prot · GE09112 · 1991-05-15 00:00:00 — Om hade deltagitofta i kulturutskottets debatter hade hon upptäcktatt kulturministern är närvarande nästan varjegång. Det är faktiskt ett unikt faktum i debatternai kammaren, och det är vi väldigt glada för.I ändamålsparagraf i film- ochvideoavtalet sägs att institutet skall främjaspridning och visning av värdefull film och ökaintresset för film hos allmänheten. Det är dockproblem för kvalitetsfilmen. Som exempel kannämnas att det var 30 premiärer 1989, och desaluförde 12--av den samlade distributionenpå marknaden, men hade avomsättningen. Då fordrades minst 600 000besökare för att en normaldyr svensk långfilmskulle bära sina produktionskostnader. lär detkrävas ännu fler besökare.Herr talman! spelar en speciell rollinom kulturområdet som kulturinstitution medansvar för samhällets kulturpolitik och somkulturbevarare inom film- och videområdet. Dettaansvar har man i sin egenskap av kommersielltföretag inom film- och videobranschen. Denkraftiga utbyggnaden av kabel-TV i har letttill ett minskat intresse för hyrvideokassetter.Filminstitutet har krävt inrättande av filmavgifterpå TV-visning och avgifter på betal-TV-kanaler förlångfilm. Något resultat har dock inte kravetmedfört. Jag anser därför att en utredning skalltillsättas för att undersöka om en ny, markbundenreklamfinansierad TV-kanal kan lämna bidrag tillfinansiering av filmproduktion. I betänkandetställer man sig positiv till detta, och det kommer attgöras en undersökning beträffande filmproduktioni regi.Vi i är glada för att ha medverkat tillatt en höjning av stödet till filmkulturellverksamhet med 5 milj.kr. utöver regeringensförslag har kommit till stånd. Man har alltsåtillstyrkt vår motion Kr16.Miljöpartiet de gröna har efter sitt inträde iriksdagen också gett sitt stöd åt andra förslag tillfilmproduktion än via , t.ex.produktion av kortfilm. Det stödet har lämnats avKonstnärsnämnden. Denna verksamhet har haftstor framgång, och efterfrågan på kortfilmer harfaktiskt varit explosionsartad. Behovet avproduktion av kortfilmer har vuxit kraftigt, ochkostnaderna överstiger de medel som har ställts tillförfogande. Vi hade velat ställa drygt 4 milj.kr. tillförfogande för det ändamålet, men har nöjt ossmed en lägre summa för att kunna avge engemensam reservation med , folkpartietliberalerna och . Jag yrkar därmedbifall till reservation 6.I besvärliga finansiella läge är detviktigt att visning av kvalitetsfilm för barn ochungdom inte kommer i fara. På sina håll i landetbedrivs en intensiv lokal verksamhet riktad till deyngre medborgarna. Den är mycket imponerande.Vi vill behålla detta slag av film, som ofta är detenda sättet att ge de yngsta på mindre orter enchans till möte med film över huvud taget. Därföryrkar jag bifall till reservationerna 8 och 16.Anf. 67 ():Herr talman! Frågan om filmstöd har fått ovanligtstor uppmärksamhet under den gångna vintern.Suzanne , som vi träffade , lyfte ettvarningens finger och sade: Bevaka filmavtalet!Därefter kom debatten i gång. Jag skall återgenågra rubriker från dagspressen som jag har samlat:Kortfilmen slås ut! Barnfilmen offras i kris.Nedläggningar hotar. Konstnärernasorganisationer gick så långt att de publicerade ettbrev i vilket påstods att man hade satt kniven iFilminstitutet. icke okända chefer förFilminstitutet avrättade sina efterföljare medhelsidesrubriker som ''Krisen följd av långvarigvanvård''. Rubrikerna och texternas innehåll blevbara värre: ''Mord på !'' ''Enstrypsnara runt svensk film''. ''Stoppa filmslakten''.Därefter gick kulturministern ut för att bemöta devärsta påståendena. Jag har strukit några meningari mitt manus eftersom kulturministern ärnärvarande och själv kan säga vad han anser omfilmavtalet.En viss balans blev det i kulturbilagaom den svenska filmens påstådda förfall i och medrubriken: ''Den stora gråtvalsen''. Filminstitutetbörjade under ledning -- hon hadefaktiskt kommit undan den värsta kritiken -- atträtta sig efter verkligheten eller började planeraomdisponeringar. Men Filminstitutets tidningChaplin skrev följande i sin ledarspalt: ''Just nusätter vi hopp till kulturutskottet som genom ettextra anslag kan mildra effekterna av de huvudlösabeslut som finns förborgade i filmavtalet. ''är vi här i kammaren i slutändan av processen --för den här gången. Men, som någon sade,debatten kommer givetvis att fortsätta.Filminstitutet fungerar som en central institutionför den svenska filmpolitiken och har som uppgiftatt ge ökade möjligheter för produktion av svenskkvalitetsfilm, ge barn och ungdom kulturell ochnationell identitet och ge möjligheter att se filmäven utanför storstadsregionerna. Filminstitutethar även andra uppgifter, exempelvis att ta till varaoch visa det filmkulturella arvet. Den uppgiften ärsvår med tanke på det smala språkområde somsvenska språket utgör.Efter 60-talets erfarenheter, TVs intåg ochminskade biobesök träffade man , som oftahar nämnts här, ett internationellt sett unikt avtalom det statliga filmstödet. Enligt detta avtal avsatteman av biobiljettinkomsterna till detnystartade . komvideobranschen in i bilden, och i avtalet ingicksedan videoavgifterna. Det kan sägas attmarknaden kom att ge sin del av stödet till svenskfilm. Staten har därefter successivt gett medel tillfilmen genom direkt stöd.Filmbranschens parter och staten har som bekantförlängt avtalet från t.o.m. den 31december 1992. Orsaken till detta korta avtal ärbl.a. osäkerheten om TVs utveckling.I propositionen föreslås vissa förändringar avinstitutets styrelse. Avgifterna för hyrvideo ochköpvideo minskas, men avtalsområdet vidgas.Detaljhandelns organisationer kommer med.Statens andel av totalfinansieringen kommer attöka.I propositionen föreslås också att en ny nämndbildas, nämligen en produktionsnämnd förlångfilm. De gamla garantinämnderna avskaffas.Filminstitutets roll förstärks med vissa undantag.Fraktstödet för film avvecklas, eftersom det harvisat sig vara dåligt. Resurser hänvisas tillVisningsnämnden hos Filminstitutet.Hittills har det gått bra att öka resurserna till svenskfilm, men blev det sämsta publikåretnågonsin. Även videobranschen har visat kraftigtvikande försäljningsresultat. Räknar man ihopfilmavtalets inkomster och statens stöd så blir dettotalt sett lägre intäkter för , dvs.svensk film. Det rör sig om minus 20 milj.kr.Filmavtalet innebär också vissa omdisponeringarnär det gäller olika poster. Långfilmen skall, somockså har framgått av debatten , prioriteras.När utskottet hade överblickat motionerna fannman att de handlade mycket om bidrag tillfilmkulturella ändamål, posten E. Från alla partierhade det motionerats inom detta område. Detgäller filmarkivet, , dokumentation,pedagogisk verksamhet, kontakter med utlandetosv. Man var mest rädd för att ingen skulle ta handom restaureringen av gamla värdefulla svenskafilmer, och då såg jag hur /,, den äldre m.fl.skulle försvinna ur vår syn. Utskottet enades om attföreslå en ökning av anslaget utöver regeringensförslag med 5 milj.kr. till filmkulturella ändamål.Gudrun får tolka det hur hon vill, men jagsåg faktiskt dessa filmer försvinna. Man kanfaktiskt inte dra paralleller till situationen medkortfilm.I reservation nr 1 vill behålla dengamla fördelningen av medelsresurser avseendefilmfonden. Utskottsmajoriteten anser att det bästasättet att förstärka den nationella kulturen ochspråket är att öka anslaget till långfilmer.Moderaterna vill i reservation nr 2 hatilläggsdirektiv till utredningen.Utskottsmajoriteten anser att direktiven tillutredaren är tillräckliga. I uppdraget ingår attredovisa förutsättningarna för att samtligafilmvisare, även TV-företag som sänder till ,skall kunna bidra till insatser för film.I reservation nr 3 från och vänsterpartietoch reservation nr 4 från föreslås enutökning av anslaget till filmfonden. Det skulleman göra . Jag hänvisar inte tillutredningar, men det statsfinansiella läget tillåterjust nu inte de föreslagna höjningarna.Vänsterpartiet har i reservation nr 5 yrkat på enökning av produktionsgarantier till svenskakortfilmer. Med hänsyn till uppräkningen avanslagen är majoriteten inte redo att gå med pådetta. Man kan inte dra de slutsatser som GudrunSchyman har gjort här.I reservation 6 har oppositionen, förutommoderaterna, tagit upp speciella satsningar påkortfilm. I reservationen nämnskonstnärsnämnden. Utskottet beslöt för några årsedan att överföra 2 miljoner till experimentfilm.Det är glädjande att många vill ha medel från dennasatsning. Vi är dock inte redo att öka anslaget nu.I reservationerna nr 7, 8, 10 och 11 föreslås attvisningsnämndens resurser skall ökas, stöd tillbiografer osv. Utskottet får faktiskt hänvisa till denutredning som är tillsatt och att avtalet är förlängtendast 18 månader.När det gäller reservation nr 9 tyckte jag att IngridSundberg gjorde en ful anmärkning om att detsocialdemokratiska partiets närståendeorganisationer skall få ut något via filmstödet. Detgällde Folkets Husföreningar. Jag ansluter mig tillGudrun påpekande att man undrar vilkahus som är tillåtna i det här sammanhanget. Jag haralltid ansett att Folkets Hus är öppet för allamänniskor, alla medborgare.Herr talman! Jag yrkar bifall till propositionen medden ändring som utskottet föreslår och avslag påreservationerna och motionerna som är fogade tillutskottets betänkande.Anf. 68 () replik:Herr talman! Jag skall inte förlänga debatten såmycket. Jag skall bara ställa en fråga till ErkkiTammenoksa. Det är ont om pengar , och det ärsvårt att få statsbudgeten att gå ihop. Vi hardiskuterat kulturfrågor gång på gång här.Genomgående har det gällt besparingar ifrånsocialdemokraternas sida. Är det på något sättideologiskt betingat att eftersom man är tvungen attgöra besparingar -- det gör alla partier istatsbudgeten -- måste man för att kunnarättfärdiggöra besparingar låta dem gå ut över allaområden och även kulturen? Behövs detbesparingar på kulturområdet för attsocialdemokraterna utåt skall kunna motiverabesparingar på andra områden? Jag har kommitfram till slutsatsen att så måste det vara, eftersomman naggar de små anslagen på kulturområdetgång på gång.Anf. 69 () replik:Herr talman! Jag skulle önska att ErkkiTammenoksa och utskottsmajoriteten kunde ha såpass mycket fantasi att de också hade kunnatföreställa sig inte bara vad som skulle hända med degamla fina filmerna som inte kunde bli restaureradeutan vad som händer när en mängd bra och finafilmer över huvud taget inte blir gjorda. Det ärdetta det handlar om när man säger att man kanlägga pengar på den filmkulturella verksamheten --vilket jag tycker är bra, och jag har själv varit medom att motionera om det -- men inte har så mycketfantasi och inlevelseförmåga och bryr sig så pass kan se att om man inte gör det på det andraområdena så blir det ingenting. Den paradoxentycker jag är märklig.I betänkandet redovisar man öppet sin brist påargument, vilket i och för sig är ärligt. I ett fall sägerman att eftersom det bara rör sig om 18 månaderskall vi nu inte medverka till en försämring utan viskall ge de anslag som behövs. När det gäller övrigaområden säger man i stället att eftersom det är såkort tid bryr man sig inte om det. Det fårnaturligtvis konsekvenser när man på det här sättetdrar ned på anslagen så att det över huvud taget inte finns någraanslag eller att det blir så pass begränsade ellerredan är intecknade. Saker blir inte gjorde, arbetenblir inte utförda och kulturella skatter kommer inteens till verket. Den fantasin tycker jag att manskulle kunna kräva att en majoritet avutskottsledamöterna i kulturutskottet skulle kunnaha.Anf. 70 () replik:Herr talman! har i huvudsak stöttpropositionen, och det är inte mycket jag kan sägatill . Jag kan dock uttrycka minglädje över att han tog upp tidningsskriverierna isamband med filmavtalet. Jag tycker att det är braatt de överord som kom till synes i stor del av densvenska pressen framgår av kammarens protokoll.Man blir litet fundersam när man sedan ser vissapartiers yrkanden på 20, 30 eller 40 miljoner itillskott. Det må vara tillåtet att fundera över i vadmån en mera restriktiv press skulle ha åstadkommitmera restriktiva äskanden när det gäller anslag.Jag vill också uttrycka min glädje över attfraktstödet har försvunnit, vilket moderaternalänge har yrkat på. Antagligen kommer ävenspridningsstödet att försvinna. Här har dethänvisats till vad jag sade om den politiskainriktningen av det stödet, nämligen att det går socialdemokraterna närstående organisation.Jag har själv bott i en kommun där denenda samlingslokalen var Folkets Hus. Själv har jagsett både åtskilliga filmer och deltagit i andraaktiviteter i Folkets Hus. För är dettaen principfråga. På område efter område verkar viför att kulturstöd i olika former inte skall användasför att gynna vissa politiska riktningar.Anf. 71 () replik:Herr talman! Jag förstår inte vad med att vi av ideologiska skäl skulle sparamed osthyvlar. Faktum är ju att s-gruppen ikulturutskottet har gjort hedervärda insatser, ochdet vet . Kulturen har faktiskt fått ettstöd som vi utlovade valrörelse. Vadregeringen inte klarat av har vi i utskottet försökträtta till.Jag minns mycket väl att man valrörelsepublicerade de i kulturellt hänseende bästakommunerna. Det visade sig att en mängdsocialdemokratiska kommuner låg i toppen. I denabsoluta toppen låg Södertälja, som tyvärr inte ficknågot pris för sin satsning, utan där blev det i ställetett maktskifte.Till vill jag säga att vi inte lidernågon brist på argument och inte heller ärinkonsekventa i vår satsning på den filmkulturella.När Filminstitutet påvisade att man inte längrehade några resurser för att bevara och restaureragamla filmer, påverkade detta densocialdemokratiska gruppens agerande ikulturutskottet.Jag hävdar alltså fortfarande att vi inte varitinkonsekventa i våra ställningstaganden när detgäller kortfilmen. Jag tror att iden här debatten kommer att visa att det blivandefilmavtalet vi har framför oss kommeratt ge ännu mer.Anf. 72 () replik:Herr talman! Socialdemokratiska kommuner hargjort både bra och mindre bra saker påkulturområdet. Men vad jag sade gällde den just nuaktuella situationen. När det skall görasbesparingar, så som sker i årets budget, harkulturen alltid fått vara med och ta sin andel.Däremot har det inte gällt andra delar av densocialdemokratiska politiken, t.ex. avdragsrättenför fackföreningsavgifter och mycket annat.Är kulturen någonting som socialdemokraternaanser att man inte behöver skydda i besparingstiderutan att kulturen måste ta sin del av besparingarna?Sker detta för att de stora grupperna skall förståbehovet av besparingar och att besparingarna dåäven måste göras på kulturens område? Det var denfrågan jag ville ha belyst.Anf. 73 () replik:Herr talman! Jag betvivlar inte de fakta som ErkkiTammenoksa och övriga ledamöter ikulturutskottet har tagit del av när det gällerkonsekvenserna för verksamhet ochandra filmkulturella ändamål. Jag har också tagitdel av dessa fakta, och det är en av anledningarnatill att vi skrev motionen. Men jag har också tagitdel av de konsekvenser nedskärningarna på allaandra områden kommer att få för dem som arbetarinom de olika verksamheterna. Jag antar attledamöterna i kulturutskottet har tagit del även avdessa konsekvenser men inte brytt sig om dem.Filmcentrum redovisar vad detta kommer att få förkonsekvenser för dess verksamhet. Det sammagäller och Frilansfilmarnas förening.Det handlar om visning, om spridning, om aktivtarbete bland barn och ungdom med film, omproduktion av kortfilm och dokumentärfilm av högkvalitet, osv. Jag menar att vi har ett ansvar för attslå vakt om en filmpolitik med mångfald.Det finns fakta i alla dessa mål, ErkkiTammenoksa, och inte bara när det gällerrestaurering av gammal film. Vad jag tycker är såmärkligt är att man inte tagit till sig dessa fakta ochinsett att detta kommer att få konsekvenser. Dettastämmer väl överens med vad som har skrivits ipressen och med den opinion bland kulturarbetaresom faktiskt kommit till uttryck under den härdebatten.Detta är inte någon gråtvals, utan det är fråga ommänniskor som känner till det som vi pratar om ochsom arbetar inom dessa områden. De har klart talatom vilka konsekvenserna blir, och de ställer frågantill politikerna: det så ni vill ha det? Är niberedda att ta konsekvenserna av de beslut ni fattarpå filmens område. Tyvärr är en majoritet bereddatt fatta beslut som får dessa konsekvenser, och jaganser att det innebär att man överger defilmpolitiska målen. Jag skall lyssna med stortintresse till kulturministern när han går in idebatten och talar om hur han har tänkt sig att defilmpolitiska målen skall kunna vidmakthållas.Anf. 74 () replik:Herr talman! Jag respekterar givetvis, LarsErnestam, intresse för kulturfrågor. Viutlovade i valrörelsen till kulturen 300 nyamiljoner. Det har blivit nästan 400 miljoner. Sedanfår ni säga vad ni vill. efter densocialdemokratiska valsegern 1982 komkulturfrågorna faktiskt väldigt lindrigt undan närdet gäller besparingar. Sedan är det en annan sakatt företrädare för olika avsnitt i samhället fårförsvara sina områden. Om en utveckling är pågång, exempelvis inom , är det givet attdet återspeglas i siffrorna i budgeten. Det är ju intebara vårt parti som har gett uttryck för sinasynpunkter i pressen, utan det har alla partier gjort.Vi har alltså höjt anslagen till kulturen, och vi ärberedda att försvara de insatser som gjorts.Till : Först vill jag tacka för ettfantastiskt bra uttal av mitt namn -- det är kultur detockså. För säkerhets skull vill jag påpeka förGudrun att det var somtalade om ''gråtvals'', inte jag. Jag uppskattarmycket att kulturfrågorna uppmärksammas ipressen. Då känns det menignsfyllt att arbeta iriksdagen och i kulturutskottet. Det har blivit enavsevärd förbättring när det gäller bevakningen avdebatten om kulturfrågor här i kammaren.Anf. 75 Utbildningsminister ():Herr talman! Låt mig inleda med att tacka den radav talare som harangerat mig för att jag är här. Jagsätter naturligtvis värde på att min närvaro bådenoteras och uppenbarligen väcker tillfredsställelse.Samtidigt vill jag uttala att jag gärna både är härunder dessa debatter och deltar i dem. Jag kan dockinte underlåta att nämna att jag emellanåt kännermig en smula ensam tillsammans med de fåledamöter som är närvarande i denna väldigakammare. Vi trängs ju inte precis med varandra närvi för dessa debatter.Den här filmdebatten är värdefull och intressant.Den är det därför att den i hög grad visar enambition från partiernas sida att stödja ochutveckla svensk film. Den är intressant också somfenomen på den typ av desinformation som mannästan schablonmässigt anser sig ha rätt att sprida,t.ex. när gång på gång går upp ochfrågar varför besparingarna skall gå ut överkulturområdet. Det har inte skett någraneskärningar på kulturområdet. Regeringen harinte föreslagit några sådana besparingar. På sammasätt talar om nedskärningar avfilmanslagen. Filmanslagen har föreslagits bliökade. I den proposition som jag har överlämnattill föreslås statsbidragen bli ökade. Det är de som struntat i att gå på biosom har dragit in sina bidrag, och det är därför detfattas pengar för . Det är faktiskt denkommersiella verksamheten som har gått åtskogen, och det är därför det fattas pengar iFilminstitutet. Det beror alltså inte på att staten hardragit in några bidrag. Statsbidragen föreslås somsagt bli höjt.Videobranschen fick emellertid en enormdoppning, och många i denna kammare ser medtillfredsställelse att videouthyrningen har minskat.Men man måste i det stycket vara korrekt när manvill återge fakta.Jag tar gärna emot skällning över att jag är en uselkulturminister som inte förmår att fyllade hål som uppstår när folk slutar gå på bio ochslutar hyra videokassetter. Den skällningen kan jagta, men jag tycker inte att det är rimligt att man görgällande att anslagen skulle ha föreslagits blisänkta. På den punkten tycker jag att det finnsanledning att vara mer precis.Jag skulle vilja välja att i den här debatten ta upp ettresonemang som initierade. Honställde frågan: Vad händer , vad händer härnäst?Sedan säger hon någonting som jag villtillrättalägga: har vi fått ett tillstånd som ärnästan avtalslöst. Det är ju tvärtom. Regeringenhar ju sett till att vi har avtalet kvar, eftersom vi inteville ha ett avtalslöst förhållande. Detta är skälet tillatt vi måste ha ett provisoriskt avtal och att vi måsteacceptera en sänkning av bidragen från devideouthyrare som har litet risiga affärer. Men jagtyckte att det var viktigt att avtalet fanns kvar,eftersom jag ser så stora värden i att en kommersiellbransch är med och tar sitt anvar. Jag vill, GudrunSchyman, inte hamna i en situation, därskattebetalarna helt får ta ansvaret för svensk filmoch för filmkulturella uppgifter,medan filmens affärsmän bara behöver ta ansvarför sina vinster och inte för sina förluster. Jag tyckeratt det är bra om de som verkar inom en branschär med och tar ansvar också för annat än i snävastemening sina egna affärer. Jag är litet förvånad överatt , som gör gällande att honrepresenterar en vänstersyn på tillvaron, tycker så ensidigt skall gynna affärsmän och befriadem från allt annat än det spekulativa ansvaret. Jagtycker att det vore dumt att göra det, GudrunSchyman. Därför har vi sett till att avtalet finnskvar.Avtalet behöver emellertid formas om. I nuvarandeform kommer det inte att kunna fylla sin funktion.Uppenbart är att de inte kan alstra de pengar sombehövs.Under 1980-talet har det i själva verket varit''bingo'' för . Det finns ingetkulturområde som har haft en så enorm tillväxt avsina resurser som filmen. har realvärdetökat och . Det äralltså en mycket kraftig ökning som Filminstitutetoch filmens verklighet har kunnat tillgodoräkna sigunder den här perioden. Det beror naturligtvis påden videoboom som uppstod.Också de filmkulturella ändamålen har fått oerhörtstarkt ökade resurser . Det harvarit en realhöjning underavtalsperioden, även om hänsyn tas till densänkning av nivån som man kan tillgodoräkna sigunder kommande budgetår med det provisoriskaavtalet. Trots detta är den nivån högre än vidavtalsperiodens början. Detta är de fakta somgäller för filmen och filmarbetet. Men det hindrarinte att man om man har tömt fonderna, vilket manhar gjort, inte kan göra en film . Det är riktigt.Det är problem för den svenska filmproduktionen.Jag tycker att det är mycket viktigt att man ser tillatt man får tillbaka pengar, visar filmer så att folkbetalar för att se dem. Det måste man göra. Det ärviktigt att vi ser till att de televisionsföretag somvisar filmer tillför ochfilmproduktionen resurser. När vi isamband med avtalsförhandlingarna valde attfördela uppgifterna och fördela resurserna blevresultatet att det skedde en förändring avprocentsatserna. Detta skedde därför att alla desom agerade, alla som uppvaktade mig, skrev brevoch gjorde inlägg hävdade vikten av att vi hållerproduktionen kvar. Jag noterar den spänning somfinns mellan och andra deltagarei debatten. talar just om behovetav produktion och produktionen som en grund förfilmens fortsatta bestånd i , medanföreträdare i övrigt i debatten pekar på defilmkulturella ändamål som haransvaret för.Vad tänker sig regeringen då för framtiden? Jo,framför allt har jag sett det -- det började jag medatt säga -- angeläget att vi behåller ett filmavtal.Går det inte, måste vi finna andra former. Meninnan vi ger upp den tanken vill jag ha en ordentligoch rejäl översyn av filmområdet. Jag har därföruppdragit åt landshövdningen att somutredare av filmpolitiken belysa målen för denstatliga svenska filmpolitiken, redovisa alternativamodeller för kulturpolitiska insatser, analysera detnuvarande filmstödets rationalitet och effektivitetsamt redovisa förutsättningarna för ett nytt avtaloch i övrigt analysera frågor som har betydelse försvensk film. Det är den uppgiften som utredarenhar.