prot · GE09117 · 1991-05-23 00:00:00 — 101 ():Herr talman! känns det plötsligt som om jagmåste ställa frågan, kanske till både moderaternaoch , men mest till ni är så starka motståndare till förbud motanvändande av metallsökare i hela landet, varförhar ni inte reserverat er?Sedan skulle jag bara vilja säga till om är eniga med oss övriga iutskottet om att det är givet att myndigheternaföljer de beslut vi fattar i , då behövs juinte ett särskilt uttalande om detta i ett särskiltyttrande.Anf. 102 ():Herr talman! Som , med fler år iriksdagen än jag, vet är en enig utskottsskrivningmycket starkare än en majoritetsskrivning medreservationer.Vi har ställt upp på lagförslaget, men i vårtsärskilda yttrande har vi velat betona behovet avgenerositet emot dem som kan använda dessametallsökare på ett lagligt sätt.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöretogs till avgörande skatteutskottetsbetänkanden /91:SkU29 och SkU36,utbildningsutskottets betänkanden1990/91:UbU13, UbU15 och UbU14 samtkulturutskottets betänkande 1990/91:KrU30.Skatteutskottets betänkande SkU29Mom. 1 (införande av en särskild löneskatt påpensionskostnader)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservationen av m.fl. i motsvarandedel -- bifölls med acklamation.Mom. 2--3Utskottets hemställan bifölls.Skatteutskottets betänkande SKU36Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU13Mom. 2 (ytterligare resurser till doktorandtjänsterm.m. )Utskottets hemställan bifölls med 186 röster mot33 för reservation 2 av ochMarianne i . 75 ledamöteravstod från att rösta.Mom. 45 (anslagsbeloppet under Temaorienteradforskning)Utskottets hemställan bifölls med 234 röster mot60 för reservation 20 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU15Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU14Utskottets hemställan bifölls.Kulturutskottets betänkande KrU30Utskottets hemställan bifölls.11 § Uppskov med behandling av vissaärendenFöredrogkulturutskottets betänkande1990/91:KrU31 Uppskov med behandling av vissaärenden.Tredje vice talmannnen konstaterade att ingentalare var anmäld.BeslutUtskottets hemställans bifölls.12 § Tilläggsbudget II till statsbudgeten /91Föredrogskulturutskottets betänkande1990/91:KrU19 Tilläggsbudget II till statsbudgetenför /91 (prop/91:125 delvis).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld.BeslutUtskottets hemställan bifölls.Anf. 103 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.13 § Ändring i plan- och bygglagenFöredrogsbostadsutskottets betänkande1990/91:BoU17 Ändring i (prop. 1990/91:146).Anf. 104 ():Herr talman! Vi skall nu behandla ett betänkandesom gäller vissa ändringar i plan- ochbygglagstiftningen.Plan- och bygglagstiftningen är ett av de mestomfattande lagstiftningsarbeten som i ettsammanhang har genomförts i Sverige.Riksdagsbeslutet fattades efter en omfattandeomskrivning i bostadsutskottet av lagförslaget ipropositionen. Det är förmodligen det mestomfattande lagstiftningsarbete som skett direkt häri . medverkade i det arbetet ochstod bakom den majoritet som har genomförthuvuddragen i förslaget.Mot bakgrund av att det här är fråga om en mycketomfattande lagtext är det förvånansvärt litet somhar tappats bort eller förbisetts. Intentionerna medPBL-lagstiftningen har visat sig hållautomordentligt väl. Den häftiga kritik som underarbetets gång framfördes från visst håll har heltkommit på skam. Pliktskyldigast och utan någonstörre entusiasm förs det nu av ochfolkpartiet liberalerna fram rester av motståendeståndpunkter från tiden för genomförandet.Det klokaste vore att lägga ned hela den kritikennu. Den utvärdering och översyn som ligger tillgrund för den proposition som betänkandet byggerpå har med all önskvärd tydlighet visat att PBL-lagstiftningen i sina väsentliga delar fungerar väloch att intentionerna med lagen nu genomförs utanproblem ute i landets alla kommuner. Det innebär-- att vi nu har en mer samlad syn påmarkresurserna och den fysiska miljön i ensammanhållen lagstiftning inom plan- ochbyggområdet,-- att vi har en likaledes sammanhållen lagstiftningför hushållning med mark och vatten här i landet,-- att vi har en lagstiftning med ett uttryckligtdecentraliserat ansvar ute hos landets allakommuner och att den statliga kontrollen ochdetaljstyrningen har begränsats,-- att vi har ett förenklat och moderntplaneringssystem, som ger en starkare ställning ochsociala och ekonomiska hänsyn i planering ochbyggande,-- att vi har ett planeringssystem som ger bättreförutsättningar för planering av stadsförnyelse ochförbättringar i befintliga områden utan att denenskilda äganderätten träds för när,-- att vi har en lagstiftning som ger bättreförutsättningar för de boende att delta i och fåinflytande över planeringen och den egnanärmiljön,-- att vi har en bygglagstiftning som ger störrefrihet och ansvar för den enskilda människan, och-- att vi har en lagstiftning som tar klar hänsyn tillden enskilda äganderätten med ersättningsreglersom fungerar väl och täcker de skador som kanuppkomma i samband med planbeslut.Från sida ser vi detta översynsarbete medviss tillfredsställelse, eftersom vi var med och togansvar och då blev starkt kritiserade. är detsnarast med förvåning man kan konstatera att detvid genomförandet yrkades blankt avslag påförslaget om denna lagstiftning. Fanns det och finnsdet verkligen inte ett behov av den härlagstiftningen, är naturligtvis den fråga som manställer sig mot den bakgrunden. Huvudyrkandenaom att avstå från en ny lagstiftning på det härområdet har emellertid inte återkommit, vilket fårtas till intäkt för att lagen i sina huvuddrag efterhand har accepterats. Även det får ju betraktas somen framgång.Jag skall , herr talman, övergå till attkommentera några detaljer i lagstiftningen som vianser borde ändras, vilket vi inte har fått gehör förhos utskottsmajoriteten. Jag betonar att det rör sigom detaljer.I reservation 1 tar vi upp kompetensen hos demsom arbetar med planfrågorna i kommunernasbyggnadsnämnder. I 11 kap. 4 § PBL understryksbehovet av att byggnadsnämnderna har tillgång tillarkitektutbildad person. Detta är naturligtvisviktigt. Men utvecklingen går snabbt inombyggmaterialbranschen, som ställer ökade kravockså på tekniskt kunnande. Olika typer avmaterial i vissa tekniska funktioner kan ibland blitill nackdel för brukaren. Därför är det angelägetatt byggnadsnämnderna har tillgång till teknisktkunnig personal som kan ge bra vägledning på dethär området. Det har kommunerna i regel, men vianser att såväl kravet på tekniskt utbildad ochkompetent person som kravet på arkitektutbildadperson bör finnas med i bestämmelserna.I reservation 6 tar vi upp etablering avstormarknader. Vi anser att det måste finnasmöjligheter att få en mer samlad insyn i och översynav etableringar av sådana företeelser. Jag villnärmast hänvisa till motiven, som finns anförda ireservation 6.Syftet med tillkomsten av PBL var bl.a. attförenkla. Vi anser att en ytterligare förenklingbeträffande ett par detaljfrågor kan göras. Detgäller byggnadsnämndernasunderrättelseskyldighet i vissa fall, och det gällertillfälligt marklov i fall där man måste avvaktatill dess att en ändrad detaljplan vinner laga kraft.Vi tar upp det i reservationerna 8 och 12.I reservation 16 avvisar vi från tillsammansmed och förslaget ipropositionen att i vissa fall ändraersättningsreglerna. Det gäller förslaget attfastighetsägare som till följd av beslut kan kommaatt drabbas av vissa skador inom av tvåmånader måste komma in med sittersättningsanspråk. Vi anser inte detta vara enrimlig ordning. Risken är stor attutredningskostnader vältras över på den enskildafastighetsägaren och att man därmed ocksåkommer att träda äganderätten för när.Herr talman! Låt mig slutligen anmäla att centernsriksdagsgrupp står bakom de fem reservationersom ledamöter i utskottet ensamma ellertillsammans med andra avgivit av de totalt 17reservationer som har fogats tillutskottsbetänkandet. Jag nöjer mig här och medatt yrka bifall till reservation 16, herr talman.Anf. 105 ():Herr talman! När /87 diskuterade enny plan- och bygglagstiftning kritiserade moderatasamlingspartiet förslaget på en rad viktiga punkter.Vi hävdade också att det vore lämpligare medstegvisa reformer än en enda svåröverskådlig lag.Det har visat sig nödvändigt med flera revisioner avden plan- och bygglag, PBL, som antogatt gälla från . 1990 trädde vissaändringar i kraft, och är det för ytterligareändringar utifrån vunna erfarenheter.De viktigaste moderata invändningarna mot PBLär av principiell karaktär, och de kvarstår. PBLinnebär i väsentliga avseenden en inskränkning aväganderätten och att den enskilde hamnar iunderläge gentemot myndigheterna. Därtill menarvi att systemet är onödigt krångligt med alltförmånga plannivåer. Jag delar alltså inte AgneHanssons uppfattning att det skulle vara såkrångelfritt och välfungerande i alla avseenden. Deviktigaste invändningarna är dock av principiellkaraktär.Propositionen 146 och betänkandet BoU17 ger ossanledning att föra fram dessa invändningar igen.Just vid en översyn är det lämpligt att ändra på detsom är felaktigt. Jag skall här kort redogöra för deviktigaste bristerna i PBL och hur dessaåterkommer i det förslag som vi nu behandlar.Ett betydelsefullt inslag i PBL är de tidsbegränsadebyggrätterna. Genom mer eller mindre godtyckligtsatta genomförandetider inom ramen 5--kankommunen skaffa sig total kontroll övermarkanvändningen. Ägaren har absolut byggrättendast . Detta leder tillkort planeringshorisont och stor osäkerhet.Exempel som ofta brukar anföras är attfritidshustomter kan reserveras förnästa generation och att företag inte kan kosta påsig att ha reservmark för eventuell expansion.Förslaget som vi nu behandlar innebär enytterligare urholkning av ägarens möjlighet attutnyttja byggrätten. gäller denpraxis att om en plan ändras skall en nygenomförandetid börja gälla. Men enligt förslagetskall den tidigare gällande genomförandetidenäven omfatta de frågor planändringen avser.Teoretiskt kan då en omfattande planändring skenär endast återstår avgenomförandetiden. Jag säger alltså inte attavsikten är att så skall ske -- det är illa nog attmöjligheten finns. Detta och andra problemundviks om tidsbegränsningen avskaffas.Som vi ser det följer av markägande en rätt attbruka, bebygga och sälja marken. Kommunen skallvisserligen ha inflytande över hur marken bebyggs,men inte att. En byggrätt är som bekant ett värde.Alla vet att mark med byggrätt är värdefullare änmark utan. Med tidsbegränsad byggrätt går alltsåen av äganderättens funktioner förlorad.För övrigt kan vi notera att kommunerna ärsynnerligen medvetna om att byggrätter ärvärdefulla. Jag syftar på den allt vanligareförhandlingsplaneringen, som också berörs ibetänkandet. Det finns ingen laglig grund men ipraktiken handlar kommunerna med byggrätter.Entreprenören utför något som kommunen vill hautfört mot att han får byggrätter. Eufumistiskt, meden förskönande omskrivning, kan man kanske kalladet kreativ finansiering. Jag har själv stött på dettanågot i min tidigare kommunala verksamhet.Globenprojektet här i är väl annars detmest kända exemplet. Förfarandet kan vararimligt, men det är klart att det också innebär riskerför att den demokratiska processen gås förbi. Denenskildes inflytande i detaljplaneprocessen blirnämligen mycket begränsad.Låt mig tillägga några ord omersättningsbestämmelserna i samband medantagande, ändring eller upphävande av detaljplaneller områdesbestämmelser, som det heter på dettaspeciella språk. Det står i förslaget att den somdrabbas av skador av beslutet skallframställa anspråk på ersättning eller inlösen.Flera remissinstanser har varit kritiska, bl.a.hovrätten för västra som menar attkostnaderna för att föra talan vältras över på denenskilde på ett rimligt sätt. Näringslivetsbyggnadsdelegation har särskilt vänt sig mot atttidsfristen kan vara så kort som . Harinte talan väckts inom förfaller rätten tillersättning. Detta innebär risk för rättsförluster.Som jag nämnde inledningsvis anser moderatasamlingspartiet att antalet plannivåer börbegränsas. Översiktsplanerna är till nytta om devisar möjliga och alternativa användningar avmarkområden. Utvecklingen visar dock att de bliralltmer detaljerade. Enligt PBL skallöverstidsplanerna inte vara styrande för bygglovm.m., men inte minst genom kopplingen tillområdesbestämmelser blir det lätt så i alla fall. Detär således stor risk att översiktsplanerna kommeratt styra markanvändningen på ett sätt som inte äravsett. Därför bör planinstitutetområdesbestämmelser utmönstras ur PBL. Det ärfel att med hjälp av områdesbestämmelser reglerabl.a. byggnation och markanvändning. Av dettaskäl motsätter vi oss att justområdesbestämmelserna används för att formuleradet som här kallas ''bygglovsplikt förgrundvattentäkter i vissa fall''. Denna bygglovspliktbör kopplas till detaljplan.Beträffande planfrågor över lag bordesocialdemokraterna nu inse att det inte räcker attlappa och laga utan att det behövs engenomgripande förändring av vissa principer iPBL.I avsnittet om utökad bygglovsplikt för skyltar ochljusanordningar i värdefull bebyggelsemiljö nämnsockså att kommunen genom områdesbestämmelserkan införa bygglovsplikt. Här gäller återigensamma resonemang anser vi -- inga bygglovkopplade till områdesbestämmelser. Vidare tyckervi inte att det finns så stor anledning att tro attägaren till en värdefull bebyggelsemiljö eftersträvaratt förfula sin egendom genom t.ex. vulgäraljusanordningar. Inom detaljplanelagt område ärdet redan nu krav på bygglov. Enligt vår mening ärde bestämmelser som finns tillräckliga, eftersomman inte kan reglera allt.Slutligen några ord om den viktiga reservationen nr4. Med hjälp av PBL kan kommunerna styradetaljhandelns lokalisering och varusortement. Iteorin är det fri etableringsrätt men i praktiken styrpolitikerna genom planmonopolet. I dessa tider avmatprisdiskussioner är det ovanligt lämpligt att tabort denna konkurrensbegränsande lagstiftning.Det är marknaden, dvs. konsumenternas fria valoch butiksinnehavarnas bedömningar, som skulleavgöra vad som kan säljas, annars träderkonsumenternas ställe.Vill vi ha lägre matpriser räcker det inte att sommajoriteten utgå ifrån att konkurrensfrågan vidhandelsetablering uppmärksammas så attkonkurrensen inte begränsas, som det heter iskrivningen. Den s.k. konkurrenskommittén har iSoU 1990:25 sagt att om inte kommunernauppmärksammar vikten av konkurrens kan detfinnas skäl att tydligare markera frågan genom attta in konkurrensen som ett allmänt intresse i denavvägning som görs enligt PBL.Vi menar att kommunernas möjligheter att styradetaljhandeln bör begränsas. I praktiken använderkommunerna ofta planmonopolet för att förhindrat.ex. externetablering av livsmedelshandel.Argumentet kan vara att lokaliseringen strider motkommunens varuförsörjningsplan. Syftet kan varaatt slå vakt om befintlig handel, t.ex. i centrum. Detbör kommunen inte göra genom att begränsakonkurrensen. Vill man på annat sätt skapa enlevande positiv centrummiljö är det naturligtvisbra.Varuförsörjningsplanerna finns det väl inte så storanledning att orda om. Försörjningen kan nogfungera bra utan plan, eller kanske just därför attdet inte finns någon plan. Til syvende og sidst måstekonsumenterna visa att de vill bevara en befintligaffär genom att de handlar i den.Apropå matpriserna har statens pris- ochkonkurrensverk visat att priserna är lägrepå orter där man har släppt fram lågprisaffärer änpå orter där man har sagt nej. I , där detfinns lågprisaffärer, var priserna lägre i snitt äni där sådana affärer saknas. Dettagällde således i genomsnitt, dvs. inte enbart ilågprisbutiken. Att det är så borde inte förvånanågon.Jag vänder mig nu direkt till frånsocialdemokraterna. Jag utgår ifrån att nisocialdemokrater verkligen vill ha lägre matpriser.Tror ni att ökad konkurrens kan bidra till lägrematpriser? I så fall bör ni stödja vår reservation nr4.Herr talman! Som torde ha framgått av mitt inläggär vi moderater fortfarande kritiska mot stora delarav PBL. I detta sammanhang nöjer jag mig dockmed att yrka bifall till reservationerna nr 1 och 4.Anf. 106 () replik:Herr talman! Jag avser inte att ta upp någondjupare debatt med . Jag villför det första gratulera honom till debuten iriksdagens talarstol. Det var ett klarläggandeanförande.För det andra tänker jag inte ta upp de synpunkterhan lägger på majoriteten, som även vi står bakom.Jag hänvisar i det fallet till vill jag kommentera något som NilsFredrik berörde i sitt anförande. Han sadeatt grundkritiken över PBL-lagstiftningenfortfarande kvarstår från sida. Hanmenade att den förändring som föreslåstillsammans med den som vi har gjort ärtecken på att det här var en dålig lösning pålagstiftningsfrågorna. Jag vill understryka att det ärfråga om mycket marginella förändringar i det storalagkomplex som vi har beslutat om. Som jag sade imitt anförande ligger huvuddragen fast. Jag begärinte heller att i detalj skallkunna redovisa de principer som man fortfaranderiktar en grundläggande kritik mot och varför så ärfallet.Inte i något fall har jag kunnat konstatera att mant.ex. genom den nya lagstiftningen har trättäganderätten för när. Såvitt jag förstår har mankunnat lösa dessa frågor på ett mycket smidigt ochenkelt sätt i det översiktsplanearbete som skerute i kommunerna. Det tycker jag är ett gott betygtill den här lagstiftningen. Jag noterar än en gångatt eftersom man har släppt avslagsyrkandenagenerellt innebär det att man har erkänt attlagstiftningen håller i sina huvuddrag.Anf. 107 ()replik:Herr talman! Jag hade hoppats att det skulle haframgått även för i vilka avseendenkritiken kvarstår, eftersom han hade vänlighetenatt säga att inlägget var så klargörande. Det gällerväsentliga punkter. Frågorna som gälleräganderätten är inte små. Vi vidhåller att t.ex. detidsbegränsade byggrätterna utgör en väsentliginskränkning av en av äganderättens viktigafunktioner. Det finns ett hot kvar i självalagstiftningen mot den enskilde, och det är ingenliten detalj.Nu kan man i och för sig inte omintetgöra denlagstiftning som det fattades beslut om för fyra årsedan, och det finns heller inte något sådant förslag.Det vore praktiskt ogörligt. Man kan däremotändra på saker som är felaktiga, särskiltom de gäller viktiga principiella frågor.Anf. 108 ():Herr talman! behandlade ochfastställde den nuvarande den26 . Från framförde vi dåkritik på flera viktiga områden i lagstiftningen somgrund för vårt avslagsyrkande.Jag skall i detta anförande upprepa något av vad vitidigare framfört om PBL. Vidare skall jag ta uppoch kommentera de nya förändringar som föreslåsi detta betänkande.Det måste starkt understrykas att en utgångspunktför en plan- och bygglag måste vara den enskildamänniskans rätt att förfoga över sin egendom. Detär bara med stöd av lagen som den enskilde kanhävda sin rätt gentemot myndigheter. När deallmänna intressena måste göra sig gällande skallrimliga ersättningsregler garantera kompensation.Den nuvarande med s.k.genomförandetider har gjort det möjligt förkommunerna att begränsa byggrätten för denenskilde ända ned till . Den föreslagnaminimitiden är för många fastighetsägare alldelesför kort för att medge genomförande av byggrätten.Det här kan på ett mycket negativt sätt påverka denenskildes möjligheter att bygga på sin tomt.Med en starkt reducerad byggrätt kan det bli så atten del grannar kan ha hunnit bygga inom fem år.De blir då helt tillgodosedda, medan andra somhaft olika förhinder inte hinner bygga alls. Dettakan skapa en betydande orättvisa människoremellan. Det nu föreliggande lagförslaget ger ocksåmarkägaren en mycket svag ställning efter det attgenomförandetiden gått ut.Några enkla exempel:Svårigheter kan uppstå för personer som inte harkunnat använda sin byggrätt på grund avarbetslöshet eller sjukdom under en viss period.Efter genomförandetidens slut har kommunen rättatt ensidigt häva byggplanerna.Kort genomförandetid kan också försvåragenerationsväxling: en avstyckad villatomt frånexempelvis föräldrarnas mark är givetvis inte oftaaktuell att bebygga inom så som fem år.I de här exemplen kan konsekvenserna bliallvarliga för den enskilde, speciellt om denaktuella kommunen har skiftat politisk majoritetunder genomförandetiden och det tidigare varitpolitisk strid om byggplanen.Folkpartiet kräver i reservation nr 10 att en långgenomförandetid införes för byggrätten, minst 15år normalt, och någon övre gräns bör inte anges ilagstiftningen. Kommunerna kan därför med vårtförslag fastställa rätten att bebygga mark för denenskilde till en mycket , exempelvis20 år, osv.Herr talman! Jag vill nu beröra vissaersättningsanspråk i PBL.Folkpartiets principiella utgångspunkt är attäganderättens ställning inte får försvagasytterligare, snarare stärkas i PBL. Det innebär attdet inte är rätten att använda mark för bebyggelseutan inskränkningar i denna rätt som behövermotiveras. I det betänkande vi nu behandlarföreslår utskottsmajoriteten en ändring i PBLbeträffande fastighetsägarens tidsmarginaler för attbegära ersättning när hans fastighetsanvändningavsevärt försvåras. Tidsmarginalen begränsas nutill två månader.Denna förändring bör inte genomföras. Enfastighetsägare som ställs inför ett sådant krav harofta inte resurser att inom så bedömakonsekvenserna för sin fastighet. Han kanske dåmåste chansa och hugga till i överkant. Ett sådantersättningsanspråk ger heller inte kommunen rättinformation om ersättningsanspråken. I engemensam reservation, nr 16, från ,och förslår vi i stället attersättningsfrågorna i största möjliga utsträckningklaras upp på ett tidigare stadium genomförhandlingar och avtal med fastighetsägarna.Jag vill nu ta upp PBLs inlösen eftergenomförandetidens utgång.Enligt 6 kap. § 24 andra stycket i lagförslaget kankommunen efter genomförandetidens utgång fårätt att lösa in mark som inte har bebyggts ihuvudsaklig överensstämmelse med detaljplanen.Folkpartiet anser att kommunerna inte skall ha ensådan lösenrätt. Anledningen till att en plan intehar genomförts kan vara att planen varit såutformad att den har varit svår att förverkliga. Detkan också finnas skäl till att markägaren intebebyggt sin mark, t.ex. att han velat spara den försina barn eller andra anhöriga. Markägarens motivbör kunna prövas mot de motiv som kommunenkan ha för att vilja lösa marken. anserdärför att kommunen bör vara hänvisad till attansöka om expropriationstillstånd varvid dessbehov av marken bör vägas mot markägarenssynpunkter.Herr talman! I detta betänkande behandlas en radfrågor med anknytning till medanledning av proposition 1990/91:146.I en annan proposition som framlagtspresenterar regeringen förslag -- på grundval avkonkurrenskommitténs arbete -- om förstärktkonkurrens på livsmedelsområdet. Där konstaterasatt konkurrensbegränsande inslag förekommer isamband med den kommunala planprocessen enligtPBL.Vi har för vår del länge pekat på detta problem. Detbidrar givetvis till att driva upp matpriserna. Detligger nära till hands att tolka den oro för dekonkurrensbegränsningar i planprocessen somuttrycks i livsmedelspropositionen som ett teckenpå att regeringen närmat sig vår uppfattning. Vinoterar därför med förvåning att regeringen i sinproposition om PBL inte föreslår några som helstförändringar i bygglagstiftningen.Socialdemokraterna har ju visat ett nyvaknatintresse för priserna på maten. Ville man dåverkligen göra någonting radikalt, borde man nu tachansen att få bort planmonopolet för handeln ochsläppa den här etableringskontrollen. Varför, RuneEvensson, gör ni inte någonting som verkligenskulle kunna ge resultat och öka konkurrensen. Jaginstämmer i den fråga som tidigare ställdes frånmoderat håll.Den nya utökadekommunernas möjligheter att styra handelnsutveckling. Redan det utrymme som gavs i dentidigare bygglagen hade utnyttjats på ett sätt som ipraktiken begränsade konkurrensen.