prot · GE09102 · 1991-04-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:102Torsdagen den 25 aprilKl. 12.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 19 april.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:189 till bostadsutskottetMotionerna1990/91:N107--N113 till näringsutskottet1990/91:A48 till arbetsmarknadsutskottet1990/91:Sk74--Sk79 till skatteutskottet1990/91:K95 och K96 till konstitutionsutskottet1990/91:L24--L30 till lagutskottet1990/91:K94 till konstitutionsutskottet3 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 24 aprilFöretogs till avgörande justitieutskottetsbetänkanden /91:JuU21, JuU22 och JuU24,lagutskottets betänkande 1990/91:LU25,utbildningsutskottets betänkanden1990/91:UbU6 -- UbU11 samt utrikesutskottetsbetänkande /91:UU13 (beträffande debatten idessa betänkanden, se prot. 101).Justitieutskottets betänkande JuU21Mom. 9 (en brottsoffernämnd m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 224 röster mot59 för reservation 4 av m.fl. 5ledamöter avstod från att rösta.Mom. 10 (en brottsofferombudsman)Utskottets hemställan bifölls med 259 röster mot31 för reservation 5 av . 2 ledamöteravstod från att rösta.Mom. 13 (förskottering av brottsskadestånd)Utskottets hemställan bifölls med 202 röster mot88 för reservation 8 av m.fl.Mom. 17 (straffminimum för grov misshandel)Utskottets hemställan bifölls med 202 röster mot91 för reservation 12 av m.fl.Mom. 22 (nödvärnsrätten)Utskottets hemställan bifölls med 257 röster mot35 för reservation 16 av och Kjell-ArneWelin. 1 ledamot avstod från att rösta.Mom. 23 (kriminalisering avprostitutionskontakter)Utskottets hemställan bifölls med 217 röster mot67 för reservation 17 av m.fl. 8ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Justitieutskottets betänkande JuU22Mom. 7 (rättegångskostnader iförvaltningsprocessen)Utskottets hemställan bifölls med 223 röster mot68 för reservation 5 av m.fl.Mom. 10 (olovlig körning)Utskottets hemställan bifölls med 232 röster mot58 för reservation 7 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Justitieutskottets betänkande JuU24Mom. 4 (forskning om behandlingsmetoder)Utskottets hemställan bifölls med 240 röster mot54 för reservation 2 av och momentUtskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU25Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU6Mom. 2 (anslagsbeloppet under Utveckling ochproduktion av läromedel)Först biträddes reservation 1 av 25 röster mot 19 för reservation 2 av ClaesRoxbergh. 248 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 259röster mot 17 för reservation 1 av ledamöter avstod från att rösta.Mom. 6 (stöd till United World Colleges)Utskottets hemställan bifölls med 206 röster mot88 för reservation 3 av m.fl.Mom. 12 (fortbildningens inriktning)Först biträddes reservation 9 av Ann-CathrineHaglund m.fl. med 87 röster mot 38 för reservation10 av och iVårgårda. 166 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 171röster mot 90 för reservation 9 av Ann-CathrineHaglund m.fl. 34 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 14 (anslagsbeloppet under Fortbildningm.m.Utskottets hemställan bifölls med 203 röster mot17 för reservation 13 av . 73ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU7Mom. 6 (rätten att välja skola)Utskottets hemställan bifölls med 180 röster mot106 för reservation 1 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Anf. 1 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag vill erinra åhörarna om att kammarensförhandlingar inte får störas.Mom. 7 (möjlighet för skolor att skapa en särskildprofil)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 23 (ett nytt statsbidragssystem)Utskottets hemställan bifölls med 272 röster mot19 för reservation 8 av s.Mom. 29 (anslagsbeloppet)Utskottets hemställan -- som ställdes mot delsreservation 12 av , dels reservation13 av s -- bifölls med acklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU8Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU9Mom. 1 (real minskning av statsbidraget till deestniska skolorna, , Kristofferskolanm.fl. fristående skolor)Utskottets hemställan bifölls med 152 röster mot143 för reservation 1 av m.fl.Mom. 2 (statsbidrag till det faktiska antalet elevervid statsunderstödd fristående skola pågrundskolenivå)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 3 (bidrag till fristående skolor förskolpliktiga elever)Utskottets hemställan -- som ställdes mot delsreservation 3 av m.fl., delsreservation 4 av och i -- bifölls med acklamation.Mom. 4--10Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU10Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU11Mom. 2 (högskolans styr- och anslagssystem m.m.)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 3 av s -- bifölls medacklamation.Mom. 14 (kårobligatoriet)Utskottets hemställan bifölls med 251 röster mot39 för reservation 6 av ochMargitta . 2 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 21 (ytterligare internationaliseringsåtgärderinom högskolan)Utskottets hemställan -- som ställdes mot delsreservation 9 av m.fl., delsreservation 11 av -- bifölls medacklamation.Mom. 27 (ansvaret för högskolans lokalhållning)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 18 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 32 (ytterligare anslag till utrustning m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 184 röster mot36 för reservation 20 av ochMarianne i . 69 ledamöteravstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU13Utskottets hemställan bifölls.4 § Återbetalning av tillfälligt sparande m.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU24 Återbetalning av tillfälligt sparandem.m. 1990/91:134).Anf. 2 ():Fru talman! förde vi här i kammarenen debatt om åtgärder för att stimulera hushållenssparande. En sak är säker, det bör inte och kan inteske genom tvång. Det tvångssparande som vi nuhaft måste beskrivas som ett stortmisslyckande. Det har bara skapat problem,administrativa problem och politiska problem. Deträcker egentligen att som karaktäristik citera förrefinansminister som i sin bok harskrivit: Det var det dummaste jag gett mig in i. Medhänsyn till de många andra dumheter han därbeskriver får man säga att det är ett nog så täckandeoch avskräckande omdöme.Nu har ju tvångssparandet inte bara drabbat sinaupphovsmän hos ochsocialdemokraterna, utan det har också gått ut överskattebetalarna. Mest har det drabbat en litengrupp, nämligen de med svagast ekonomi. De harinte haft möjlighet att göra det andra har kunnatgöra, nämligen parera tvångssparandet genom attdra ned på annat sparande eller genomföra enupplåning i väntan på att pengarna återkommer.För de sistnämnda har det mest varit fråga om attde drabbats av ett krångel som har varit nog såkännbart. Det kan vi konstatera från de reaktionersom avlästs.Här har åsamkats stora kostnader för beräkning,uppbörd och återbetalning av tvångssparandet. Detblev inte enklare av att man när systemetimproviserades fram i finansutskottet våren 1989kom fram till att man behövde ha två system, ett förde fyra månaderna och ett helt annatsystem för 1990.Det vi har sett när de gäller återbetalningen,som debatten närmast skall gälla , har varitnärmast en fars. Det kom en skarp reaktion hösten1989 från bl.a. pensionärer. Det ledde till att mansommaren 1990 föranstaltade om en förtidaåterbetalning av det i och för sig mindre belopp sominbetalats 1989. skickade utmängder av postanvisningar på en krona eller tvåkronor eller vad det nu kunde vara som skullebetalas igen, allt till en kostnad av ochtrettiotvå öre per styck. Hela detta kalas, den extrautbetalningen, gick på drygt 17 milj. kr.Enbart arbetet med alla returneradepostanvisningar från dem som fått en eller tvåkronor i återbetalning och som inte alltid brytt sigom att lösa ut dessa småslantar, gick löst på 1,5 milj.kr. Det krävdes för att hanteradetta.Mot denna bakgrund är det inte underligt attpartierna bakom tvångssparandet har velat göra sigav med denna kvarnsten runt halsen redan förevalet. Men då uppkommer naturligtvis fråganvarför man inte går den naturliga vägen, densmidigaste och billigaste vägen. Kan förklaringenvara att den har angetts redan i en moderat motionfrån januari ?I reservation 1, som jag nu yrkar bifall till, anger vihur vi menar att denna återbetalning bäst skall skeså att det både åsamkar statsverket minst kostnaderoch även så att de som utsatts för detta experimentsnarast möjligt får tillbaka sina pengar.Vi föreslår alltså att huvuddelen av dem som harförsökt delta i detta får tillbaka alla sina sparmedeli juni månad -- dels det återstående sparandet från1989, dels det som sparades 1990 enligt detpreliminära besked som skickas ut tillinkomsttagare som har förenklad självdeklaration.Det kan då sägas -- och den inväntning har rest iutskottet -- att detta inte är det slutliga beskedet.Men det sker mycket få avvikelser -- små och fåkorrigeringar -- i förhållande till de förenkladetaxeringsbesked som skickas ut till dem somhar förenklad självdeklaration. Skulle det någongång ske en avvikelse, så får man väl ta besväret --i de få fallen -- med t.ex. kvarskatt.För övriga, som deklarerar på det merkomplicerade sättet, skulle återbetalningen ske idecember i samband med besked om den slutligadebitteringen, då man också får ut överskjutandeskatt. Det sistnämnda är kanske den störstabesparingen, för man undviker då en extra omgångutbetalningar.Vi har efterlyst en förklaring i utskottet. Den endaförklaring som har antytts skulle vara att det ärfarligt att sätta så mycket pengar i händerna påmänniskor . Men då är man återigen tillbakai föreställningen att vuxet folk inte kan tänka själva.Det är ju alldeles självklart att samma moment somjag förut berörde -- att man parerar en sådan härtillfällig inkomstförlust genom upplåning ellergenom att man utnyttjar andra sparmedel -- sätterman , om man redan då får besked omatt man får si eller så mycket pengartillbaka. I det här fallet gäller samma rationellaförväntningar som när man skulle hantera denlikviditetsindragning som tvångssparandetursprungligen var tänkt att åstadkomma.Fru talman! Det här är en sorglustig historia. Vi stårnu vid slutet av dess politiska behandling. Utöverden reservation jag har yrkat bifall till finns det ettuttalande i reservation 3, där man säger att vi inteskall ägna oss åt sådana här experiment ifortsättningen. Och jag kan utlova att vadmoderata samlingspartiet anbelangar kommer vialdrig att ägna oss åt att försöka tvinga människoratt spara. Vi skall naturligtvis skapa förutsättningarså att människor själva väljer att spara. Det ärangeläget för utbyggnaden av näringslivoch för vår framtida välfärd.Anf. 3 ():Fru talman! Första gången tvångssparandeförekom i den här tror jag , när varfinansminister och lade fram ett förslag. Det fickhan ta tillbaka på grund av en våldsam opinion. Istället kom då ATP-systemet. Det var också enform av tvångssparande, men med ett ändamål somfolk accepterade -- och därför gick det igenom.Men , när kom med det härförslaget och socialdemokraterna accepterade det,så inträffade det som vältaligthar skildrat och som jag därför inte skall skildra pånytt. I stort kan man säga att det tvångssparandesom då kom drabbade dem som verkligen inte hadenågra resurser. Det var ju också de som såsmåningom fick tillbaka pengarna för tidigt, vilketkostade staten en viss summa. För normalainkomstlägen innebar det ju bara att man minskadeannat sparande och ökade det här sparandet, så detblev ingen åtstramning. Vissa människor har t.o.m.lånat för att klara av det inkomstbortfall somtvångssparandet medförde.Summerar man detta, så finner man att ingenåtstramning har kunnat påvisats av någonnationalekonom som ett resultat avtvångssparandet. Det var ju en åtstramning som vartvångssparandets syfte. Däremot har man i ställetfått ganska väsentliga kostnader. Det är därför somvi i reservation 3 säger att man inte bör ägna sig åtåtgärder av typen tvångssparande . Dethör hemma i en commandostatekonomi, och detbör utrangeras som ett politiskt medel.Fru talman! I reservation 2 har vi föreslagit att manskall återbetala den andra hälften avtvångssparandet tillsammans medskatteåterbäringen . I betänkandetföreslår utskottsmajoriteten att återbetalning skalläga rum . Att göra en särskildåterbetalning till alla skattebetalarelär kosta ca 40 milj.kr. Vi tycker att det är onödigtatt ta en sådan kostnad när det hela administrativtgår lika bra att göra i samband med det utskick tillalla skattebetalare som i alla fall skall göras idecember 1991.Fru talman! Med hänsyn till kammarens tid har jaginget särskilt yrkande.Anf. 4 ():Fru talman! I detta betänkande frånfinansutskottet tillstyrker utskottet regeringensförslag om ett tidigareläggande av återbetalningenav det tillfälliga sparandet. Sparandet från de fyramånaderna 1989 återbetalas , ochsparandet i februari 1992.När det tillfälliga sparandet infördes varhushållssparandet mycket lågt. Den svenskaekonomin var kraftigt överhettad. Regeringenhade andra förslag för hur den överhettadeekonomin skulle dämpas. Tvångssparandet var intedirekt förslag. Idégivare varchefredaktören för . Det visade sigdå att sparandet var det enda sättet att få till ståndnågon åtstramning. Vi fick ju ingen hjälp av varesig eller att ändå göra dennödvändiga åtstramningen. De tyckte ju attförslaget var så oförnuftigt.Vi har erfarenheter av sparandet. Som Feldtsäger blev de inte så goda. Men redan när beslutetfattades förutsattes det att när sparandet skulleåterbetalas skulle återbetalningen anpassas tillkonjunkturläget. är det en lågkonjunktur.Dessutom har hushållssparandet förbättrats som enföljd av skattereformen så pass mycket att vi nuåterigen kan räkna med ett litet överskott ihushållssparandet. Därför är det lämpligt atttidigarelägga återbetalningen av sparandet till tvåolika tillfällen -- precis som det var tänkt närbeslutet fattades på försommaren 1989.Sparmedlen beräknas uppgå till 2,6miljarder kronor. De skall återbetalas i maj.Sparandet , som beräknas uppgå till nära9 miljarder kronor, skall återbetalas i februari.Moderaterna vill att hela det tillfälliga sparandetskall utbetalas vid ett enda tillfälle . Vidden tidpunkten finns det inte tillgång till samtligauppgifter om 1990 års sparande, vilket också LarsTobisson har sagt. Vi anser det därför vararationellt, men också samhällsekonomiskt riktigt,dels att vänta tills de definitiva uppgifterna är klara,dels att som i det tidigare riksdagsbeslutet låtaåterbetalningen ske vid två tillfällen.I reservation 2 anser och attsparandet skall återbetalas för attdärmed kunna samordnas med skatteåterbäringen.Den beräknas uppgå till inte mindre än 15--17miljarder kronor. Att då späda pålikviditetsförstärkningen med ytterligare 9miljarder kronor anser inte utskottsmajoriteten avstabiliseringspolitiska skäl vara lämpligt. Dessutomär december redan en påfrestande tid för handeln.Det finns också av det skälet anledning att görautbetalningen . Intresset förfrivilligt sparande brukar vara högre ideklarationstider. Det vore samhällsekonomisktvärdefullt om så mycket som möjligt av dettillfälliga sparandet omvandlas till ett frivilligthushållssparande.Lars De nämnde att skatteförvaltningen skallspara 40 milj.kr. Jag vill rätta till en felskrivning ireservationen där det står 40 miljarder kronor.Hade det varit fråga om så mycket pengar hade vinaturligtvis också kunnat acceptera enåterbetalning . är det fråga om 40milj.kr., vilket är betydligt mindre än vad statentjänar i räntor på att göra utbetalningen tvåmånader . Av statsfinansiella skäl är det envinst att göra återbetalningen . Jag yrkaravslag på reservation 1 och 2.Reservation 3 är minst sagt en märklig reservation.Där framförs att som sin mening skall geregeringen till känna att tvångssparande aldrig merskall förekomma i vårt land. Jag tycker attriksdagen skall avstå från sådana uttalanden. Detborde vara självklart att man inte skall binda uppframtida riksdagar. Det måste stå varje riksdag frittatt välja de ekonomisk-politiska medel som denanser vara lämplig eller möjlig vid den ekonomiskasituation som kan råda vid det aktuella tillfället.Fru talman! Jag yrkar avslag på reservation 2 ochbifall till utskottets hemställan.Anf. 5 () replik:Fru talman! säger attsocialdemokraterna inte fick någon hjälp avmoderaterna och . Nej, det fick ni inteför att vi ansåg att åtgärden var ett slag i luften ochvärdelös. Vi ville inte stödja den. Utvecklingen harju sedan givit oss rätt.Det var alldeles riktigt när siffran 40 miljarder till 40 miljoner.Men även 40 milj. är rätt mycket pengar att spara.Roland argument att staten skulle spararänta kan väl inte stämma. Staten får väl rimligtvisbetala ränta till tvångsspararna tills de får tillbakapengarna.Anf. 6 () replik:Fru talman! Efter försök att rättfärdigatvångssparandet skulle det kunna räcka med attåterigen citera : ''Det var detdummaste jag har gett mig in i. ''försökte framhålla attförslaget inte var och därmedskulle han vara ursäktad. Nå, man kan alltiddiskutera hur länge en finansminister skall sittakvar och administrera förslag och ståndpunktersom han inte själv tror på. Men den debatten kanjag föra med i annat sammanhang.Nu vill jag diskutera med att han ändå var den som var med ochformulerade förslaget. Han kan inte svära sigundan det ansvaret.När det gäller utformningen av återbetalningensade att vi moderater vill att alltskall betalas tillbaka . Vi är medvetna om attdet inte går. Men det går att återbetala till denhuvuddel av skattebetalarna som har haft förenkladsjälvdeklaration och får sitt besked om taxeringenredan i juni. Jag kan inte se något fel i dentidpunkten. Större delen av sparandet skulle kunnabetalas tillbaka redan då. dröjer det för samtligaända . verkligen inte besvarat frågan om varför maninte i alla fall i samband med återbetalningen avöverskjutande skatt kan göra denna återbetalning.Man kan visserligen säga att de merkostnader somuppstår i form av 40 milj.kr. kan man tjäna in iränta. Det är ett väldigt snävt och statscentrerat sättatt betrakta problemet. Den andra sidan av detta äratt människor får vänta på att få disponerade medel som nu skall besluta om att deskall få tillbaka. Det är i hög grad motiverat medhänsyn till den förändring som har skett iekonomin. Jag tycker inte att det försvar somRoland har utvecklat har någon bärkraft.Jag begär inte mera när man är satt att försöka finnaargument för något som en onekligen ekonomiskterfaren person har beskrivit som det dummaste hanhar gett sig in i.Anf. 7 () replik:Fru ordförande! visar omtanke omdet socialdemokratiska partiet, tycker jag, när hanvill att hela sparbeloppet skall betalas tillbaka tvåmånader före valet. Denna generositet mot vårtparti känns litet omtumlande. Det vore naturligtvisväldigt populärt att göra på det sättet, särskilt somdet ju har förts en propaganda, ute i buskarna såatt säga, att de här pengarna kommer medborgarnainte att få se röken av.Nu är det mera rationella och samhällsekonomiskaskäl, som jag har angett, som gör att vividhåller att utbetalningen bör ske vid två tillfällenoch då med de definitiva beloppen.Jag sade att vi inte fick hjälp med den nödvändigaåtstramningen. Jag vill då erinra om att Kjell-OlofFeldts förslag var en tillfällig momshöjning. Nunyktrade till och gick medoss på det. Det hade kanske varit bra, om man hadegjort det . Då hade vi inte behövt föraden här debatten i dag.Anf. 8 () replik:Fru talman! Om ställer upp påvår plan för återbetalningen och ser till att flertaletfår alla sina pengar , skall jag åta mig attförklara för människorna att det är tack varemoderata insatser i riksdag som dennaförändring har kommit till. Den arbetsfördelningentycker jag faller sig rätt naturlig.Men jag vill återigen betona att vad vi föreslår ärockså en återbetalning fördelad på två tillfällen.Därvidlag finns det ingen skillnad. Vad RolandSundgren verkligen inte har förklarat är varför haninte tror människor som får pengar omatt själva kunna bestämma hur de skall hantera demedlen. Förslaget i propositionen bygger påantagandet att får man pengar , sätterman sprätt på dem, men får man dem inte förrän ifebruari, så behåller man dem.Inget försök har gjorts att motbevisa min tes attmänniskor ser vad de har att vänta i en kommandeutbetalning och rättar sitt handlande därefter. Harman inte fått pengarna , gör man slut påannat sparande eller köper på kreditkort, förpengarna kommer ju sedan.Det är en ren omyndigförklaring av människor atthantera återbetalningen på det sätt somsocialdemokraterna förordar.Anf. 9 () replik:Fru talman! Det finns faktisktstabiliseringspolitiska och samhällsekonomiskaskäl att inte ösa ut alltför mycket pengar vid ettenda tillfälle. Det rör sig ändå om 25 miljarder somskall ut i december.Högste chefen för den penningvårdandemyndigheten, riksbankschefen, har haft vissaåsikter om att man kanske borde vara litetförsiktigare med den här återbetalningen. Det finnsalltså samhällsekonomiska orsaker till att det kanvara rationellt och riktigt att göra återbetalningen itvå omgångar.Anf. 10 ():Fru talman! fanns det en ganska storenighet om att svensk ekonomi behövde stramas åt.Ekonomin var överhettad, och regeringen, medden sedermera på grund av missnöje avgångnefinansministern , föreslog enkraftig höjning av momsen ocharbetsgivaravgifterna. Från sida avvisadevi det förslaget. Dels är en momshöjninginflationsdrivande, dels drabbar högre indirektaskatter hårdast de människor som har de minstamarginalerna i sin ekonomi.I stället kom vi överens om att införa ett tillfälligtobligatoriskt sparande och en arbetsmiljöavgiftunder tiden --31 december 1990.Därmed vanns också flera fördelar. Dennödvändiga åtstramningen åstadkoms utanskattehöjning, sparandet ökade och stora resurserskapades för att ge långtidssjuka ochförtidspensionerade ökade möjligheter att kommatillbaka till ett meningsfullt arbete.Den uppgörelse som vi då träffade innebar enordentlig satsning på att försöka minskasjukfrånvaron. Det faktum att vi fortfarandeförtidspensionerar ca 50 000 personer , attpensionsåldern för förtidspensionering nu är nere i51 år samt att en halv miljon människor står utanförarbetsmarknaden är oacceptabelt. Därför kom viöverens om en arbetsmiljöavgift som skall återgåtill arbetsgivarna under en sexårsperiod.Resultatet av den satsningen är mycketimponerande. Det har gjorts väldigt fina insatserför att förbättra arbetsmiljön och för att höjautbildningsnivån och därmed förbättra kvaliteten isvenskt näringsliv. Ca 12 miljarder togs in iarbetsmiljöavgift, och redan nu har 2,5 à 3miljarder under det här budgetåret återgått föroffensiva satsningar i företagen. Vi har också påden punkten fullföljt våra löften. Pengarna återgårnu alltså till arbetsgivarna.Den andra delen av uppgörelsen, som hardiskuterats mest här och som det också är minhuvuduppgift att tala om, är kanske den mestkända, nämligen det obligatoriska sparandet. Detär också ett sätt att dra in köpkraft men med löfteom återbetalning. Det var alltså inte som i fråga omde vanliga skattehöjningarna, där pengarna aldrigåtergår.Därför har det varit ganska spännande att få endebatt om när pengarna skall betalas tillbaka. Dethar faktiskt varit riktigt skojigt att i fådiskutera när dessa pengar skall betalas ut. Detskulle vara roligt att få fler debatter av den typen, istället för att det handlar om att höja skatter somaldrig återgår. återgick också vissamedel.Med det förslag som ligger i propositionenfullföljs löftet att medlen återgår. Det är samtidigten finanspolitiskt lämplig lösning. Det visar ocksådet faktum att även partier som var emot dessareformer anser att det är lämpligt att pengarnaåterbetalas och t.o.m. att de med fördel bör släppasut mitt i julruschen.Ser vi tillbaka på reformerna som beslutet innebar,kan vi konstatera att det var en bra och riktigåtgärd.