prot · GE0967 · 1991-02-20 00:00:00 — -- -- --Det är vår starka förhoppning att Sydafrikasregering nu fullföljer reformarbetet, så att reellaförhandlingar snabbt kan komma igång medföreträdare för landets folkmajoritet om apartheidsfullständiga avskaffande och införande avdemokrati. Viktiga steg måste nu tas av regeringenför att undanröja alla kvarvarande hinder förförhandlingar. ''När avsiktsförklaringarna övergått till handling, dåär det att pröva ett förändrat svensktställningstagande.Bengt tog upp frågan om hadeföljts då beslutet fattades om resolution 678. Ja, vihävdar det. Visserligen hade vi önskat att en annanparagraf skulle tillämpas, men alla FNs medlemmarmed några få undantag står bakom resolutionen,och det finns ingen möjlighet till överprövning, dvs.sista instans i den frågan är FN.Jag skall ta en sak till. sade i sitt förstaanförande att jag hade en för glättig syn på EG.Nej, jag är medveten om att medlemskap eller ettnärmande över huvud taget till EG innebär bådemöjligheter och risker. Det är långt ifrånproblemfritt. Vi gjorde en dumhet, om viförnekade problemen. Inom EG är arbetslösheteni dag i genomsnitt 7 à , i en del länder över15 %. Den sociala tryggheten är väldigt ojämntfördelad, man har miljöproblem, ochjämställdhetssträvandena ligger långt efter vad vihar åstadkommit, även om vi inte har åstadkommitså väldigt mycket i det här landet.Om vi å andra sidan ställer oss utanför EG och inteens får till stånd ett , då är både välfärdenoch sysselsättningen hotade. Jag tror att det finnsde, även i den här kammaren, som ser fram emotett medlemskap i också därför att de den vägenskall lyckas åstadkomma det systemskifte som deinte har lyckats få de svenska väljarnaatt ställa sig bakom. Men det kommer vi att sätta pför.Anf. 19 () replik:Herr talman! Det var litet oklart vadutrikesministern på slutet skulle sätta p för. Om detvar medlemskapet i EG, så var det antagligen enfelformulering. Jag hoppas i alla fall det.Medlemskapet i EG kommer emellertid att haockså inrikespolitiska konsekvenser. Det kommeräven utrikesministern i sinom tid att bli varse.Socialdemokratin och inte minst svajat fram och tillbaka i Europapolitiken, detvet vi. Det är just därför det som står på s. 11 längstned är så viktigt. Om socialdemokraterna säger nu skall göra en preliminär prövning avutrikes- och säkerhetspolitiken i förhållande tillmedlemskap i samband med ansökan och sedangöra en till, innebär det att socialdemokratin är ifull färd med att skaffa sig en reservutgång iEuropapolitiken, en reservutgång som man kananvända sig av om . Om det är fallet,äventyrar det enligt min uppfattning både våra EG-förhandlingar -- vem vill förhandla med den somhåller sig med reservutgångar av den typen? -- ochtrovärdigheten i vår säkerhetspolitik, eftersom denju inte får göras till något konjunkturfenomen.Det är möjligt att utrikesministern ansåg att dennafråga reddes ut till allmän klarhet av OlofJohansson. Jag tycker nog inte riktigt det. Förövrigt riktade jag min fråga till regeringen.Jag ställde frågan mot bakgrund av attformuleringen längst ned på s. 11 inte är någonisolerad företeelse. I den socialdemokratiskavalplattformen, i en ledare i Aktuellt i politik ochsamhälle liksom i en längre intervju med antyds att man har diskuterat enreservutgång i Europapolitiken. Det är i så fallallvarligt, och då kommer det att inträffa mycket.Så något kort om . Vi bör ta olika delstegi en strategi för ett stegvis erkännande av Baltikum.Vi bör sikta framåt -- om det är utrikesministernoch jag eniga -- och inte hålla på att sudda ihistorien; det kan vi överlåta åt historikerna.Ett viktigt steg skulle vara att utrikesministernslutade att tala om ''de baltiska republikerna'' och istället tog steget och sade ''de baltiska staterna''eller ''de baltiska länderna''. De är republiker ikonstitutionell bemärkelse -- det är Tysklandockså --, men vi talar aldrig om ''den tyskarepubliken'', ''den italienska republiken'' ellervilken republik det nu kan vara vi talar om. Säg''staterna'' eller ''länderna'', och glöm''republikerna''! Det är en signal som kommer attuppfattas.Till slut något angående att man bör välkomna detsovjetiska beskedet att de ansvariga nu skall ställasinför rätta. Det har sagts mycket från sovjetisk sidaom vad som hände i och vad som hände iRiga. Vi skall döma i frågan den dag vi ser attSovjet faktiskt tar fram de ansvariga, faktiskt ställerdem inför rätta och faktiskt fäller dem för derasbrott. Ett sådant sovjetiskt besked kommer ocksåjag att välkomna. Intill dess begär jag ytterligarebesked från sovjetisk sida.Anf. 20 ()replik:Herr talman! Det har här förts en diskussion idiskussionen om förhållande till EG, omhur allvarligt menad vår medlemskapsansökan skallvara och om vad det slutliga målet för den härprocessen är. Låt mig bara för folkpartietliberalernas räkning deklarera att vår uppfattningär att skall bli medlem i EG. Vi kan inte seatt det finns några hinder på vägen. Det är enprocess innan vi är där -- så mycket skall ut --,men målet är alldeles avgjort att skall blimedlem i EG. Det är inte så att vi nu framför ossser då vi skall samla in information för attsedan så småningom bestämma hur vi skall göra,utan vi vet vad vi vill.Sten instämmer i att det är önskvärtmed en demokratisk utveckling i , ochdet är i och för sig bra. Men det är ändå notervärtatt han inte i regeringsdeklarationen eller i sitthuvudanförande här i kammaren på egenhand har betonat det. Det krävdes en fråga frånmin sida för att den saken skulle komma fram.Herr talman! En grundtanke i svensk utrikespolitikav socialdemokratiskt märke har varit att vi frånsvensk sida har stött en tredje väg mellan detdemokratiska och marknadsekonomiska väst ochdet odemokratiska och socialistiska öst. Även CarlBildt tog upp det i sitt inledningsanförande. Svensksocialdemokrati har tagit avstånd frånöststatskommunismen och har säkert, som StenAndersson sade, utkämpat många närkamper här iSverige. Men när det har gällt kommunism ochsocialism i tredje världen har man svävat på målet.Det är enligt min mening ganska fantastiskt att StenAndersson pekar ut PLO som ett uttryck för höjdenav demokrati i tredje världen. Den enda praktiskaerfarenhet vi har av PLO-styre är PLO-land iLibanon, där man utövade ettskräckvälde.När nu öststatskommunismen har gjort bankruttbåde politiskt och ekonomiskt framstår de svenskasocialdemokraternas försök att ställa svenskutrikespolitik mellan öst och väst som en brustenillusion. Socialdemokraterna har missletts av enförhoppning att socialismen ändå skall ha någotgott med sig och att planekonomin skall varamöjlig. Men tillhör gruppen av västligademokratier. Vi har aldrig tillhört någon annansfär.Folkpartiet liberalerna har stött en alliansfri svenskpolitik i en värld som har präglats av de storamilitärallianserna. Men vi har aldrig accepteratnågon ideologisk neutralitet i kampen mellansamhällssystemen. Utvecklingen har gett oss rätt.En sådan neutralitet framstår som alltmer omöjlig iden värld vi lever i.Nu är, herr talman, vår viktigaste uppgift att arbetaför att demokratin och marknadsekonomin får såstor utbredning som möjligt i vår del av världen ochäven i resten av världen.Anf. 21 () replik:Herr talman! Eftersom utrikesministern, i varjefall temporärt, har utnämnt mig till talesman iEuropafrågor skall jag fullfölja den debattengenom att konstatera att det står klart vad som ärvår ambition, nämligen EG-medlemskap.Resultatet tar vi ställning till i demokratisk ordning.Om man har motsatt uppfattning när det gäller attbedöma resultatet, dvs. att man godtar vilketresultat som helst, oavsett demokratisk förankring,då stämmer det inte med vår uppfattning om hursådana här viktiga frågor skall hanteras. Det varden enligt min uppfattning mycket tydligadeklarationen som jag tidigare avgav.Som ett utflöde av utrikesministerns odysséer ivästerled, dvs. till , till Europabevegelsensårsmöte och till talarstolen i , kunde man i enEko-sändning höra att frågan om när Sverigekommer att lämna in sin ansökan inte alls beror påregeringskonferenserna eller på EGs pågåendeutredningsarbete om sin framtida gemensammautrikespolitik, utan att det som bestämmertidpunkten är hur fort EES-förhandlingarna mellanEFTA-länderna och EG av och ingentingannat. Detta sade emellertid inte ut -- i så fall skulle jag direkt opponera mig --,utan den som sade det var Eko-reportern i Bryssel.Men jag tror att det är farligt att ha sådanapredestinerade målsättningar. Vi är nämligen nuinne i ett skeende, en process, och då skall man inteföregripa den processen, i synnerhet när man intebestämmer över den själv utan hanterar dentillsammans med andra parter.Jag har läst vad som står på s.13 iregeringsdeklarationen, men jag hakade upp migpå en mening, och det var den här: ''Därmednärmar sig den tidpunkt, då frågan om Sverigessanktioner måste tas upp till prövning.'' Jaha, sadejag, och så väntade jag på slutsatsen, men den komaldrig. Den kom i stället i någon mån iutrikesministerns uttalande nu: Näravsiktsförklaringarna övergår i handling är detdags. Då är vi överens. Då är inte någontingförhastat på gång. Men vi hoppas naturligtvis atthandlingen skall komma fort i -- detbehöver det sargade landet.När det gäller det brev som vi har fått från presidentVitautas vill jag bara säga att vi för vårdel skulle vara beredda att förorda attutrikesdepartementet svarar efter samråd,eftersom formuleringarna i brevet gäller hurSverige -- inte partierna -- ställer sig. Dendistinktionen har vi gjort. Det är litet oförsynt attöverlämna en massa partiståndpunkter till VitautasLandsbergis och låta honom av dem dra slutsatserom var egentligen står. Vi är berredda tillett sådant samråd.Anf. 22 () replik:Herr talman! Jag tycker också att det fortfaranderåder en viss oklarhet när det gäller under vilkavillkor man skall avbryta sanktionerna motSydafrika. Jag menar att det inte kan ske annat äni samförstånd med de folkliga krafterna -- främst dåANC -- i området. Den formuleringen har vi intesett till i regeringsförklaringen eller hört fråntalarstolen.När det gäller medlemsansökan till EG tycker jagatt de slutsatser man kan dra av de inlägg som hargjorts är att en fördjupad analys -- på grund av deninternationella situationen -- måste göras för attklarlägga vilka konsekvenser en sådan ansökanskulle få för svensk alliansfrihet och neutralitet ochatt man därför tills vidare bör skjuta en sådanansökan på framtiden.Jag kan också hålla med om att det ärförödande för miljöpolitiken om vi nu här i landethänvisar till utvecklingen inom EG och därmedlägger vissa nödvändiga krav på is i väntan på attEG skall komma i fatt oss. Jag anser också att harvi anslutit oss till internationella konventioner påmiljöområdet skall de också följas.Det skulle naturligvis ha varit intressant ochvärdefullt att här föra en debatt med deborgerliga företrädarna om socialism ochdemokrati. För mig innebär socialism en utvidgningav demokratin också till det ekonomiska området.I vår analys av det sammanbrott som sker i des.k socialistiska staterna och planekonomierna harvi just pekat på att de inte kunde fungera just pågrund av bristen på demokrati. Däremot kan juprivat, icke demokratisk kontroll av ekonomintrivas mycket väl i de diktaturer som finns runt omi världen, och det har vi också en rad exempel på.Jag tycker också att det var positivt att lyssna tillBengt tongångar när han talade omSaudiarabien och kritiserade regimen där. Men detgäller ju hela det här området. ärkanske den främsa av de regimer som har pumpatin pengar i länder med högreaktionära diktatorerrunt om i världen när har ansett detoanständigt att göra det. Då har man i stället låtitden här regimen göra det.Frågan är nu: Vilka regimer skall det bli i det härområdet efter kriget? Ingen av dem vi pratar omnu -- exempelvis i -- har förklarat sig villigatt införa någon form av parlamentarism. Man haravskaffat parlamentet, och det står man i den familjsom kontrollerar området fast vid. Det finns därförmånga frågetecken inför den framtidautvecklingen. Jag vill som tidigare understryka attjag inte tror att kriget kommer att lösa deproblemen.Anf. 23 () replik:Herr talman! Jag fick inget rakt svar på frågan, omde baltiska staterna är ockuperade nationer ellerom de är Sovjetrepubliker. Men jag tyckte att jagfick en del positiva besked i den här debattrundan.Olof sade t.ex. att bör svara påLandsbergis brev. Det tycker jag är positivt. Sedansade att vi skall kalla de baltiska staternaför stater och inte för republiker. Att detframfördes under dagens debatt tycker jag också ärmycket positivt.Till utrikesministern skulle jag vilja säga: Jagförstår fortfarande inte den principiella skillnadenmellan och . Utrikesministernhänvisar till att blev annekterat. Men dethar ju också blivit i så fall. har jugjort den bedömningen att ett svenskt erkännandeskulle vara mycket bra för dess del.Sedan skulle jag vilja ta upp en del andrafolkrättsliga principer.Sten har talat mycket om folkrätten . Då är jag inne på de internationellamiljökonventionerna. Utrikesministern har intevarit så intresserad av att diskutera miljöpolitik , men när vi bryter mot internationellamiljökonventioner bryter vi också mot folkrättsligaprinciper. Vore det ändå inte bra om gjordeen ordentlig genomgång av miljökonventionerna såatt vi här i kunde besluta om delagändringar som är nödvändiga?Utrikesministern erkände också att bilden av EG iutrikesdeklarationen är alltför glättad. Det tyckerjag är väldigt bra. Det är synd att inte litet grand avden synen kom med redan i utrikesdeklarationen.Men det är också en del annat som har ändratsmellan utrikesministerns tal ochutrikesdeklarationen.Jag skulle då vilja fråga: Varför säger inte någonting om det demokratiskaunderskottet i EG, som jag faktiskt tog upp somhuvudskälet till att vi inte bör gå med i EG? Är detinte väsentligt på vilken nivå beslut fattas och påvilket sätt besluten fattas? Är det också därför somutrikesministern inte tycker att vi skall ha enfolkomröstning? Är det därför somutrikesministern tycker att de här frågorna skallbehandlas i utrikesnämnden, där oppositionen ifrågan inte finns med? Skall vi ha ett demokratisktunderskott också i diskussionen om en eventuellanslutning till EG? Det tycker jag i så fall ärmärkligt.Till sist skulle jag vilja fråga alla: Bör det vi har settnär det gäller uppbyggandet av terrorregimen i Irakha någon inverkan på den svenskavapenexportpolitiken för att hindra flerstorkonflikter av den nu aktuella typen?Anf. 24 Utrikesminister () replik:Herr talman! Jag använde uttrycket ''sätta p för''på ett sätt som magister Bildt inte godkände. Tidentog slut -- jag skall erkänna det. Det jag ville sättap för var det systemskifte som en del av er så gärnavill åstadkomma via EG därför att ni inte kommeratt kunna klara det här hemma. Jag skall intepolemisera, men eftersom ändå tog uppdet vill jag säga att det som föresvävade mig var dethan själv har skrivit i om att denEuropaväg som nu slagit in på innebär såradikalt nya förutsättningar att mycket av det somvarit kärnan i den socialdemokratiskasamhällsmodellen måste överges. Det är alltsåsystemskiftet.Vi har naturligtvis inte samma målsättning. Vi gårnaturligtvis in i Europasamarbetet med helt olikaidéer och värderingar, på samma sätt som vi harolika idéer och värderingar här hemma. Vi kommernaturligtvis att kämpa för våra idéer ochvärderingar, nämligen de som enligt FN har förtfram vårt land till en absolut tätplats i ochtill andra platsen i världen då det gäller att mätastandard med andra mått än med kalla siffror -- ilivskvalitet, då det gäller tillgång till arbete,bostäder, sjukvård och vård och omsorg över huvudtaget. Det kommer vi att fortsätta att kämpa för.Vi tror på dessa ideér. Det är inte bara ideér, utan deär ideér omsatta i praktisk handling. Det vet jag attni inte heller gillar.Det är ju ingen tillfällighet att har 2 %arbetslöshet medan arbetslösheten ute i Europaligger på , och då tycker många länder att de harpressat ned den långt nog. Vår låga siffra beror påvår arbetsmarknadspolitik. Om man jämför medDanmark använder vi av våra resurser tillutbildning för nya jobb. I använder man70 % till arbetslöshetsunderstöd och tillutbildning.Vi vill något mer med EG. Vi vill att EG skall bliett av instrumenten för att man skall kunna uppnåde långsiktiga målen och förverkliga den vision avett framtida som vi har.Vår målsättning är mycket mer omfattande än er.Vi vill ge alla människor i detta nya etthyggligt liv. Vi vill bekämpa arbetslösheten och desociala orättvisorna. Vi vill att detta skallvara det aldrig nämner: Solidariskt medomvärlden.Sedan några andra frågor då det gäller Sydafrika.Bengt säger, och det är egentligen ensjälvklarhet, att om vi skall släppa på sanktionernaskall det naturligtvis ske efter samråd med dem somkämpar för frihet och demokrati. Det glädjandemed Sydafrikaproblematiken är ju att president deKlerk så tydligt har visat att han menar allvar. Jag tror att är ganska nära dåvi kan lätta på en del av sanktionerna.Sedan tycker jag fortfarande -- också efter den sistalektionen gav -- att denhär deklarationen som finns på sidan 11 är tydlig.Det är egentligen ingenting annat än ettfullföljande av vad utrikesutskottet har sagt. Detborde inte vara så svårt att begripa.Jag tycker, herr talman, att det är synd att CarlBildt, som är så kunnig och väl insatt, i varje debattanstränger sig mer för att ta fasta på det som skiljerän det som förenar. I övrigt tycker jag, herr talman,att det har varit en utomordentligt bra debatt somändå -- tvärs igenom en del partipropagandistiskadimridåer -- har visat att det finns en bred enighetom den svenska utrikespolitiken.Anf. 25 ():Herr talman! Eftersom vår årliga utrikesdebattbaseras på en bred presentation av Sverigesaktuella utrikespolitik, blir de inlägg som följermed nödvändighet i huvudsak kommentarer tilldelar av regeringsdeklarationen.Jag skall här i korthet beröra några frågor ochavsluta med en kommentar om situationen iBurma.Kriget i Gulfen och sovjetvåldet i de baltiskarepublikerna har varit de utrikes händelser som påsenare tid tilldragit sig störst intresse. De kommeratt leda till långsiktiga förändringar i vårinternationella miljö och få betydelse också för våregen framtid.Jag är en av dem som beklagar att de omfattandeekonomiska sanktioner FNs säkerhetsrådbeslutade inte fick verka under en längretid. Inte för att jag tror att de utan vidare hadeknäckt militärdiktator, men de innebar docken möjlighet till en fredlig avveckling av konflikten.Den grupp av stater som blev allierade vardock alltför laddad av inre motsättnignar för atthålla samman . Den politiskalogiken i denna oroliga region, där makten övervärldens största oljereserver ligger i vågskålen,ledde till en obeveklig fortsättning på det krig Irakinledde i fjol.Kriget kommer naturligtvis att leda till drastiskaförändringar i regionens politiska geografi ochtyvärr är risken stor för fler militära konflikter iMellanöstern . En lösning påPalestinafrågan är den viktigaste förutsättningenför fred i regionen, men här utgör ett av de större hindren. Västvärlden,anförd av , saknar troligen politisk förmåga attgenomdriva en långsiktig lösning.En av konsekvenserna av blir att USAsmilitära tillbakadragande från påskyndas.Visserligen talade försvarsminister i gårinför kongressen om fortsatt närvaro i inomNATOs ram, men den 25-procentiga neddragningav militärutgifterna, som nu genomför,kommer med säkerhet att leda till procentuelltmycket större minskningar i . Man måsteför övrigt fråga sig om det blir politiskt möjligt förUSA att stanna med stora styrkor i sedande sista ryska soldaterna lämnat landet 1994.Någon gång måste naturligtvis den snart 50-årigaefterkrigstiden avslutas och frigöra sig frånSovjetunionens och USAs förmyndarskap.Fortsätter som en politisk enhet i eneller annan form efter den djupa kris unionen nugenomgår, är det inte orimligt att tänka sig, attframtidens i politisk mening kommer attsluta vid västgräns.Vårt eget land har ju genom det historiska beslutriksdagen fattade i praktikenbestämt sig för att försöka bli en aktiv medlem idetta nya demokratiska mångnationella Europa.Det öppnar många och fascinerande möjligheterför en aktiv och kreativ svensk utrikespolitik, mendet är ett ämne som vi får fler tillfällen att fördjupaoss i här i riksdagen.Utvecklingen mot nationellt oberoende i de trebaltiska republikerna rullar vidare och har nåttså långt att jag har svårt att se hur den skall kunnabromsas. Regeringens text i dagens deklarationinnebär ytterligare en klar markering av vårt stöd åtde baltiska frihetssträvandena.Vi har anledning att vara stolta över den nationellaenighet som skapats i vårt land för balternas sak.Tyvärr finns inte samma stämningar bland flertaletledande västliga politiker med större geografiskdistans till , och . När vi talar ommöjligheterna för de baltiska republikerna attuppnå politisk självständighet möts vi med öppenskepsis i många västliga huvudstäder.Många kontakter med demokratiskt valda baltiskapolitiker och några besök i under detsenaste året har övertygat mig om attcentralmakten i inte kommer att kunnavända den utveckling som pågår mot nationelltsjälvbestämmande. De tre baltiska republikerna ärkulturellt och historiskt en del av med denframtida politiska definition jag just gav.Självfallet kommer de baltiska republikernasamtidigt att vara nära förbundnamed det stora , bl.a. till följd av de storaryska minoriteter som lever inom deras gränser.Ekonomiskt kommer dessutom beroendet att varamycket stort.Realistiska baltiska politiker inser också att derasländer kommer att få finna sigi att ha ryska militärbaser inom sina gränser. Menmed dessa restriktioner som givna förutsättningarfinns det ändå vida möjligheter till en snabbekonomisk, social och kulturell utveckling om barade baltiska republikerna kan göra sig politisktsjälvständiga.De försök som gjordes attgenom klassiskt kommunistiska våldsmetoder sättade demokratiskt valda parlamenten ur spel haråtminstone temporärt misslyckats. De småMoskvatrogna kommunistpartiernas ledare bildade''kommittéer för nationell frälsning'' och försöktemed Moskvaledd militär och polis att först läggabeslag på massmedia och sedan genom naket våldprovocera oroligheter som kunde motiverastängning av de baltiska parlamenten.Det är möjligt att gammelkommunisterna i Kremlkommer att göra nya brutala försök att kvävademokratin i de baltiska republikerna. Men jag ärövertygad om att de kommer att lyckas. Det är intei 1990-talets möjligt att använda allt detvåld som skulle krävas. ansåg detnödvändigt att mörda tiotusentals och deporterahundratusentals balter för att befästa Sovjetmakteni de annekterade baltiska staterna. Det kan intedagens Sovjetledare göra. De har ju t.o.m.i Parisstadgan bekänt sig till demokrati ochrättsstatens principer.Det finns som jag ser det all anledning att seoptimistiskt på de baltiska republikernasmöjligheter att genom sammanhållning, envishetoch förhandlingsvilja uppnå nationellt oberoendeunder . Hur snabbt det sker berornaturligtvis till stor del på det politiska skeendet iMoskva. Men det beror också på det stöd för derassak som kan mobiliseras utanför Sovjetunionen.Den politiska, ekonomiska och nationellaupplösning som hotar Sovjetimperiet kankanske hejdas, men ledarna i Kreml är mycketberoende av stöd från väst för att undvika totaltekonomiskt kaos och för att få i gång någon sortsreorganisering av ekonomin.Kan vi bara få fler i väst att verkligen verka förnationell självständighet för de baltiskarepublikerna och inte bara se med välvillig skepsispå våra ansträngningar här i , så voremycket vunnet.