prot · GF0948 · 1991-12-18 00:00:00 — Vi i vänstern har en annan strategi.Vänstern menar att vi i skall sträva efter attdela det goda i samhället. Rättvisa är ingenvälfärdssjukdom, inget hot mot tillväxten.Det borde vara en självklarhet att konstatera att detinte är som skall skapa något att fördela.Det är ute på verkstadsgolven, kontoren och vidritborden som välfärden byggs. När de som jobbarkänner att de får del av de vinster som skapas ökararbetsglädjen, stärks viljan och förutsättningarnaatt jobba effektivare.På 1980-talet trodde många politiker att de skulleskapa tillväxt genom att på politisk väg höjavinsterna. Man manipulerade med valutakursergenom offensiva devalveringar. Det skapade ingenuthållig tillväxt. Vinsterna steg, men inteproduktiviteten i önskvärd omfattning. I stället ficklandet uppleva en överhettning och enfinanskarusell, som har lagt grunden till dagensekonomiska problem.På 1980-talet var ensamt om dennakritik. delar de flesta denna analys.Men regeringen driver trots det en variant på denkonstgjorda andningens politik. väljer man ettannat instrument, nämligen skattepolitiken, istället för valutapolitiken. Men grundtanken ärdensamma: Politiska beslut skall höja vinster ochavkastningsnettot.Vi i säger följande.Sverige har att lösa långsiktiga strukturproblem.Det finns inga ekonomisk-politiska genvägar för attlösa dessa problem. behövs ett kategorisktbesked till såväl företagsledare som löntagare, attpolitikerna har insett detta. Endast den politikerkan skapa långsiktig trovärdighet som slutar lovaatt man har någon trollformel för tillväxt -- någrasådana finns inte.Det här är ett tufft besked, och det måstekombineras med ett löfte om att inte lämpafördelningspolitiken över bord fastän det blåser.En gång kallade en folkpartiledare facken förkravmaskiner. kan vi med betydligt störrerättvisa kalla förjust en kravmaskin. Maskin är kanske ett svagt ord.Med tanke på alla de avläggare som finans- ochföretagsvärlden skapat för att få gehör för sinaåsikter är kravindustri kanske en bättre beteckning.På 1970-talet började kravindustrin sitt arbete. Den4 oktober blev deras kampdag. Kraven var då:Slopa löntagarfonderna, privatisera statens företagoch sänk skatterna!I dag, herr talman, , femdagar , får de sin önskelista uppfylld. I daghålls lilla för företag och förmögna.Julbordet dukas upp, och notan betalas av regeringoch riksdag, dvs. skattebetalarna.Löntagarfonderna slopas, statliga företag skallprivatiseras och skatterna sänks.Dagens beslut innebär att skatterna sänks med ca5,6 miljarder. slopadesomsättningsskatten på aktier. Det var ettinkomstbortfall på ca 2 miljarder. Bara dessa tvådagars borgerlig majoritet i har kostatstatskassan ca 8 miljarder. Detta beslutar riksdageni ett läge när budgetunderskotten växer dramatiskt.I dag kan jag konstatera, herr talman, att dessaskattesänkningar inte ger någon tillväxt. Det ärsåväl fel tidpunkt som fel skatter som sänks, t.o.m.om man skulle hoppas på en tillfällig real stimulansav ekonomin. Då skulle man välja andra skatter.Det är i stället dessa skattesänkningar tillsammansmed ökande budgetunderskott som bidrog tillräntechocken . Det är dessaunderskott som skall finansieras med karensdagaroch andra indragningar, bl.a. i kommunsektorn. Ipraktiken sprider regeringen ochriksdagsmajoriteten krissymptomen iindustrisektorn till kommun- och byggsektorn.I går slopades räntelånesystemet. Det beslutet ökarstatens utgifter för bostadssubventionernasamtidigt som det ökar boendekostnaderna. Det ärett synnerligen oklokt beslut i rådande budget- ochkonjunkturläge.Genom dagens skattesänkningar tvingasregeringen till drastiska nedskärningar ijanuaribudgeten -- detta för att hålla nere räntan.Men på samma sätt som 4 oktober-kommitténdemonstrerade på , demonstrerade iförra veckan byggnadsarbetare.Handikapprörelsen protesterar redan mot väntadenedskärningar. Det är nog så, herr talman, attregeringssidans representanter får önska sighörselskydd i julklapp, om de skall kunna möta deprotester som kan följa på budgetnedskärningarna.Man kunde tro att SAF-sidan var nöjd med dagensskattesänkningar, men så är inte fallet. SAFfortsätter att ställa nya krav: Sänkarbetsgivaravgifterna med 4--under fyraår! Som SAF säger, kostar det bara ca 80miljarder -- det är lappri.Nej, herr talman, uthållig tillväxt skapas integenom ofinansierade skattesänkningar. På kort siktkan de ge en viss stimulans, men på lång sikt lederde bara till budgetunderskott samt enhögräntepolitik, och det är tillväxthämmande.Vi i har en långsiktig väg för enuthållig tillväxt. Den innebär bl.a. följande:1. En politik för frihandel, och detta såväl med EG-området som med andra handelsområden inkl. dentredje världen.2. Fasta spelregler för företag och, jag betonar, förlöntagarna. Företagarna måste äntligen fås attförstå att politikerna inte kan lösa industrinsproblem genom inre devalveringar eller andraskattesänkningar. Då kanske de förstår att det intefinns någon annan väg att öka produktiviteten änatt förnya arbetslivet och att låta de anställda varamed och styra och kontrollera sin arbetssituation.Då krävs reformer inom arbetsrätten ochsatsningar på bättre arbetsmiljö. Då blir det återattraktivt att jobba i industrin.3. En aktiv fördelningspolitik. är inflationenunder hygglig kontroll. En dålig fördelningspolitikeller åtstramningspolitik gentemot hushållenskapar en fördelningsbomb som riskerar attbrisera, om inte förr så närRhenbergsavtalen löper ut. Och går det nog åtpipsvängen med inflationen.4. Budgetbalans, dvs. Det och bevarandet av envälfärdspolitik kräver ett relativt högt skatteuttag, av BNP. Jag menar att ett sådantskatteuttag är rimligt och att det kantas ned i takt med en ökad tillväxt. Men det kan integå före tillväxten. Då skapas ett underskott somhotar den önskvärda tillväxten.5. Med en sådan politik kan en rimlig räntenivåupprätthållas. Det gynnar tillväxten.6. Satsningar på utbildning och forskning.7. Investeringar i infrastruktur.8. En fungerande social trygghet för alla gör attmänniskor vågar och har möjlighet att bytaarbetsplats och bostadsort och bejaka deförändringar som förnyelsen av landetsproduktionsresurser kräver.9. -- inte minst men dock -- enskattepolitik för rättvisa och tillväxt. Ivänsterpartiets värld är detta inte någonmotsättning utan två sidor av samma sak. Enligtvänsterpartiets mening skall skattesystemet bidratill att stärka såväl tillväxten somfördelningspolitiken. Men vi vägrar att tro attskattepolitiken kan vara motorn för att skapa enuthållig tillväxt, speciellt om det handlar om, som iden moderata tappningen, ofinansieradeskattesänkningar.Vi har i motion Sk22 återigen redovisat hur vi villreformera skattesystemet. Jag vill korta ner mittanförande genom att hänvisa till denna motion.Men där finns skattepolitiska principer somtillgodoser såväl tillväxt som rättvisekrav.Fru talman! yrkar avslag påproposition 1991/92:60 i de flesta delarna. Viinstämmer i flertalet av socialdemokraternasreservationer och ställer därjämte några yrkandenhär kammaren. Det gäller momenten 1, 2, 4, 5, 9,10, 17 och 25 i utskottets hemställan. Såvitt jagförstår är våra yrkanden utdelade till kammarensledamöter.Under moment 1 ställer vi yrkande angåendeprinciperna för hur skattesystemet bordereformeras.Under moment 2 föreslår attskatteskalorna justeras. Det är uppenbartorimligt att ge full kompensation förskatteomläggningens prishöjande effekter tillhöginkomsttagare som motsvarandekompensation inte ges till andra grupper, t.ex.pensionärer. Detta är så uppenbart stötande att detborde inses av alla och envar. Jag tror att det inses,men man är inte villig att ta konsekvenserna avdenna insikt. föreslår därför attskatteskalorna inte skall räknas upp med fulltkonsumentprisindex utan att avdrag görs förskatteomläggningen för att få symmetri i systemet.Vi föreslår att grundavdraget skall höjas eftersamma beräkningsgrund som gäller förskatteskalorna. Det är ju rimligt att man har sammalogik för båda systemen.Av fördelnings- och statsfinansiella skäl föreslårvänsterpartiet dessutom att grundavdraget slopasför inkomster över brytpunkten, dvs. för deinkomster där statsskatt skall utgå. Medvänsterpartiets alternativ för skatteskalanuppräkning innbär detta att grundavdrag inte skallutgå för inkomster . under 1992.Under momenten 4 och 5 redovisar vi förslag tillreformering till förmögenhetsbeskattningen ochföreslår en lättnad vad gäller beskattningen av s.k.arbetande kapital, dvs. förmögenhet bunden iföretag. Det sista är ett av de få områden där vi kanförvänta oss vissa positiva effekter av en lindradbeskattning. Fördelningspolitiskt uppvägs detta avvårt förslag om slopat grundavdrag för högreinkomstskikt.Under momenten 9, 10 och 17 redovisar vivänsterpartiet alternativen till förändringar avarvsoch gåvobeskattningen,kapitalinkomstbeskattningen ochföretagsbeskattningen.Slutligen framlägger vi av regional- ochnäringspolitiska skäl förslag under moment 25angående ett slopande av skogsvårdsavgifternaunder vissa förutsättningar, nämligen att medel iannan ordning reserveras för att täcka de insatsersom har finanserats med dessa avgifter.Med detta, fru talman, har jag redovisatvänsterpartiets principiella inställning till enskattepolitik för tillväxt. Vårt alternativ är: Enskattepolitik för rättvis fördelning och tillväxt.Anf. 159 (nyd):Fru talman! En stor del av våra pensionärer lever under mycket knappa förhållanden. Omkring70 000 klarar inte ens att leva överexistensminimum utan tvingas att gå till det socialaför att tigga pengar. Detta är mycket förnedrandemed tanke på att dessa pensionärer har slitit ocharbetat hela sitt liv.Dessutom håller vårt ATP-system på att urholkas.Sjukvården för denna grupp blir bara sämre ochsämre med längre köer och färre platser påålderdomshem och långvårdsinrättningar.Med hänsyn till dessa fakta, fru talman, menar vi iNy Demokrati att den särskilda löneskatten på21,bör slopas för de pensionärer som har orkatt fortfarande arbeta efter en uppnådd ålder av 65år.Beträffande beskattningen av pensionsmedel bådenär det gäller avtals- och när det gäller privatapensionsförsäkringar vill jag framföra följandesynpunkter från Ny Demokrati.Ett långsiktigt sparande anses i de flesta länder varamycket positivt och värt att stimulera. Denföreslagna skatten på ser vi såsom enkonfiskation av pensionsmedel som inte kommeratt främja ett positivt sparande i framtiden.Beskattningen av dessa medel bör ligga på 0 %fr.o.m. beskattningsåret 1993.Nu vet jag att flera av mina riksdagskolleger hargrabbat tag i framförvarande ryggstöd för att hoppaupp såsom nyrostade popcorn och begära replik föratt angripa Ny Demokrati och påstå att partiet äransvarslöst och bara kommer medskattesänkningar utan att visa någon form avfinansiering.Fru talman! Här kommer flera förslag tillfinansiering av nämnda skattesänkningar.Återinför skatten på på hotell- ochrestaurangnäringen. Detta ger staten eninkomstförbättring på tre miljarder. Halverahemspråksundervisningen och spara en halvmiljard. Se till att man hanterarflyktingproblematiken på rätt sätt så att de stackaresom väntar på asylbehandling mellan ett och fem åri den så kallade pipelinen slipper att göra detta. Enhalvering av denna väntetid vore inte någonorimlighet. Staten skulle då spara minst tremiljarder av den totala flyktingkostnaden somenligt officiella och inofficiella uträkningar uppgårtill mellan 7 och 14 miljarder. Dessa tre åtgärderskulle ge statskassan en intäkt och en besparing påminst 6,5 miljarder.Med dessa förslag till finansiering, fru talman, villjag yrka bifall till reservationerna 14, 22 och 19 ochavslag på propositionen i motsvarande delar. Omreservation 19 som behandlar vissa avdragsfrågorkommer min kollega att talasenare under denna debatt.Anf. 160 () replik:Herr talman! Innan jag anklagar för attvara ansvarslös när det gäller finansieringen, skalljag anklaga honom för att vara synnerligen vårdslösmed orden. Han sade ungefär att pensionärernakommer att tvingas att gå till det sociala för att tiggapengar.Det är verkligen att svärta ned de socialamyndigheterna. Det är inte fråga om att tigga, utandet är fråga om en rättighet som varje svensk harom han eller hon tillfälligtvis skulle komma påobestånd.När det gäller skattereformens effekter förpensionärerna pågår det ett mycket intensivtutvärderingsarbete. Vi har sagt att om det viddenna utvärdering skulle visa sig att skattereformenslår hårt mot pensionärerna är vi beredda att vidtaåtgärder. Och vi har faktiskt redan gjort det i frågaom det kommunala bostadstillägget. Men, PeterKling, försök vara litet varsam med orden i sådanakänsliga frågor.Beträffande finansieringen lyckades många om och men att få fram 6,5 miljarder.Då använde han sig av en sänkning avturistmomsen som en inkomst. Men det finns intenågon ansvarkännande människa som accepterardetta resonemang. 6,5 miljarder fick ni fram, mendet är ju fråga om kanske 10--14 miljarder som skallfinansieras. Var är de andra miljarderna?Ny Demokrati brukar ibland sprida vänligheter omoss socialdemokrater genom att hänvisa tilldjurvärlden. Jag skulle vilja påstå att NyDemokratis representant gör sig skyldig till enavancerad form av strutspolitik.Anf. 161 (nyd) replik:Fru talman! Jag står fortfarande fast vid attpensionärerna får gå till det sociala och tiggapengar, eftersom de tyvärr inte kan leva påutredningar.När det gäller turistmomsen tog jag speciellt upphotell- och restaurangmomsen, eftersom vi vet att10 000 människor har mist sina jobb på grund avdenna och att ungefär 1 000 företag har gått ikonkurs. Därför räknar vi med att en sänkning avturistmomsen skall ge en inkomst till staten påungefär 3 miljarder. Det är nämligen på det sättet,, att om 10 000 människor har jobb istället för att gå arbetslösa ger detta ungefär 1miljard till staten, om man räknar med attarbetslöshetsunderstöd betalas ut till dessamänniskor när de inte har jobb.Sedan har vi en export när det gäller hotell ochrestaurang på 17 miljarder. Den tror vi skulle kunnaöka med och därigenom innebärainkomster till staten.Anf.162 () replik:Fru talman! Turistmomsen har vi diskuterat för envecka sedan. Och stod det väl klart för de flesta,möjligen med undantag av , att de 4miljarder som ert förslag skulle kosta inte går att fåfram genom något slags dynamiska effekter.Det är också på det sättet att det finns väldigtmånga skäl till att turistnäringen just nu harproblem. Vi vet inte vilka dessa skäl är. Det pågåren utredning om det. Man undersöker detta mycketnoga. 1991 är ännu inte slut. Därför är det alldelesför tidigt att dra sådana slutsatser. Ni är fortfarandeskyldiga att tala om hur ni skall plocka fram de 14miljarderna.Anf. 163 (nyd) replik:Fru talman! Då kan jag bidra till denna utredninggenom att säga att ungefär 13 000 personer har mistsina jobb och att 1 000 företag har gått i konkurs,om det kan vara till någon nytta för i samband med momshöjningen ärfaktiskt konstaterad. Jag tror faktiskt påbranschföreträdarna när det gäller detta bortfall.Anf. 164 ():Fru talman! Det kändes nästan litet makabert atthöra stå här och fördöma folkpartietliberalerna för svek mot skattereformen eftersocialdemokraternas valtaktiska spel som gjordeatt en av de viktigaste principerna, nämligen denom en enhetlig mervärdeskatt, försvann före valet.Nu föreslår han att en annan bärande princip skallförsvinna, nämligen den om inflationsuppräkning,plus real ökning av det belopp som utgörbrytpunkten. Det är ytterligare ett grundskott motgrundprinciperna. Låt oss sluta med denna debatt,. Ni är inte några på denpunkten. Ni har faktiskt brutit dennaöverenskommelse.När ni socialdemokrater nu har detta yrkande, vadtänker ni då ge i stället, eller skall ni bara kommamed stora förändringar ? Vilkaskatteförslag i denna proposition tänker ni gå medpå?Lika makabert tycker jag att det känns att lyssna tillLars som står här och ger goda råd omhur svensk ekonomi skall rehabiliteras. LarsBäckström var ju till sedanrepresentant för det ekonomiska system som hargjort fullständig bankrutt inför världens ögon. Talamed litet mindre bokstäver, talman! före valet harsmåföretagen haft en central roll i den politiskadebatten. Under valrörelsen kunde man från snartsagt varje talare höra att framtid ärberoende av dess småföretag. Socialdemokraternasällade sig till denna kör. Säkerligen har landetssmåföretagare sträckt på sig av uppskattning infördessa erkännanden. Detta är nog bra, men deträcker inte med ord. Det krävs handling också.Den proposition som vi nu behandlar, och jagtänker tala om den proposition som vi faktiskt harpå dagordningen, är ett uttryck för det . Ochdet handlar inte bara om att småföretagen skall fåbättre förutsättningar utan att hela näringslivetskall få det. Sparande och riskvilliga investeringarmåste också stimuleras. Detta är helt nödvändigtom vi i skall förmå att upprätthålla detvälfärdsbygge som knakar betänkligt i sinafogar.Som vanligt sätter sig socialdemokraterna påbakhasorna när det gäller åtgärder av det härslaget. Möjligen kan de säga ett och annat ord. Mennär det gäller småföretagen talar de om gåvor ochfavörer. De föreslår en höjning avförmögenhetsskatten på arbetande kapital, vilketföreslogs i den departementspromemoria som LarsHedfors talade sig varm för. Socialdemokraternahar inget lärt av den ekonomiska stagnation som desjälva har framkallat -- i vart fall förmår de inte attdra några vettiga slutsatser av denna lärdom.Envetet slår de vakt om diskriminerandeskatteregler, främst riktade mot små ochmedelstora företag.De partier som ingår i regeringen gick till val påatt först sänka de skatter som är mest skadliga förekonomin. är vi där. Syftet med förslagen idenna proposition är att bryta den ekonomiskastagnationen och lägga grunden för en ny period avtillväxt, företagande och utveckling i Sverige.Propositionen är en i en rad av propositioner somalla har detta syfte.Fru talman! har en internationellt sett högförmögenhetsskatt. T.o.m. socialdemokraternamedger i sin motion att skatten har drivit förmögnapersoner utanför landets gränser. Däremot trorsocialdemokraterna inte att detta har inverkat pådessa personers investeringar i . Det äringen särskilt intelligent förmodan. Självfallet påverkat den verksamhet som dessa personerhar drivit eller har varit beredda att starta i Sverige.Sammantaget har skattesystemet drivitframgångsrika, högutbildade och kreativa personerutanför landets gränser i en omfattning som harvarit närmast tragisk för vårt land. Och det har,vilket har kommit bort i debatten, med enhundraprocentig effektivitet hållit förmögna ochframgångsrika utlänningar borta från Sverige.Regeringen och de partier som står bakomregeringen har för avsikt att ändra på dessaförhållanden.Förmögenhetsskatten har sannolikt varitkontraproduktiv -- dvs. den har berövat landet merskatteintäkter än den tillfört. Ett avskaffande avskatten kommer att öka sysselsättningen ochvälfärden i Sverige.Speciellt skadlig och orättvis harförmögenhetsskatten på arbetande kapital i mindreoch medelstora företag varit. T.o.m. förvänsterpartiet tycks det numera ha gått upp ett ljus.Men inom småföretagen skall man nog inte haalltför stora förväntningar med anledning av denhär nyvunna insikten. Dessutom har den alltförstark anknytning till valrörelsen både och irum.Socialdemokraterna är pålitliga bromsare. Så fortdet gäller en orättvisa gentemot landetssmåföretagarkår är man beredd att gömma fråganbakom utredningsmaskineriet -- hur självklar ochenkel frågan än är. Fråga efter fråga har man pådetta sätt sopat under mattan.Även försöker man göra det. I denmotion som man väckt säger man nej, nej, nej.Dessutom kräver man utredning.Fru talman! Proposition 60 är oerhört innehållsrik.Jag hinner inte beröra hela dess innehåll i det häranförandet. Det får därför bli några axplock.Resten får jag återkomma till i mina repliker.Bibehållandet av begränsningsregelns nivå vid75 % innebar att vissa inkomsttagare trotsskattereformen inte fick sänkt skatt. Detta rättas nutill genom propositionens förslag om en sänkningtill . Procentsatsen har valts med hänsyn tillvariationen i kommunalskatteuttag.När förmögenhetsskatten avskaffas blir regelnöverflödig. Den kommer därför att vara avskaffadfr.o.m. taxering.Vid en internationell jämförelse framstår densvenska arvs- och gåvobeskattningen som myckethård. är det uppenbart att möjlighetenatt arbeta för sitt livsverk och att överföra enbetydande del av detta på sina efterkommande ären av drivkrafterna i vårt ekonomiska system. Närarvs- och gåvoskatten utformas måste man ha dettafaktum för ögonen. Om en konfiskatorisk arvs- ochgåvobeskattning infördes, skulle risken varauppenbar att praktiskt taget alla yrkesverksammasliv omvandlades till en produktiv och uppbyggandefas följd av en destruktiv och förbrukande fas.Därför är det kloka åtgärder att dels sänka dennuvarande beskattningen enligt propositionensförslag, dels se över den framtida arvs- ochgåvobeskattningen.Redan då skattereformen diskuterades på partinivådiskuterades nivån för kapitalbeskattningen. Vidden hearing som skatteutskottet hade medanledning av den förestående reformen ställdebåde jag själv och vår nuvarande skatteminister frågor om synen på en skattesats om30 % på kapitalinkomster.Såväl företrädare somdåvarande statsrådet framhöll denstora betydelsen av en internationell anpassning avskatteuttaget inom kapitalsektorn. Jag tolkar detsom en beredskap för en sänkning.Erik sade:''Ett mycket känsligt område är onekligenkapitalbeskattningen, där vårt internationellaberoende blir allt större och våra möjligheter attavvika från omvärlden blir allt mindre.Jag kan alltså mycket väl tänka mig att vi inom eninte alltför avlägsen framtid får vara beredda att seöver kapitalbeskattningen i ett internationelltsammanhang. ''I sitt svar till mig tillade : ''Vi får följautvecklingen uppmärksamt. ''Jag är inte främmande för tanken att ,om han hade haft ansvaret för dessa saker,skulle ha kommit fram till att något behöver göras --och då just det som sker. Att han sedan inteskulle ha fått dagens socialdemokrater, med LarsHedfors i spetsen, med sig är en annan sak.Att det brinner i knutarna betyder mindre för LarsHedfors. Det är tur att vännen inte ärbrandchef i . Om någon hade ringt för attkalla på skulle han säkert ha svarat: Ja,vi kommer, men först skall vi utvärdera branden.Oavsett hur det förhåller sig, fru talman, tycker jagatt det kan vara värt att ha det som jag erinratom i tankarna när frågan om en sänkning avskattesatsen för fysiska personers och dödsbonskapitalinkomster från skall bedömas.Det handlar här om att stärka position ikonkurrensen om investeringskapital.Uppenbarligen finns det motiv för en ännu lägreskattesats. Men inte minst inverkan påboendekostnaderna ger oss anledning att skyndalångsamt.Redan nu kan man förutsätta att sparandetkommer att öka genom den här åtgärden. Därmedblir det en förbättring när det gäller tillgången påriskvilligt kapital. ökar trygghetenbeträffande spararna.Även rörligheten på bostadsmarknaden påverkaspositivt när skatten vid fastighetsförsäljningarminskar.För att kapitalmarknaden inte skall hållas tillbakaär det angeläget att den lägre skattesatsen får gällafr.o.m. vid aktieförsäljningar samt förkapitalförsäkringar och värdepappersfonder.I propositionen föreslår man också attavkastningsskatten på pensionsmedel sänks till10 %, och denna skattesats skall sålunda gälla såvälprivata försäkringar somtjänstepensionsförsäkringar. Förslaget innebär enavsevärd förenkling av hela systemet och en störrerättvisa mellan privat tecknade försäkringar ochtjänstepensioner.De regler för ränteavdragsbegränsning iinkomstskatteslaget kapital som beslutats ärmycket komplicerade. Det är också utomordentligtbetungande för skattemyndigheterna attadministrera och tillämpa reglerna. I propositionenföreslås därför att full kvittningsrätt skall finnasmellan ränteutgifter och alla slag avkapitalinkomster. Den nuvarande ordningen medfull resp. kvoterad avdragsrätt omvandlas ochöverförs till beräkning av skattereduktion förunderskottet. Skattereduktionen blir förunderskott på .