prot · GE09130 · 1991-06-12 00:00:00 — Det skallinte vara någon återremiss , utan ensaklig återremiss där tar sitt ansvar.Det var egentligen inte för att säga detta som jagbegärde ordet, utan för att för enstund sedan påstod att vi bromotståndare ärisolationister. Jag kände mig personligt förolämpadav detta påstående. Vi bromotståndare ärmiljövänner och miljökämpar. Vi vill rädda miljönoch jorden åt våra barn och barnbarn. Vi är ickemer isolationister än några andra. Vi är icke allsisolationister. Vi är vänner av ett globaltsamarbete. Jag hade därför önskat att MargitGennser hade tagit tillbaka sitt påstående.Jag vill i varje fall till protokollet få antecknat attpåståendet, att bromotståndet skulle ha någontingmed isolationism att göra, är falskt.Anf. 108 ():Fru talman! Jag kan faktiskt inte låta bli att begäraordet. Jag vill nämligen rätta till ytterligarefelaktigheter från . Han sägeratt jag i det senaste replikskiftet hade sagt att jaghade full sympati för , andras yrkande om återremiss. Jag kommerkanske säkert att rösta för detta, men jag har inteyrkat detta i mitt anförande. alltså fel när han i sitt anförande hävdade attdet fanns några folkpartister som hade yrkat detta.Bengt Silfverstrand säger i sitt sista replikskifte attfolkpartisterna i nordvästra inte kan bliöverens. har på bara någrakorta inlägg lyckats ha fel i påstående efterpåstående. Det är beklämmande att BengtSilfverstrand handskas med sanningen på dettasätt.Jag måste säga att jag hälsar BengtSilfverstrand välkommen i detta aktiva motståndmot bron. Det har varit en lång och svår väg attkomma hit. Det har varit tillkännagivanden osv.,men har långt om länge tagitställning för att yrka avslag på propositionen. Detbra att det händer, tycker jag. Det är bara synd attdet händer så sent.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )5 § Fast förbindelse över betänkande1990/91:TU35 Fast förbindelse över Östersjön.Anf. 109 ():Fru talman! Vi står nu i begrepp att behandla ettärende som är mycket likartat det föregående. Detgäller en fast förbindelse över ett vatten med tät ochtung fartygstrafik. Den tilltänkta bron är betydligtlängre än bron i det föregående ärendet, mendebatten blir förmodligen kortare. Berggrunden ärfastare, vattendjupet är större, men vattnet ärmindre salt. I båda ärendena gäller det att ställningtill en avsiktsförklaring till att låta pröva en broenligt gällande miljö- ochmarkanvändningslagstiftning. Beslutet kan inte inågot av ärendena med säkerhet resultera i ettbyggande. Det är bara om byggandet visar sigmedföra den långsiktigt mest lämpligahushållningen med marken, vattnet och den fysiskamiljön i övrigt, som det står i naturresurslagen 2kap. 10 §.Om det hade visat sig att det hade funnits en klarmajoritet för ett avslag när det gäller Öresundsbronhade jag låtit förslaget om en Östersjöbro falla. Nufinner jag mig nödsakad att yrka bifall tillmotionen. Jag ser det som en nationell förpliktelse;har man sagt a, får man också säga b. Jagförutsätter att kammarens miljömedvetnamajoritet delar denna min uppfattning.Jag skall nu beröra utskottsbetänkandet. Jag villförst framhålla att jag uppskattar den noggranna,konstruktiva och seriösa behandling som ärendetfått i utskottet. Jag delar många av de uppfattningaroch slutsatser som framförs. Jag har dock någrainvändningar. Till att börja med måste jag påpekaatt motionären inte påstått att EG och Östeuropaär några supermakter. De är supermarknader. I det dess värre bara en supermakt i världen.Det är riktigt att diskutera alternativ, det bordeman ha gjort på allvar även beträffande Öresund.En bro via kan dock aldrig accepteras avfrämst försvarsskäl. Totalförsvarets intresse gårenligt naturresurslagen 2 kap. 9 § alltid före allaandra intressen.En igendikning av Kvarken är meningslös nu närden svenska jordbrukspolitiken är på väg att byggaupp ett stort överskott av mark i träda.Byggande av en tunnel kan vara intressant -- menbara för järnvägen. Bilarna vill ha ljus och luft.Därför faller tunnelalternativet.Skillnaden i spårvidd kan genom en successivjustering över internationellt vatten.Vad gäller projektets internationella konsekvenserbör de kunna ut av världsorganisationen,som ju har ett särskilt ansvar för status. drar in och i projektetverkar däremot något överdrivet.Fru talman! Det är inte så mycket som skiljerutskott och motionär, men vid en noggrannjämförelse förefaller motionärens förslag mervälavvägt än utskottets. Därför yrkar jag bifall tillutskottets hemställan med de ändringar somföranleds av ett bifall till motion T919 yrkande 1.Anf. 110 ():Fru talman! I utskottets betänkande slår vi fast attmotionärens förslag har en rad förtjänster. Det harhelt varit i linje med trafikutskottets arbete och deförslag vi har kommit med att transporterna skallvara säkra, effektiva, nyktra och även miljövänliga.Jag tycker att vi ganska väl har slagit fastdetta.Det är bra att det påpekas att det är av vikt att broarbyggs mellan folken. Det förslag som motionärenJan Strömdahl har lagt fram omen bro över bidrar ju i allra högsta grad idet hänseendet.Det finns dock naturligtvis vissa betänkligheter i ettsådant här projekt, som ju är av vida störreomfattning än en bro över det lilla sund vi tidigarei dag har talat om. Vi har i detta sammanhang gåttin på funderingar om tunnelbyggen eller broar.Gotland skulle ju kunna tänkas vara ett av fästenaför brofundamenten.Det har också diskuterats att dika igen Kvarken,men efter noggrann fundering har jag kommit framtill att det kanske skulle ställa till en del problem förvåra isbrytare. Jag tror därför att detta är en idé manganska snart får slopa.Vi kom sedan fram till att det är möjligt att denlandhöjning som pågår skulle kunna åstadkommaen lösning av problemet, men då får vi vänta ganskalänge.Vi har också utvecklat tanken på en broförbindelsemellan och -- om vi nu tänker ossatt åka österut kommer vi västerut. Kan vidå åka bil över och , så öppnar sigsedan hela . Vi kan t.o.m. åka bilända ned till Kap Horn.Det är alltså ett mycket stort projekt har aktualiserat, men vi är medvetna om attvarje sådant projekt tar tid att utreda och funderapå -- tre--fyra decennier, säger vi iutskottsbetänkandet, men kanske blir det fråga omännu . Av den anledningen tycker vi bör hålla liv i frågan, men vi räknar inte mednågot förslag förrän om tre--fyra decennier. Då kanlandhöjningen ha påverkat läget, och situationenkan därför då vara en annan än i dag.Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställanpå dess enda punkt.Innan jag går och sätter mig skall jag, eftersomdetta är mitt sista tillfälle --jag vet inte om det blir fler perioder, det bestämmerju väljarna -- rikta ett tack till minautskottskamrater. Rätt många av dem vet redan nuatt de skall lämna utskottet. Frånsocialdemokraterna är det , , och . Jagvill tacka dem för ett gott kamratskap och gottsamarbete. Vi har ju, som framgått av det nyssrelaterade betänkandet, kunnat arbeta i en mycketpositiv anda och behandlat även motioner frånandra partier på ett mycket vällovligt sätt.Jag vet att från vänsterpartietförmodligen inte heller kommer tillbaka tillriksdagen. har ju ibland varit ettkuttersmycke för utskottet, men hon har samtidigtvarit mycket effektiv. Någon sade i ett sammanhangatt somliga kan vara som en man harinnanför skjortan. Jag vill inte använda denbeskrivningen om . Jag skulle istället vilja säga att mer är som enpromenad på en småländsk grusväg en sommardag,med sandaler med stora öppningar. Det kommer inlitet grus i skorna, och man försöker sparka ut det,men strax är det där igen. Alla gruskorn haremellertid inte varit spetsiga och irriterat och gjortont. En del har varit litet runda, och en del hart.o.m. varit litet lena. Det har alltså inte varit såfarligt. Det har gått att klara av även de därgruskornen.Jag tackar för hennes medverkan iutskottet och för de debatter hon har medverkattill. har ju också varit med i mångadebatter som vi andra från utskottet inte hardeltagit i, men det är en helt annan sak. Tack för dehär åren, !Med det, fru talman, slutar jag mitt anförande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )6 § Vissa följdfrågor om ny bostadsfinansiering,m.m.Föredrogsbostadsutskottets betänkande1990/91:BoU20 Vissa följdfrågor om nybostadsfinansiering, m.m. (prop. 1990/91:100delvis).Anf. 111 ():Fru talman! Det här är den sista bostadspolitiskadebatten för det här riksdagsåret och för den härmandatperioden. Jag skall försöka att begränsa mignågot i debatten, även om det är en mycket viktigfråga vi nu skall diskutera. Jag är emellertidövertygad om att frågan kommer att bli diskuteradunder den kommande valrörelsen. Frågan gälleralltså förslaget till ny bostadsfinansiering.Vi har från , och nuför tredje gången yrkat avslag på det förslag tillfinansieringssystem med räntelån som regeringenoch socialdemokraterna tillsammans medvänsterpartiet vill införa. Det finns en rad skäl fördetta.Inte minst av kreditetiska skäl är detta förslagförkastligt. Det innebär att man förmås att låna tillräntan och att därmed väldiga skuldfällor byggs uppi framtiden. Detta har naturligtvis lett till en stororo hos många som tänker bygga. Förslaget fårnaturligtvis också konsekvenser i form av endramatisk nedgång i fråga om byggandet. Det är ettannat skäl till att man inte borde välja det härsystemet.Vidare kommer en betydande mängd kapital attvara rullande i systemet, och det gör det såvälkrångligt och riskfyllt som väldigt dyrt för allaparter. Det här ett system som bankerna verkligenkan jubla över. Det är naturligtvis för dem.Samtidigt som alla låntagare får ökade skulder ochstatens och kommunernas risktagande ökarkommer naturligtvis bankerna att kunna fortsättaatt låna ut mycket pengar, och de kommer att tjänapå den här karusellen. De boende, staten ochkommunen kommer inte att göra det.Det här systemet kommer också att ge olikaförutsättningar för att bo och bygga i skilda delar avlandet. Det kommer t.o.m. att bli omöjligt attbygga i glesbygd och på små orter därvärdestegringen på fastigheter är mycket låg.Systemet kommer att försvåra för kommunerna attlösa äldreboendet. Det kommer att ske en kraftigövervältring av kostnaderna från staten tillkommunerna på det här området. Kommunernatvingas in i en situation med betydligt störreskulder. De tvingas skuldsätta sig hårt när de skallbygga ut äldreboendet när statsbidraget i form avräntebidrag försvinner och man i stället tvingas taupp lån till räntan. Dessa lån kommer sedan attväxa , under denperiod då man kanske måste strukturera om deäldres boende. Det finns då kanske ingetkapitalutrymme för att göra det om man hartvingats bygga upp en skuld i stället för att som meddet nuvarande systemet få statsbidrag och kunnaskapa ett investeringsutrymme för att ändraäldreboendet i framtiden.De ekonomiskt svaga, t.ex. barnfamiljer, kommeratt stoppas från att bo i egen villa. Topplån kommeratt omöjliggöras. Det sägs i regeringens propositionatt de inte behövs. Det är inte sanning. Vissakommer att tvingas ta topplån. Det blir bara rikafamiljer eller personer med rika anhöriga som kanskriva på borgen som kommer att kunna ta topplån.Alla andra får snällt avstå från att bo i eget hem ochbygga ett sådant.Systemet kommer att bli instabilt, eftersom manbygger in mycket stora subventioner genomkreditgarantier och realräntebidrag. Det kan därförbli dyrt för staten och mycket osäkert.Det personliga sparandet motverkas.Det finns en rad argument emot detta system somman skulle kunna räkna upp. Trots att dessaargument är bekanta för de flesta och kan inses avde flesta envisas socialdemokraterna med att införadet här systemet. Man vill nu införa det utan attt.ex. skattefrågorna är lösta. Fastighetsskatt ikombination med räntelån gör att det kommer attbli 600--. dyrare i fastpenningvärde i kapitalkostnad att bo i ett 20 årgammalt hus än i ett helt nytt hus.Man kommer i vissa fall att få betala reavinstskattäven om man gör en förlust. Egentligen borde mandöpa om reavinstskatten till en förlustskatt,eftersom det är detta som det kommer att bli frågaom, om inte dessa frågor kommer att lösas. Än ärde inte lösta.Pantsättningsfrågorna är inte heller lösta. Man harheller inte löst hur redovisningsfrågornabeträffande skuldökningen i företagensbokföringar skall hanteras skattemässigt.Fortfarande kvarstår viktiga och stora frågetecken.Ändå vill man nu starta det här systemet. Detinnebär att det är mycket ovisst vad som kommeratt gälla och vilka villkor man skallbygga upp när man avser att investera i en fastighet.Jag tycker att det är lättsinnigt. Det finnsnaturligtvis en betydande risk för att enskildavillaägare, bostadsrättshavare och hyresgästerkommer att drabbas i slutändan.En nästan enig kreditmarknad har vädjat tillutskottet om en senarelagd tidpunkt för införandet.En rad frågetecken är fortfarande inte uträtade.Man har inte heller tagit hänsyn till derassynpunkter.Vad är det som får socialdemokraterna att hastaigenom detta? Kan sparandet av någon miljardeller några miljarder i statsbudgeten vara viktigareän omsorgen om de enskilda boendesfamiljeekonomi? Vad är det som styr handlandetoch att det är så bråttom?Vi har från sida yrkat avslag. Vi menar attett nytt system måste bygga på att risktagandet iekonomiskt avseende att bygga och bo i alla delarav landet måste vara rättvist och likvärdigt. Ett nyttsystem måste vara kostnadsdämpande, och detmåste innehålla möjligheter för den enskilde attsjälv kunna påverka både kostnader ochutformningen av sitt boende. Ett nytt system måstefrämja, i stället för att motverka,hushållssparandet, och det måste minimerarundgången av pengar i kreditsystemet.Principerna för ett sådant system finns angivet ireservation nr 1 som är gemensam förmoderaterna, och centern.Centern har i andra hand yrkat på ensenareläggning av införandetidpunkten för denhändelse att vi inte skulle få majoritet förreservation nr 1. Vi har således lyssnat påkreditvärlden i det här sammanhanget. Vi har lagtfram detta förslag även för att skydda majoritetenfrån en katastrof, men den vill tydligen inte lyssna.En dålig start för ett dåligt system kan bara leda åtett håll. Vi är förvånade över att majoriteten intevill ge sitt eget förslag en bättre möjlighet, om dennu tycker att det är bra som den själv påstår.Avvisandet av vårt förslag på den här punktenkanske är mera till för att kunna visa upp ettkortsiktigt besparingsförslag i statsbudgeten istället för att värna systemets överlevnad på sikt.Det förefaller vara så. Det visar också litet avmajoritetens tilltro till sitt eget förslag.Vi anser vidare att det nya systemet inte bör införasför de hus som har räntebidrag. De bör fåbehålla det gamla systemet. Det är ett avtalsbrottatt så drastiskt ändra de ekonomiskaförutsättningarna för dessa familjer. Som följdhärav menar vi att de barnfamiljer som harförvärvslån skall få behålla dem med nuvarandeordning med räntebidrag.Slutligen behandlas också i detta betänkandecenterns förslag om en sänkning av den garanteraderäntan för ombyggnad så att samma lånevillkorkommer att gälla för ombyggnad som förnybyggnad. Det är rimligt att stimuleraombyggnaden nu för att klara byggsysselsättningenvid en omedelbar nedgång i nybyggnationen, delssom en följd av räntelånesystemet, dels av andraorsaker. Sysselsättningsstatistiken inombyggsektorn liksom de klara behov avombyggnadsåtgärder som framförts till utskottettycker vi är skäl nog för en sådan här åtgärd.Huvudfrågan i denna debatt är dock vilketbostadsfinansieringssystem vi skall ha i framtiden.Den debatten kommer att gå vidare. Det kommervi från att se till. Vi kommer att begäraförtroende av en majoritet i valet för att efter valetkunna medverka till att det här beslutet rivs uppoch ett nytt system kommer till.Slutligen vill jag ställa några frågor till majoritetensföreträdare:1. Vad händer om staten inte har råd med deförlustgarantier, kreditgarantier ochrealräntebidrag som ligger inbygga i systemet? Vemfår då betala och stå för risken? Är detkommunerna, är det staten eller de enskildafastighetsägarna som får ta smällen? Är ni t.ex.beredda att lösa in räntelånen om de skulle visa sigbörja haverera?2. Är det verkligen meningen att vi skall hareavinstskatter på förluster? Var det meningen meddet nya reavinstsystemet att vi skulle ha skatt påförluster?3. Är det verkligen meningen att barnfamiljer därföräldrarna inte är rika skall utestängas från att boi en egen villa? Är det den bostadspolitik somsocialdemokraterna är beredda att gå ut med i denhär valrörelsen?4. Varför skall de som bor i glesbygd och på småorter straffas genom högre boendekostnader pågrund av att de får betala en högrekreditgarantipremie?Herr talman! För tids vinnande begränsar jag migtill att yrka bifall till reservation nr 1.Anf. 112 ():Herr talman! För tids vinnande vill jaginledningsvis helt instämma i vad . Jag instämmer också i hans frågor tillmajoritetens företrädare.Vi har utförligt redovisat hur ett alternativ till dettaräntelånesystem skall se ut. Det finns inget skäl atthär redogöra för alla de lösningar som vi harföreslagit. Den kritik som vi gång på gång harframfört står sig. Den har t.o.m. förstärkts. Jag villillustrera det genom tre citat.Det första citatet lyder: ''Alla system som bygger påautomatiska skuldökningar, där man lånar tillräntan, är sjuka system. ''Det andra citatet lyder: ''Tänk er. Att gå in till enbankdirektör och säga att ni skulle vilja låna för atttillfälligt klara era höga räntor. Har bankdirektörenläst om och lär han välendast le ett blekt leende. ''Det tredje citatet lyder: ''När villaägarna upptäckeratt deras skuld ökat efter ett par blir systemetinte gammalt. ''Herr talman! Dessa uttalanden kommer inte frånföreträdare för , ellermoderata samlingspartiet. De kommer i stället fråntre inflytelserika och betydande debattörer när detgäller bostadspolitiken, nämligen , somär VD för , Nils-ErikSandberg, ledande bostadspolitisk debattör ochledarskribent i , och ,VD för det statliga SSAB.Herr talman! Det finns en lång rad skäl till att dettasystem inte någonsin skall genomföras. Jaginskränker mig till att säga om höstens val kommeratt resultera i en borgerlig riksdagsmajoritet,kommer svenska folket att besparas detta eländigasystem.Herr talman! Därmed yrkar jag bifall tillreservationerna 1 och 12.Anf. 113 ():Herr talman! Det har framförts önskemål om att viskall försöka förkorta debatterna. Jag skall försökagöra det och inte utnyttja de som jag haranmält mig för.Vi behandlar nu vissa följdfrågor till den nyabostadsfinansiering som socialdemokraterna ochvänsterpartiet genomdrev i den 13december 1990.Folkpartiet liberalerna motsatte sig då regeringensförslag till räntelån. Vi anser att det föreligger enalltför stor risk att de samlade lånen underogynnsamma ekonomiska omständigheter kankomma att överstiga fastigheternas värde. Detskulle drabba många enskilda småhusägare hårtoch skulle sannolikt också innebära att helasystemet havererade.Ett bostadsfinansieringssystem måste vara stabiltoch kunna fungera över en längre tidsperiod ochunder skiftande ekonomiska förhållanden.Regeringens förslag uppfyller inte dessa krav -- inteheller efter de justeringar som bostadsutskottetgjort i det betänkande som vi nu behandlar.Vi i förespråkar i stället ett nyttbostadsfinansieringssystem, som successivtminskar räntebidragen. Närbostadssubventionerna minskas skapasförutsättningar för besparingar, som kan utnyttjastill skattesänkningar.I det utredningsarbete som förekommit inomregeringskansliet har vikunnat skönja en ökad medvetenhet omavigsidorna med regleringar och subventioner.Även när det gäller det nya räntelånesystemetredovisas en viss ökad medvetenhet, främst omavigsidorna med subventioner.Som jag inledningsvis sade måste ettbostadsfinansieringssystem vara stabilt och fungerai skiftande lägen.Från regeringens sida hävdas att det föreslagnasystemet uppfyller dessa krav. Mångaremissinstanser har dock kritiserat systemet justdärför att det inte är tillräckligt robust. Även medde förändringar och förtydliganden sombostadsutskottet genomfört kvarstår denna kritik.Riksbanken har t.ex. i sitt remissvar hävdat attsystemet är förenat med i stort sett sammanackdelar som orsakat tidigare sammanbrott ifinansieringssystem.De statsfinansiella effekterna av räntelån ochrealräntebidraget belyses mycket knapphändigt iregeringens tidigare opposition. Det är inteacceptabelt att regeringen lägger fram förslag omförändringar på utan att delångsiktiga effekterna redovisas.I propositionen redovisas de statsfinansiellaeffekterna med två räkneexempel som sträcker sigfram till 1996. Men det står ingenting om effekternadärefter. På torde vinsterna istatsbudgeten minska.En annan effekt av systemet är ett minskatbyggande.Folkpartiet liberalerna har i motioner under flera årföreslagit att ett nytt bostadsfinansieringssystemskall bygga på följande riktlinjer.Räntebidragen skall successivt minska. Detta skallåstadkommas genom extra nedtrappningar avräntebidragen i det befintliga bostadsbeståndet ochgenom successiva höjningar av den garanteraderäntan i nyproduktionen. En sådan reform skullekunna innebära att skattetrycket också skullekunna sänkas.Folkpartiet liberalerna vill också göra det möjligtför den enskilde att ta lån som omfördelarkostnaderna över tiden. Närbostadssubventionerna minskas måste vi erbjudaandra sätt att minska kostnaderna exempelvis föratt bygga nya hus. Ett sätt kan då vara att göra enviss omfördelning över tiden. Denna omfördelningfår dock inte vara så omfattande och ske att systemet blir instabilt och därmed intefungerar i praktiken.Herr talman! yrkade avslag påregeringens förslag till ny bostadsfinansiering närdetta behandlades av förra gången. Viupprepar i dagens behandling vårt avslagsyrkande,och jag yrkar bifall till reservation nr 1, som ärgemensam för , ochcentern. Jag yrkar också bifall till reservation nr 8om förvärvslångivningen. Övriga reservationersom står bakom stöder vi självfallet,men av tidsskäl yrkar jag inte bifall till dessa.Jag instämmer också i de frågor som till socialdemokraterna.Anf. 114 ():Herr talman! Jag vill först ge några kommentarertill och synpunkter på räntelånesystemet somsådant och tala om varför jag tror att det är bra ochvarför jag menar att det måste försvaras ochkommer att genomföras.Räntelånesystemet är faktiskt ett ganska listigt sättatt sprida kostnaderna för hus man bygger över dentid som man kan använda husen. Som det nu ärbetalar man en stor del av husens kostnader alldelesi början. Dessutom är subventionerna tillhusbyggandet mycket koncentrerade på de förstaåren, enligt det nuvarande systemet.Räntelånesystemet, utformat enligt det förslagriksdagen redan fattat beslut om, kommer att iväsentlig grad sänka nyproduktionskostnaden förden boende i form av hyra eller andra kostnader.Detta är någonting mycket väsentligt när nubostadskostnaderna och hyrorna ligger betydligtöver vad som är en rimlig kostnad i en socialbostadspolitik.Man åstadkommer alltså en betydande sänkning avnyproduktionskostnaderna, och den sänkningengäller inte bara . haralldeles räknat litet noggrannare påräntelånesystemets effekter och kommit fram tillatt kostnaderna i förhållande till dagens systemminskar under de 15 à 17 första åren. Sedan ökarde, men det innebär alltså en omfördelning avkostnader över tiden som är väsentliga för att manskall kunna hålla i gång en bostadsproduktion.Erling påstod här att räntelånesystemetskulle innebära en sabotering av nyproduktionen.Det är tvärtom så att det borgerliga förslaget, sominnebär att man successivt och kraftigt ökarnyproduktionskostnaderna i förhållande till ,skulle hota och sabotera nyproduktionen avbostäder.Statens kostnader för bostadssubventionernasjunker också kraftigt de första fem, tio eller tjugoåren i det här nya systemet. Det är en naturlig följdav att man omfördelar kostnaderna i tiden i detindividuella fallet.