prot · GE09124 · 1991-06-03 00:00:00 — Principen att förorenaren skall betala ärriktig. Olika ekonomiska styrmedel kan användasoch delas upp i fyra huvudgrupper.För det första kan man införa miljöavgifter som imöjligaste mån skall sättas i proportion tillutsläppens skadeverkningar. Vi menar attintäkterna härav skall öronmärkas förmiljöförbättrande ändamål.För det andra kan man ha miljöskatter, vilka imöjligaste mån också skall sättas i proportion tillutsläppens skadeverkningar, men de skall tillfallastatskassan.För det tredje anser vi att man bör kunna pröva s.k.överlåtelsebara utsläppsrätter. Detta system skullegå ut på att högsta tillåtna utsläppsnivå fastställs förett visst område. Avsikten är sedan att nivånsuccessivt skall minska. Metoden har använtsutomlands och meningen är att företagen skallkunna komma överens om utsläppsrätter i syfte attåstadkomma det totalt bästa resultatet för miljön.Det fjärde styrmedlet är ekonomiska stimulanser,som syftar till att stimulera fram en övergång tillmera miljövänliga alternativ. Pantsystem kananvändas för att få fram ökad återvinning ochåteranvändning. Skatterabatter är också ett sätt,vilket redan -- på moderat initiativ -- prövats medgott resultat då det gällde katalysatorrening avbilavgaser.Dessa styrmedel skall komplettera deadministrativa regleringarna på miljöområdet. Debör utformas på sådant sätt att miljöförbättringarnauppnås till lägsta möjliga totalkostnad. Det ärockså viktigt att de ekonomiska styrmedlen inteanvänds för att stärka statskassan utan att de går tillmiljöförbättrande ändamål. Vi anser dock attkoldioxidskatten utgör ett undantag härvidlag.Vi anser det också vara av mycket stor betydelse attåtgärderna på detta område harmoniseras med EG-bestämmelserna och utformas så, att de inteförsvårar ett inträde i EG. Nya skatter och avgiftersom strider mot vad som kommer att gälla inom dengemensamma marknaden börinte införas.Ekonomiska stimulanser bör användas för attpremiera mer miljövänliga alternativ.Skatterabatter av olika typer kan användas. företagen minskar sina utsläpp utöver vadkoncessionsnämnden fastställt i sina krav bör dessaföretag premieras. Stimulansen skall stå iproportion till utsläppsminskningen.Administrativa regleringar är oftast att föredra dådet gäller ett begränsat antal kända förorenare.Vissa typer av industriutsläpp kan vara enklare attbegränsa genom konventionelltkoncessonsförfarande.Det är angeläget att finna kostnadseffektivalösningar, eftersom de leder till att de ekonomiskaresurserna används på ett optimalt sätt. En ökadkostnadseffektivitet innebär att man får mycketmiljöförbättringar för pengarna.Vi har redogjort för deprinciper som bör vara vägledande vidutformningen av de ekonomiska styrmedlen. Dessabör -- vilket framgår av namnet -- ha en styrandeeffekt. Så är tyvärr inte nu alltid fallet. En rad s.k.miljöavgifter och miljöskatter tycks primärt hatillkommit på rent fiskala grunder. Det gäller bl.a.koldioxidskatten och svavelskatten, som infördesmed syftet att tillföra statskassen intäkter.Styreffekten är med nuvarande konstruktion ytterstsvag.Då det gäller svavelskatten anser vi moderater attintäkerna härav skall användas förmiljöförbättrande åtgärder, t.ex. kalkningsinsatser.Svavelskatten bör omkonstrueras till en avgift.Herr talman! Det är oroande att regeringen tycks tamiljöproblemen till intäkt för att driva igenom nyaskattehöjningar, vilket är helt oacceptabelt.För att man skall kunna gå över från utsläppsmål tillmiljömål fordras en fungerande miljöövervakning.Det svenska miljöövervakningssystemet uppvisarbrister som inte beror på avsaknad av resurser utanpå organisationsmässiga förhållanden. För att manskall nå bättre naturresurshushållning är det därförviktigt att förändra formerna för tillståndsgivning,miljöövervakning och informationsflöde.Regeringen tycks inte vara medveten om dettaförhållande. Den föreslår att miljöövervakningentillförs 75 milj.kr. för den närmaste treårsperioden.Vi anser att dessa medel kan användas på ett merframåtsyftande sätt.Redan i dag finns en mycket storinformationsmängd på miljöområdet. Problemet äratt informationen varken ärsammanställd eller bearbetad. Vi anser attkunskapen om miljön måste öka. Vi är däremotinte övertygade om att intensifieradeövervakningsinsatser är det primära. Enligt vårmening är det viktigare att prioriterabearbetning och sammanställning av befintligamiljödata.Regeringen föreslår att länsstyrelserna skall fåansvar för de regionala övervakningsprogrammen.I propositionen framhålls behovet av förstärktaplaneringsinsatser. Behovet av ökadkunskapsuppbyggnad har en mindre framträdanderoll.Regeringen tycks tro att alla problem kan lösasgenom förstärkta planeringsinsatser. Detta tror viinte på. För att miljöövervakningen skall kunnaförbättras krävs att även enskilda intressenter gesett större ansvar. Naturen följer ju intelänsgränserna. Flodområden och naturgeografiskaregioner är mycket lämpligare indelningsgrunderför den regionala organisationen. Därför anser viatt organisationer av den typ somvattenvårdsförbund och luftvårdsförbundrepresenterar skall få en stärkt ställning. En viss delav de medel som avsatts till miljöövervakning börenligt vår mening användas för att stärka deaktörsbaserade organen. En sådan organisationskulle troligtvis medverka till att insamladinformation på miljöområdet blir tillgänglig på etthelt annat sätt än i dag.I vissa andra länder utgör dessa aktörsbaseradeförbund en viktig bas för övervakningsarbetet.Detta får därigenom en mer naturlig organisation.Olika intressenter kan samverka på ett merkonstruktivt sätt.Det finns enligt vår mening starka skäl för att seöver hela myndighetsorganisationen påmiljöområdet. Inom ramen för denna översyn bördet övervägas om det är lämpligt att slå sammankemikalieinspektionen med ochpå så sätt bilda ett helt nytt miljövårdsverk. Ävenden regionala miljövårds- ochtillsynsorganisationen bör ses över. Det ärangeläget att den lokala och regionalatillsynsverksamheten blir effektiv. Behovet av attsäkra kompetens och kontinuitet på lokal ochregional och nivå är stort.För att miljöarbetet skall kunna bedrivas effektivtfordras att miljöfrågorna knyts samman medekonomiska resonemang. Det är viktigt att finna demest kostnadseffektiva lösningarna och ständigtväga kostnad mot nytta. Genom ett bättreekonomiskt underlag kan prioriteringar göras ochresurserna kan användas mer effektivt. Vi anser attnaturvårdsverket bör få utökad kompetens även dådet gäller ekonomiska frågor.När det gäller kommunernas miljövårdsarbeteanser vi att varje enskild kommun skall ha rätt attutveckla den organisationsform som är bästavpassad till de lokala behoven. Kommunerna hardock vissa lagstadgade uppgifter, främst avtillsynskaraktär, på miljöområdet. Det är angelägetatt kommunera fullföljer detta ansvar. Vi menar att miljö- ochhälsoskyddskontorens övervakningsverksamhetinte bör sammanföras med verksamheterna vidbyggnadsnämnderna eller de tekniska nämnderna.Jag nämnde lagstadgad tillsynsverksamhet. Dennatillsynsverksamhet är ett led imyndighetsutövningen. Staten har i storutsträckning vältrat över kostnaderna för dennamyndighetsutövning på den som är föremål förtillsynen. Detta gäller bl.a. finansieringen avkemikalieinspektionens verksamhet. föreslåsatt kemikalieinspektionens arbetsinsats skallutökas och att kostnaden för detta skall täckasgenom ett ökat avgiftsuttag.Vi menar i princip att lagstadgadtillsynsverksamhet i första hand bör bekostas avbudgetmedel. Det är svårt att överblicka deekonomiska konsekvenserna av en sådanförändring. Vi föreslog därför en utredning i syfteatt klarlägga de ekonomiska konsekvenserna av attlåta tillsynsverksamheten bekostas avbudgetmedel, men vi har inte fått stöd för detta,vilket vi beklagar.När det gäller frågan om hur den svenskamiljölagstiftningen kan EG-anpassas kan noterasatt EG redan har lagstadgademiljökonsekvensbeskrivningar och dessutom hållerpå att utarbeta kvalitetsnormer för luft och vatten.Sverige skulle tjäna på att ta aktiv del i detta arbete.Vissa ändringar i miljöskyddslagen kan redan nugöras. I miljöskyddslagen anges krav påförprövning av miljöpåverkande industriellverksamhet. Vid denna förprövning ges enkoncession, dvs. miljövillkoren för verksamhetenanges i ett särskilt tillstånd.Den som överskrider föreskrifterna i koncessionendrabbas av en miljöskyddsavgift, en typ avsanktionsavgift, om överträdelsen har medförtekonomiska fördelar för den som utövar denmiljöfarliga verksamheten. Vid grova miljöbrottkan böter eller fängelse utdömas.Sanktionsavgiften har dock utdömts endast i ettfåtal fall.För att främja efterlevnaden av miljöskyddslagenförordar vi att sanktionsavgifter utgår vid allaöverträdelser av koncessionsvillkoren, oavsett omöverträdelsen medfört ekonomiska fördelar förföretaget eller ej. De skall sättas så högt att de fåren kraftig effekt. Och grova brott skall som hittillsleda till böter eller fängelse.Vi var inne på trafiken, och jag skall barakortfattat ta upp den.En stor del av de luftburna utsläppen härrör fråntrafiken. I storstäder och tätorter orsakar trafikenproblem såväl när det gäller buller som när detgäller trängsel. måste trafikensmiljömässiga effekter minskas. Det går inte att lösatrafikens miljöproblem genom politiskdetaljreglering. Problemen kan lösas främst genomen modernisering av trafiksystemet.Nya och mer bränslesnåla fordon, utrustade medeffektiv reningsanordning, kan på kort sikt minskautsläppen i betydande omfattning. Bättre vägar ochsmidigare trafikföring kan också verka i dennariktning. På kan elbilar och användningav alternativa bränslen ytterligare minskautsläppen. Denna positiva teknikutveckling måsteuppmuntras.En övergång till spårbunden trafik och sjöfart ärockså positiv från miljösynpunkt, där nu detta ärpraktiskt möjligt.Vi anser att konkreta miljömål måste ställas upp.För vägtrafiken bör målsättningen vara att minskakväveoxidutsläppen med till år 2000.Nära 90 % av nedfallet av kväveoxider kommerdock från andra länder. Därför är det viktigt att vi iinternationella förhandlingar tar upp frågor omlångtgående minskningar. Och det är viktigt attockså dessa krav skärps inom EG, vilket skersuccessivt.Sverige bör inom EG och EFTA verka för attavgaskraven på tunga vägfordon skärps till en nivåsom motsvarar de föreslagna USA-kraven för 1996.Vi menar också att utsläppen från vägtrafiken avkolväten bör minska med till år 2000.Och koldioxidutsläppen från vägtrafiken bör inteligga på högre nivå än vad de gör i dag.Naturvårdsverket bör få till uppgift att årligenredovisa hur de uppställda målen ochmålsättningarna har infriats.Sist vill jag säga några ord om avfallshanteringen.Vi har i reservation 120 när det gälleravfallsområdet tillsammans medcenterledamöterna framhållit att olika typer avmonopol hotar att hämma den tekniskautvecklingen. Renhållningsförordningen gerkommunerna ansvaret för bortforsling avmiljöfarligt avfall. Vi anser att kommunerna endastskall svara för tillsyn och kontroll. Det kommunalamonopolet måste upphävas. Det skulle främjateknikutveckling och tvinga fram merkostnadseffektiva lösningar.Vidare måste arbetet inriktas påatt minska avfallsmängderna och minskaavfallets farlighet. För är 87milj.kr. avsatta för forskning kring avfallshanteringoch miljöanpassad produktutveckling. Vi anser attforskningen främst skall inriktas på projekt somsyftar till att minimera avfallsmängderna. Ireservation 115 tar vi moderater upp frågan omavfallsreduceringen. Vi begär en utredning omavfallsreduceringsplaner.Vidare har vi frågan om det miljöfarliga avfalletsom har vållat stora problem. Där menar vimoderater att vi bör låta marknaden få större inslagi den hanteringen. Vi anser att man skall låta denindustri som ger upphov till det miljöfarliga avfalletta hand om avfallshanteringen genom att blidelägare i . Det skulle dels sätta press påindustrin, dels skulle det skapa tydligareansvarsförhållanden mellan myndigheter och demsom ansvarar för verksamheten vid . Enprivatisering skulle kunna leda till en miljömässigtbättre avfallshantering. Regeringen och riksdagenskulle dessutom få möjlighet att ställa hårdare kravpå ett industriägt SAKAB.Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservationerna60 och 235. På grund av kammarens tidsbrist har viinte velat yrka bifall och omröstning, såsom harhotats av . Vi tar ansvar för att vi kanhantera frågorna på ett vettigt sätt i kammaren.Anf. 44 () replik:Herr talman! Jag begärde ordet när IngvarEriksson alldeles i inledningen av sitt anförandesade att moderata samlingspartiet tycker att det ärså viktigt med det personliga ansvaret och att detär avgörande för om vi skall komma till rätta medmiljöproblemen. Varför har då dåinte yrkat bifall till yrkande att mani sin egenskap av anställd, arbetare, skall ha störremakt och inflytande över just miljöaspekterna avdet man tillverkar? Det handlar just precis om attutvidga det personliga ansvaret. Jag förstår att detmåste vara ett rent förbiseende från IngvarErikssons sida att han inte har ställt upp på denmotionen. Det kan inte bara vara vissa människorsom skall ha möjlighet att ta ett personligt ansvarför vad de gör. Det måste väl gälla alla. Vi ivänsterpartiet tycker att det är självklart att vägentill det personliga ansvaret går över ett störreinflytande också över vad man tillverkar, hur dettillverkas och vilka effekter det får för den yttremiljön.Vi hälsar välkomna i den krets somtycker att när det gäller miljöbrottslighet skall detinte krävas att brottet var avsiktligt för att det skallleda till ett straff. Även om man oavsiktligt harskadat miljön på grund av ett utsläpp, skall detnaturligtvis leda till ett straff. Man kan dock fåintrycket när man lyssnade på , attmoderaterna skulle ha varit först med att ställadetta krav. I själva verket är det precis tvärtom.Mycket sent -- men bättre sent än aldrig -- harmoderaterna sällat sig till den skara som tycker attdet är självklart att man bestraffas när man skadarmiljön oavsett om det var med avsikt eller inte.När det gäller trafiken är det alldeles oerhörtuppenbart hur hycklande och ihålig den moderatapolitiken är. I det ena andetaget visar man på destora problem som finns i trafiken, för att i nästaandetag säga att de kommer nog att lösa sig tackvare teknikutveckling och en bättre trafikföring,dvs. fler stora motortrafikleder, flera vägar runtstäderna osv. Då blir det mindre miljöproblem pågrund av trafiken.Men måste inse att det förhåller sigprecis tvärtom. Men vi har inte sett att detbara med hjälp av teknikutveckling går att klaramiljöproblemen som uppkommer på grund avtrafiken. Det är lögn! Det måste till en förändringav hela trafiksystemet. Med det menar jag att detmåste till en helt annan satsning på den kollektiva,den spårbundna, trafiken. måsteegentligen inse att det är vad som behövs. Men detär inte riktigt den politik som vill ståför.Anf. 45 () replik:Herr talman! hävdar att vimoderater skulle ha en märklig uppfattning när detgäller bilismen. Vi har en positiv uppfattning ombilismen. Det har vi av det skälet att det är såoerhört många människor som är beroende av bileni det svenska samhället. Avstånden är långa, ochkollektivtrafiken är inte tillräckligt väl utbyggd.Det är också omöjligt i ett land som meddessa avstånd. Vi moderater är beredda att bidratill att förbättra denna utbyggnad i våra tätorter ochvidta andra åtgärder som kan lösa de miljöproblemsom finns i tätorterna. Det kan inte vara till nackdelatt bygga kringfartsleder. Det kan inte vara någonnackdel ur miljösynpunkt att ha bra vägar och att fåen trafik som flyter. Det allra värsta är köer ochstopp. Vi som flyger för att komma till och frånriksdagen upplever som ett stortproblem med köer i synnerhet . Jagkan inte förstå den uppfattning som AnnikaÅhnberg har. Vi måste se till verkligheten. Sedantycks inte uppfatta vad som skernär det gäller teknikutveckling, både när det gällermotorer, när det gäller utveckling av nya bränslenoch när det gäller bättre avgassystem.Vidare har vi frågan om det personliga ansvaret iföretagen. Självfallet skall den enskilda anställdaspersonliga uppfattning väga tungt i mångasammanhang. Jag är fullständigt övertygad om,, att en god företagare lyssnarmycket noga också på sina anställda utan att vi pånågot sätt skall behöva lagstifta om det.Anf. 46 () replik:Herr talman! Vi som åker kollektivt till och frånriksdagen har för länge sedan insett att, om manskall komma till rätta med trafikproblemen räckerdet inte med att sätta sig med armarna i kors ochsäga att vi är så beroende av bilen i detta vårt land,och som vårt land ser ut går det inte att göra någotåt det. Då har man verkligen gjort nyttomoralen tillsitt mål. Man konstaterar att vi har problem, ochsedan säger man att för att vi har problem är det ettbevis för att det inte går att göra något åt det.Det är precis motsatsen som gäller, IngvarEriksson. Det är just därför som det krävs kraftfullapolitiska beslut om trafiken. Här handlar det om attprioritera med knappa resurser. Då är det denspårbundna kollektivtrafiken som måste prioriterasi första hand. Annars går det inte att lösa dessaproblem. Visst har vi haft en positivteknikutveckling. Men det räcker inte. Det finnsmetervis med undersökningar, ,som redovisar det faktum att enbart med hjälp avteknikutveckling klarar vi inte av att hanteratrafikproblemen. Det behövs faktiskt enomläggning av trafiksystem.Vidare har vi företagen och deras inställning tillsina anställda. Här är blåögd idubbel mening. Har man den minsta kontakt medverkligheten vet man att det faktiskt är oerhörtmånga människor i vårt land som inte bara kännersig utan också är maktlösa på sitt arbete i denmening att de inte har rätt att vara med ochbestämma vad som tillverkas, hur det tillverkas ochhur det sedan kommer att påverka den yttre miljön.Att slingra sig undan detta genom att säga att engod företagare klarar detta utan hjälp ärså genomskinligt att inte någon enda människa kangå på det. Det är bara att titta sig omkring isamhället och se att den bild som ni moderater harav företagsamhet inte är sann. I så fall finns detingen god företagare. Sanningen är att det behövsstörre inflytande för de lokala fackföreningarna,för de anställda i företagen, om man skall kommatill rätta med miljöproblemen.Anf. 47 () replik:Herr talman! Jag har inte sagt något negativt fråndenna talarstol om den spårbundna trafiken.Tvärtom, jag har betonat att där möjligheter finnsoch där de bästa praktiska förutsättningarna finnsskall man givetvis bygga ut den spårbundnatrafiken. Det sade jag i mitt huvudanförande. Menverkligheten är sådan att det är fråga om att fåmajoritet för sina förslag. Vi har inte denställningen som moderater att vi får igenom våraförslag.Jag skäms inte för att bli betecknad som blåögd.Om man ser positivt , som jag gör medförhoppningar, kan man gott vara blåögd. AnnikaÅhnberg är emellertid mörk i sin framtidsbild ,även om hon i sitt anförande sade att hon varoptimistisk . Hon framställer detinte så i denna debatt.Om man verkligen bekvämar sig med att ta reda påsaker och ting när det gäller företag och derasambitioner på miljöområdet, visar det sig att de göroerhörda insatser för att förbättra miljön bådeför de anställda och för omgivningsmiljön på detvidare fältet. Det är en process som har pågåttlänge och som intensifieras. Men man har alltid sinabegränsningar, och det är bl.a. konkurrensen medomvärlden. Jag vill gärna säga att vi moderateranser att vi i , både vi som politiker och somföretagare, skall ligga i frontlinjen vad gällerinsatser på miljöområdet. Men vi kan aldrig gå sålångt före att vi slår undan benen för vår egenverksamhet och därigenom medverkar till attverksamheten flyttar till omvärlden där det i vissafall inte finns samma krav som här i . Om viskulle göra det, bidrar vi till att miljön blir sämre.Den risken skall vi inte ta.Vi skall alltså, herr talman, ligga i frontlinjen närdet gäller insatserna, men vi skall också ta hänsyntill de praktiska förutsättningarna att konkurrera.Det skall ske på ett sådant sätt att det inte leder tillatt miljön totalt sett försämras.Anf. 48 får meddela att anslag om kvällsplenum nu harsatts upp.Anf. 49 ():Herr talman! Bara efter ''stora'' miljöproposition har socialdemokraternatvingats lägga fram ett nytt paket. Inte därför att ettnytt parti kommit in i , utan därför attverkligheten hunnit i fatt regeringens otillräckliga,alltför ofta slagordsmässiga miljöpolitik och därföratt nedröstade förslag som oppositionen redantidigare drivit visat sig vara riktiga.Samtidigt som regeringen förtjänar denna kritikskall också markeras nödvändigheten av attständigt följa upp och skärpa miljöpolitiken,allteftersom teknik och ny kunskap gör ossuppmärksamma på ytterligare möjligheter attkomma till rätta med miljöproblemen. I så måtto ärdet riktigt att åter på ett samlat sättprövar miljöfrågorna. Andra har före mig här italarstolen dock givit uttryck för missnöje med deformer som stått oss till buds för denna prövning.Jag instämmer i de synpunkter som framförts, utomi bisarrakommentarer och återremissförslag.Regeringens proposition är omfångsrik, och deninnehåller många välvilliga fraser. Det är lätt atthålla med regeringen om det mesta i desammanfattande punkterna, avsedda förmassmedia och allmänhetens välvilligakonsumtion. Men när det gäller konkreta förslagoch åtgärder för att leva upp till högt ställda målfinns det klara brister. Helhetsintrycket blir attregeringens förslag inte motsvarar de förväntningarsom miljöminister själv skapat genommustiga uttalanden och frammanande av bilden avett oåterkalleligt stopp för vårt välstånd.Herr talman! liberalerna menar attekonomiska och administrativa styrmedel både kanoch bör användas i kombination med varandra. Jagskall närmare redovisa några exempel.Mot den angivna bakgrunden har vi inget attinvända mot förslaget att miljöskyddslagenförtydligas och kompletteras så att det klartframgår att utövare av miljöfarlig verksamhet äransvarig för att ta fram beslutsunderlag iomprövningsärenden.Däremot tycker vi inte att naturvårdsverketsuppdrag att genomföra en översyn av industrinsutsläppsvillkor skulle vara en tillräckligt offensivinsats. har det uppdraget . Regeringens förslag innehåller alltså intenågot nytt, även om det framförs med många ord.Det hade också varit intressant att få se ennoggrannare redovisning av fördelar och nackdelarmed olika typer av styrmedel för att åtgärdautsläpp. Man får ändå intrycket att regeringenfrämst sätter sin tro till de administrativastyrmedlen och inte riktigt vågar pröva deekonomiska styrmedlen. Som utskottets borgerligeordförande tidigare i debatten noterade ärsocialdemokraterna nog inte så övertygatmarknadsekonomiskt omvända som orden gerintryck av.Marknadsekonomiska styrmedel måste utvecklasoch kombineras med omprövning av t.ex. tekniskakrav. Låt mig ge ett exempel.Från massaindustrins sida har starkkritik riktats mot förslag om skärpta krav påklorutsläppen. Vi noterar att de krav som harställts, sedermera har visat sig fullt möjliga attuppnå. Vi kan konstatera att förändringar avutsläppsvillkor har haft en teknikutvecklandeeffekt. Omprövning av villkoren tillsammans medskärpning av utsläppsmålen innebär en högreambitionsnivå än den regeringen har.En ''rak'' utsläppsavgift på klor måste för att varastyrande sättas så högt att massaindustrinskonkurrensförmåga troligen skulle försvagasavsevärt. En konsekvens av det kan bli attproduktionen av massa ökar i grannländer därkraven ofta inte är så höga som i . Ett troligtresultat är att de totala utsläppen av klor iÖstersjön kommer att öka i stället för att somönskvärt vore minska. Därför måstemarknadsekonomiska styrmedel utvecklas, somkan kombineras med de administrativa medlen.En metod kan vara en kombination avkoncessionsprövning och ekonomiska styrmedel,något som jag vill kalla en bubbla, kopplad tillöverlåtbara utsläppsrätter. Denna vår idé innebäratt massaindustrin samsas om en gemensam totalutsläppsmängd av klorerad organisk substans, somsuccessivt skall minskas.