskt behöver bådereformeras och effektiviseras. Det gällerbarnomsorgen och det gäller äldreomsorgen, somnu står inför en så stor omvälvning närkommunerna skall ta över. Då finns det faktisktinte något utrymme för att hålla på med sådant somprivata företagare gör så mycket bättre.Det kommunala engagemanget i vissaglesbygdskommuner är både önskvärt ochnödvändigt säger . Jag håller medom detta. Det finns ställen i , där serviceninte kommer till stånd om inte kommunerna ordnarden. Då kan det vara fullt korrekt att kommunernagår in -- men det behöver inte ske i bolagsform.Man kan mycket väl driva verksamhet inämndform och ändå ha sekretess för t.ex.affärshemligheter.I detta sammanhang vill jag gärna ansluta mig tillvad civilministern skriver i sin artikel i , där han säger: ''Kommunerna ochlandstingen är och skall vara demokratiskabeslutsorgan, inte företag som skall drivas i enighetmed de senaste managementteoriernasmodebegrepp.'' Jag tycker att detta är alldelesutmärkt uttryckt. Det innebär att man harnämndformen såsom huvudregel.När det gäller målstyrning instämmer jag något iUlla farhågor. Det är inte alls möjligtatt utan vidare överföra näringslivets målstyrningtill offentlig verksamhet, som i mycket innebär attmånga åsikter skall jämkas samman för att manskall kunna nå målet. Jag skall utveckla detta litetsenare. För att kunna målstyra behöver mandessutom känna till detaljerna väldigt väl. Därkommer politikernas inflytande väl till sin rätt.Anf. 9 () replik:Herr talman! Det är viktigt att understryka att vi äröverens om mycket av det som kommer att beslutasi morgon. Den väsentliga frågan att diskutera ärinriktningen av den kommunala demokratin iframtiden.Ulla undrade om vi inte litar på vårakolleger ute i kommunerna. Men hon gör det juinte själv heller, för hon ville stå och kika bakomgardinen för att se vart det bar hän. Och inte nogmed det: hon ville skicka med en klar varning.Detta har vi tagit upp i reservation 48 och sagt attdet är viktigt att vi nu precis som efterkommunallagsbeslutet följer upp denkommunaldemokratiska utvecklingen.Vi stiftar ju inte lagar genom de anföranden som vihåller här i kammaren. Men de kan givetvis vara enfingervisning till kommuner som befinner sig i ettutredningsarbete och tänker begränsa demokratinoch inflytandeposterna. Den senaste artikeln iraden av artiklar som har hafthandlar om , som skall ha två nämnderförutom kommunstyrelsen: en för myndighetsbitenoch en för mjuka frågor. Vad utskottet har sagt ochvad som har sagts här i debatten tolkar jag så attdetta inte är en möjlig utveckling. Sådant här tyckerjag att man måste följa upp. Det är viktigt attunderstryka i detta sammanhang attkommunallagen inte är till för heltidsanställdapolitiker, vilka kommer att bli fler när helaverksamheten läggs på ett fåtal organ. Den är inteheller till för de kommunala tjänstemännen. Den ärtill för att stärka medborgarnas inflytande ochskapa en bra service.När det gäller kommundelningar ger UllaPettersson på nytt en hyllning tillstorkommunreformen. Där har argumenteringen iså måtto växlat att man nu säger att man inteutesluter delningar av kommuner . Detär väl en fortsättning på varannandagspolitiken.Nästa gång kanske det blir en delning när detkommer in en ansökan. Med en förändradmajoritet i och en ny regering tror jag attde kommuner och de delar som vill uppnå en nykommunal frihet kommer att få helt andraförutsättningar.Anf. 10 () replik:Herr talman! Jag beklagar att förslaget om insynför småpartier inte blev infört i propositionen och idet slutliga förslaget från utskottet. Även omremissinstanserna var negativa, hade det funnitsmöjlighet att ta fram ett förslag som inte gick likalångt. Man hade t.ex. kunnat skriva in på ett klartsätt möjligheten för kommunfullmäktige att inrättainsynsplatser så att det framgick att man kunde göraså.Miljötillsynen försöker kommaundan genom att framhålla att man har tillsatt enutredare. Men det är egentligen så uppenbart skulle kunna vidta åtgärder . Detbehövs ingen utredare. Det är uppenbart att dessaintressekonflikter finns när det gällermiljötillsynen. Därmed skulle man ha kunnatskriva lagtexten på ett annat sätt. Det behöver inteutredas mer.Även beträffande brukarmedverkan är det så passklart att brukarna skall finnas med att man hadekunnat skriva in denna möjlighet i lagtexten när detgäller delegering. Det är endast i delegeringsfrågansom hindret finns att gå vidare. Detta förhindrar påett allvarligt sätt utvecklingen av den offentligasektorn.Anf. 11 () replik:Herr talman! Jag hade nog tänkt hålla ett annatanförande än det som jag höll. Men eftersompraktiskt taget alla områden i betänkandet komupp under den första diskussionsrundan, kände jagmig på något sätt tvingad att ta upp dem.Civilministern och min partikamrat fortsätta den mer principiella debatten.Jag håller med om att vi måste slåvakt om de lokala inslagen i självstyret. Där är vi istora stycken överens. Men varför, ,skall man ha olika namn på samma sak? Varförskall man kalla vissa kommuner för städer menandra inte? Vill man ha en klar och tydliglagstiftning, har jag svårt att inse vitsen med detta.Jag har uppenbarligen också bättre erfarenheter änGöran av de anställdas närvaro ikommunala beslutande församlingar. Egentligeninnebär det inte någon större skillnad för min del,men det visar på en skillnad i synen på de anställdasmöjligheter att ha någonting att ge.Ylva talar om skiljelinjen, och jagvidhåller att den går mellan oss som vill slå vakt omoch utveckla den offentliga sektorn, och dem sominte är så intresserade av detta. Ville vi attkommunerna skulle få besluta om vad som helst, såbehövde vi ju ingen kommunallag.Jag vill också protestera mot i hennes första inlägg, att barnomsorgoch äldreomsorg fungerar dåligt. Min erfarenhet äratt det som regel fungerar mycket bra.Men ibland, , måste kommunernata över verksamhet, och också sopa upp efter detprivata näringslivet. Jag har ett bra exempel frånmin hemkommun. Privata initiativtagare somskulle bedriva fritidsverksamhet för ungdomarhoppade av , och stårman där och vet inte om det överhuvud taget blirnågon verksamhet. Hinner man frånfritidsnämnden, från kommunalt håll, så fixar mandet.Skillnaden mellan och mig när detgäller synen på kommunernas frihet är väl att jagnöjer mig med att kika bakom gardinen. Jag tyckerinte att man behöver tillsätta enutredning. Jag litar så mycket på kommunerna attjag tycker att de skall få besluta om vilkainsynsmöjligheter de skall ha.Varannandagspolitik, , kan detverkligen bli om man i kommunerna växlarmajoritet när det gäller om man vill ha engemensam kommun eller om man vill ha endelning. Skall man då varje mandatperiod slå ihopeller skilja kommunerna? Det kan knappast vararimligt.Till vill jag slutligen säga attkommunen har möjlighet att ge insyn försmåpartier genom bestämmelsen i 4 kap. 23 §.Anf. 12 () replik:Herr talman! Bara för att det inte skall bli någramissförstånd vill jag säga att den här enigheten somvi har talat om skall understrykas hela tiden.Det var några saker som sade sominte kan få stå oemotsagda. ''Sopa upp efternäringslivet'' -- så råkade hennes ord falla. Jag hari suttit i kammarrätten som s.k. särskildledamot. Denna lagstiftning kom till 1979, och denhade som bakgrund att kommunerna gav sig in påen rad olika områden som kommunerna enligt dentidens lagstiftning inte borde ge sig in på. Förstfattades dessa beslut efter besvär i länsstyrelse ochregeringsrätt, och sedan lades de påkammarrätterna.Min erfarenhet är nog att om någon har behövtsopa, så är det samhället som har varit tvunget attsopa där kommunerna har gått utöver sinabefogenheter. Det är faktiskt en mycket väsentligdel av bakgrunden till den kommunallag som vi nuskall anta -- att försöka definiera vad man får göraoch inte får göra, att diskutera vad som skallbedrivas i nämndarbete, i stiftelseform och ibolagsform. Då är ju uttrycket att sopa upp efternäringslivet ett mycket märkligt uttryck, inte minstunder de dagar då den offentliga sektorn diskuterasi termer av förnyelse och kris.Sedan till frågan om stad. Det var ju faktiskt så attvar och en av de här städerna hette stad.Klåfingrighet är inte att man återför begreppet utanatt man tog bort det. Det fanns ingen anledningalls, t.ex. i den stad där vi befinner oss , att ändrabegreppet stad till kommun. När det nu råkade bliså, säger man i fullmäktige, därjag har suttit : Låt oss nu fåkalla för stad i alla sammanhang, ävende rättsliga!Till sist bara en liten kommentar beträffandefacket. Det handlar om dubbelt inflytande.Representativ demokrati har som grund attväljarna i val talar om vilken politisk struktur detskall vara på fullmäktige. Genom att man ger facketett inflytande -- för det blir ett inflytande i sammaögonblick facket har insyn och medverkar i ettnämndarbete -- ifrågasätter man den kommunalademokratin. I hela det stora och på många sättutmärkta kommunallagspaketet är detta denprincipiellt verkligt tveksamma formen. Om manläser remissinstansernas uttalanden och ser påutvärderingen -- och jag utgår från att UllaPettersson har gjort det på samma sätt som viandra -- så får man inte alls en entydig bild. En radremissinstanser ifrågasätter både effekterna ochsjälva tekniken vid fackets medverkan inämnderna.Anf. 13 () replik:Herr talman! Jag vill först ta upp ett par saker somjag inte hann med i min förra replik. Det gällerfrågan om brukarinflytande. sadeatt brukarna får väl definieras vid varje beslut ifullmäktige. Men enligt den lag som vi skall beslutaom behövs det inget fullmäktigebeslut för attfastställa vilka som är brukarna. En nämnd fårdelegera till tjänstemän att besluta i vissa frågor,och inhämta synpunkter från brukarna.Jag menar att det är oerhört olyckligt att det i denhär lagen inte finns några motivtexter när det gällerhur praxis skall utvecklas och vad som är brukare; iannan lagstiftning finns faktiskt sådana texter.Detta innebär att det här lämnas utrymmen för ettgodtycke som jag anser vara oacceptabelt.Ulla sade vidare att den härlagstiftningen kommer att innebära att deförtroendevalda kommer att få rätt till skäligersättning. Om det nu hade varit så, hade vi intehaft någon anledning att reservera oss. Vi tycker förvår del att kommunerna själva skall få välja i vilkenform man vill utge ersättning. Med förslaget omersättning för förlorad arbetsförtjänst är det tyvärrrisk för att det inte alls blir någon skälig ersättning.På en del ställen där man har infört ersättning förförlorad arbetsförtjänst har det nämligen visat sigatt många har fått avstå från ersättning, eller harfått mycket dålig ersättning för sitt kommunalaarbete. Man skall ju inte, , tvingasarbeta helt gratis. Också pensionärer, studerandeoch skiftarbetande skall ju ha rätt till skäligersättning för demokratiskt arbete.Men innebär förslaget att om man råkar ha ettsammanträde på tid där man inte har sin arbetstidförlagd, så får man ofta ingen ersättning alls. Vadsom händer i kommuner där det lämnas ersättningendast för förlorad arbetsförtjänst är att arvodenadras ned till ett minimum, eller ibland avskaffas. Dåblir det alldeles uppenbart mycket orättvist för vissagrupper. Dessutom blir det så krångligt att mant.o.m. måste schablonisera -- och då är det väl ändånågot fel.Ulla tog vidare ett exempel från sin egenkommun, där man var tvungen att ta öververksamheten. Jag tycker att det var ett bevis på attkommun alldeles uppenbart har varit oskicklig i sitturval av uppdragstagare -- att man har gettuppdraget till organisationer som inte klarar avuppgiften.Jag kan ge ett annat exempel från min egenkommun, och jag återkommer, herr talman, i minnästa replik till det.Anf. 14 () replik:Herr talman! Det finns, , ingetexempel på en delad kommun där man har velatåtergå. Erfarenheterna är så goda, och det bordeväl vara besvärande för råder det fullständig politisk enighet iÖrebrofallet -- -- om att man ville bli enfri enhet.När det gäller de fackliga företrädarna ochbrukarinflytandet säger vi att det är felaktigtinnehåll i kommunallagen. Det politiska ansvaretskall vara helt och fullt för de politiskt valda. försöker göra sak av att vi föreslårdirektvalda lokala organ, och säger att med detborde följa beskattningsrätt. Så är det ju inte. Delokala organen verkar inom kommunen, och i denorganisationen är det fullt möjligt att bygga upp eninstitution med direktvalda organ.Slutligen gäller det arvodena. Jag tycker att det varen väldig nedvärdering av vissa förtroendemän somUlla gjorde. Det är beklagligt om mansäger att vissa skall åta sig de politiska uppdragenpå rent ideella grunder. Det leder till att vi kommeratt tappa ytterligare grupper av förtroendevalda, avpersoner som är villiga att åta sig de här uppdragen.Vi menar att kommunerna skall ha möjlighet attfritt välja om man vill hålla uppe ersättningen förden insats som görs för kommunen.Reglerna för att ersätta de kommunaltförtroendevalda är inte särskilt tydliga ipropositionen. Det skall ges ersättning i skäligomfattning, och det finns en övre gräns som inte fåröverskridas.Skälighetsnormen innebär också att det skall varaen nedre gräns. Det finns ett minimum förersättningen. Vidare sägs det uttryckligen att detfinns inga klara regler, utan man förväntar sig attkommunförbunden skall utarbeta sådana.Detta tycker jag inte är bra. Det hade varit rimligtoch riktigt att klart hade kunnat anvisavad det är som skall gälla på den här punkten. Nukan vi få väldigt varierande ersättningsregler, ochframför allt kommer det att drabba vissa kretsar avförtroendevalda, vari den stora gruppendeltidsarbetande måste räknas in.Anf. 15 () replik:Herr talman! och jag kan diskuteravem som sopar efter vem utan att komma så mycketlängre i den diskussionen. Jag redogjorde för ettexempel på hur det kan gå till, och då är det i mångafall tryggare att kommunerna står förverksamheten.Fackets inflytande är begränsat till frågor som berördet som facket kan ha anledning att ha insyn i. Detframställs väldigt lätt som att de kommunala fackenskulle ha möjlighet att lägga sig i all kommunalverksamhet. Så är det inte.Ylva är fortfarande orolig förbrukarinflytandet. Jag utgår ifrån att de somutpekar brukare också vet vilka de pekar ut. Jagtror nämligen inte att kommunala företrädare, påvilken nivå de än finns, är dummare änriksdagsledamöter.Skälig ersättning har både ochYlva tagit upp. Om jag inte var tydlignog förra gången, skall jag vara det nu: Jag har intesagt att man skall fullgöra kommunala uppdrag heltgratis, om man inte förlorar inkomst på det. Jagtror i det här fallet också på kommunerna, att dekan fastställa lämpliga regler.Jag tror inte att det behöver vara så förfärligtkomplicerat. Praktiskt taget alla har ju ensjukpenninggrundande inkomst, och det kan varaen lämplig utgångspunkt i sådana här avseenden.Det står för övrigt också tydligt i lagförslaget attarvodesrätt finns.Det har egentligen inte med den här debatten attgöra, men jag kan inte låta bli att ocksåkommentera vad sade om deoskickliga kommunalpolitikerna i Gotlandskommun. Det var den borgerliga majoriteten somstod bakom beslutet. De socialdemokratiskaledamöterna reserverade sig mot det beslut somsedan visade sig få de följder om.Anf. 16 Civilminister ():Herr talman! När fattar beslutom en ny kommunallag -- omröstningen sker ju -- är det en viktig händelse, som jag ser det.Vi fick de första kommunalförordningarna 1862,och det har sedan gjorts ganska få störrerevideringar. Både och 1977 årskommunallagar tillkom som bekräftelser ochfullföljande av två stora kommunalaindelningsreformer. Den kommunallag som det nuskall fattas beslut om har inte den bakgrunden utantillkommer i ett skede som kännetecknas av ettomfattande inre arbete, en inre omstruktureringoch reformering av kommuner och landsting.Jag är naturligtvis glad att betänkandet somkonstitutionsutskottet har förelagt förbeslut tyder på en mycket stor enighet när det gällerde kommunala frågorna. Det är en viktiglagstiftning, och det är viktigt att det finns enbetydande samsyn i de stora frågorna. Visserligenhar det avgivits 49 reservationer, vilket kunde tydapå någonting annat, men när man går igenom demser man att i alla de stora frågorna finns det enbetydande enighet och oftast en ganska kompaktmajoritet.Jag tänker bl.a. på frågorna om delegering ochansvarsfördelning, på friheten att organiseraarbetet, i huvudsak också när det gäller vissasekretessproblem som sammanhänger med detarbetet. Inte minst kanske man skall notera fråganom det ekonomiska styrsystemet i kommuner ochlandsting, en mycket stor och viktig fråga, därutskottet och tydligen är eniga.Under senare år har det skett mycket storaförändringar i den kommunala verksamheten.Verksamheten har expanderat. Det har ställtsstörre krav på kvalitet och också på effektivitet iden kommunala verksamheten. är denkommunala och landstingskommunala ekonominansträngd, inte minst i dagens läge.Det här är en viktig bakgrund till det som vi numöter och som vi skall diskutera . Låt mig sägai de här frågorna att jag blev litet förbluffad när jaglyssnade till vad hade som inledningtill sitt anförande, den idyll som han målade uppoch som han ansåg rådde i fråga om denkommunala självstyrelsen omkring 1950.Jag kan visserligen säga att vissa inslag iframställningen var riktiga, men att fadern i snartsagt varje gård deltog i det kommunala arbetet ärinte riktigt sant. Förvisso gällde det storbönderna,men jag härstammar inte därifrån och har en annanbild av den kommunala verksamheten. Dessutomvar inte mor med, och det är ganska viktigt attkonstatera.Vad som är ännu viktigare, , är välatt se vad som har hänt . Vi hardelegerat ned till den kommunala nivån en stormängd av de verksamheter som haft betydelse förvälfärdssamhällets utveckling, och det är detta somi hög grad har frigjort människorna i vårt samhällefrån en statlig detaljkontroll och skapat ökademöjligheter. Det är den kommunala självstyrelsensstora vinster .