prot · GE09113 · 1991-05-16 00:00:00 — Fisket spelar en betydande roll i mångadelar av vårt land, inte minst i Sydostsverige, ochdet är den enda utkomstmöjligheten i många avvåra utsatta kust- och skärgårdsbygder, där andrautkomstmöjligheter ofta är bristfälliga eller heltsaknas.Jag glädjer mig åt utskottets förslag om ettbibehållande av fiskerilånen och yrkar givetvisbifall till detta förslag i betänkandet.Anf. 98 ():Herr talman! Frågan om sockerbetsodlingen iKalmar län och driften av sockerbrukhar åtskilliga gånger diskuterats i denna kammare.I motion Jo228 från allmänna motionstiden harledamöter från fyra partier i både län ochBlekinge utförligt motiverat betydelsen för vårbygd av både fortsatt odling och fortsatt drift. Vihar där bl.a. framhållit samhällsekonomiska,regionalpolitiska, miljömässiga samtberedskapsmässiga skäl. Vi är naturligtvismedvetna om att Sockerbolaget självt beslutar omsin fabriksstruktur, men staten har ju under mångaår gått in med speciellt regionalpolitiskt stöd, bådeför fortsatt drift och för odling.Vid en träff med företrädareför de anställda, betodlarna, ,kommunen, länsarbetsnämnden, ochoss riksdagsledamöter, framkom att alla skäl talarför fortsatt, oförändrad odling och drift. OmSockerbolaget ändå väljer att inte utnyttjaMörbylångabruket för just sockerproduktion,behövs omställningstid. Det handlarju om både odlingen och själva produktionen.Hänsyn måste också tas till övrig omställning sompågår inom jordbruket samt till attarbetsmarknaden i regionen runt om har storapåfrestningar för närvarande.Eftersom våra motiv utförligt har redovisats imotionen hänvisar jag till denna. I övrigt ärförhållandena väl kända för kammaren efter allatidigare diskussioner i ärendet. senare att redovisa en del av de idéer omalternativ produktion som har diskuteratslokalt och regionalt.Då varken utskottsmajoritetens skrivning ellernågon av reservationerna tillgodoser just kravet omställningstid ställer vi socialdemokraterfrån län följande särskilda yrkande, somhar delats ut på kammarens bänkar:''7. beträffande sockerbruk attriksdagen med anledning av motionerna1990/91:Jo228 och 1990/91:Jo39 yrkande 2 samtmed avslag på regeringens förslag och motionerna1990/91:Jo39 yrkande 1, 1990/91:Jo40 delvis,1990/91:Jo46 yrkande 1 delvis, 1990/91:Jo52yrkande 1 delvis, 1990/91:Jo53 yrkande 2 delvis,1990/91:Jo56 yrkande 3 och 1990/91:Jo275 yrkande4 som sin mening ger regeringen till känna att omnedläggning av sockerbruk inte kanförhindras, omställningstiden bör fastställas till femår. ''Kravet stämmer väl överens med det som ställts viddemonstrationen utanför detta hus . Enfortsatt drift innebär ingen ytterligare belastning påstatskassan, då medel motsvarande det särskildastödet ju skall utgå till regional utveckling. 600arbeten kan på detta sätt säkerställas. per person, vilket är lågt i förhållandetill många andra regionalpolitiska satsningar.Jag vädjar därför till kammarens ledamöter attnoga fundera över det praktiskt omöjliga i att ställaom både odling och drift på den korta tid somutskottet föreslår. Kanske kan företrädare förregionen bättre bedöma just den frågan. Om vårtyrkande inte skulle erhålla erforderlig majoritet,kommer vi att rösta på reservation nr 6.Anf. 99 ():Herr talman! beslöt attdet svenska jordbruket skulle omställas ochavregleras. Det skulle ske avfem år.I dag ligger på bord ett förslag sominnebär att sockerbruk ochbetodlingen på och på fastlandet skallupphöra . Här gäller alltså inte någonfemårsgräns för omställningen, utan det skall gåmycket snabbare.Jag vill anföra två argument för att regeringensförslag och majoritetens förslag skall avvisas.För det första tycker jag att det är rimligt att alla degrödor som omfattas av svensk odling och alla deregioner där odling sker skall ha samma villkor. Enomställning som en stor majoritet av harställt sig bakom måste ske på likartade villkor i alladelar av landet och för alla grödor. Någonsärbehandling av sockerbetsodlingen på Ölandfinns det inget motiv för.För det andra anser jag att en längreomställningsperiod än inte behöver kostanågra extra pengar utöver vad regeringen är bereddatt satsa. Majoritetsförslaget i utskottetsbetänkande stöder regeringens förslag när detgäller att till regionen ge regionalpolitiskt stöd ochanslå lika mycket pengar som går tillSockerbolaget, nämligen 12,5 milj.kr. Likastor summa skall efter en eventuell nedläggningändå gå till regionen för att på det sättet få försökanya arbeten till stånd. Vi vet alla att det är mycketsvårt att få nya arbeten till stånd, att lokalisera nyaindustrier till en del av vårt land som har uppenbaraproblem och som ligger litet avigt till när det gällerkommunikationer.Det kommer att kosta utomordentligt mycketpengar för varje arbetstillfälle som man möjligenkan ordna. Det finns inget motiv att på det sättetförslösa pengar när man ändå kan hållasysselsättningen uppe påett billigare och bättre sätt än vad majoritetenföreslår.De som det här är fråga om är föratt få fram de alternativ som jag tror och hoppas ärnödvändiga att få fram när det gäller odlingar. Detbehövs än för att kunna forska ochpröva sig fram när det gäller de alternativ someventuellt skall gälla.I reservation nr 6, som har yrkatbifall till, och i andra hand, anger viatt det är med och att längre tidbehövs för en omställning. Där slås också fast -- jagvill understryka det -- att det inte kostar mer pengarän vad majoriteten är beredd att satsa, men det gerett mycket större resultat. Det är väl resultatet somskall räknas.I reservationen ges i län ettansvar för att säkerställa driften ochatt verka för att alternativa odlingarkan komma till stånd. Vi slår också fast attSockerbolaget har ett betydande och stort ansvar.Staten har en betydande ägarandel och får inte ochkan inte springa ifrån sitt ansvar i det här läget.Ett uttalande från i enlighet medreservation 6 kan inte Sockerbolaget nonchalera.Man måste ta hänsyn till ett sådant uttalande.I reservation 4 talas det om att undersökamöjligheterna att exportera våra överskott. Det ären orimlig situation att det inte är möjligt att påvärldsmarknaden avsätta den produktion som vihar i vårt land. Det är en ganska dålig omställningoch avreglering om dessa hinder fortsättningsvisskall finnas kvar. Det är en självklarhet att hindretskall tas bort.Herr talman! Jag vill vädja till såväl folkpartietsledamöter som socialdemokraterna, förutom demsom finns på Kalmarbänken, vilka helhjärtat harställt upp för denna fråga, att stödja reservationen.Reservationen ger realistiska möjligheter att låtaomställningen ske under ordnade former och underlängre tid, dessutom utan att det kostar mer pengar.Den här lösningen blir säkert mycket billigare änom majoritetens förslag går igenom. Det kommeratt bli kostsamt såväl för de människor som leveroch bor i regionen som för statskassan.Jag yrkar bifall till reservationerna nr 4 och 6.Anf. 100 ():Herr talman! Avgörandets stund för sockerbruketi är inne. Regeringen har föreslagit attefter kampanjen 1992 skall stödet till Mörbylångasockerbruk dras in. Regeringens förslag får stöd avmajoriteten i jordbruksutskottet --socialdemokraterna och liberalerna.Detta kan vi från inte acceptera. Ennedläggning av sockernäringen på skulle fåkatastrofala följder för jordbruket, miljön,odlingslandskapet, sysselsättningen ochsamhällsservicen. Det har framhållits mångagånger, men jag måste ta tillfället i akt att återigenunderstryka detta.Sockerbruket i har mycket storbetydelse för sysselsättningen och jordbruket påÖland, men även på fastlandet, såsom påKalmarslätten och i , som vi har hört härifrån talarstolen. En nedläggning av Mörbylångasockerbruk skulle drabba av samtligaarbetstillfällen i kommun. Ennedläggning av bruket kommer också att innebäraatt hela sockerbetsodlingen i län upphör.600 arbetstillfällen berörs. Av dessa är ca 100specialarbetare vid bruket. Därtill kommer effekterför odlare, underleverantörer, åkare,maskinhandeln samt privat och offentlig service.Arbetsmarknadsläget är allt annat än ljust i Kalmarlän just . Jag måste utveckla detta efter att ha lästarbetsmarknadsutskottets majoritetsglädjebeskrivning om hur det står till med oss iKalmar län och på södra . Varslen omuppsägningar eller permitteringar duggar tätt. IKalmar är var tredje industriarbetarekorttidspermitterad.Hittills i år, t.o.m. , har 82 företag varslat3 589 personer. Antalet anmälda arbetslösa är1 000 fler än vid samma tid.Arbetsmarknadsutskottet skriver troskyldigast:Genom broförbindelse finns tillgång till den lokalaarbetsmarknaden i , sex lokalaarbetsmarknader, och därmed finns arbete påpendlingsavstånd från Mörbylånga.Jag skulle vilja fråga den som står för dettamajoritetsyttrande: Vilken arbetsmarknad är detfrågan om?Att kunna lokalisera ny industrisysselsättning tillÖland ter sig i nuvarande konjunkturläge myckettveksamt. Befintlig industri, t.ex. Cementa ibyggbranschen eller , som är enunderleverantör till , kan inte ens medregionalpolitiska insatser utvecklas.Jordbruket nämns inte ens i propositionen. Ändåbestår sockernäringen av industridel och betodling.Betodlingen till sockerbruk har denhögsta relativa lönsamheten av all sockerbetsodlingi . Detta har uppnåtts genomrationaliseringar. Odlarna har investerat i dyraspecialmaskiner, transportutrustning ochbevattningsanläggningar med såväl dammar,stamledningar och bevattningsmaskiner. Upphörodlingarna blir resultatet att dessa investeringarkommer att rosta ner och förfalla.Varje region måste sträva efter att utveckla sinaresurser där man har de bästa förutsättningarna.För del har jordbruket varit dennäringsgren som haft den bästa konkurrenskraften.När man läste SINDs utredning, som kom till oss inovember, fick man intrycket att ölänningarna låg30-40 år efter i utvecklingen, att sockerbruket vargammaldags och att det hade konserverat engammal struktur. Ingenting kan vara felaktigare.Det är fråga om ett modernt, rationellt och effektivtjordbruk, och livsmedelsindustrin på medsockerbruk och konservindustri har utvecklatsnaturligt, eftersom råvaran finns på ön.Nu står jordbruket inför en genomgripande ochsmärtsam omställning. Det har omvittnats här fleragånger , även i den tidigare debatten om detregionalpolitiska betänkandet. Spannmålsodlingenminskar och mjölkproduktionen minskar. I Kalmarlän tas av den odlade arealen urproduktion. För del innebär det att ca 6 000hektar skall tas ur traditionelljordbruksproduktion. Försvinner därutöverbetodlingen, blir omställningen ännu svårare.Sockerbetor odlas på bästa jordar. Omsockerbruket läggs ner och betodlingen upphör,kommer en hel del av denna , som klassassom den bästa i , att användas sombetesmark för boskap i närheten av gårdarna.Strandängar och andra värdefulla betesmarkerkommer då att sakna förutsättningar för betesdrift.Ur såväl naturmiljö- som kulturmiljösynpunkt ärsödra ett av vårt lands mest intressantaområden. Östra strandängar ingår iEuroparådets lista över skyddsvärda våtmarker.Stora Alvaret tilldrar sig internationellt intressemed sin flora och fauna.En total nedläggning av sockerbetsodlingen, somskulle ta ytterligare ur produktion, ärett hot mot det öppna öländska landskapet, somalla säger sig älska och värna om, inte minstornitologer och blomsterälskare. Det kommer attkosta åtskilliga att leva upp till denskötselplan som har förelagtlänsstyrelsen i län för åtgärder i detöländska odlingslandskapet.Hittills har staten givit Sockerbolaget 12--14milj.kr. för att hålla i gång driften vidMörbylånga. Det har varit ett rent driftsstöd. Vikänner till det. Det har gått direkt ner till Malmöutan några villkor.Vid flera tillfällen har riksdag ochregering slagit fast att en minskning avsockerbetsodlingen inte får drabba ochGotland. Här är nämligen, har man sagt i tidigareuttalanden från , odlingens betydelse försysselsättning och samhällsutveckling störst. bittida skall vi avgöra om detta fortfarandegäller.Utan att överdriva vill jag påstå att sällan har så fåmiljoner som dessa 12--14 miljoner gett såmycket tillbaka i form av arbetstillfällen och liv hel bygd. Det har således varitsamhällsekonomiskt väl använda pengar. Att i dagordna en arbetsplats kostar ca 1 milj.kr. Till detta skall i det här fallet läggaskostnaderna för att på ''konstlad'' väg sköta natur-och landskapsvård.Staten kan inte undandra sig ansvaret förMörbylånga sockerbruk, eftersom man med 42 %är delägare i , som i sin tur ägerSockerbolaget. är en struntsumma, närvi betänker vilka belopp staten har satsat på andraorter. Vi hörde nämnabilindustrin. Där är staten redo att utan vidareställa upp för att förhindra en nedläggning och föratt finna nya jobb.Sockerbolaget, med staten som hälftenägare, harmonopol på sockerproduktionen i landet.Utskottet skriver i sitt betänkande att det inte ärriksdagens sak att avskaffa Sockerbolagetsmonopolställning, och vi har hört den debatten härfrån talarstolen. Själv har jag tagit upp både SPK och NO bör titta påägandeförhållandena. Att ett monopolföretagåstadkommer så mycket av samhällsekonomiskakonsekvenser för en hel region måste på något sättkunna styras från sida. Därför är det såmycket mer angeläget att ställer krav påett mycket vinstgivande monopolföretag.Det är verkligen egendomligt att ettmonopolföretag med så stark ställning inte skallåläggas några regionalpolitiska krav. Jag vill frågautskottets talesman varför man inte kräver attSockerbolaget gör regionalpolitiskt betingadeinsatser. Jag bortser då från de blygsamma 10milj.kr. som Sockerbolaget vill satsa för att hitta nysysselsättning.Herr talman! Det är orimligt att lägga ner betodlingoch sockerbruk . Det skulle få sånegativa konsekvenser att samhället totalt kommeratt åsamkas ökade kostnader i stället förbesparingar. I när konjunkturerna är som deär nu skulle det möta mycket svåra problem attåstadkomma nya arbeten till vår region i sydöstraSverige. Till allt detta kommer så jordbruketsomställning till ny livsmedelspolitik.Nu gäller det för såväl staten som Sockerbolaget attta sitt regionalpolitiska ansvar. kräverfortsatt stöd till sockerbruk, samtidigtsom sockerbruket börjar arbeta med alternativutveckling av sockerbetan som energi- ochindustriråvara.Med det anförda, herr talman, ber jag att fåinstämma i tidigare yrkande om bifall tillreservation 7. I övrigt står jag bakom dereservationer som centerrepresentanterundertecknat.I detta anförande instämde ().Anf. 101 ():Herr talman! I jordbruksutskottets betänkande1990/91:25 tillstyrker utskottet regeringens förslagtill avveckling av stödet till sockerbruken på Ölandoch Gotland.Sockerbolaget som ägare har krävt nedläggning avproduktionen på redan vid 1990/91 årskampanj. Regeringen kräver dock enavvecklingsperiod på två resp. för ochGotland. Jag anser att man måste geförutsättningar för alternativ produktion såväl påGotland som på och på det sättet klarasysselsättningen och en bättre övergång.Dessa krav har framförts vid olika uppvaktningarinför utskottet av såväl myndigheter och odlare somfackliga organisationer. Alla som uppvaktat harinte redovisats i utskottets betänkande, men ävende fackliga organisationerna har varit med för atthävda rätten till en vettig avvecklingsperiod ocksåför Mörbylånga.Herr talman! i sydöstra hartagit initiativ till förändringar av produktionensinriktning vid sockerbruk. Projektetbygger på alternativa drivmedel i transportsystemetför person- och lastbilar, bussar m.m. Jag kankonstatera att har redovisat en nybilmotor som kommer att efterfråga just den typenav drivmedel.Projektet innehåller också ett förslag om attutveckla en olja för hydrauliksystemet, för att på såsätt bidra till bättre miljö. Allt är byggt på enstorsatsning på alkoholer, vegetabilisk olja och iviss mån biogas. Basen är jordbruksprodukter,exempelvis raps och rybs men speciellt sockerbetor.Projektgruppen består av representanter förmyndigheter, företag, jordbrukarnasorganisationer samt de anställdas fackligaorganisationer. Dess arbete bygger på de miljö- ochenergibeslut som vi här i har lagtfast.Jag vill gärna säga beträffande de målen säga att visenast 1995 skall ha en produktion av etanol påminst , vilket är lika med dagensimportvolym. Vi skall också få fram mer än 80 000ton vegetabilisk olja, som är dagens förlustexport,fördelad på hydraulikolja och 40 000 tonomestrad olja. Här har vi en möjlighet att uppfyllasåväl de trafikpolitiska målen som energipolitiskaoch miljöpolitiska mål som harantagit eller kommer att lägga fast under denärmaste veckorna.Motivet för en ökad användning av vegetabiliskolja för tekniskt bruk är inte minst att jordbruketkan uppnå en effektiv användning av åkermarken.Vidare kan det öppna landskapet bibehållas utande samhälleliga kostnader som annars skulle blinödvändiga.För industrisektorn gäller det att utvecklamiljövänliga produkter, baserade på vegetabiliskaoljor. kan storskaligaförändringar väntas i fråga om produktvalberoende dels på hälso- och miljöaspekter, dels påövergripande energiaspekter.För närvarande pågår det för transportsystemetförsök med etanoldrivna bussar i . Dettasker både för att minska de skadliga utsläppen ochför att pröva ny teknik. Det nuvarande skatte- ochavgiftssystemet för petroleumbränlsen gör attalternativa drivmedel måste utvecklas. Motiven förstöd är flera, främst miljö-, hälso- ochenergipolitiska målsättningar. Det är därför som viarbetar med projektet.Beträffande samhället finns det en rad motiv för attsamhället bör bidra till att utveckla dels befintligaprodukter med vegetabilisk oljebas, dels utvecklanya tillämpningar för både olje- och bioprodukter.På sikt bör petroleumbaserade produkter inommånga områden ersättas med vegetabiliskdieselolja. Det avgörs givetvis på grundval avvilken konkurrenskraft som finns, men det värdesamhället sätter på miljö-, hälso- ochregionalpolitiska aspekter måste givetvis vägas in.På det här sättet har vi i sydöstra försökt attnå lösningar för att kunna få en avveckling som inteinnebär att det skapas en arbetslöshet utan att mankan utnyttja den mark och de resurser som finns,inte minst den kompetens som finns såväl ijordbrukarleden som i Fabriksarbetareförbundetsolika medlemsgrupper.Med hjälp av ett regionalt samarbete mellanmyndigheterna, näringslivet, högskolan ochfackliga organisationer kan en mjuk övergång frånproduktion av socker till produktion av biomassaockså ge en möjlighet att övergå till ensjälvfinansierad alternativform och därmed ge enöppning för framtiden. För att ytterligare utvecklaalternativa drivmedel bör regionala försök initierasför produktion av en grön biomassa baserad påalkohol och en rad växter som bas. Dessutom börockså skogsavfallets lämplighet som underlagprövas.En utveckling av rapsoljan ser arbetsgruppen somännu en möjlighet. Vi ser stora möjligheter att medett regionalt utvecklingsarbete inombränsleområden skapa förutsättningar för attminska avståndet mellan olika motverkande måloch bevara möjligheten till en lokal utvecklingbaserad på just det vi producerar i regionen.För att klara detta fordras en övergångstid föromställningen. Det behövs för de anställda, förjordbrukarna, för odlingscykeln och för de nyabasprodukterna. För detta krävs enomställningsperiod som är längre än två år.Jag yrkar därför avslag på utskottets hemställanbeträffande den att-sats som berör mom. 7 ochbifall till det särskilda yrkande som har framställt. Om det yrkandetavslås före slutvoteringen avser jag att stödjareservationen vid morgondagens slutvoteringunder mom. 7.Anf. 102 ()replik:Herr talman! Det var intressant att en representantfrån regeringspartiet faktiskt kunde presentera litetgrand av de idéer som jag frågade efter tidigare. Detvar också intressant att höra att en helt annan uppfattning än om regeringens roll och möjligheter. Vifick höra att regeringen inte kunde göra något vadgällde att förlänga respittiden. Det varsockerbruken som själva fällde avgörandet. Härfick vi nu höra att regeringen kunde förlänga ochborde förlänga mer. Vad är regeringens uppfattningom dess möjligheter?Anf. 103 () replik:Herr talman! Frågan som ställdes är givetvis byggdpå mitt anförande. Jag vill bara hänvisa till att detprojektarbete som bedrivs i sydöstra är ettinitiativ som har tagits i regionen och somutvecklas, finansieras och verkställs där med deregionalpolitiska stöd som finns från myndigheter,högskola och fackliga organisationer tillsammansmed den kompetens som finns på platsen. Det ärett regionalt arbete som är viktigt att göra. Men detfordras givetvis också för att genomföradetta. Självfallet är det så som en framtid formasäven i sydöstra . 104 ():Herr talman! betänkande,som vi nu diskuterar, har som rubrik Näringspolitikför tillväxt. Det är samma rubrik som regeringensproposition. För del innebarregeringsförslaget något helt annat än tillväxt. Detenda intresse regeringen visade för länvar förslaget om upphörande av statligt stöd tillSockerbolaget för upprätthållande avsockerproduktion vid sockerbruk. Det stödsom har utgått med ca 12 miljoner per årskulle fortsätta som längst till betsäsong.Därmed klargjorde Sockerbolaget attsockerproduktionen skall koncentreras till ,och som vinstdrivande bolag med monopol påverksamheten behöver man naturligtvisinte bry sig särskilt mycket om vilkakonsekvenserna blir för en region som Gotland.Det gäller även för regionen runt bruk.Som underlag för propositionen ligger enutredning, gjord av SIND, om stödet tillsockernäringen på och . Det är enutredning där direktiven begränsade möjligheternatill djupare analys av sockernäringens betydelse förhela jordbrukssektorn med binäringar och detgotländska näringslivet i dess helhet. Detta är ihögsta grad anmärkningsvärt när sågenomgripande förändringar föreslås.SIND konstaterade dock att näringslivet ochsysselsättningsstrukturen i synnerhet på ärmycket sårbart och att en nedläggning kommer attfå utomordentligt stora konsekvenser på ön. Detgeografiska läget gör att förädlings- ochförnödenhetsanläggningarna är helt hänvisade tillatt drivas med råvaror som produceras på ön.Den argumentering som regeringen använder föratt föreslå slopande av stöd till sockernäringen påGotland kan användas också när det gäller annanjordbruksproduktion, dvs. att det är rationellare attkoncentrera produktionen till slättbygderna iomedelbar närhet till de stora konsumtionsorternai landet.Vi har tidigare i kammaren här diskuteratregionalpolitik och sysselsättning, och den härdebatten handlar verkligen också omsysselsättning. har en av de högstaarbetslöshetssiffrorna för länen i landet. OmRomabruket läggs ned mister drygt 100 fastanställda sina jobb och femtiotaletkampanjanställda sin deltidsinkomst. För omkring730 betodlare är inkomsten från betodlingen avavgörande betydelse. Därutöver finns ett stortantal underleverantörer och entreprenörer som harbetydande inkomster från denna verksamhet.Till detta kan läggas det transportunderlag somverksamheten utgör dels internt på , delsför färjetrafiken, som annars skulle behövaytterligare ett antal miljoner i transportstöd.Sammantaget kommer en nedläggning av Romasockerbruk att innebära att ungefär 1 000 personerhelt eller delvis blir av med sin försörjning.Nu talas med stor emfas från vissa håll omalternativ produktion och sysselsättning, och vissamedel anvisas för detta. I vetskap om att detta ärnäst intill en omöjlig uppgift, eller i varje fall engigantisk sådan, så ansluter sig dåjordbruksutskottets majoritet till vadarbetsmarknadsutskottet anför, nämligen att omdet visar sig att det blir problem med alternativenså skall regeringen återkomma till . Jagnoterar att detta är ett tillkännagivande tillregeringen när det gäller Romabruket.Har detta alldeles förbigått när han såkategoriskt påstår att Romabruket skall läggas ned1995? Det finns ett tillkännagivande till regeringenatt återkomma om det visar sig att alternativen intefungerar.Den strukturomvandling som lantbruksnäringentvingats in i slår hårdare mot än någotannat län, därför att en så stor andel av denyrkesverksamma befolkningen, , har sinförsörjning från jordbruksnäringen. Som en följdav livsmedelspolitiska beslut har ca 4 000hektar på anmälts tillomställning .