prot · GE0982 · 1991-03-20 00:00:00 — Vi måste nog konstatera , kanske mer än , måstelära sig att lyssna även på folket och på andrapolitiska partiers värderingar.För att ordföranden i trafikutskottet skall hanågonting att bemöta och inte bara kunna säga atthan inte vet vad vi talar om och att vi inte har någotatt komma med, vill jag ställa följande fråga tillBirger Rosqvist: Vad är det för fel och brister i vårtförslag där vi vill ha en ettårig övergångstid så attbåda parter -- staten och de som skall ta emot dennatrafik och driva den -- får diskuteraigenom de olika frågorna både vad gäller ekonomioch andra praktiska frågor, som det är nödvändigtatt man diskuterar igenom så att resultatet blir braoch en uppgörelse kan komma till stånd? Vad är detför fel i vårt förslag att låta gå så att man kanlösa alla dessa problem, som vi har kunnatkonstatera av dagens debatt finns med i bilden?Vad är det för fel i vårt förslag, ?Anf. 15 () replik:Fru talman! Det har här skett en viss betygsättningav mig. Jag är gnällig, oengagerad och rävaktig. Jagtar i, och jag är inte ens närvarande. Protokollet fårväl utgöra svar på detta.Hugo ställde mot slutet en fråga om vaddet är för fel på deras förslag. Som jag ser det ärfelet med ert förslag, , att ni intevågar ta ställning. Ni skjuter problemet framför erytterligare . Förhållandet för ärinte bra . Vi kan inte skjuta på detta problemår . måste man komma till skott.Det tycker vi att vi har gjort med vårt förslag.Man kan summera vad någon av er sade med att jagmissunnar folk i inland att ha brakommunikationer. Låt mig än en gång sammanfattavad vi vill med vårt förslag och vad det innebär. Närdet gäller persontrafiken får två parter erbjudandeom att upprätthålla trafiken. De får ett erbjudandeom 36 milj.kr. under framöver, till attbörja med. De får fritt disponera SJs vagnar för attupprätthålla en trafikförsörjning som har minstsamma omfattning som den har i dag.Hugo menade att vi under spelets gångändrade i texten på utskottsbetänkandet. Jag sadeatt det var en felskrivning. Vagnarna fick överlåtasi stället för att disponeras. Inne i texten underrubriken står ''disponeras''. Isammanfattningen kom det felaktiga ordet''överlåtas'' in.Märk väl att vagnarna får disponeras. Vad innebärdet för trafikanterna? De vill ha 17 vagnar. SJ skrevett brev till utskottet och sade att om vagnarna skallöverlåtas vill vi ha 11 milj.kr. styck för varje vagn.Det anser vi att de är värda. SJ vill således ha 187milj.kr. I utskottet har majoriteten sagt attvagnarna får disponeras fritt. Är inte detta att gåönskemålen om trafik till mötes?Det blir delaktighet i kostnaderna för det normalaunderhållet. får vara med och dela på dekostnaderna. Det har vi också sagt.Godstrafiken blir definitivt kvar på banan. skall praktiskt taget omgående satsas för attrusta upp den, och flera investeringar kommer tillom godstrafiken fortsätter att öka. Jag tycker attdet då är fel att säga att majoritetens förslag ärundermåligt och att det är lätt att kritisera. Om manställer vårt förslag i relation till ert, skall mansäkerligen finna att det vi har att erbjudakommunerna är betydligt bättre än det som ni haråstadkommit.Förste vice talmannen anmälde att ,och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker.Anf. 16 ():Fru talman! Trots vad som påståtts hör det inte tillvanligheterna att i en sådan här debatttalar för majoritetens uppfattning. En företrädareför brukar i stället vara första talareför oppositionen. Men utvecklingen när det gällerinlandsbanan har blivit sådan att ,såsom utskottets ordförande, kunnat tala påmajoritetens vägnar utan att jag har haft någontingatt invända mot det han sagt.Det finns anledning för mig att göra någontingsom kan liknas vid en röstförklaring både förmoderata samlingspartiets del och för migpersonligen.När regeringen beslöt att dra in anslaget tillpersontrafiken på , förde detnaturligtvis med sig en starkt ökad aktivitet hos de18 berörda inlandskommunerna och från denekonomiska förening som dessa sedanhade bildat i syfte att bevara persontrafiken påinlandsbanan i hela dess utsträckning.Jag har som företrädare för moderatasamlingspartiet försökt att både objektivt ochnoggrant sätta mig in i ärendet. Jag har lyssnat tillvad sagt om kostnaderna: vidminimistandard 390 miljoner under enfemårsperiod och 35 miljoner i underhållsamt vid upprustning till en något högre men likvällåg standard ytterligare 440 miljoner och 57miljoner i underhåll.Jag har också lyssnat till företrädare förtrafikhuvudmännen i de fyra länen. Jag har vidarenoga lyssnat till och brevväxlat med företrädare förInlandskommunerna . Jaghar även besökt den endagskonferens som dennaekonomiska förening höll i strax innanutskottet skulle behandla frågan om trafiken påinlandsbanan.Jag erkänner att jag före sammankomsterna medföreträdarna för föreningen var inställd på att denmest ekonomiska lösningen var att i enlighet medregeringens förslag överlåta trafiken och de 36miljonerna till trafikhuvudmännen. Jag påverkadesemellertid sakta men säkert avInlandskommunerna ochdess företrädare.Jag ställde på konferensen i raka frågortill , som är verkställande direktöri föreningen. De viktiga frågor som jag ställde var:Måste ni ovillkorligen ha ett rådrumsår för attkunna överta trafiken? Är det ett minimikrav för eratt få bedriva den ? Liggerdet någonting bakom ett påstående att ni skallkunna underhålla banan till -- ja, rent av50 % -- lägre kostnad än vad säger sigkunna?Jag fick svar på dessa frågor, både muntligen ochskriftligen.Vid det första sammanträde som utskottet därefterhöll hade jag för min del med stöd av moderatasamlingspartiets förtroenderåd kommit fram till attett rådrumsår skulle kosta staten 84 milj.kr. Det varför mig en för stor summa för att få upplysningenom föreningen hade rätt eller inte. Då banverketskostnader verkade väl underbyggda blev vårtpreliminära ställningstagande att de 36 miljonernaåterigen skulle erbjudas den ekonomiskaföreningen, om det fanns möjlighet för föreningenatt använda dessa pengar efter det atttrafiken kommer att ha upphört den 10 juni.Under den folkstorm som rådde begagnadeföreningen situationen till att ändra position. Manförklarade plötsligt att man a) var beredd att övertatrafiken och b) att man med stöd avlokala och regionala experter kunde driva banannågra miljoner billigare än vad sade sigkunna.Som ni förstår är detta för en seriös trafikpolitikeren allvarlig fråga. Finns det verkligen möjligheteratt göra sensationellt stora besparingar istatskassan, besparingar på hundratals miljonerkronor? Är det då förvånansvärt, ,att man i stället för att misstro den ekonomiskaföreningen sade att detta måste prövas seriöst?Såsom har förklarat har dåutskottet bestämt sig för att öppna dörren för denekonomiska föreningen. Detta är alltså sanningen,och i stället för att ringakta föreningen, har vigodtagit att den får göra ett försök.Viola har ställt ettåterförvisningsyrkande. Med tanke på den korta tidsom återstår till gör ochde som ställer sig bakom dettaåterförvisningsyrkande föreningen en björntjänst.Tiden blir ännu knappare. För föreningen är detnu, som jurister brukar uttrycka sig, fara i dröjsmål.Den sida som jag själv representerar har i detta fallicke bedrivit något rävspel eller krypskytte. Jag hari stället försökt spela med öppna kort och ge rakabesked. Men jag är den första attinstämma med dem som påstår att det här harförekommit rävspel och krypskytte.Jag har i en av Norrlandstidningarna sagts vara denstora förloraren, om får vara kvar.Om detta skall vara ett offer, så är det ett billigtsådant för en egentligen god sak. Min bedömninghar varit den strikt trafikpolitiskt ekonomiska.Trafik och i synnerhet järnvägstrafik skall i Sverigebedrivas där det finns ett tillräckligt underlag förgods- och persontransporter eller bådadera. Då ärinlandsbanan naturligtvis ett unikum. Jag och allaandra moderater vet att här förekommer nostalgioch symbolik. Här har det att göra med annat än attbara köra motorvagnar på skenor. Men dettaförekommer även i andra avseenden, och till slutblir det så, för att tala med , att alltingmåste räknas i penningars värde, särskilt när detgäller att se till skattebetalarnas utgiften.Enligt det betänkande som hela den moderatariksdagsgruppen ställde sig bakomåtergår nu ärendet till regeringen.Kommunikationsministern får nu själv eller vianågon som han utser öppna förhandlingar igen iförsta hand med trafikhuvudmännen. Med allrespekt för den ekonomiska föreningen är dettaden naturliga vägen att vandra.Trafikhuvudmännen har enligt tidigare beslut fått iuppdrag av oss att ta ansvaret för den kollektivatrafiken, och då övergripande inom sina resp. län.Skulle de då inte vilja göra detta, på de villkor som,tycker jag, betänkandet klart och tydligt preciserar,blir det förhandlarens uppgift att gå tillInlandskommunerna . säger jag till föreningen. Det är en storhändelse om ni klarar detta. Jag har inte någonsinförut varit med om att på det sättet hargett decentraliseringen en sådan klar chans.Fru talman! Detta mitt anförande, som straxöverskrider den tid som jag har bundit mig för, harblivit mycket personligt. Jag instämmer i vad någontidigare talare sade, nämligen att det har varit enovanligt upprörd debatt. Det är lätt i enintellektuell kamp med politiska motståndare. Mendet är bra mycket svårare när det gäller de egnavännerna. Här har jag obestridligen på detpersonliga planet varit en stor förlorare.Detta får inte bli för högtidligt. Men brustnaillusioner och förgiftade relationer är för min delresultatet. Vänner, både nära och vanliga sådana,har blivit ovänner och i vissa fall fiender.Anf. 17 () replik:Herr talman! De som lyssnar på debatten och desom läser protokollet får väl avgöravilken beskrivning av turerna i trafikutskottet och idiskussionen som bäst verkar överensstämma medverkligheten. Jag skall i varje fall inte lockas in iytterligare en sådan debatt. Jag vill bara säga att attRolf Clarkson förskönar händelseförloppet utifrånsin egen ståndpunkt.Det finns en rad frågor som varken har svarat på och som jagtycker är ganska avgörande i detta sammanhang.Det är också dessa frågor som är anledningen till attjag har begärt återremiss.Alla tidigare ställningstaganden under de senasteåren i trafikutskottet, som i stort sett har följtregeringens skrivningar, har gått ut på attinlandsbanan mellan och har ettklart samhällsintresse och att den därför bör finnaskvar. Av den anledningen har det satsats pengarvarje år, om än alls inte tillräckligt mycket pengar.Dessutom har fått för litet pengar för attdet skulle vara fråga om en rejäl upprustning.Fullständigt klart är också att inlandsbananorganisatoriskt sorterar under , somockså måste täcka kostnaderna för underhåll ochinvesteringar -- eller hur?Rolf Clarkson undvek min fråga när han skulle talaom vad Inlandskommunerna Ekonomisk Föreninggår med på. Det verkar som om man skulle vara såföljsam att man helt skulle gå ned på knä. Alla somhar motionerat, socialdemokrater och moderater,ja, alla från de fyra partierna som har engagerat signär det gäller att både rädda och rusta uppinlandsbanan vet att man från IEF aldrig någonsinhar sagt att man också skall klara underhålletutifrån de beräkningar som finns av hur mycketunderhåll som behövs om man tvingasöverta trafiken från . Jag har fåtthandlingar från och har också så sent som i går haftkontakt med flera kommunalråd, också från erapartier. Jag har också haft kontakt med GöranLindgren från . Man klarar inte detta. Det är fullständigtklart.Till sist: är ett unikum, säger . Ja, det kan man säga. Men det är intedetsamma som att har ensärställning -- då talar jag i politiska termer och medutgångspunkt i de beslut som redan har fattats.Inlandsbanan och även har ensärställning i samtliga beslut som vi harfattat. tror tydligen att det är hur lättsom helst att upphäva beslut och att säga attmerparten av ansvaret för banunderhållet iframtiden skall bäras av lokala organ och avlänsorgan. Men det strider helt mot vad vi har rättatt göra, !Anf. 18 () replik:Herr talman! Vi har utifrån, och ibland med vissförvåning, betraktat svängningar hitoch dit i den här frågan. Att man har svängt litet hitoch dit tyder väl ändå på att det även blandmoderaterna finns många som inser värdet av enbra inlandsbana och en bra trafik på denna.Jag måste få ställa några frågor till det bra att vältra över kostnaderna påkommunerna? Det gäller då även investeringar ibanan. Så gör vi ju aldrig annars. Varför skallinlandsbanan få mycket sämre villkor än vanligalänsjärnvägar? Jag förstår inte logiken i detta. Detåterremissyrkande som har förtfram går ju ut på att utskottet skall försökaklarlägga vad som egentligen menas med den härpassusen. Är det som skall sköta bananeller hur är det? Och under vilka förhållanden, rentekonomiskt, skall detta ske? Föreningen är ju intealls beredd att betala för underhåll ochinvesteringar på banan. Det har man deklarareratåtskilliga gånger, så det vi. Det skulle vara enomöjlighet att få det hela att gå ihop ekonomiskt.Däremot har man i och för sig haft synpunkter pådetta med att förbilliga underhållet på olika sätt.Men det är en annan sak. Dessa synpunkter börkunna beaktas i det normala arbetet.Jag kommer att stödja återremissyrkandet just föratt få ett klarläggande på den här punkten.Antagligen blir det i trafikutskottet. Dethandlar ju om vad som egentligen avses här. Vårståndpunkt är att underhåll och investeringar skallskötas av . Det anslaget kommer vi attaktualisera senare i vår. Vad vi nu skall diskutera ärväl egentligen själva trafikeringen.Anf. 19 () replik:Herr talman! Jag förstår, , att det kankännas litet svårt och besvärligt. Jag har upplevtRolf Clarksons inlägg här som en självbekännelsefrån den utgångspunkten att den linje som han frånbörjan drev inte höll så långt.Rolf Clarkson beklagar det sällskap som han ochhans parti har hamnat i när det gäller denna fråga.Men då vill jag, för att lindra det hela, säga till RolfClarkson: Var inte rädd för det! Stå för deuppfattningar och de mål som vi och moderaternasom politiska partier har! Det är ju goda lösningari sakfrågorna som är det viktiga. Det viktiga äralltså inte med vilka partier man gör upp. I det fallethar vi erfarenheter, och vi tycker att vi har handlaträtt. Beklaga alltså inte detta, !Rolf Clarkson har ibland använt uttrycket ''golva'' idiskussioner med mig här i kammaren. Jag förstårom känner sig något ''golvad'' idenna fråga, och då inte bara av de politiskamotståndarna utan även delvis av personer i sitteget parti. Jag vill inte mästra av denanledningen. Jag är en alldeles för snäll person föratt göra det. Så går det ibland i det politiska arbetet,, men låt oss alltså inte beklaga detta.Sedan några ord om detta om rävspel ochkrypskytte. Det gäller också uttalanden om att mansjälv har spelat med öppna kort och gett rakabesked. Ja, och andra talares inlägghär tidigare visar vad det är fråga om -- vilka somhar bedrivit rävspel osv.Jag har lärt känna som en i vanligafall logiskt tänkande person. Jag frågar därför ävenRolf Clarkson: Vad är det för fel med vårt förslag --under en följd av år har ju , om jagförstått det hela rätt, varit en planeringsman, enföretagare med företagargrund, vilket innebär atthan ofta fått lära sig att planera och göra vettigabedömningar -- om att ge dispens och att SJfår sköta den här trafiken under den tiden? Skulleinte båda parter, staten och i det här fallet de somskall överta trafiken, kunna få noggrant gå igenomdet hela ekonomiskt och praktiskt ? Detär samma fråga som jag har ställt flera gångertidigare, men jag har inte fått något klart svar. Jagtror att är en man som kan göra dessabedömningar på ett riktigt sätt.Anf. 20 () replik:Herr talman! Från min sida får jag ändå beklaga attmoderaterna hamnat på samma sida somregeringen, inte därför att socialdemokraterna ochmoderaterna har kommit överens utan därför attjag ser att skillnaderna inte borde vara så storamellan det som och moderaternasäger och det vi säger i minoriteten. Vad är det dåRolf Clarkson säger? Jo, han vill ha den billigastemöjliga trafiken, men ändå spårburen trafik. Hanvill ha det billigste möjliga underhållet. Där skiljervi oss inte åt. försäker ofta geintrycket att det är de som strävar efter att få detbilligt, men det är ingen som vill betala mer för ettunderhåll än vad som är nödvändigt eller mer för entrafik än vad som är nödvändigt. Jag har sagt fleragånger tidigare att vill att SJ nu får påsig. Om det sedan blir SJ, länstrafiken,, BK-tåg eller eller någon annan som sköter det ifortsättningen, skall man handla upp de till lägstamöjliga och bästa pris med den standard som krävs.Jag ser ingen skillnad där, det gäller underhållet ser jag inte heller någonstörre skillnad mer än att vi tycker att det självklartär som skall ha ansvaret. skalli sin tur naturligtvis också se till att man -- det gällerinte bara utan överallt i landet -- fåranbud från olika entreprenörer och får detbilligaste möjliga alternativet. Det tycker jag att viär överens om.Konkurrens är ett fint uttryck, inte minst imoderata kretsar. Jag delar den uppfattningen, ochjag har i kommunala sammanhangpläderat för konkurrens. Men kom ihåg: om vi läross att stava till ordet konkurrens, finns det två ordtill som vi måste lära oss att stava till och som ärviktiga i inte minst den här församlingen. Det ärorden solidaritet och ansvar. I och för sig kan manlåta folket där uppe, kommunerna, landstingeneller trafikanterna direkt genom biljettprisernabetala det hela, men är det konkurrens.Men det handlar inte om solidaritet och ansvar.Därför menar jag att det är viktigt att staten,, betalar den trafik det handlar om och viabanverket också underhållet. Men -- och där är viöverens -- det skall inte ske till vilket pris som helst,utan självfallet skall man se till att vi får så billigtrafik som möjligt, likaså när det gäller underhållet.Min sista fråga till är: Det skiljer sigväl egentligen inte mot några andra banor i landetheller? Det är ju den princip som vi måste arbetaefter totalt sett, om vi är rädda om skattebetalarnaspengar. Det förutsätter jag att vi alla i den härkammaren är.Anf. 21 () replik:Herr talman! Jag hade faktiskt bestämt mig för attinte hålla mer än ett tiominutersanförande och intege mig in i en ny debattrunda. Det är lika bra attlåta kommunikationsministern beträda podiet såfort som möjligt. Jag skall därför inskränka mig tillatt lämna ett par kommentarer.Till vill jag inte säga mer än att denmissaktning som jag skulle kunna ge uttryck förskulle kunna uppgå till samma grad av ohövlighetsom han har visat.Ni frågar varför man inte kan prova . Jag gavfaktiskt svaret på det. Det är bara 84 miljoner fördyrt, sade jag i mitt anförande. Det är ett alldelesför högt pris för att ta reda på om trafik är möjlig iframtiden eller ej. Men svaret får vi nu praktiskttaget gratis när kommunikationsministern ellerhans förhandlare tar kontakt med de berörda däruppe.När det gäller underhållet vill jag precisera mig. Jaghar inte talat om investeringar, men jag har fått denuppfattningen från föreningens sida att man på ettdramatiskt sätt skulle kunna sänka deunderhållskostnader som talar om.Dessa kostnader innefattas i begreppet ''främst''.Så mycket järnvägsteknik kan jag inte att jag härkan tala om vilken summa det handlar om. Andrafår göra bedömningen av vad som är en dramatiskbesparing av underhållskostnaderna på banan.Jämför inte med länsjärnvägarna.Första villkoret för statligt stöd för länsjärnvägar ärfem dubbelturer per dag. Det är det inte tal om påinlandsbanan. Denär speciellt uppdragen enligt beslutet, och det ärvad vi nu behandlar. Några likheter i övrigt medlänsjärnvägar som kör avstånd på 5--kan maninte dra. Detta är ju en bana som är så lång sombanan från till , även om det baraär längden som de har gemensamt.Anf. 22 () replik:Herr talman! har fortfarande intesvarat på frågan om han tror att trafikutskottet ochriksdagen har rätt att klassa om banan och ge denen ny status, vilket eventuellt skulle kunna ske ommöjlighetens förslag skulle gå igenom. Jag kundeinte låta bli att begära replik, eftersom RolfClarkson nu med stort patos säger: Jämför inteinlandsbanan med länsjärnvägar. ärinlandsbanan.Ja, just precis det! särställning harjag hänvisat till. Jag har hänvisat till beslut efterbeslut, där man har talat om att den har ensamhällsekonomiskt viktig betydelse. Bl.a. därförskall staten ha ansvaret nu och för attbanan fungerar på ett sådant sätt att man kan köratrafik på den. Det är ju vad det hela handlar om.Moderater och socialdemokrater i trafikutskottethar enats om bl.a. följande: ''De merkostnader somkan följa av en bibehållen persontrafik påinlandsbanan bör enligt utskottets mening främstbetalas av de lokala och regionala intressenter somvill driva denna trafik.'' Om detta skulle gå igenomså har ni på eget bevåg sett till att man har klassatom hela banan och gett den en ny status. Jag ställdeen fråga om detta till moderater ochsocialdemokrater i trafikutskottet, men de vägradeatt svara. Men snälla ni, ge ett svar här innankommunikationsministern kommer upp italarstolen.Anf. 23 (m) replik:Herr talman! Jag kan lämna ett svar på den frågasom två gånger har ställt. Då får jagunderrätta henne om det som måste vara hennebekant, nämligen att alla beslut i riksdagövertar alla andra institutioners beslut, inkl.regeringens.Anf. 24 Kommunikationsminister ():Herr talman! Debattens vågor har gått höga underden , så också här i kammaren i dag.Det avslöjar våndan inför ett svårt beslut. Detta äringenting nytt när det gäller . Det harvarit vånda , många diskussioneroch prövningar. En av mina mera namnkunnigaföreträdare gjorde en uppmärksammad resa längsinlandsbanan. Vad vi minns av den resan ärkonstaterandet att det finns väldigt mycket gran.Det var inte att riktigt exakt citat, men kammarenlämpar sig inte för exakta citat i det sammanhanget.Jag gjorde en mindre uppmärksammad resa i höstaslängs från till för attnoga studera förhållandena. I förbigående sagt vardet första gången jag åkte någon sträcka påinlandsbanan. Men harjag kunnat konstatera att jag inte är ensamnorrlänning i den situationen, nämligen den har talat mycket, men åkt litet.Under min resa hade jag tillsammans medbanverkets generaldirektör och regionchefertillfälle att noga studera banans standard och talamed folk ute i kommunerna. Vi står inför ett svårtbeslut, men ett beslut måste fattas så snart sommöjligt.Politiker står ofta inför svåra beslut ochavvägningar. Vi har själva önskningar och krav,som vi möts av önskningar, krav ochförhoppningar. De som byggde , dettamärkliga monument, var säkert fyllda av storaförhoppningar och förväntningar om en utvecklingi den här regionen med nya samhällen som skulleväxa upp. Det blev inte så. Vi politiker beslutar inteöver allt i utvecklingen. Politik innehållervisserligen möjligheter, men också svårigheter.Ekonomin sätter gränser. diskuterar vi fråganom fortsatta stora subventioner eller någon annan,ny lösning, som innebär en bra trafikförsörjningmed mindre subventioner.Ekonomin ger möjligheter, och därför måste denförbättras och förstärkas. Tillväxten måste ökas.För att uppnå detta syfte föreslår vi mycketomfattande investeringar i infrastrukturen,investeringar som kan ge ökad tillväxt, och detinnebär svåra avvägningar.Regeringen stod inför uppgiften attåterskapa balans i ekonomin i en svår ekonomisksituation som krävde kraftiga åtstramningar på enrad områden. Vi fick kritik för att vi sparade förlitet när det ekonomisk-politiskaåtgärdsprogrammet lades fram . Dettaprogram innehöll förslag om mycket smärtsammaförändringar i sjukförsäkringen och i u-hjälpensamt neddragningar av bidragen inomtransportområdet. Dessa neddragningar berördejärnvägstrafiken, flygtrafiken, Gotlandstrafiken,Vänersjöfarten och annat. Vi bedömde det somnödvändigt att minska också anslaget för köp avolönsam trafik.Förutsättningarna för trafik förändras.Levnadsvanorna blir annorlunda och deekonomiska villkoren växlar.