prot · GE09105 · 1991-05-02 00:00:00 — Åratal avkrig och torka kombinerat med enbefolkningsexplosion har skapat denna svårasituation. Men det är framför allt de många krigenoch striderna som slagit sönder jordbruken ochdrivit stora mängder människor på flykt.Särskilt svår är flyktingsituationen i länderna kringafrikas . Striderna mellan de totalitäraregimerna och olika gerilla- och befrielserörelser iEtiopien, och har framkallat enhopplös situation för omkring två miljonerflyktingar. Även i har många årsstrider mellan gerillan och regimen lett till att enmiljon människor flytt ur landet och att två och enhalv miljoner människor är på flykt inne i landet.Svälten är svår i alla dessa länder och allt flermänniskor dör. Exemplen kan flerfaldigas. ILiberia är över hälften av landets befolkningflyktingar inbördeskrig. Även dessamänniskor hotas av svält.Herr talman! Det är viktigt att genom ettökat stöd till FNs flyktingkommissariat, UNHCR,och till enskilda organisationer på alla sätt försökerlindra den akuta nöden för de hårt drabbadeinvånarna i dessa . Vi föreslårdärför att bidraget till UNHCR höjs medytterligare 25 milj.kr.Vi har också i vår biståndsmotion föreslagit attmedelsramen för bistånd genom folkrörelser ochandra enskilda organisationer skall höjas medytterligare 15 milj.kr. till 750 milj.kr. De enskildaorganisationerna spelar en stor roll när det gäller attsnabbt och effektivt förmedla bistånd i olikaformer. Det är därför glädjande att detta yrkandenu tillstyrks.Men det är lika viktigt att på alla sätt äveninitierar och stödjer en utveckling mot demokrati ide här länderna. har tidigare idebatten poängerat detta. Vi får inte genom vårbiståndspolitik fortsätta att medverka till atttotalitära regimer kan framhärda med sitt förtryck.Det är viktigt att gentemot omvärldenmarkerar den vikt vi fäster vid en demokratiskutveckling i u-länderna.Vi moderater har därför yrkat på attett särskilt anslag för demokratibistånd inrättas. Vitycker därför att det är positivt att även regeringenoch utskottet nu vill betona behovet av mer riktadedemokratifrämjande biståndsinsatser. Vi anseremellertid att anslaget för demokrati, mänskligarättigheter och humanitärt bistånd, mot bakgrundav det stora behovet av riktat stöd till insatser förförberedelse och genomförande av demokratiskareformer, bör höjas med 100 milj.kr. till 650 milj.kr.Herr talman! invation och det långvarigakriget i har framkallat världens störstaenskilda flyktingkatastrof. Av världens helaflyktingpopulation utgör de afghanska flyktingarnanära . lever omkring 7 miljoner afghaneri yttre och inre exil. Ca 3,5 miljoner av dem finns ipakistanska flyktingläger.Pakistan -- i sig självt ett fattigt land -- har sedan1979 gjort stora egna uppoffringar för att biståmänniskorna i den afghanska flyktingvågen. ÄvenUNHCR och flera enskilda organisationer harlämnat ekonomiskt och materiellt stöd. UNHCRhar , som en följd av minskat stöd frånomvärlden, fått minskade resurser när det gällerdet ekonomiska stödet till de afghanskaflyktingarna i . kan på grund avsin egen svaga ekonomi inte fylla upp gapet mellande afghanska flyktingarnas behov och deninternationella hjälpen.Pakistan är också ett av de länder som kommit attdrabbas hårt ekonomiskt av Gulfkrisen. Därmedförsämras landets möjligheter att bistå deafghanska flyktingarna. Det är därför enöverhängande risk att livsviktiga flyktingprojektäventyras. Enligt uppgifter i The Timeskommer flyktingransonerna generellt att minskasmed . Fotogenransonerna harredan tidigare skurits ned, med påföljd attflyktingarna, i en desperat jakt på bränsle förmatlagning och husvärme, har tvingats börja tärapå det begränsade skogsbeståndet i Pakistan.Även om det har gjorts storaansträngningar från FNs sida för att uppmuntra deafghanska flyktingarna att återvända hem, har denafghanska verkligheten, med fortsatt krig ochmiljontals minor utspridda på landsbygden,förhindrat en större återvandring. Människor somen gång tvingats fly undan bomber och granaterkommer inte att återvända i stor skala förrän fredenhar säkrats.Det är angeläget att omvärlden i avdramatiska händelser på andra håll i världen integlömmer bort och överger de afghanskaflyktingarna. Dessas marginaler för att överleva haralltid varit små. En 20-procentig nedskärning avnödhjälpen kan därför komma att driva fram enakut katastrofsituation. För att undvika detta börSverige medverka till att UNHCR ges ökaderesurser för sitt fortsatta stöd till de afghanskaflyktingarna.Det är också viktigt att det svenska stödet tillhumanitära hjälpinsatser inne i , somkanaliseras genom enskilda organisationer, främstSvenska , Rädda barnen ochInternationella röda korset, fortsätter och attökade resurser ges. insatser på den afghanskalandsbygden har visat sig vara mycket effektiva ochhar rönt stor internationell uppmärksamhet. Dettaär ett utmärkt exempel på hur effektiva enskildaorganisationer kan vara i hjälparbetet.Med detta, herr talman, vill jag uttala mitt stöd församtliga moderata reservationer, men jag villsärskilt yrka bifall till reservationerna 44 och 109.Anf. 43 ():Herr talman! Jag skall ta upp ett begränsat antalområden som ligger oss i liberalernavarmt om hjärtat. Övriga områden har Karl-GöranBiörsmark tidigare kommenterat. Jag tänker ta uppfrågor som rör miljön. Vidare tänker jag beröranågra av landramarna samt särskilda program ochde områden som angår BITS.När det gäller frågan om miljön skall demultilaterala insatserna räcka till ett stort och vittområde. Det gäller då insatser för att förhindraökenspridning och överodling. Vidare gäller detinsatser för att skydda regnsskogar samt för attförhindra olika slags förstöring av kustvatten. Förett så omfattande fält för arbete och insatser räckersjälvfallet inte de pengar som regeringen harföreslagit. Vi har därför plussat på när det gällerdetta konto med ytterligare 56 milj.kr. att avsättasför multilaterala miljöinsatser. Vi menar att däriskall inbegripas 6 miljoner till Mekongkommitténsarbete. Denna kommitté gör värdefulla insatser iAsien.Jag vill också något kommentera medelsramen försärskilda miljöinsatser. Det här kontot kan juanvändas för angelägna och viktiga insatser sominte naturligen infogas i de vanligabiståndsinsatserna och som kanske inte hade gjortsom det inte hade funnits ett särskilt anslag. Det rörsig t.ex. om miljökonsekvensanalyser, om stöd tillmetodutveckling, om frivilliga organisationersarbete och om regionalt samarbete. Vi i folkpartietanser att en uppräkning bör ske beträffande dettakonto. Vi har således lagt till 25 milj.kr. i detsammanhanget.När det gäller landramarna vill jag först säga någraord om . Här vill regeringen höja anslaget.Det handlar om en höjning från 300 milj.kr. Visserligen har det skett en försiktigkursändring i fråga om ekonomin. Men ännu hardet inte hänt något på demokratins område.Fortfarande internernas en mängd oliktänkande.Någon yttrandefrihet finns ännu inte. Ochfortfarande begås en mängd brott mot de mänskligarättigheterna. Vidare har invånarna inte någrademokratiska rättigheter. Vi tycker det är helt felatt i ett sådant läge premiera , som alltsåinte visar några som helst tecken på att vilja införademokratiska rättigheter och åstadkomma enförbättring. Vi tycker därför att biståndet tillVietnam bör inriktas på en överföring av kunskapernär det gäller företagande samt ekonomisk ochoffentlig förvaltning. Vi tycker också att ettförstärkt stöd skall utgå till demokratisksamhällsutveckling och till insatser i fråga om miljö-och hälsovården. Vi anser att 225 milj.kr. räcker idet sammanhanget.I betänkandet sägs det att verkarinternationellt för att blockeringen av Vietnamskall hävas. Jag skulle i det sammanhanget viljaunderstryka att sådana ansträngningar inte allsskall fortgå om de inte är förenade med någravillkor. Det skall vara en självklarhet att steg iriktning mot en demokratisk utveckling skall tasinnan kan understödja arbetet med ennormalisering av förhållandena när det gällerVietnam.Vidare gäller det frågan om landramen beträffandeIndien. är ju ett av våra störstasamarbetsländer. Men är också ett avvärldens allra fattigaste länder. När det gällerutvecklingen där blir det alltmer ansträngt. Mensamtidigt finns det en god grund för ett ytterligareutvecklat samarbete. Här finns det en etablerad ochrelativt väl fungerande demokrati, och här finns detett antal lyckade projekt som jag själv -- och jag vetatt flera här också har haft den möjligheten --kunnat studera närmare. Jag tänker då på projektsom gäller detta med rent vatten och hälsovård,utbildningen i de allra fattigaste byarna samtinsatser för skogsvård som i sin uppläggninginvolverar de bybor som man vill skall ändraattityd. Vi tycker att det är angeläget att satsapengarna där de uppenbarligen är till stor nytta.Indien är ett exempel i det avseendet. Vi har därförlagt till ytterligare 35 miljoner beträffande denlandramen.Vi har även tagit upp , ochFilippinerna. Samtliga dessa är demokratier i tredjevärlden. Två av dem är helt nya. Här har vi alltsåen chans att stödja någonting annat, dvs. att stödjaländer som inte är totalitära socialiststater. Menvarför är regeringen så ovillig att stödja sådanainsatser?Om , som i landetshistoria har fått ett demokratiskt valt parlament,säger regeringen att utvecklingen inte har gåtttillräckligt fort och att utvecklingen inte har gått iprecis den riktning som man tänkt sig. Men det härlandet har faktiskt bara haft ett enda år på sig föratt påbörja en upprustning efter den utveckling somhar varit och efter det att landets ekonomi har körtsi botten.Man säger också att det krävs ett betydandeinternationellt bistånd. Vidare säger man att denföreslagna ramen är lämplig. Men om endemokratisk utveckling har påbörjats, finns detenligt vår mening anledning att ytterligare stödjadenna. Vi har således lagt till ytterligare en summapengar här.Om , som vi i liberalerna villgöra till ett programland -- med en landram om 40miljoner -- sägs det i betänkandet att det spelar enviktig roll som förebild i regionen. Vidare kan manläsa: Skäl talar för ett fortsatt biståndssamarbete.Men landramen är ingen lämplig form.Filippinerna är en annan ny kämpande demokrati.I det avseendet avfärdas förslagen genom att mansäger att det bistånd som utgår har en sådankaraktär att det svårligen passar in i en meningsfulllandram.Vi för vår del har alls inte föreslagit att biståndetalltid skall se likadant ut. Vi tycker att det skall skeen successiv utvidgning. Dessutom vill vi att stödskall utgå till gagn för en demokratisk utvecklingsamt för samarbetet med lokala och enskildaorganisationer. Dessutom tycker vi att stödet skallvara långsiktigt.I betänkandet säger man också att systemet medlandramar är motiverad särskilt i fråga om defattigaste länderna. Mot den bakgrunden är detmycket svårt för oss att inse varför inteskulle kunna bli ett programland. Systemet medprogramländer ger ju en signal om att på ettmera systematiskt sätt vill etablera och bygga ut ettlångsiktigt biståndssamarbete. Vi menar alltså attbiståndssamarbetet successivt bör utvidgas och attmålet skall vara att blir ettprogramland.Biståndsministern har i flera sammanhang uttalatatt vårt bistånd måste få en tydligare demokratiskinriktning. Av den uppräkning som jag har gjortframgår det att det har skett en uppräkning med 25miljoner beträffande det enda kommunistiskalandet i den här samlingen. Det har alltså skett enhöjning från 300 till 325 milj.kr. Det enda avländerna som inte gör några som helst förändringarför att införa demokrati och för att skydda demänskliga rättigheterna får en ordentliguppräkning, medan de som verkligen försökerbehandlas ytterligt snålt. Har verkligen intesocialdemokraterna lärt sig någonting alls avkommunismens sammanbrott i Öst- ochCentraleuropa?Folkpartiet liberalerna har också särskilt tagit uppbiståndet till . Just är Nepalspeciellt aktuellt med anledning avöversvämningskatastrofen i . En avorsakerna till de upprepade katastroferna där ärjust skogsskövlingarna i och markerosioneni bergen. Jag anser att det senaste händelserna merän väl borde räcka för att aktualisera vadutskottsmajoriteten skriver i betänkandet: ''Fårmiljöproblemen i katastrofala former -- -- --ställer sig utskottet inte främmande till utökadeinsatser.'' Då skulle jag vilja fråga utskottetsföreträdare: det med 100 000 döda, vilketnu rapporteras i de senaste nyhetssändningarna?Jag vill vidare ta upp ett par frågor som rör BITSverksamhet, dvs. beredningen för internationellttekniskt och ekonomiskt samarbete. Svensktbiståndssamarbete har ju skilda modeller förverksamheten. Vi har SIDA, multilateralt bistånd,IMPOD, , BITS och Sarec. Jagtycker att det är angeläget att slå fast att det finnsett mycket starkt behov av skilda former ochmodeller för olika mottagare. BITS fungerarutmärkt när det gäller tekniskt samarbete ochinternationella kurser samt hantering av u-landskrediter. I motsats till regeringen anser vi ifolkpartiet liberalerna att BITS tekniska biståndbehöver vidareutvecklas och öka. BITS vänder sigtill länder som har kommit en bit i utvecklingen,som har en viss kompetens för att ta emot meravancerat bistånd och som också kan göra enmotprestation. De projekt som BITS går in i är oftamycket framgångsrika och ger de effekter som manförväntar. Att då inte satsa på sådan verksamhetrimmar illa med vad som sägs i andra sammanhang.Vi anser att bra bistånd skall utvecklas och utökas.Därför vill vi satsa 20 miljoner extra på det tekniskabiståndet inom BITS.I detta sammanhang skulle jag något viljakommentera BITS största satsning, nämligenkraftverket i i , som ju nu är aktuellt. Jaghörde just i den senaste radiosändningen att defängslade svenskarna har fått träffa utsändajournalister och att de har hopp om att blifrigivna, för den organisation som har fängslat demhar fått den uppmärksamhet som den önskade. Vikan bara hoppas att så är fallet.Uriprojektet är ett bra projekt och ger billig energitill befolkningen och därmed också ett skydd förmiljön som ju är oerhört utsatt genombefolkningens behov av brännved. Det underlättarför kvinnorna och ger utbildning till flera tusenmänniskor. I det här projektet ingår miljöhänsynensom en naturlig del, men i andra länder kan detfinnas behov av speciella avgränsade miljöinsatser.För sådana projekt vill vi inrätta ett speciellt anslagpå 10 miljoner.Jag skulle vilja ställa ett par frågor tillsocialdemokraterna med tanke på den konstigaprioriteringen när det gäller landramarna och vårakrav på nya programländer: Varför framhärdarsocialdemokraterna med att favoriserakommunistdiktaturer när det gäller biståndet?Ytterligare skulle jag vilja fråga om de senastedagarnas händelser är tillräckliga för attsocialdemokraterna skall öka sina insatser i Nepal.Anf. 44 ():Herr talman! har av tradition betonatsmåstater rätt till självbestämmande ochoberoende. Den rätten vill vi skall gälla också , som kämpar med omställningen från kolonitill fritt land.I slutet av 1980-talet förändrades emellertidSveriges agerande i internationella fora. Vi harblivit alltmer bundna till ochInternationella valutafondens metoder. Men de ärinte utvecklingsbefrämjande. Där är det inteoberoende som gäller utan ''integrering ivärldsmarknaden'', integrering på de rikaländernas villkor och krav på regeringarna att ställaom landets ekonomi så att man skötaräntebetalningarna på lån till de internationellafinansinstituten. Resursflödet går numera från till i-länderna, inte tvärtom. Det handlarom nykolonialism.De strukturanpassningsprogram som påtvingas deskuldtyngda länderna har kritiserats allvarligt.Enligt with a HumanFace på s. 60 i del I har de flesta länder som gått inför program som stötts av Valutafonden ochVärldsbanken haft en negativ tillväxt och minskadeproduktiva investeringar. har gettsina kritiker rätt i mycket, men trots ändrad retoriki fortsätter man med sammametoder.Världsbanken påstår att man är samstämmig medde alternativa program som tagits fram för Afrikasutveckling av t.ex. FNs ekonomiska kommissionför , ECE, , , och Sydkommissionen.Företrädare för dessa organisationer förnekarsamstämmigheten och vill i stället att skalltillåtas utvecklas enligt sina egna program.Näst SIDA är största biståndsförmedlareVärldsbankens . Regeringentycks inte ifrågasätta längre om destrukturanpassningsprogram som Världsbankentvingar regeringar att anta hjälper demtill självständighet och demokrati. Vi undersökerinte ens om de verkligen är effektiva när det gälleratt ordna upp landets ekonomi och ökaproduktionen. Vi satsar på plåsterlösningar för att,som det brukar heta, de ''smärtsamma'' följdernaav anpassningen för de svagaste grupperna i skall lindras.Sverige bör i stället öka stödet till , barnorganisationen samtmiljöbiståndet. Regeringen föreslår tvärtom ennedskärning av det svenska bidraget till UNDP ochmiljösatsningarna. yrkar på 75milj.kr. utöver regeringens förslag till UNDP. Vivill också att man satsar ytterligare 15 milj.kr. tillUNCHR och ytterligare 50 milj.kr. tillinternationella miljöinsatser.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 37.Norden är en dominerande finansiär i flera FN-organ. Vi borde arbeta intensivt för att andraländer skall göra motsvarande insatser. Vi börockså söka påverka FN-organens policy mer än vadvi gör.Sverige är t.ex. näst största bidragsgivare iVärldshälsoorganisationen . DagHammarsköldsfondens tidskrift i DevelopmentDialogue slår larm om WHO i sitt senaste nummer.Den förra chefen fina program förprimärvård och basläkemedel har övergetts tillförmån för läkemedelsjättarnas behov avmarknader, och man bjuder inte längre motståndmot marknadsföringen av bröstmjölksersättning ifattiga länder, där det inte ens finns rent vatten! Enbarnmatsfabrikanternas rening, IFM, har fåttstatus som NGO hos WHO, dvs. den harassocierats till organisationen. Det är viktigt attdärtill särskilt utnämnda personer i UD fårsjälvständigt ansvar och tillräckligt mycket tid attfölja organisationernas policy och verksamhet påfältet och rapporterar till regeringen. Vi måstekontrollera så att vi inte stöder en utveckling som vivill motverka!Utskottet markerar särskilt vikten av insatser föratt minska befolkningsökningen. För att man skallnå framgångar på detta område är kvinnornassituation helt avgörande. Man räknar med attkvinnorna i står för av familjensuppehälle. Många är ensamstående mödrar. Denuvarande strukturanpassningsprogrammen gördet ännu svårare för kvinnorna att försörjafamiljen. Och flickorna får sluta skolan för atthjälpa mamma med småsyskonen. Allaundersökningar visar entydigt att det bästa sättetatt höja befolkningens levnadsnivå är att utbildakvinnorna. Därmed minskar också de oönskadegraviditeterna.Världens livsmedelssituation är kritisk, enligtWorld , vars rapport ivärlden lämnats till alla riksdagasledamöter. Storaområden som ger det beramadespannmålsöverskottet brukas med icke uthålligametoder. Grundvattnet sjunker med upp till en ochen halv meter på vissa håll. Världensspannmålslager räcker bara , och denrekordstora skörden ökade baramängden dagar med några få. Det är oerhörtbetydelsefullt att FN efterfrågar en storlagerkapacitet i många länder för att kunna geinternationellt livsmedelsbistånd i krissituationer.Regeringens förslag innebär en reell minskning avanslaget till Programme. Centerpartietföreslår att anslaget räknas upp med 50 milj.kr.utöver regerings förslag, vilket vi har reserverat ossför i reservation 52.Vi bör också åter satsa stort på , denhandelsorganisation som står på sida.Målet är att bistånd inte skall behövas, utan att allaländer skall ha grepp om sin försörjning ochsamverka i handelsutbyte till ömsesidig glädje ochnytta.När i-länderna fruktade att de råvaruproducerandeu-länderna skulle hålla ihop, liksom deoljeproducerande länderna gjorde i OPEC, varman villig att lyssna på krav. kännerman sig uppenbarligen inte längre hotad. Prisernapå råvaror pressas ned. Den nuvarandevärldsordningen är fruktansvärt cynisk och gynnarde redan rika.Sverige bör återuppta kampen för en rättfärdigekonomisk världsordning, där de rika gör rätt försig och hjälper fattiga länder att komma loss från ettensidigt beroende av en stenhård och kallvärldsmarknad, så att de kan utvecklas på ett sättsom de själva känner för.Sverige bör genom SIDA kunna erbjuda sig atthjälpa som vägrar att lyda Världsbanken.Nu är förhållandet det motsatta. Bankirerssakkunskap räcker inte för att bygga demokrati ochvälfärd. Ökad tillväxt av resurser på ett miljövänligtoch hållbart sätt, en demokratisk utveckling,jämställdhet och oberoende som är vårabiståndspolitiska mål låter sig svårligen förenasmed de nyliberala doktriner som driverVärldsbanken och Internationella valutafonden.Sverige bör frigöra sig från följsamheten gentemotdessa organ.Anf. 45 ():Herr talman! Jag vill anknyta till dendemokratidebatt som startadestrax efter . Till att börja med gällerdet . Det har nämnts en hel del exempel.Biståndsministern tog upp konkreta exempel påvårt bistånd till . Jag vill förlänga den listanmed exempel på vad man gör i för attstärka demokratiska rättigheter.Man har bl.a. inrättat ett institut som kallas IGG,Inspector General of Government. Det är enombudsman som är tillsatt för att granska ochundersöka MR-frågor. Denne ombudsman arbetarframför allt med att granska korruptionen blandstatstjänstemännen. Han tar såväl egna initiativ tillundersökningar som initiativ föranledda avanmälningar från allmänheten. Ombudsmannenhar tillgång till all information och dokumentation.Det finns emellertid problem i verksamheten. Detsaknas kompetent personal. Man är omgiven avkorruption. Det saknas utrustning. Man arbetar imycket undermåliga lokaler.Tillsammans med några riksdagskamrater besöktejag ombudsmannen. Vi fick då veta att detpågick 300 undersökningar och att 100 rättegångarhade avslutats. Detta är alltså ett arbete för attstärka mänskliga rättigheter i Uganda.TIllsammans med några riksdagskamrater besöktejag ombudsmannen. Vi fick då veta att detpågick 300 undersökningar och att 100 rättegångarhade avslutats. Detta är alltså ett arbete för attstärka mänskliga rättigheter i Uganda.Ett annat exempel är det seminarium som hölls häri för några veckor sedan.Seminariet hölls på ett initiativ från Ugandasambassadör i . Till detta seminariuminbjöds exilugandier som representerade olikapartier. Dessa hade möjlighet att ställa frågor tillIGG och till justitieministern, som båda varnärvarande. Det fördes en dialog mellan deberörda.Det tredje exemplet är en person som jag träffadei somras, professor , som har arbetat vidMakarere i . Han är enmycket stor regimkritiker. Professor sadeså här -- det finns de här i kammaren som kanbekräfta detta uttalande: Jo, är det land iAfrika som har det friaste debattklimatet. Därförstannar jag kvar här.Detta är några exempel som har stärkt mig iuppfattningen att beslutet att göra till ettprogramland är riktigt.Om man skall fästa tilltro till det som AlfWennerfors sade, skulle professor varaförsvunnen för länge sedan, och det är hanbevisligen inte. Han arbetar vid ett frittforskningsinstitut i Kampala.Självfallet har den nuvarande regimen en mycketsvår uppgift. Det förekommer övergrepp ochoroligheter i norra och nordöstra . Detfinns rester kvar, framför allt inom armén, av detgamla skräckkabinettet. Det kommer naturligtvisatt ta tid att komma till rätta med allt, men jag anseratt man är på god väg.Det har inte sagts någonting i debatten här omstödet och landramen beträffande ,någonting som faktiskt ingår i dennademokratidebatt. Vi i utskottet har tagitkonsekvenserna av det som hände i Kenyaoch som var kulmen på en rad händelser. AttDaniel Arat Moy inte ville offentliggörahändelserna kring förre utrikesministerns död varvisserligen inte olagligt enligt kenyiansk lag, mendet var upprörande enligt vår rättsuppfattning. Tvåav de dåvarande ministrarna arresterades. Detförekom massarresteringar och razzior. Ettmötesförbud infördes, som gällde under en längretid. De nordiska representanterna i Nairobiprotesterade i en gemensam note. Vi i utskottet villmarkera vår uppfattning att inteför mot en demokratisk utveckling.