prot · GE09102 · 1991-04-25 00:00:00 — Med tanke på den långa debatt somvi har fört och kommer att föra skall jag baraställa en kort fråga till , och dengäller inkomstgarantierna. Riksdagenkonstaterade att dessa var envärdefull form av stöd till olika typer avkulturskapare och att därför ytterligare 20garantirum skulle inrättas. När nusocialdemokraterna säger nej till de 5 sista av dessa20 garantirum är det för att spara 400 000 kr.Jag har mycket svårt att förstå att man, närriksdagen har uttalat sin uppfattning på en sådanpunkt, för att spara denna summa reserverar sig.Det måste ligga någonting annat bakom, t.ex. enmarkering mot möjligheter att ha egnaåsikter i kulturfrågor.Anf. 42 ()replik:Herr talman! Frågan om inkomstgarantierna varuppe till behandling bl.a. i samband medutarbetandet av utredningsrapporten . Av den framgår att en hel del avremissinstanserna inte var så positiva till de härgarantierna. I nuvarande läge harutbildningsministern i sitt förslag satsat på en endagaranti. Inom den begränsade reformram somföreligger är det knappast någon idé att bindaupp sig för resurser till långsiktiga fasta åttaganden.Anf. 43 () replik:Herr talman! Vad utskottets majoritet har gjort påden här punkten är att den fullföljt det löfte somtidigare hade givits om inrättande av ytterligare 20garantirum. Majoriteten har emellertid ocksåaccepterat synpunkter om att andra stödformer kanvara intressanta. Det är bakgrunden till attdärutöver 15 långtidsstipendier föreslås bliinrättade, men socialdemokraterna har ju varitmotståndare även till dem.Anf. 44 ()replik:Herr talman! Som jag sade har vi i vårgrupp gjort en prioritering. I det här fallet har viprioriterat verksamhet.Anf. 45 Utbildningsminister ():Herr talman! Det är glädjande att notera denuppmärksamhet som kulturfrågorna numera får ivåra debatter. Det är också angeläget att slå fast attde många som nästan reflexmässigt talar omkulturens undergång, medborgarnas ointresse ochpolitikernas benägenhet att ständigt skära nedkulturanslagen faktiskt är offer för en mytbildning.Det gångna decenniet har varit det decennium dådet har byggts flest bibliotek i vårt land och flerkulturhus än . Denna oerhördaexpansion fortsätter även under detta decennium.Ett exempel härpå är en ny musikteater i ,ett annat exempel är avancerade planer på ett nyttmodernt museum.Vi kan se att regionaliseringen har varitframgångsrik och att barn och ungdom såsom aldrigtidigare har fått plats i kulturdiskussionen och ikulturpolitiken, dessutom en mycket medvetenplacering. Konstnärerna har fått förbättradevillkor, låt vara att deras arbetssituation alltjämt ilånga stycken är otillfredsställande.Debatten i denna riksdag präglas av en omsorg omoch av respekt för kultur, och deltagarna i debattenvisar ett genuint intresse för kultur från skildautgångspunkter. Jag har all anledning att uttryckauppskattning för att den debatten i denna kammarenu kan föras på det sättet över partigränserna.Jag vill gärna , när jag vet att fleraav kulturutskottets aktiva och engageradeledamöter med denna riksdagsperiods slut lämnarriksdagen, uttala några ord av tack ochuppskattning till dem. Det är , och , samtliga de ordinariemoderata ledamöterna, som om jag har förstått rättmed detta utgång lämnar riksdagen.Också , socialdemokrat, ochAlexander Chrisopoulos, , tillhördem som lämnar . Jag vill gärna upprepaden uppskattning som jag har lärt mig känna förderas kunskapsrika inlägg, för deras engagemangoch för de i bästa mening goda samtal som vi härhar kunnat föra.Det finns emellertid skillnader i våra synsätt, ochdet har att göra med det som jag bl.a. kan se i vårteget parti, som så starkt betonar att tillgängligheteninte räcker som riktningsgivare för en kulturpolitik.Det krävs också ett engagemang för att stimuleradelaktigheten, och det är, som jag ser det, enavgörande punkt.Vi går in i ett utvecklat europeiskt samarbete,där många i entusiastisk yra talar om det gränslösaEuropa, vilket naturligtvis inte är gränslöst.Gränserna kommer att finnas kvar. De somföreställer sig att medborgare i ellerHökarängen redan när de vaknar den förstamorgonen efter inträde i EG kommer attkunna tyska kommer att bli grymt besvikna. Detblir lika svårt att lära sig tyska i fortsättningen somdet har varit . Kulturskillnaderna består, mengränsöverskridandena förenklas, och det är viktigt.Vi måste dock ha nyans och perspektiv också i detsammanhanget.Men vi ser nu olika hot dyka upp vid horisonten.Jag har kunnat se vad jag haruppfattat som en obehaglig kulturlöshet hos vissagrupper i samhället, ofta människor med ledandepositioner, folk som tillhör samhälletsetablissemang. Jag kan nu konstatera att denkulturlösheten, som ofta har varit personlig ochicke medvetet uttalad, kan man se medvetet ochpreciserat uttalad, ofta i form av ett rentkulturförakt, hos dem som betecknar sig själva somnyliberaler. Jag skall be att få ge några exempel.Endast efter det att det moderataborgarrådet hade övertagitmakten i , väljer han att ställaut sitt kulturförakt inför offentligheten. IExpressen säger han: ''får du bidrag bara dukallar dig konstnär. Det måste bli slut på det. ''''Kommunen skall satsa mindre pengar påkulturen.'' Det är ett annat av hansprogrammatiska uttalanden.Det är uppenbart att inte har en aningom de villkor under vilka konstnärer verkar. Mankan misstänka att han inte ens är intresserad av attta reda på det. Men vad är det som gör att hansportföljbärare i i -- ,, , och allt vad de heter -- stödjerhonom? Även de menar tydligen att kulturen skallleva på sina inträdesavgifter och kommersiellaintäkter i fortsättningen.Cederschiöld är inte ensam som moderat om attvisa ringaktning mot kulturen. Han har enpartibroder i som i endebattartikel i säger att nu ärfolkbibliotekens tid förbi. De har ju bara haft tilluppgift att påverka folket i en viss riktning. Det harsocialdemokraterna sörjt för. är det denspecialiserade kunskapen som gäller. Enligtartikeln bygger man upp specialbiblioteket bästhemma.Denne moderate kulturnämndsledamots brist påhistorisk kunskap borde vara generande för hansparti. Folkbibliotekens roll som bildningshärd ochsom plats för ett fritt intellektuellt sökande tordebara den kunna undgå att begripa som aldrig läserskönlitteratur, som aldrig har besökt ett bibliotekoch som kanske inte ens läser tidningarna.Debattartikeln är emellertid inte bara generande,den är också skrämmande. Han avfärdar varjemedborgares rätt till kunskap genom att säga: ''Detär ofrånkomligt att kunskapssökande är de starkasprivilegium, men detta har motarbetatsav en utbildningspolitik som styrs avantiintellektualism och nivellering. Att sökakunskap är och bör vara ett privilegium för destarka! ''Råare, öppnare har högerns sämsta tradition inteformulerats på . Högerns ledande strategeruttrycker sig försiktigare. Jag talar inte explicit ommoderaterna. Det är därför jag använder termenhöger. Jag ber om att inte bli korrigerad när detgäller partibeteckning. Men det är dess bättre så attkorpralerna emellanåt säger det som fältherrenbara tänkte. finns det skäl att vara glad attdet finns pratglada korpraler.Jag skulle inte ägna så stor uppmärksamhet åt dessabåda exempel om de vore enstaka övertramp. Mendet är de inte. kunde man, ocksåi , läsa om den unge framgångsrikefullmäktigeledamoten och riksdagsledamoten somkrävde att ett konstverk av skulleavlägsnas från fullmäktigesalen för att konstnärenmålat röda fanor på det. Det var inte politisktneutralt. Även när DN-intervjuaren liteturskuldande sade att det ju också fanns blommorpå bilden fick han till svar att blommorna ju varröda. Man vet ju hur det är med blommor.Socialdemokraterna har en röd ros, och vpk ennejlika. Han kunde ha tillagt att har enklöver, en maskros och kds en vitsippa.Det blir inte många blommor kvar somkonstnärerna får måla, om de skall bli godkända avde moderata censorerna.Tillgänglighet och delaktighet, frihet ochöppenhet -- det är nyckelorden försocialdemokratins kulturpolitik.Vem kommer att ersätta de förtjäntaledamöter som lämnar de moderata platserna ikulturutskottet? Vilken konst- och kultursynkommer de att företräda? Kommer likgiltighetenoch föraktet för konst och kultur att vara ledande,eller kommer censurivrarna att vara de som tarbefälet? Hur kan centerpartister och folkpartistergodta att ställa upp som hejaklack åt dehögerkrafterna?Än en gång har vi kunnat se hur kulturfrågorna idessa inlägg som ställts ut till öppet beskådandekan placeras i ett höger--vänster-perspektiv. Varhåller den liberala vänstern till? Var finns defrisinnade? Var finns den folkliga ? Är denklassiska kulturkonservatismen alldelesstendöd? Var finns dess förespråkare i de skarorsom nu stormar fram och hoppas på inträde i dettahus? Har de dukat under för högerpopulismensyviga stridsrop?Vi behöver en stark och stärkt opinion för en öppengenerös kultursyn och en enträgen kulturpolitik.Socialdemokratin är beredd att över partigränsernasamarbeta med alla goda krafter för att vinna detsyftet.Anf. 46 () replik:Herr talman! Först vill jag tacka hans vänliga ord.Det utbildningsministern därefter sade har jagingen anledning att tacka honom för. Jag villsnarare uttala en besvikelse över att han, som iallmänhet kan föra en intellektuellt högtståendedebatt, använder sig av en sådan teknik. Hanangriper ett par personer som inte är närvarande ikammaren och utvecklar sina synpunkter om dem.Han angriper artiklar som jag förutsätter attflertalet ledamöter inte har läst eller känner till.Detta gör han i stället för att diskutera densocialdemokratiska politik som framkommer iriksdagen i dess arbete, och -- om han så finneranledning -- angripa den moderata politik som vipresenterar här i huset i våra parti- ochkommittémotioner. Jag tycker att BengtGöranssons typ av debatt inte är värdig dennakammare.Jag går över till själva sakfrågan. Jag tror att detkan finnas en viss skillnad i grundsyn. Men jag trorinte att har fångat den när hansäger att det är engagemanget som är specielltutmärkande då det gäller den socialdemokratiskakulturpolitiken. Tvärtom, vi har från moderat sidaofta förvånat oss över hur ointresseradesocialdemokraterna är av människors spontanaengagemang. Det gäller t.ex. det stora engagemangsom finns i våra frivilliga konstföreningar runt om ilandet. Det gäller det personliga engagemang somfinns när någon satsar egna medel på enkulturhistoriskt intressant byggnad. I stället stickerden socialdemokratiska bockfoten fram när manförsöker styra kulturen i en viss riktning.Kulturpolitiken blir ett instrument för att nå vissamål. Det är facket som skall engagera sig i kulturenpå arbetsplatserna, inte de anställda som frivilligtsluter sig samman och bildar en konstförening ellernågot annat av det slaget. Det är somskall bestämma vilken utvecklingsverksamhet ettansvarsmuseum eller regionalt museum skall sysslamed, inte den styrelse som dessa museer har ellerde kunniga tjänstemän som finns inom museetsorganisation.Det är en väsentlig skillnad mellansocialdemokratisk och moderat kulturpolitik i detatt socialdemokraterna försöker ta tag i kulturenoch leda den i den riktning man vill i stället för attuppskatta kulturens egenvärde.Anf. 47 () replik:Herr talman! Var finns socialliberalismen? Varfinns frisinnet?I dessa dagar diskuteras finansminister bokmycket. Om det som står i boken är sant vill jag gekulturministern en eloge. säger attkulturminister var den enda av deföreslagna statsråden som ställde krav. Han ställdekravet att kultursektorn inte skulle missgynnas.Det var av skälet att under de borgerligaregeringsåren, när kulturministern var liberal, hadekultursektorn varit en gynnad sektor. Så har detvarit med . Vi har gjort det i årets budget, och vigjorde det i föregående års budget. Vi har vunnitvissa framgångar i år.Jag vill ta upp en annan fråga när nukulturministern diskuterar hela landet. Det finnsett län som heter . Det är en borgerligmajoritet i det länet. Där vill man starta en regionalteater. Den folkpartistiske ordföranden har varitbekymrad. Han säger att det inte kommer att blinågra nya grundbidrag och att det inte går att startanågon ny teater.Vad säger kulturministern om att det inte kommernågra nya grundbidrag? När skallbohuslänningarna få sin teater? De signaler som nuskickas ut är allvarliga. Även jag är medveten omatt det finns hot gentemot kulturen i landet.Landstingen, som har fått ett övergripande ansvar,har stora behov när det gäller vård och annat attfylla. Frågan är också hur många kommuner somskall engagera sig. Det blir då bekymmersamt närdet kommer signaler om att kulturministerGöransson inte fullföljer de löften som är inskrivnai tidigare riksdagsprotokoll. Det går inte då attskylla ifrån sig. Detta är fakta . Vilka signalerger kulturministerns budgetförslag ute i landet?Anf. 48 () replik:Herr talman! Jag hade förväntat mig att statsrådetGöransson litet mer skulle ha uttryckt sintacksamhet över kulturutskottets arbete underdessa och inför det tredje året påkulturbudgeten. Utskottet har stått för en stor delav arbetet med att uppfylla målen och dessasummor som har nämnts. Utskottet har faktiskttillfört kultursektorn pengar. Jag trodde attkulturministern kände stor tacksamhet över att hafått denna hjälp i dragkampen mellan olika kontoni regeringen.Jag ställde tidigare frågor till de socialdemokratiskaföreträdarna. Jag har ännu inte fått några svar. Jaghade också hoppats på att få svar från BengtGöransson i hans inlägg om vad det är som gör skyggar inför tanken på en utvärdering omhuruvida kulturpolitiska mål är uppfyllda.Det vore viktigt att få en sådan utvärdering för attse om målen är uppfyllda, om rätt medel användsom målen inte är uppfyllda osv. Det finnsmöjligheter att förändra förslagen så att det blir enbättre tingens ordning.Herr talman! agerande när det gäller denmoderata politiken tyder ju inte precis på att den ären hejaklack. Om har tagit del avde handlingar som vi debatterar , ser han attdet finns en stor iver från sida att verkligenflytta fram positionerna för svensk kulturpolitik.Det skall bli bättre för många människor, ochtillgängligheten till kulturen skall ökas.Om jag känner centerpartisterna rätt i ,har de visat genom praktiskt handlande genom årensamma ambition. Jag kan inte tro att ett byte av denfinansansvarige i innebär att man i alladelar till punkt och pricka delar hans uppfattning.Jag tror att även i kommunkommer att visa fortsatt stor självständighet tillfromma för kulturens utveckling.Anf. 49 () replik:Herr talman! Jag vill upprepa att degröna i sitt förslag har ställt till förfogande 200milj.kr. mer än vad regeringen anslår. Det varintressant att höra att det den här gången var frågaom 34 milj.kr. mer än vad regeringen har anslagit.Tidigare har det rört sig om 50--60 milj.kr., men detär inte det som är det viktiga.Kulturministern talar om tillgänglighet ochdelaktighet och att de måste befrämjas som någotslags tvillingpar. Det håller jag med om. Det ärviktigt att konstupplevelser eller kulturupplevelserbetraktas som lika aktivt och kreativt som självaskapandet av konsten. Man kommer då in på fråganom estetik. Det är mycket viktigt att estetiken intekommer bort i detta sammanhang. Det ärmänniskans sjätte sinne att kunna uppleva världengenom estetiken.Jag kan inte gå in på exemplen från den kommunalaverksamheten och inte heller artikeln, eftersom jaginte har läst den och därför inte kan bemöta den.Men det intressanta är vad som sker i den statligapolitiken. Det har kommit en gymnasiereformsom innebär att bildämnet skärs ned mycketkraftigt och att konst-, musik- och kulturhistorianästan försvinner totalt.Det var någon som här nämnde att det var mycketviktigt att topparna inom näringsliv och förvaltninghar med sig kulturupplevelser och en riktig syn påkulturen, något som inte minst är viktigt när deskall ut i och agera för Sverige.Hur kan det vara möjligt att man skär ner såradikalt på detta ämne? Det är inte nödvändigt attkulturministern svarar på detta, eftersom denfrågan redan har ställts av fyra frågeställare, och jagär en av dem. Jag kommer att få svar ,men jag tycker att det är egendomligt och att detinte riktigt stämmer.Anf. 50 ()replik:Herr talman! Jag vill först tacka kulturministern förde vänliga ord han har sagt. Jag är också speciellttacksam för att jag fått chansen att lära kännakulturministern.Kulturministern säger att det naturligtvis finnsnyanser mellan de olika partier som är aktiva ikulturpolitiken och i kulturutskottet. Det finns detsjälvfallet. Man betonar mer eller mindre, somkulturministern säger, tillgängligheten ochdelaktigheten. Jag delar kulturministernsuppfattning att det inte räcker med en allmän rättatt tycka, utan man måste skapa förutsättningar förmänniskor att också kunna utnyttja denna rätt. Deträcker alltså inte med den allmänna tillgänglighetenutan man måste skapa möjligheter för människoratt kunna utnyttja denna tillgänglighet.Detta är en av huvudpunkterna inomkulturpolitiken, och det gäller även exempelvis föryttrandefriheten. Det räcker alltså inte bara medformell rätt att yttra sig, man måste kunna skapaförutsättningar för att människor skall kunnautnyttja yttrandefriheten, och det gäller alla i dettasamhälle. Det förhåller sig på samma sätt medkulturell frihet.Nu säger kulturministern -- som vanligt, höll jag påatt säga -- att socialdemokraterna har gjort det enaefter det andra. Vi har skapat så och så mångafolkbibliotek, kulturinstitutioner och vi har gett såoch så mycket stöd till tidningar genom presstödoch till amatörkulturen osv. Det kan man ju säga.Därefter går kulturministern till direkt angreppmot högern och dess kultursyn. Menkulturministern säger inte något annat.Min enkla fråga är: Anser kulturministern att detsom görs är tillräckligt för att uppnå dendelaktighet som är målsättningen för dennakulturpolitik? Anser kulturministern att det somhitintills har skett, vilket naturligtvis är positivt, ärtillräckligt för att möta de nya krav somutvecklingen ställer på kulturområdet?Vi kan i detta sammanhang nämna denmassproducerade skräpkultur som väller över oss,den allmänt utbredda anonymiteten ochmänniskors ensamhet, en viss kris som finns iorganisationslivet osv. Man kan också i störstaallmänhet nämna det andligt fattigare liv, vilketkonstaterades i socialdemokraternas 90-talsprogram. Är insatserna utifrån dennautgångspunkt tillräckliga?Anf. 51 Kulturminister () replik:Herr talman! inledde med att säga atthan tyckte att jag borde ha uttalat min tacksamhetför kulturutskottets ansträngningar. Det har jagfaktiskt gjort. Jag sätter värde på kulturutskottetsansträngningar, och jag uttalar ofta tacksamhet förde insatser som görs. Jag förbehåller mig emellertidrätten att också föra resonemanget vidare och inteföra kulturdiskussionen i som om deningick i ett slutet system för uteslutandekulturutskottets ledamöter och den i debattendeltagande kulturministern.Jag fick också frågan varför regeringen inte ärentusiastisk inför en utvärdering. Det har skett europeisk utvärdering av kulturpolitiken. Jagvet att av tradition älskar utredningarmer än andra partier gör, och det finns kanske därockså något av ett kynne för detta.Socialdemokratin har möjligen, om jag får användadet uttrycket, en något mer exekutiv ambition änambitionen att dokumentera och utreda.Jag är medveten om, , att mångacenterpartister känner vånda inför denna mycketaggressiva höger, och jag talar fortfarande omhögern och inte explicit om moderatasamlingspartiet. Jag talar om högertendensen isamhället. Att den oroar kan man se även hoscenterpartiets partiledare. Men det som förvånarmig är att konklusionen ändå är att man måste sökaett nära samarbete med just de krafter som man såstarkt misstror.Lars refererar till som ioch för sig, vilket är helt riktigt, på vissa ställen i sinbok säger att kulturpolitiken alltjämt var gynnad,vilket möjligen kan kännas som en viss påminnelsetill dem som i tidigare debatter här i kammaren harsagt att ständigt har hindratkulturpolitiken att expandera. Den har varitgynnad. Jag noterar denna ändrade syn påverkligheten hos dem som från borgerligt håll nurefererar honom.Han säger också att kultursektorn var gynnadunder de borgerliga regeringsåren, och detstämmer ju. Den var det. Märk väl, jag har aldrig,och det förutsätter jag att somsitter här i kammaren är beredd att vitsorda, påståttatt den skulle varit illa hanterad av Jan-ErikWikström. Det har jag aldrig gjort. Jag är däremotinte säker på, och det är skälet till min oro, att denkommer att gynnas på samma sätt i den allians somnu etableras.Lars frågar om man inte skall fullföljalöften. Jo, det skall man göra. Jag har myckethederligt i årets budgetproposition redovisat deproblem som regering har stått inför. Vi har i fastpenningvärde kunnat förstärka den statligakulturbudgeten med bortåt 400 milj.kr. utöver demedel som är förda till musikteatern i Göteborg.Men eftersom är suverän har depengarna inte placerats på exakt de poster somregeringen hade förutsatt och förutsett i sinplanering. Jag har därför sagt att regeringen harkvar uppgifter som vi måste skjuta på, eftersom depengar som regeringen avsatt och räknat med attdisponera har förbrukats då har gjortvissa andra dispositioner, och det får vi respektera.Löftet är i själva verket därmed mätt i mängdenpengar fullföljt med råge, och det har vi redovisat.Vi försöker inte komma ur de åtaganden som vi hargentemot bl.a. konstnärerna genom att säga attdetta är något som vi får ta under kommande år.Lars beklagar och säger att jag ägnar migåt en ovärdig debatt. Jag angriper dem som inte ärhär och berör artiklar som inte alla har läst. Jag har inte valt att beröraartiklar speciellt för att ge tillfälle attbemöta artiklarna eller resonera kring dem.Jag har tagit upp ett antal mycket konkreta exempelför att blottlägga tendenser i svenskt samhällslivoch i svenskt politiskt liv , tendenser som jagtycker är oroande och obehagliga. Jag väljer dåmycket konkreta exempel. iStockholm är faktiskt inte vilkenmoderat som helst. En vicekulturnämndsordförande i söderkommunenHaninge är inte vem som helst. En riksdagsledamotsom tycker att man skall censurera konstverk ärinte vem som helst.Man kan inte föreställa sig att man skall ha det såunderbart i tillvaron att man skriver artiklar ochlåter publicera dem, i förhoppning att de skallfungera som opinionsbildare i undervegetationen,och sedan i kulturdebatt, mot bakgrundav ett starkt och uppriktigt personligt engagemang,skall slippa att för sitt partis räkning konfronterasmed de tendenserna. Det är därför jag har tagit uppdem.Jag har all respekt för de många välsinnade ochengagerade moderata riksdagsledamöter som bärsupp av ett genuint och entusiastiskt kulturintresse.Skillnaden mellan oss är kanske den som har meddelaktigheten att göra. Där tror jag att LarsAhlmark litet grand missförstod mig. Jag talaralltså om att ett kulturarbete alltid måste förenasmed vad som kan sägas vara enfolkbildningsambition.Jag kommer ihåg , när nyliberalismenoch kulturkonservatismen kolliderade på denpunkten. , då ganska ung, skrev ien artikel att kultur uppstår först dåkulturen möter konsumenten och vinner dennesuppskattning. på ,som representerar en kulturkonservativ tradition,sade att det kanske faktiskt inte är fullt så enkelt,att kulturens värde är detsamma som dessmarknadsvärde, mätt i antalet konsumenter. Det ärpå den punkten som jag har sagt att tillgängligheträcker inte. Man måste också sträva efterdelaktighet.Bohusläns länsteater är, , mot dennabakgrund med all säkerhet tryggad. Det kommeratt bli en länsteater. Det kommer att bli mångalänsteatrar.Jag vill gärna avsluta med att ta upp den fråga somAlexander Chrisopoulos ställde: Är det som görs tillräckligt? Nej, det är inte det. Det kommeraldrig att vara tillräckligt. De kulturpolitiska målenär faktiskt inga mål som uppfylls. Jag har sagt detförut: De är riktningsgivare vid varjebeslutstillfälle.