prot · GE09120 · 1991-05-28 00:00:00 — Det håller vi regeringen räkning för.Det är det positiva inslaget när det gällerfördelningspolitiken.Man kunde också ha gått vidare med deninriktningen och haft en ännu striktare enhetligkapitalbeskattning, utan de många undantag somnu finns. Vi är alltså överens om färdriktningenmen inte om hur långt man borde ha gått.När det gäller företagsbeskattningen är vår poängden att man bör höja inkomstbeskattningen avföretagen. Däremot säger vi i vår reservation attäven andra skatter och avgifter påverkarkostnadsläget, vinst- och löneutrymmet samtinvesteringar och sysselsättning. Sådana övrigaskatter är energibeskattning, miljöavgifter ochsocialavgifter. Vi vill få till stånd en översyn för attfå fram en näringspolitiskt och fördelningspolitisktbra företagsbeskattning. Vi är dock helt på detklara med att den svenska vinstbeskattningen börhöjas.Detta kan uttryckas mycket enkelt. Man har gåttigenom de 500 största företagen i medavseende på vilka som betalat mest i skatt. Detföretag som betalade mest skatt var ABB.Beträffande bakgrunden till detta vill jag hänvisatill , som skriver att den störstaskattebetalaren var ABB med 2,8 miljarder i skatt,varav huvuddelen erläggs utanför . AttABBs effektiva skattebelastning har stigit förklarasav att ABB har haft kraftiga vinstökningar i ländermed relativt hög företagsskatt, framför allt iTyskland.På andra plats kom . Veckans Affärerframhåller att anledningen till att Ericssonseffektiva skattesats är lägre än ABBs är att Ericssoninte har någon verksamhet att tala om i Tyskland.Tredjeplatsen togs även av Stora, och denfrämsta orsaken till dess ökade skattesats ärförvärvet av tyska Feldmühle, som svarar för entredjedel av omsättningen.Det är alltså de storföretag som har hög andelverksamhet utomlands som får betala den högstaskatteandelen bland de svenska storkoncernerna.Det bevisar vad jag säger, att harVästeuropas lägsta bolagsbeskattning, lägre änEG-ländernas. Jag tror att det skaparsnedvridningar och inlåsningar att följa linjen enlåg inkomstbeskattning för att skapa tillväxt. Det ären mild form av inre devalvering. Den politikenprövade ni , och den har -- vilket RuneMolin numera erkänner -- skapat inlåsningar.Det är inte så vi skapar industriell tillväxt, utan detär genom att satsa på forskning, god infrastrukturoch utbildning av arbetskraften samt genom att haett kostnadsläge och en vinstbeskattning som inteär lägre än omvärldens utan något högre. De andraskattehöjningar som vi behöver kan vi ta ut genomandra skatter. Men subventionera inte industrin --det gynnar den inte !Anf. 31 ():Herr talman! frågade i sitt anförandeom det borgerliga regeringsalternativetsskatteförslag, och jag framförde vissa synpunkterpå det. Jag erinrar om att min fråga inte gällde detsom svarade på, nämligen detsocialdemokratiska partiets skatteförslag, utan detsocialistiska regeringsalternativets skatteprogram.Vilka vänsterpartikrav på t.ex.företagsbeskattningsområdet skall tillgodoses i detsamlade socialistiska regeringsalternativetsskatteprogram?Frågan kvarstår, eftersom den inte är besvarad.Vad är det socialistiska regeringsalternativetsskatteprogram? Dessutom kvarstår de övriga avmig ställda frågor som inte har besvarats. Om ingetsvar kommer, tolkar jag det så att idessa hänseenden inte har någon åsikt.Anf. 32 ():Herr talman! Vi har varit överens omskattereformen, sade . Javisst har vivarit det, och det trodde jag också skulle gälla, meninte på det sätt som framställer det.Det är ändå ganska märkligt att ni hävdar att niutan vidare, utan att över huvud taget tala med ossom matmomsen, skall ha rätt att brytaskatteöverenskommelsen på den punkten. Och dethandlar inte bara om den, utan i och med att mangör detta öppnar man dammluckorna också då detgäller mervärdeskatten. är det fritt fram förförändringar.Ni hävdar att ni ensidigt, utan att tala med oss, kanbryta den uppgörelse som träffats om denekonomiska politiken. Mervärdeskatten på matoch differentierad moms är frågor som vi har varitense om och beträffande vilka det tidigare överhuvud taget inte har glunkats om någon avvikandeuppfattning från partierna.Till grund för den liberala politiken ligger enskiltägande. Fundamentet är att människor fritt kanstarta och driva företag och att man har ett enskiltägande. Ni vill ha en socialistisk utveckling, ettlöntagarfondssamhälle. Hur i all världen kan nihävda att vi genom överenskommelsen omskattereformen tillsammans med er skulle hauppgivit vår själ och ha övergivit fundamentet förliberal politik? Det är fullständigt orimligt för attinte säga löjligt att framföra ett sådant resonemang.Anf. 33 ():Herr talman! envisas med att talaom momsen. Jag vill bara säga -- och det är ocksåett svar på raljerande här -- att vipå den punkten inte har brutit mot någon princip iskattereformen, eftersom vi redan har endifferentierad moms på mat och andra varor. Dethar däremot gjort. sorgfälligt att över huvud tagetkommentera det folkpartistiska hyckleriet pådenna punkt.Jag vore tacksam om denna debatt kunde resulterai att i fortsättningen talar med litetmindre bokstäver om svek, såsom man har gjorttidigare.Jag skall också svara på frågor, somjag inte hann med att besvara i den föregåendereplikrundan.Vi anser att småföretagen i allra högsta grad hargynnats av skattereformen. Vi har faktiskt gått sålångt att vi har gjort förbättringar i förhållande tillde ursprungliga förslagen från URF. beträffande tak för SURV-avsättningar, som iallra högsta grad gynnar kapitalintensivasmåföretag.Läget när det gäller SRM, , är attdet bedrivs ett synnerligen intensivt arbete iregeringskansliet på den punkten, av folk med denallra högsta kompetensen. Också i det avseendetfår ett klart och tydligt svar.Slutligen till : Jag hävdar att ertförslag till skärpning -- för det är fråga om enskärpning, eller hur? -- av företagsbeskattningenleder till att vi kommer i ett sämre läge, till attföretagen får incitament att investera i utlandet ochtill en ökad arbetslöshet i vårt land. Dessutom, LarsBäckström: Om vi skärper beskattningen avföretagen har vi inte den minsta garanti för att detockså innebär en skärpning av beskattningen avföretagarna. Skärpningen kommer i stället med allsannolikhet att lastas över på konsumenterna ellerpå löntagarna. Det finns alltså ingen sådan garanti.Tvärtom visar erfarenheter från att det just ärkonsumenterna som får betala en sådan skärpning.Anf. 34 ():Herr talman! Den princip som vi syftar på ärprincipen om differentierad mervärdeskattavseende baslivsmedel, och på den punkten har niändrat er. Om nu inte vill kalla det fören principiell ändring, så à la bonne heure. MenLars kan ändå inte förneka att ni så sentsom i ett utskottsbetänkande avvisadecenterns motionsförslag om en differentierad momspå livsmedel. Om ni inte har ändrat någon princip,är det ändå en väsentlig princip för det socialdemokratiska partiet att ändra sigfram och tillbaka. Ni har ändå ändrat uppfattning idenna fråga i förhållande till för bara sedan.Det kan anföras en uppsjö av citat av detta, medan inte har yttrat sig såofta. Ni har tidigare haft en helt annan inställning,som ni har ändrat. Jag får väl kalla det förprinciplöshet.Anf. 35 ():Herr talman! Bara helt kort till : Deamerikanska erfarenheterna är de rakt motsatta. rapport som i varje fall jag fick och som vihörde berättas om när skatteutskottet var i USAredovisade man en studie från kongressen, Revisein the Corporate Income Tax. Nationalekonomiskastudier gav vid handen att bördan avföretagsbeskattningen bars av företagen ellerkapitalägarna.Forskningen i pekar alltså i motsatt riktning.Jag har rapporten här i min hand, ,och vi kan gemensamt studera den efterkammardebatten.Däremot är det inte givet var skattebördan kommeratt tas ut. Det avgörs av styrkeförhållandena i denfackliga kampen. Men det är alldeles klart attSverige har lägsta bolagsskatt. Vi vill höjaden så att den närmar sig nivån i det övriga Europa.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )10 § Förmögenhetsskattefrågor m.m.Föredrogsskatteutskottets betänkande1990/91:SkU31 Förmögenhetsskattefrågor (prop.1990/91:168).Anf. 36 BO ():Herr talman! Låt mig inledningsvis yrka bifall tillreservationerna 6 och 13 samt till de reservationermed moderat deltagande under moment där andrakan tänkas yrka bifall till sina reservationer.Det är intressant att följa kammardebatten. Det ärtyvärr inte alltför många som gör det. En del frågorhar diskuterats tidigare. Mönstren upprepar sig. Vihade en debatt där skatteutskottets ordförandeberömde sig för att ha medverkat till en kraftigskärpning av kapitalbeskattningen, dvs. det vi nudiskuterar. Ordföranden sade attkapitalbeskattningen hade skärpts med 30miljarder och att det var mycket bra. Han glömdenogsamt att berätta att större delen av den s.k.kapitalskatteskärpningen var förändringar avfastighetsskatten och boendebeskattningen somvanliga människor får betala för med tiotalsmiljarder i skatteskärpning -- liksommomsskatteskärpningar en gång i tidengenomfördes. Det går inte att döljaöverbeskattningen av vanliga människor genom attkalla det kapitalbeskattning. Det borde man hållasig för god för att göra.Det som präglade inlägg tidigare varatt skattetrycket i är snarare för lågt än förhögt. Det skall fortsätta att vara högt. Man kan intesänka några skatter över huvud taget.Utgångspunkten för den debatt vi skall ha nu måsteändå vara verkligheten. Verkligheten i ärförst och främst att socialdemokraternas s.k. tredjevägens ekonomiska politik har kollapsat. Det är enkraftig ökning av arbetslösheten. Vi ser risker förframtiden med de varselsiffror som kommer från deolika länen i Sverige.Det är naturligtvis precis som harskrivit i sin bok, nämligen att socialdemokraternamisskötte den politik de avsåg att bedriva. Den varfelaktig från början. Men de kunde inte ens fullföljade linjer som de ursprungligen hade tänkt sig. Dåblev det en mycket besvärlig ekonomisk situation.Detta syns bl.a. på utvecklingen avinvesteringarna. investerade svenskaföretag utomlands för över 100 miljarder kronor.Utländska företag investerade i för knappten tiondel av det beloppet. Det är omöjligt förSverige att fortsätta som industrination och gearbete åt människorna om det inte investeras i nyaarbetsplatser. Härvidlag är det centralt att demindre och medelstora företagen får sådanaarbetsvillkor att de faktiskt kan utvecklas ochexpandera, att nya företag kan starta och fungera.Det är avgörande och viktigt. På den punkten ärsocialdemokraterna uppenbarligen inte beredda attgöra något över huvud taget.Det skulle vara intressant att veta vad med i den socialistiskakoalition, som måste vara grunden försocialdemokraternas framtida regeringspolitik, omdet skulle få fortsatta mandat av väljarna, skulleinnebära. Hur många tror att investeringarna iSverige skulle öka när tvingar LarsHedfors att höja bolagsskatten och en massa andraskatter? Det som krävs i är att vi anpassaross till andra länders betydligt lägre skattenivåer.Det gäller framför allt sänkningar för de enskildamänniskorna. Men det är också viktigt att ägna enhel del uppmärksamhet åt de mindre kostsamma,statsfinansiellt sett, sänkningarna för framför alltmindre och medelstora företag som är avgörandeför möjligheter att hävda sig.1990-talet måste -- jag förutsätter att väljarnakommer att uttala sig för det i höstens val -- bli ettskattesänkningens decennium. Enskilda människorskall få större rörelsefrihet, arbetsmöjligheterna förföretagsamhet skall bli sådana att vi ökarinvesteringarna i . En ny regering måsteföra en politik som innebär klara förbättringar närdet gäller förmögenhetsskatt och andraföretagsskattefrågor.Herr talman! För det första krävs att man sloparextrabeskattningen av mindre företag, dvs. denförmögenhetsskatt som tas ut på det arbetandekapitalet. Det bör man göra redan underinnevarande år med verkan fr.o.m. 1991.För det andra måste man i avvaktan på attförmögenhetsskatten slutligen slopas, för attundvika snedvridningar på grund av olikabehandlingar av olika tillgångar, se till attbegränsningsregeln, den regel som är avgörandeför hur mycket skatt man i realiteten betalar på eninkomst, förändras så att ingen har högremarginalskatt än de som är avsikten. Enligtsocialdemokraternas förslag i den proposition somligger skall inte begränsningsregeln ändras mer än itekniska avseenden.Lars , tror ni socialdemokrater att detgynnar investeringar i i nya arbetsplatser attjust småföretagarna skall ha marginalskattäven i fortsättningen? Det är innebörden av dettaförslag -- eller rättare sagt att inga förändringargörs.För det tredje måste arvs- ochgåvoskattelagstiftningen ändras i motsvarande månsom förmögenhetsbeskattningen. I första handgäller det att dra ner arvs- och gåvoskattenivåernatill de övriga nordiska ländernas nivåer. Det krävsatt man undanröjer hinder för satsningar ochnyföretagande. Jag talar om det kvittningsförbudför underskott som har införts påsocialdemokraternas förslag. Det gäller den högreskatt för företagande när det gäller kapitalvinstersom är förödande för viljan att satsa på risktagande.Vi måste generellt minska skatten på justriskvilligt sparande. Hur tror att mankommer att kunna få en satsning på risksparande iSverige när vi har skatt på en eventuell -- märkväl -- risk, dvs. en vinst som kan uppkomma avrisken. I andra länder efter eller ett årsinnehav har man fullkomlig skattefrihet. Hur skallvi få risksparande i att fungera? Det krävsdessutom särskilda insatser för högriskprojekt.Vidare krävs ett slopande av dubbelbeskattningenpå aktieutdelningar. Kan motiveradubbelbeskattning på aktieutdelning?Vi måste få regler som innebär att kapitalandelenhos en företagares inkomster inte beskattas hårdareän kapitalbeskattningen totalt sett här i Sverige.Detta utgör ett paket av åtgärder därförmögenhetsskatten är central och viktig och därandra åtgärder måste balansera upp. Här finns ettalternativ som kan ge tillväxt i ekonomin och somkan ge en ny start för . Det är den politikensom erfordras.Anf. 37 ():Herr talman! Att behovet av en reformering avförmögenhetsbeskattningen är stort är tydligennågot som praktiskt taget alla är överens om.Det säger regeringen i den proposition som vi nubehandlar, det säger utskottsmajoriteten i dagensbetänkande, det har statsrådet sagt och detfinns självfallet med som en huvudingrediens i fleraav reservationerna till detta betänkande.Så långt tycks det alltså vara bra. Men när det sedangäller att komma till skott och försöka göra någotåt problemen genom att rätta till felaktigheter ochorättvisor, är tyvärr inte intresset och enigheten likastort.Finansdepartementet har gjort en översyn avförmögenhetsbeskattningen. Det var en översynsom fick så hård och kraftig kritik att man inte ensansåg det vara lönt att ens föra förslaget vidare. Vadgör man då i stället? Jo, man ''passar'' helt enkeltoch låter allt vara vid det gamla.I skatteutskottets betänkande SkU30 förraåret konstaterades att arbetet medförmögenhetsskatterna, arvs- ochgåvobeskattningen skulle redovisas senare under år1990. kan vi konstatera vad det blev för resultatav detta. Det ''bidde en tumme'' -- om ens det.Tvärtom, regeringens proposition syftar inte tillnågra sakliga ändringar av beskattningen. Det talarman t.o.m. nogsamt om i sammanfattningen tillpropositionen.Herr talman! Beskattningen av förmögenhetvarierar ju mycket i olika länder. Men en sak ärklar, nämligen att förmögenhetsskatten i vårt landär mycket hög.Från liberalerna vill vi särskilt peka påde mycket negativa effekterna som framträderframför allt vid beskattning av arbetande kapital imindre och medelstora företag. Vi har, det måstejag ärligen erkänna, trott på attkanske även regeringen och socialdemokraternaskulle kunna tänka sig att se åtminstone litet merasakligt och realistiskt på just beskattningen avarbetande kapital. Men det är å andra sidan mycketvi har trott på -- men därsocialdemokraterna uppenbarligen inte orkat ändafram. Vi blev även i detta avseende besvikna närfinansdepartementets promemoria presenteradesoch vi ju snart kunde konstatera att det t.o.m. bleven avsevärd skärpning av denna beskattning.Nå, nu lades denna promemoria åt sidan på grundav mycket hård kritik. Men det kom å andra sidaninte något annat förslag i stället, utan arbetandekapital skall i stort sett beskattas som . Dettatrots att det borde vara klart för alla och envar attdenna skatt är skadlig och i högsta grad negativ förföretagandet i vårt land och därmed dålig för ossalla. Små och medelstora företag utgör en viktig delav svenskt näringsliv, och de bidrar i hög grad tillatt upprätthålla sysselsättning och välstånd iSverige.Herr talman! Utskottsmajoriteten försöker slingrasig ur denna fråga genom att hänvisa till attskattereformen medfört att olägenheterna medförmögenhetsskatten blivit som man skriver''mindre framträdande än tidigare''. Jag förmodaratt man då menar bl.a. den lägre marginalskatten.Det är utmärkt att vi har sänkt marginalskatternakraftigt, och jag vill påminna om att det gjorde viliberaler tillsammans med er socialdemokrater ochdet var bra för svensk ekonomi. Men just meddenna skrivning erkänner ju majoriteten att detfinns olägenheter medförmögenhetsbeskattningen, och min fråga är dåganska given. Varför skall vi ha skatter påarbetande kapital som fortfarande harolägenheter? Sådana skatter skall vi givetvis tabort, och det är just det vi i liberalernavill göra. Skatten på arbertande kapital måsteomedelbart avskaffas.Att betala förmögenhetsskatt på byggnader,maskiner, lager, inventarier, fordringar, dvs. påallting i företaget som gör att det kan leva vidare,motverkar givetvis företagandet och är rent ut sagtsmåföretagarfientligt. Skatten verkar ju självfallethämmande på investeringar och på risktagandeöver huvud taget. För att inte tala om att skattendränerar företagen på pengar som annars skullekunna användas till produktiva investeringar ochtill att skapa nya jobb.Det är minst sagt anmärkningsvärt attsocialdemokraternas ljumma intresse försmåföretagsamhet kan fortgå i en situation och i enkonjunktur som präglas av låg tillväxt ochsjunkande industriproduktion. Det är ju dessutomså att det t.o.m. inom den sektor som innefattarsmå och medelstora företag, finns en tendensatt investeringskapital lämnar vårt land och hamnari andra länder. Kan det verkligen vara isocialdemokraternas intresse?Herr talman! De argument som jag försöktframföra om förmögenhetsskatten på arbetandekapital gäller i hög grad även för arvs- ochgåvoskatten. Vid generationsskiften kan dessaskatter t.o.m. ibland vara väl så besvärliga somförmögenhetsskatten. Därför bör dessa skatter tasbort. Vi tar in skatter för att betala gemensammautgifter som samhället beslutat om. De skatter somvi nu talar om är ju faktiskt tvärtom negativaskatter, dvs. de kostar mer än de smakar. Därförskall de avskaffas.Herr talman! Den stora skattereformen innebar iprincip en högsta marginalskatt på . När detgäller den s.k. begränsningsregeln, eller spärregelnsom man ibland kallar den, anser jag inte attregeringen har kunnat ha samma inställning. Härbehåller man en marginaleffekt på , i vissa fallännu högre.Folkpartiet liberalerna anser att även denna regelbör ändras så att samma sänkning avmarginaleffekterna sker här som för andrainkomsttagare. Annars blir det även här mångaägare av mindre och medelstora företag som får75 % i marginalskatt framöver. Även dettamotverkar ju själva syftet med skattereformen.Herr talman! har vi i folkpartietliberalerna krävt att sambeskattningen avförmögenhet skall slopas omgående. Det ärfullständigt obegripligt för oss att just när det gällerförmögenhetsskatten så biter sigsocialdemokraterna och regeringen fast i någotslags gammaldags tänkande, som faktiskt bordevara förlegat i dagens samhälle.Utskottsmajoriteten gör det lätt för sig denna gånggenom att i alla frågor hänvisa till ytterligareberedning. Därefter avslår man alla förslag ochmotioner i en enda klump. Jag tycker att vi år 1991åtminstone när det gäller sambeskattningen bordekunna vara överens om att den knappast hör till demest logiska skatterna i vårt land. I en reservationtill detta betänkande kräver vi, tillsammans medmoderaterna och , att dennasambeskattning slopas. Det borde naturligtvis ävenbli beslut. Vidare vill vi mildraskatteuttaget genom en höjning av det s.k.fribeloppet och en lättnad i skatteskalan.Fribeloppet bör åtminstone vara så högt att t.ex.villaägare i storstadsområdena slipper betalaförmögenhetsskatt på själva boendet. Vi har juockså sagt i vår reservation att vi tycker att skattenborde vara proportionell och att skattesatsen bordesänkas till 1 %.Herr talman! Jag står givetvis bakom samtligareservationer i detta betänkande där mitt namnförekommer, men jag ber att få yrka bifall tillreservationerna nr 2, 6 och 9.Anf. 38 ():Herr talman! Förmögenhetsskattereglerna ingicksom bekant inte i den stora skatteomläggningen.Icke desto mindre har skatteomläggningenföljdverkningar, indirekta sådana, också påförmögenhetsbeskattningens område. En delbehandlas just i det här betänkandet, och en långsiktiga sådana effekter skall jag be att fååterkomma till.I samband med propositionsarbetet inför det härbetänkandet utgavs en departementspromemoria.Den har senare beskrivits som entjänstemannaprodukt utan politiskt förankring.Det är egentligen en uppseendeväckande ochganska svindlande tanke att man utger endepartementspromemoria för en landsomfattanderemissomgång baserad påtjänstemannauppfattningar som inte har politiskförankring. Det luktar i högsta gradefterhandskonstruktion, eftersom den härpromemorian blev utsatt för en så omfattandekritik, vilket den också förtjänade.I den här promemorian föreslogs bl.a. en skärpningav förmögenhetsbeskattningen av i företagarbetande kapital. Detta förslag var mycketanmärkningsvärt eftersom det lanserades vidsamma tidpunkt som den s.k. tillväxtpropositionenframlades för behandling. Av dettasammanträffande kan man knappast dra någonannan slutsats än att regeringspartiet är omedvetetom småföretagens betydelse för dynamiken ochtillväxten i , eftersom man i samma vevaframlägger förslag om en skärpning avförmögenhetsbeskattningen i detta hänseende.Dess bättre ledde inte promemorian till någonproposition på den här punkten. Det blir inte hellernågon sådan proposition om vi får den regering somlandet behöver och som ter sig högst sannolik.Det kommer tvärtom att bli så attförmögenhetsbeskattningen när det gäller detarbetande kapitalet i företagen i så fall helt kommeratt slopas. Jag vill i detta sammanhang yrka bifalltill reservationerna 6 och 9.Herr talman! I det längre perspektivet börförmögenhetsskatten helt avvecklas. Dennauppfattning grundar sig på de positiva förändringarsom har skett i samband med skatteomläggningen.Tidigare var det ju möjligt att bygga uppobeskattade förmögenheter genom deinkonsekvenser som fanns i det gamlaskattesystemet.När det gäller dessa förmögenheter, dvs. de somhar byggts upp med obeskattade pengar, är detmotiverat med en förmögenhetsbeskattning. Mendenna förmögenhetsbeskattning har ju ocksådrabbat, och drabbar, förmögenheter som haruppstått genom arbete och sparande. När vi nu ifortsättningen har ett skattesystem som beskattarsåväl arbetsinkomster som kapitalinkomsterväsentligt effektivare och rättvisare än tidigare --detta är ju just en av omläggningens verkligtpositiva effekter -- är det att börja överväga ensuccessiv avveckling avförmögenhetsbeskattningen.Det beror alltså på att nytillkommandeförmögenheter i allt väsentligt tillkommer medbeskattade medel och således är resultatet avendera idogt arbete eller sparande, eller enkombination av dessa. Båda dessa företeelser böricke bestraffas med en förmögenhetsbeskattning.Denna successiva avveckling bör, enligt minmening, huvudsakligen tillgå så att det skattefriagrundbeloppet kontinuerligt höjs. Det gör att ävenslopandet av förmögenhetsbeskattningen bör skemed en fördelningspolitisk profil.Herr talman! Härmed yrkar jag även bifall tillreservation nr 3.Anf. 39 ():Herr talman!