prot · GE09124 · 1991-06-03 00:00:00 — I motionen har vi föreslagit attdet egentligen skall återföras till industrinsvattenintag och att industrin normalt sett bara skallha rätt att kompensera sig för tvättvatten, detvatten som dunstar och det som går in i produkten.Finessen med det tänkandet är att industrin självbestämmer kvaliteten på det vatten som skallanvändas i processen. Det här skulle verkligen varaden perfekta recirkulationen. Här har man ettkretslopp, man har knutit ihop det hela. Det troddeman naturligtvis att jordbruksutskottet skulle gilla iallra högsta grad, med tanke på alla de som har talatom recirkulation, kretslopp osv. Döm om minutomordentliga förvåning, man säger nej till detta.Det måste betyda att det här råder en kvalificeradsinnesförvirring. Man talar varmt och hängivet omvissa saker, men i praktiken struntar manfullkomligt i dem. Jag tycker att detta ärutomordentligt dystert. Det är många gångermycket betecknande för miljöpolitiken här iSverige och som den bedrivs från riksdag.Jag kan inte säga annat än att den är utomordentligtbeklaglig och enfaldig.På samma sätt har man avstyrkt en motion somhandlar om att man inte bör blanda dagvatten medutsläpp från industrin och avlopp. Anledningen tilldet är att man då inte kan göra ett fungerande ochbra rötslam, för det är fullt av olika industrigifter.Tänk om man inte finge blanda detta, utan attindustrin finge ta hand om sitt miljöfarliga avloppsjälv. Då kunde man faktiskt få ett rötslam somkunde återföras till våra jordar. Då hade man ocksåett kretslopp som vore helt fantastiskt. Men, dömom min förvåning, man säger nej till det också. Vadskall vi egentligen tro. Timme ut och timme in talarman vackert om vissa saker. Men i praktiken bryrman sig inte om dem.Jag tänkte inte heller förlänga den här debatten ochjag tänker inte betunga voteringsordningen med attyrka bifall till de här motionerna. Men det voreberättigat, måste jag säga.Anf. 121 ():Fru talman! Jag vill kommentera frågeställningenom det skulle vara en förolämpning att miljöpartiettvingas begära återremiss. På det här sättet såg maninte saken i industrin. Det tror jag att både CarlFrick och kan intyga. Om man inteblev färdig med sitt arbete så att det gick attanvända, spelade det ingen roll hur mycket arbeteman redan hade lagt ned och hur stora ambitionersom låg bakom. Om det fanns tid var det bara attkomplettera, så att arbetet blev användbart förföretaget. Med en klok chef behövde aldrig någonkänna sig förolämpad. Det var bara att ta nya tag.Varför inte se det så i stället. Inte skall vi behövaanse oss förolämpade av varandra åt något håll. Detär bara att lägga ned litet mer jobb på detta, förmiljöns och framtidens skull. Jag tror att det skullevara en bra insats i valrörelsen för alla inblandadepartier. Många väljare skulle varmt uppskatta attriksdagen gjorde mer för att lösa de miljöproblemsom väldigt många människor oroar sig för.Fru talman! tog upp en del frågor ochundrade över hur det kunde komma sig att man integjorde något åt så självklara saker. Jag villkomplettera med en sak. Det gäller de rötgaser sombildas på våra soptippar och som fortfarande bildasi en del avfallsdepåer. Det vore egentligen ensjälvklarhet att man tog vara på dem för att utvinnaenergi, men framför allt för att de annars ytterligareförvärrar växthuseffekten. På en del håll finns detredan en rötgasbildning under kontroll, nämligen ien massa kommunala avfallsverk. Men där bryrman sig inte om att ta vara på den rötgas man harsamlat in. Där bränner man bara bort den. Det ärockså någonting som är ägnat att förvåna om mantalar om ekonomi i samma betydelse som tyskarnagör, Haushalt -- hushållning.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )5 § Internationella miljöfrågorFöredrogsutrikesutskottets betänkande1990/91:UU19 Internationella miljöfrågor (prop.1990/91:90 delvis).Anf. 122 ():Fru talman! Miljöfrågorna har diskuterats med enviss utförlighet här . Det har också framgått avdagens debatt att miljöfrågorna har storinternationell betydelse. Det gör att jag inte tror attdet kommer att bli nödvändigt för mig att utnyttjaalla de som jag har antecknat mig för iden här debatten.Vi i har i utförliga parti- ochkommittémotioner redovisat hur vi ser påmiljöfrågorna i ett internationellt perspektiv.Miljötänkandet präglar också i hög grad demotioner som vi har väckt om u-landspolitik ochom Europapolitik. För oss är det naturligt att deinternationella frågorna likaväl som den nationellapolitiken utgår i från naturens förutsättningar. Detmåste vara en av de viktigaste uppgifterna iSveriges internationella strävanden, vare sig vi serdet i europeiskt perspektiv eller i ett globaltperspektiv, att främja en ekologiskt sundutveckling internationellt.Bland de förslag som vi har väckt i motioner finnsförslaget att skall verka för att skapa englobal miljöfond. Målet bör i första rummet vara attalla länder avsätter en promille av sinbruttonationalprodukt, så att resurser byggs upp tillåtgärder mot de mest överhängande globalamiljöhoten. Det gäller sådant som förstörelsen avregnskogar, ökenutbredningen, erosionen ibergsområden m.m. I stor utsträckning är detproblem i tredje världen. Det är dessa man kankalla fattigdomens miljöproblem. När det gällerrikedomens miljöproblem, sådana som vi dras medi , får vi naturligtvis själva finna resursernaför att bekämpa dem.Jag skall nöja mig med att ha nämnt detta somexempel på de många förslag till internationellamiljöinsatser som vi har tagit upp i motioner ochsom behandlas i detta betänkande. En hel del av deförslag vi har lagt fram har fått ett positivtbemötande i betänkandet. Det gör att det inte krävsnågra ytterligare åtgärder i detta sammanhang. Påen del andra punkter har vi varit tvungna attreservera oss. Bl.a. gäller det den globalamiljöfonden.Jag vill, fru talman, yrka bifall till den reservationsom tar upp den här frågan, nämligen reservationnr 8. Självfallet står jag också bakom de övrigareservationer som vi har fogat till betänkandet,men jag avser för tids vinnande inte att yrka bifalltill eller begära votering med anledning av den. Iövrigt stödjer jag naturligtvis det som står ibetänkandet.Anf. 123 ():Fru talman! har världen förloratnästan skog, grovt räknatmotsvarande USAs yta öster om areal har ökat med ,och öknarna har därmed erövrat mer ny mark änvad det odlas på i . Tusentalsväxt- och djurarter, som fanns påplaneten, har upphört att existera. Det här är någraav de uppgifter som harkommit med. har jordens befolkningökat med 2 miljarder människor under de senaste30 åren, och man räknar med att komma upp tillnästa 2 miljarder . Viktiga indikatorerpekar mot en försämring av balansen i de naturligaekosystemen. Kraftfulla åtgärder är oundgängliga.För utvecklingsländerna grundas de orättvisaförhållandena på en lång historia av utplundringoch utsugning. Kolonialism, neokolonialism ochimperialism har inneburit rovdrift beträffanderåvaror, utnyttjande av billig arbetskraft och underen lång epok också slavhandel. Sedan någotdecennium tillbaka plågas de allra fattigasteländerna av en skuldkris som har antagit enneokolonial karaktär.I en värld där ekosystemen hotas har en fjärdedelav mänskligheten stora svårigheter att tillgodosesina mest elementära behov av mat, kläder ochhusrum. I mer än 40 länder sjönk inkomsten percapita under 80-talet.Miljöförstöring och ekonomisk nedgång följs oftaåt och lever så att säga på varandra. De fattigamänniskornas öde och ekosystemens framtidhänger samman. Om vi med ett fungerandeekonomiskt system menar ett system somtillfredsställler åtminstone människornasgrundläggande behov och som inte hotar viktigaekosystem, kan vi säga att det nuvarandeekonomiska världssystemet inte fungerar. Det måsedan kallas marknadsekonomi eller vad det nu kanvara!För att ta ett exempel vill jag nämna följande. Jagmenar att den nu pågående koleraepidemin iLatinamerika hänger samman med de hårda kravpå en strukturanpassning som länderna där harutsatts för i och med de krav som har ställts pååterbetalning av de skulder som de här länderna harhaft. Dåliga system för vatten och avlopp och dålighygien ger grogrund för spridning av epidemier,precis som är fallet i och med nämndakoleraepidemi. Människor som får livslångasjukdomar och som dör blir naturligtivs inteentreprenörer eller producenter i den framtidaekonomi som de hjälpande händerna säger sig viljavara med om att skapa.Fru talman! Det är givetvis viktigt att klimatfråganutgör en av de centrala förhandlingsområdena införFN-konferensen . Självfallet är det ettminimikrav att vårt land verkar för attkoldioxidutsläppen inte ökar fram , vilkadärefter skall minska. Om man betänker att vissaklimatforskare bedömer att den totalaproduktionen av koldioxid borde minskas med85 % för att göra det möjligt att förhindra entemperaturökning, förstår man att propositionensnuvarande krav är minst sagt måttligt. Det andrastora området inför nämnda konferens gällerbevarandet av den biologiska månfalden ochövergången till ett ekologiskt uthålligt skogsbruk ihela världen. Om skogsvolymen ocksåfortsättningsvis tillåts minska, förvärrasklimatproblemet i och med attkoldioxidöverskottet ökar. Allt skogsbruk måstedärför innehålla återbeskogningsprogram ochkontrolleras av självständigaskogsvårdsmyndigheter. Trots att Världsbankenoch UNDP genomför sitt program, ''TropicalForest Reaction Plan'', fortsätter skogsskövlingenpå många håll. Avverkningsförbud efterlevs intebl.a. på grund av laglöshet och korruption i en heldel länder. är också biståndsmedelinblandade när det gäller den här avverkningen.Även om det har blivit en förskjutning vad gällerattityden, så att man åtminstone säger sig viljaintegrera miljöhänsyn i projekt som är beroende avVärldsbanken och av bistånd, borde man kunna tasteget fullt ut och som regel, åtmistone från svensksida, kräva miljökonsekvensbeskrivningarbeträffande olika projekt om sådana inte är alldelesuppenbart onödiga! Vi vill där gå litet längre än vadutskottet har velat göra.Så länge inte i praktisk handlingdokumenterar sitt miljömedvetande tycker vi att deresurser som ställs till förfogande beträffande denya miljöfonderna i stället borde ges direkt tillUNEP och UNDP för att på det sättet minskavärldsbankens inflytande. Kritiken motVärldsbanken är allmänt känd och har diskuteratsåtskilliga gånger här i kammaren.Också när det gäller samarbetet med Öst- ochCentraleuropa vill vi givetvis hamiljökonsekvensbeskrivningar på motsvarandesätt. Det vore en katastrof om miljörörelsen iländerna i öst skulle börja rikta kritik motvästfinansierade projekt, som har fått karaktärenav miljödumpning, dvs. : Verksamhet som vi avmiljöskäl inte vill bedriva i väst flyttar vi till öst. Jagmenar att det finns vissa tendenser till en sådanutveckling. Det stora petrokemiska projektet iTyumen i har väckt protester, och frågan ärom vår export av tjockolja till kan anses hörahemma här.Vi tycker i stället att man mycket generöst bordebygga ut kontakterna med t.ex. den sovjetiskamiljörörelsen och att man även borde gekommunerna möjlighet att göra detta inom ramenför det vänortsutbyte som de bedriver. Ofta har jumiljöstudier fått en framträdande plats i detsammanhanget. Vi hade gärna sett att litet merapengar avsattes till den typen av miljösamarbetemed våra nära grannar i öst. Miljörörelsen i öst harockså betytt mycket för attdemokratiseringsprocessen har kunnat hållas vidliv.Miljöföroreningarna på är av stortintresse för norra . Vi kan inte nöjaoss med att hur länge som helst sitta och vänta pånya sovjetiska initiativ efter de förslag som harlämnats. eller senare måste något göras för attarbetet med ombyggnaderna av smältverkenverkligen skall komma i gång. Vi måste också varaberedda på att vi måste ställa upp med förmånligalånevillkor. Till miljökampen på Nordkalottenräknar jag också kravet på attkärnvapensprängningarna på för gott.När det gäller eventuella återställandehänvisar utskottet till att det är en intern sovjetiskangelägenhet. Detta faktum hindrar inte att viklargör vår vilja att hjälpa till om Sovjetunionenskulle gå ut med krav på internationell hjälp.Vidare argumenterar vi i en motion för att FNs''Human Development Index'' och ''Index ofSustainable Economic Welfare'' skall tillmätas enavgörande betydelse när det gäller att beräkna enekonomisk utveckling och att bidra till en bättregrund för beslut i biståndsfrågor. Självfallet vill viinte, som utskottet skriver, överge BNP-måttet. Jagbegriper inte varför man måste måla ut extraståndpunkter och hänvisa till motionärerna närman skall avslå vissa yrkanden.Vi får nöja oss med att utskottet trotsallt ser positivt på de mått som vill ge en störretyngd.Slutligen, fru talman, hävdar vi i ett yrkande attSverige bör stå utanför medlemskap i så längesom man använder principen att nationellt ellerregionalt politiskt införda miljöbestämmelser kanupphävas genom domstolsbeslut på grund av att deses som handelshinder. Utskottet argumenterar påett sådant sätt att man skulle kunna tro attmotionärerna är emot principen om minimiregler.Men vad vi är emot är att det som kan anses varamer än minimiregler skall kunna förbjudas.Vi står givetvis bakom samtliga reservationer somvårt parti har medverkat till. Men i den häromgången nöjer jag mig med att endast yrka bifalltill reservation 15.Anf. 124 ():Fru talman! Tekniken har flyttat oss människornärmare varandra. Förutom alla gemensammamöjligheter har vi också fått en mängdgemensamma problem. Dit hör degränsöverskridande miljöproblemen.Det är litet tråkigt att de allra viktigastemiljöfrågorna skall debatteras halv elva på kvällen.Debatten blir då gärna litet avslagen, och mankänner inte samma debattlust. Jag skall i alla fallberätta litet om vad vi tycker är detviktigaste i en bra internationell miljöpolitik. Detär tre olika saker. Dels skall man vara pådrivande iett land om man skall vara bra på detinternationella miljöområdet. Dels skall manarbeta för överstatlighet, men en överstatlighetkombinerad med mångfald. Dels -- och detta ärväldigt viktigt -- bör i-länderna verkligen ta sittspeciella ansvar på allvar.Det här att vara pådrivande: de goda föredömenahar enorm makt. Låt oss t.ex. se på vad som gjortsi . Där har man skärptmiljölagstiftningen mycket i förhållande till andradelstater i . har kunnat påverkamiljöpolitiken inte bara i , utan också iVästeuropa. Det är egentligen oerhört bra. Där ärvi väldigt kritiska till hållning imiljöpolitiken. fungerar inte sompådrivande i miljöpolitiken. Några exempel på detkan vi lätt hitta i miljöpropositionen.Naturvårdsverket har t.ex. i Luft 90 lagt framförslag om en skärpning av avgasnormerna, menregeringen säger helt enkelt nej. Vi väntar tills EGeventuellt gör någonting fram mot 1996, säger man.På samma sätt är det när det gäller andratrafikfrågor, såsom krav beträffande utsläpp frånarbetsfordon. ''Vi väntar och ser vad andra ländergör.'' Så är det när det gäller miljökrav inomsjöfarten. Det finns inga förslag i propositionen,inte heller från majoriteten i utskottet. Detsammagäller inom luftfarten. har alltså inte denpådrivande rollen.En annan väldigt viktig sak om man skall varapådrivande är att man håller vad man har lovat.Där har vi en reservation som handlar om attSverige bör följa internationella konventioner somvi har skrivit under. Det finns en rad konventionersom vi bryter emot och som vi har brutit emot. Detgäller exempelvis våtmarkskonventionen,och andra. Vi tycker att detskulle vara en självklarhet att gjordenågonting här, så att vi kunde få en ordentliggenomgång av de internationella konventionersomSverige har skrivit på och att vi kunde ändra vårmiljölagstiftning så att vi åtminstone uppfyller dekrav som ställs i dessa konventioner.Sedan beträffande överstatlighet kombinerad medmångfald: Varför behöver vi det egentligen? Jo,därför att om vi släpper ut miljöfarliga ämnen somär gränsöverskridande, hamnar dessa med storsannolikhet i något annat land och drabbar naturenoch människorna där. Det är inte så konstigt. Oftanär vi i talar om att vi inte behöver göranågot mer, för det största nedfallet kommer frånandra länder, skall vi komma ihåg att så är det förandra länder också. Det är då lätt att statsegoismenleder till att det inte fattas ordentliga miljöbeslut.Kan man kortsiktigt tjäna pengar på en dåligmiljöpolitik som mest drabbar andra länder, kanskeman gör det. Därför vill vi verka för en alleuropeiskmiljölagstiftning på miniminivå, med möjlighet förvarje land att gå längre. Det gäller givetvis också påproduktområdet. Det måste vara möjligt att följaupp detta ordentligt. Därför behövs eninternationell miljödomstol och någon typ avsanktioner mot de länder som inte följer den härlagstiftningen på miniminivå.Jag kan ge ett exempel som visar på behovet avöverstatlighet. Jag tänker på det nordiskamiljösamarbetet. Tänk vad det fungerar dåligt!Marianne , som sitter här i kammarenoch har arbetat med dessa frågor i ,skulle säkert hålla med. När regeringarna skallförsöka komma överens händer det ingenting, utandet enskilda land som är sämst på varje område fårbestämma vad som tas med i det gemensammanordiska miljöprogrammet. Det gör att inget landtvingas att skärpa sig. Anta att istället fick fatta beslut och de olika nordiskaländerna hade måst skärpa sig på olika punkter, dåhade det alltså varit helt annorlunda.En annan viktig sak som vi tar upp i betänkandetgäller rätt till fri information. Vi tror att om vi skallfå ett bättre internationellt miljöarbete är detnödvändigt att olika länder kan följa vad somhänder i andra länder på miljöområdet, inte minstatt miljöorganisationerna kan göra det. Därförtycker vi att det är väldigt viktigt att arbeta för enkonvention om fri information på miljöområdet. Vitycker att det är litet tråkigt att inte utskottet harkunnat ställa sig bakom en så viktig sak.Vidare tycker vi det är viktigt för en brainternationell miljöpolitik att i-länderna tar sittspeciella ansvar på allvar. Då tänker jag exempelvispå . Vad kommerSverige att göra där? har jag inte sett det senasteutkast som skall presenteras i nationalrapporten.Problemet är att det inte är så lätt att vara ödmjukoch komma till konferensen och säga: Okej, vissasaker har vi i gjort bra, men andra saker harvi faktiskt gjort dåligt. Vi släpper ut oerhört mycketkoldioxid per person i . Vi produceraroerhört mycket kärnkraftsavfall, vi förbrukarmycket energi och mycket resurser över huvudtaget. Vi visar i stället den glättade bilden. Vi villhelt enkelt inte visa upp problemen. Jag tror att vii våra diskussioner och i vårt samarbete med skulle tjäna på vår ärlighet, speciellt omdenna ärlighet och ödmjukhet kopplades tillkonkreta förslag om vad skall göra för attt.ex. Varför då intepresentera förslag om att minskaenergiförbrukningen de närmaste25 åren?Sedan har vi föreslagit en del ekonomiskasatsningar när det gäller internationelltmiljöarbete. Vi föreslår 1 miljard tillmiljösamarbete med . Det tror jag äroerhört viktigt, inte bara för miljöns skull utanfaktiskt också för den demokratiska utvecklingen.Jag tror att om vi får för stora sociala spänningarmellan öst och väst, kanske det t.o.m. hotarfreden i Europa.Vi har också föreslagit en miljard i enutomeuropeisk miljöfond. Vad skulle dessa pengarkunna användas till? Jo, t.ex. till miljökatastrofenvid . Där skulle man kunna göra eninsats med sådana pengar, och naturligtvis inte barafrån svenskt håll. Idén är ju att vi skall starta ochhoppas att andra länder följer efter. Man skulleockså kunna använda pengarna till att köpa inregnskog. Man skulle kunna använda pengarna tillatt hindra markförstöringen. förstörsdubbelt mycket som det finns i helaSverige. Pengarna skulle också kunna användas del industrisatsningar, t.ex. kunde man ställaupp för de som vill gå över till freonfriteknik. En del har faktiskt lurats avstorföretagen att gå in för en teknik som håller påatt försvinna.Till sist skall jag yrka bifall till två av vårareservationer, nämligen reservationerna 12 och 13.Vi står naturligtvis bakom alla andra reservationerdär miljöpartister finns med.Anf. 125 AXEL ():Fru talman! Det innebär vissa risker att vid dennasena timme debattera miljöpolitik med ÅsaDomeij. Det har gjorts många liknelser , mennär jag lyssnar på tycker jag att det ärsom att lyssna till en kvillrande vårbäck mitt underhögsta vårflod -- den stoppar aldrig. i sitt första inlägg att om miljöpolitik talasdet väldigt mycket om i det här huset, men det görsväldigt litet. Jag skall försöka bevisa motsatsen,trots den utmaning som har utfärdathär när det gäller att ta upp hela detta ämne, intedärför att jag tycker att det är oviktigt att diskuterainternationella miljöfrågor i kammareäven om det är sent, utan därför att, som PärGranstedt sade, vi i fråga om de allra flesta viktigaställningstagandena när det gäller utrikesutskottetsbetänkande är överens. De 17 reservationer som ärfogade till detta betänkande ser jag i stället somytterligare ambitioner hos tre av utskottets partieratt gå längre.Vi har dock från utskottsmajoritetens sida ansettatt vi bör ta en viss hänsyn till den verklighet somSverige lever i också i internationellamiljösammanhang. Därför tar vi på oss risken attbli beskyllda för att inte vara tillräckligt radikala.Man skall nämligen också kunna ha förutsättningarför att kunna genomföra den politik som manbestämmer sig för. Det betyder inte attmålsättningarna behöver skilja sig åt särskiltmycket.Jag skall därför i detta inlägg inte ta upp någonspecifik reservation till behandling utan nöja migmed att yrka bifall till utskottet hemställan ibetänkandet och avslag på de 17 reservationerna.Anf. 126 () replik:Fru talman! Jag skulle bara vilja ställa några frågortill Axel . Skulle det inte vara bra meden internationell miljödomstol, dels för att manskulle få bättre efterföljd när det gällerkonventioner, dels för att man skulle kunna hjälpatill att kontrollera en kommande överstatliglagstiftning? har utskottet ibland sagt attandra länder inte vill ha det, men skulle jukunna arbeta för detta. Detsamma gäller i fråga omkonventioner som vi i har skrivit på. Voredet inte självklart att vi gör en rejäl genomgång avsvensk miljölagstifning och jämför den medkonventionerna och ser om vi behöver göra någraförbättringar?Beträffande möjligheten att få fri informationundrar jag om det inte vore bra om toginternationella intiativ till att arbeta för eninternationell konvention om fri information, så attvi lättare kan bevaka vad som händerinternationellt på miljöområdet.Anf. 127 AXEL () replik:Fru talman! När det gäller dessa specifikayrkanden från om en internationellmiljödomstol, anser utskottet att det är merkonsekvent att arbeta för strikta konventioner ochkonventionstexter, så att arbetet för dekommissioner som har att övervakakonventionstexterna underlättas. Vi anser kanskeinte på samma sätt som att det ärvärldsviktigt att ha en internationellmiljömdomstol. Det finns organ somkan utvecklas och väl fylla den funktionen.Anf. 128 () replik:Fru talman! Det är givetvis mycket viktigt att manjobbar för striktare konventioner, så att de inte blirså flummiga som de är . Men ärdet då inte ännu viktigare att man har eninternationell domstol som kan avgöra om ländernaföljer t.ex. en lagstiftning eller en konvention?Annars skulle man kunna säga att vi inte behövernågra domstolar i bara därför att vi görlagarna striktare. Men jag tror att det skullefungera mycket dåligt.Sedan vill jag åter ta upp min fråga om friinformation. Jag förstår inte varför utskottet inte ärmer positivt till en konvention om fri information.Det vore faktiskt något jättebra för att taupp internationellt. Jag tror nämligen att det finnsett stort tryck inom många länder, där framför alltmiljöorganisationerna vill ha möjlighet att få dennainformation.Anf. 129 AXEL () replik:Fru talman! När det gäller krav på friinformation om uppgifter som rör miljön harutskottet tidigare tagit ställning till den frågan. Dåkonstaterade utskottet att regeringen i olika delarav världen tagit upp frågan om fri information ochdriver den, bl.a. tillsammans med de övriganordiska länderna.