prot · GF0911 · 1991-10-16 00:00:00 — Varför är dessa särskiltpunktmarkerade, när det faktiskt visar sig attskattemyndigheter ofta har betydligt mer att hämtai de stora internationella företagen? Detta är någraexempel på vad jag menar med att densocialdemokratiska politiken har cementerat enmånga gånger negativ grundsyn på de människorsom äger och driver mindre företag.Under en lång följd av år har vi moderater iriksdagen arbetat för att få igenom förslag som skallstimulera företagsamheten. Detta gäller bl.a. inomföljande områden:-- avbyråkratisering och avregleringar-- sänkta skatter-- förbättrad rättssäkerhet-- reformerad arbetsrätt-- förbättrad riskkapitalförsörjningDet förblir kanske för långt att här gå igenom alladessa förslag i detalj. Men jag vill ändå peka pånågra av dem. Det gäller bl.a. beskattningen.Även om vi har kunnat se att den nominellaföretagsskatten har sänkts , är detfortfarande så att småföretagen betalarprocentuellt högre skatter än de större företagen.Den höga svenska arvs- ochförmögenhetsbeskattningen är speciellt allvarlig förmindre företag. kan naturligaöverföringar till nya generationer i ettfamiljeföretag ej ske därför att de kräver extremtlångsiktig planering och speciella arbetsinsatserfrån familjeföretagarens sida. Det är därförglädjande att regeringen aviserar sänkta skatterinom detta område.En annan viktig del gäller riskkapitalförsörjningen,som har berörts. I spåren av den, som vi i efterhandkan konstatera, vidlyftiga kreditgivning som vissabanker och andra kreditgivare har ägnat sig åtunder senare år, har det blivit svårare för mindreföretag att låna. Innovationer av industriellkaraktär eller investeringar i t.ex. hantverksföretaghar fått stå tillbaka. Här gäller det för statsmaktenatt skapa förutsättningar för enskilda att pårealistiska villkor kunna investera i andra företagmed idéer som är utvecklingsbara. Skattereglerna iSverige har varit ogynnsamma i detta avseende.Här finns exempel i bl.a. påfungerande system. Det är min förhoppning att dennya regeringen kommer attlägga fram förslag inom detta område, såsomindustriministern anförde tidigare.Jag tycker också att det borde vara möjligt med ettförenklat redovisningsförfarande för t.ex. mindreaktiebolag. De formella krav som gäller enligtaktiebolagslagen är lika för alla typer av företag.De borde kunna ändras för företag med få anställdaoch låg omsättning utan att det blir till förfång fören fungerande kreditgivning.Herr talman! Jag har tyckt det vara viktigt att redani inledningen av detta slå fast hur viktigtjag tycker det är att vi, genom beslut i ,skapar goda förutsättningar för små och medelstoraföretag att fungera och utvecklas, och jag kanförsäkra att de moderata riksdagsmännen kommeratt verka pådrivande i detta avseende.Näringspolitik-JordbrukAnf. 98 ():Herr talman! I regeringsförklaringen läggs fast attomställningen av jordbruket skall fullföljas. NärSverige träder in i EG skall vi ha en stark ochkonkurrenskraftig jordbruksnäring enligt den nyaregeringen. Ett öppet och levande kulturlandskapskall bevaras. Jordbruket skall användas som enresurs i miljöarbetet.Förutsättningarna för allt detta finns med i denreformering av jordbruket som harbeslutat om och som pågår. Men när man serlitet närmare på vad företrädare för de fyraregeringspartierna har sagt i och i andrasammanhang, undrar man hur det skall bli iframtiden.Den nuvarande jordbruksministern har i tidningenLand sagt att han ställer sig bakom den kampanjsom LRF drev gentemot oss socialdemokrater isomras. Eftersom enigheten är, eller åtminstonehar varit stor om inriktningen av vårjordbrukspolitik, riktade sig kampanjen också i höggrad mot , och ,dvs. tre av de nuvarande regeringspartierna.Betyder uttalande att han ,trots regeringsförklaringen, är redo att riva uppbeslutet om jordbruksreformen för atttillfredsställa LRF på bekostnad avkonsumenterna? Det finns flera tecken som tyderpå det.Jordbruksreformen genomförs i tre steg. Det förstasteget, den interna avregleringen, har påbörjatsoch har bl.a. resulterat i en sänkning avlivsmedelspriserna. Bl.a. har priserna på gris- ochnötkött sänkts, och sänkningen fortsätter. Detta varett av målen för den nya jordbrukspolitiken ochförutsågs av samtliga inblandade parter.Det ledde fram till steg två, anpassning avgränsskyddet för att ge konsumenterna glädje ochnytta av jordbruksreformen. är det tveksamtvad som kommer att ske med gränsskyddet.Jordbruksministern har uttalat sig i tidningar och iradion om att han är beredd att återställagränsskyddet till den tidigare högre nivån. Följdenblir högre livsmedelspriser. Konsumenterna fårbetala notan för jordbruksreformen menundanhålls dess fördelar, sänkta livsmedelspriser.Vi socialdemokrater är angelägna om att ocksåkonsumenterna skall få del av fördelarna avjordbruksreformen. avskattemedlen fördelas hos jordbrukarna för attomställningen skall ske på ett sätt som äracceptabelt för deras trygghet och försörjning. Detär rimligt, och om detta har vi alla varit eniga. Menden sänkning av livsmedelspriserna som följer avavregleringen skall komma konsumenterna till del.Den skall inte leda till ett överskydd som hindrarimporten och som ökar vinsterna hoslivsmedelsgrossisterna.Det tredje steget i jordbruksreformen är ökadkonkurrens. har på förslag av densocialdemokratiska regeringen beslutat om förbudmot samverkan inom livsmedelssektorn. Förbudetgäller också marknadsdelning och kollektivexportfinansiering. Även detta är en viktig åtgärdför att sänka matpriserna.Men det finns olika åsikter också inom dennuvarande regeringen. är etttungt namn på en centerpartimotion som kräver attexportverksamhet i högre grad än vad som ärfallet skall få bedrivas. Det kan betyda att viåterfaller i den gamla regleringsekonomin.Företrädare för , som regerartillsammans med, vill däremot skärpa förbudetytterligare. Vilken linje väljer regeringen?Norrlandsstödet är en stor fråga när det gällerjordbrukspolitiken. fattade beslut omNorrlandsstödets utformning och storlek i våras.Centerpartiet ville då öka stödet ytterligare meddrygt 120 milj. kr. Avser jordbruksministern attfullfölja detta nu?Så till kulturlandskapet. En av storafrågor i valrörelsen var införandet av arealbidrag.Nu begravs detta i en utredning, och så får vi se hurdet går med det. Arealbidrag kräver nämligen nyafriska pengar, som i så fall skulle komma utöver de750 milj. kr. som redan finns anslagna för kultur-och landskapsstöd. För det är väl inte så att mantänker ta från andra stödformer, t.ex.omställningsstödet? Det är för övrigt redanintecknat, som vi ser det. har här enhelt annan åsikt. De vill ju privatisera naturvården,så där finns antagligen ingen förståelse för ett kravpå mera statliga pengar. På vilket sätt villjordbruksministern bidra till bibehållandet av detöppna landskapen?En borgerlig regering skulle garantera en stabiljordbrukspolitik, trodde LRF, herr talman! Det jagnu har sagt tyder inte på detta.Anf. 99 (nyd):Herr talman! Det svenska jordbruket producerar mer livsmedel än vi kan konsumera. Resultatetblir ett stort överskott som måste dumpas påvärldsmarknaden till priser som långt underskriderproduktionskostnaden. Omställningen enligt detlivsmedelspolitiska beslutet syftade till att taresurser från livsmedelsproduktionen i tillräckliggrad för att skapa balans på den inhemskamarknaden. Notan för detta får sedan betalas viaskattsedeln eller genom högre matpriser, ett faktumom givetvis inte är acceptabelt för konsumenterna.Att anpassa jordbrukets kapacitet till det inhemskabehovet kräver en minskning av den odladearealen. Ca har tagits bort 1991,men enligt LRFs beräkningar kan ytterligare250 000--behöva anmälas föromställning. Detta motsvarar cirka en fjärdedel avtotalarealen.En avveckling av den storleksordningen får givetvisstora konsekvenser för både bönderna ochlandskapsbilden. De öppna landskapen kommer attminska drastiskt. Det kommer att leda till en storkapitalförstöring, eftersom det troligen kommer attbli dyrt att återställa om och när behovetåteruppstår. Det kan också leda till arbetslöshet,särskilt i glesbygderna.Herr talman! Det finns inga enkla raka lösningar påsådana problem som tillfredställer alla parter till100 %. Men låt mig få nämna några punkter somrepresenterar ny demokratis sätt att se påproblemet:Det är först och främst konkurrens på lika villkor.Det är viktigt att ge bönderna samma ekonomiskavillkor som sina kolleger ute i . Enligt LRFär svenska bönder kostnadseffektiva om man tittarpå kostnaderna före skatt och pålagor. Ja, de renaproduktionskostnaderna inkl. löner, är faktisktlägre än än motsvarande i t.ex. ochEngland. Med ett sänkt skattetryck skulle svenskabönder vara konkurrenskraftiga. Det är såledesknappast böndernas fel att priserna är höga.EG-anslutningen innebär en mycket stor utmaningför svenskt jordbruk. I en gemensam marknadkommer vi i förlängningen att nå ca 300 miljonerkonsumenter, men konkurrerar vi ocksåmed 7 miljoner lantbrukare. Om de svenskabönderna får samma ekonomiska villkor somdessa, skulle detta kunna ge utrymme för enskildabönder att satsa på nischprodukter. Ett exempel pådetta är giftfria eller miljövänliga livsmedel. EnligtLRF finns det en växande potentiell marknad inomEG där man är beredd att betala extra för sådanalivsmedel. Här har vi en konkurrensfördel i vårtgeografiska läge. En förutsättning är dock, somtidigare nämnts, ett lägre skattetryck.Vi behöver mer virke. Det är bl.a.cellulosaindustrin som behöver detta. En satsningpå skog är en satsning på lång sikt, och den kangöras . Det är vår mening att odling av såväl löv-som barrskog måste tillåtas på en viss del avåkerarealen. Ett landskap med mera skog betydernödvändigtvis inte att man förlorar iskönhetsvärden. Vem tycker t.ex. inte att enekbacke är vacker?Herr talman! Åkermarken är en tillgång. Manmåste se marken som en tillgång, en resurs förproduktion, ungefär som en produktionsapparatinom industrin. Med ett positivt tänkande kan manofta vända ett hot till en möjlighet.Det är politikernas uppgift att se till attförutsättningarna är goda. Men ansvaret förjordbrukets lönsamhet måste i första hand ligga hosjordbrukarna och deras branschorganisationer.LRF måste i högre grad tänka kreativt, man leverinte i en skyddad verkstad. Man kan t.ex.undersöka och utveckla något eller några av deförslag till alternativt utnyttjande av denavvecklingshotande arealen som då och då gespublicitet i pressen. Jag tänker då på välkändasaker såsom kräftodling, golfbanor och andrarekreationsanläggningar, vilt,whiskyframställning -- vilket senast varit påtapeten -- fårskötsel och linodling. Det finns säkerten lång rad möjligheter att utnyttja marken.Jag är övertygad om, herr talman, att vi med ettpositivt tänkande i kombination med en minskningav skattepålagorna kan ge ett lönsamt,livskraftigt jordbruk och ett vackert land att leva i.Det är till för gagn för oss alla, inte minst för våraduktiga bönder. De förtjänar det.Anf. 100 ():Herr talman! handlade debatten omde stora pengarna. Skatter, fonder, ja rent av svartahål i ekonomin diskuterades. Det är säkertavgörande faktorer för landets framtid, men för deflesta människor -- eller för TV-tittarna som hadeförmånen att höra debatten -- föreföll nog debattentämligen abstrakt.Också jag kommer att tala om pengar, närmarebetämt om runt . Omdessa 125 miljarder sägs inte ord iregeringsförklaringen. Ändå berör de varendamänniska här i landet, och måste vi pånågot sätt förhålla oss till dem. Det ärlivsmedelskostnaderna jag tänker tala om.Vi konsumenter betalar i runt tal 125 miljarderkronor för vår mat. Utslaget per invånareblir det . Avbruttonationalprodukten utgör dessa 125 miljarderknappt en tiondel. Det handlar alltså inte precis omsmåpotatis.Vi i anser att det är viktigt att lyftafram konsumentperspektivet pålivsmedelspolitiken, och vi anser inte att dettatidigare har gjorts i tillräcklig grad. Närlivsmedelspolitik eller jordbrukspolitik debatterasframstår det ofta som omlivsmedelskonsumenterna vore en obetydligminoritet i det här landet och böndernasorganisationer en mycket stor majoritet. När detgäller det stora komplex som består avlivsmedelsindustrin, grossister, distributörer,detaljister och deras makt och inflytande över såvällivsmedelspriser som kvalitet, har oftastmycket litet att komma med. Men förkonsumenterna är det inte ointressant vem ellervilka som har makten över maten. Det är mycketintressant vad vi får för de 125 miljarder som vitillsammans betalar för maten.Som bekant har vi i tidigare riktatuppmärksamheten på matkostnaderna. Vårt kravpå slopad matmoms resulterar nu imomssänkningar på livsmedel. Det ärnaturligtvis bra. Men vill också visa på att det finnsen rad andra faktorer som fortfarande fördyrar våralivsmedel eller motverkar en sänkning av priserna.Det vore illa om det skulle ta lika att få uppögonen på folk eller på regeringen för dessafaktorer som det tagit för oss att få igenom kravetpå momssänkning.Även om man letar förgäves iregeringsförklaringen efter vad regeringen tänkergöra för att sänka matpriserna eller för att användaen kanske mer intressant borgerlig angreppsvinkel,anpassa matpriserna till EG-nivå, och även omjordbruksministern kanske kan tänkas säga attkonsumentpriserna inte är hans bord, anser jag ochvänsterpartiet att matpriserna hör hemma i dennalivsmedelspolitiska debatt.Herr talman! Som konsument vill jag ha bralivsmedel med god kvalitet till rimliga kostnader.Jag är beredd att betala skäligt för maten men inteatt betaka för en massa onödiga omkringkostnadersom inte har ett dugg med vare sig kvaliteten ellerkvantiteten att göra. Jag är intresserad av att hatillgång till en butik som jag kan nå utan alltförmycket krångel, och jag är självfallet betjänt av attbutiken bär sig och kan föra ett varierat sortiment.Jag vill veta vad enskilda produkter kostar ochvarifrån de kommer, och jag vill veta vad olikahalvfabrikat innehåller. Jag vill ha vettigproduktinformation, som är begriplig, och jag villinte ha livsmedel med onödiga eller farligatillsatser. Det här är krav som jag delar med enöverväldigande majoritet av landets konsumenter.Talartiden för de här inläggen är kort, så jag skallhär bara ta upp några saker som alldeles i onödanhöjer livsmedelspriserna eller som bidrar till attpressen på livsmedelssektorn varit alldeles för lam,med höga och okontrollerade priser som följd:-- extrapriser, s.k. rabattkuponger och den reklamsom följer i deras spår,-- onödiga, och fördyrande och miljöförstörandeförpackningar,-- koncentration och monopol inomlivsmedelsindustrin,-- svaga konsumentorganisationer och-- nedrustning av konsumentnämnder ellerresurser för lokala konsumentvägledare ute ikommunerna och för litet resurser i skolor förfostran av medvetna och kunniga konsumenter.Vänsterpartiet har tidigare lagt fram förslag somskulle sanera prissättningen och minskareklamraseriet. Vi inser hur betydelsefullt det ärmed medvetna och kunniga konsumenter och hurviktigt det är med lokal konsumentverksamhet.Tack vare får de frivilligakonsumentorganisationerna 2 milj.kr. föratt arbeta med livsmedelsfrågor. Kommer de även ifortsättningen att få detta bidrag?Har jordbruksministern några funderingar omkringmatpriserna och livsmedelskvaliteten? Tänkerregeringen göra något som gagnar konsumenterna,minskar resursslöseriet och ger oss en chans attbedöma pris och kvalitet på vår mat? Kommer vi attatt få en fungerande kontroll på importerad mat?Kommer vi att få behålla prismärkning på enskildaprodukter? Kommer vi att slippa att tvingas betalamiljarder i onödan för extrapriser ochrabattkuponger? Det vore intressant att höra omregeringen har några synpunkter på dessa förkonsumenterna så viktiga frågor.Anf. 101 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tänker i den här debatten kortberöra tre områden: dels frågan om produktion avlivsmedel och användningen av jordbruksarealen,dels frågan om konsumtionen och utvecklingen avbl.a. konsumentpriserna och dels deninternationella framtiden på jordbruksområdet.Vi som lever i är på många sätt enpriviligierad grupp människor i denna värld. Vi haren hög ekonomisk levnadsstandard. Vi har, jämförtmed många andra europeiska länder, storatillgångar i form av land, vatten och en grönskandenatur.Denna närhet till naturen och vårt klimat gör ossmedvetna om naturens kretslopp. Vi, om några,borde alltså ha förutsättningar att inse och på ettförnuftigt sätt ta till vara den generositet somnaturen visar oss, der resurser som den skapar.Detta kräver emellertid en förmåga till respekt ochsolidaritet mellan människor, och mellanmänniskor och natur.De spelregler som vi i regeringen vill skall gälla förutvecklingen i vårt samhälle präglas avlångsiktighet, kontinuitet och framtidstro.Målsättningen att skapa ett samhälle, där vi utanoro och rädsla kan närma oss en framtid somoundvikligen innebär förändringar i förhållande tillvårt samhälle av , måste prägla vårt arbete.Det innebär att skapa förståelse för detföränderliga samhället, för vikten av att hushållamed våra resurser, för en öppnare värld. Det är idetta perspektiv som vi skall se behovet av attstärka det svenska samhällets konkurrenskraft i ettutvidgat europeiskt samarbete, att förbättraförutsättningarna för småföretagsamheten, attbedriva en aktiv regionalpolitik, att ökaanvändningen av de förnybara resurserna i vårtsamhälle och att fullfölja omställningen avjordbruket, som innebär att resurserna inom vårtjordbruk tas till vara på ett förnuftigt sätt.Regeringen avser att leva upp till de mål förlivsmedelspolitiken som under stor enighet ladesfast av -- det nämnde också IngeCarlsson . Det innebär attjordbruket skall kunna lita på att de utfästelser somgjorts kommer att gälla. Härigenom gesförutsättningen för den långsiktiga planering somär en självklar nödvändighet för denna näring, somhar att arbeta med den biologiska klockan, dvs.med det som gror, som växer och som skördas.Att beslut ligger fast innebär också attomställningen inom jordbruket fullföljs, ikombination med de åtgärder som regeringenplanerar för att underlätta små- ochnyföretagandet.Omställningen av jordbruket skall medverka till attvi får en stark och konkurrenskraftigjordbruksnäring, där jordbruket producerarlivsmedel av hög kvalitet men också andranyttigheter, t.ex. miljövänliga råvaror sombiobränsle, och där markens produktionsförmågaoch kunskaperna hos dem som känner marken tastill vara. Att skapa en varaktig marknad förbiobränslen är av grundläggande betydelse för attomställningsarbetet skall bli framgångsrikt.Därigenom bevaras också det levandekulturlandskapet; det tycks finnas en bred enighetom att det skall bevaras.En omställning är också nödvändig i perspektivetav ett EG-medlemskap, som innebär en ökandekonkurrens för såväl jordbruket somlivsmedelsindustrin som vi får bättretillgång till en mångfalt större marknad. Attförbereda oss inför denna situation måste präglainte bara regeringens arbete utanockså hela vårt näringsliv. Det är således som ettled i detta arbete som vi skall betrakta deomställningsåtgärder som vidtas inomjordbruket.Sverige deltar aktivt i arbetet med att uppnå ettavtal inom ramen för . En utgångspunkt fördetta arbete måste vara att ländernas åtaganden iett sådant globalt avtal är likvärdiga och samtidiga.En annan utgångspunkt måste vara att världenslivsmedelsförsörjning inte äventyras.Våra möjligheter att dra nytta av såväl EG-medlemskapet som är i storutsträckning avhängiga av vilken framgång vi har iarbetet med att bekämpa pris- ochkostnadsutvecklingen i vårt eget land.I detta sammanhang är det intressant att komma inpå situationen på livsmedelsområdet. Sedan detjordbrukspolitiska beslutet fattades här i riksdagenhar livsmedelspriserna utvecklats långsammare änkonsumentprisindex. Det har varit ett viktigtresultat av det arbetet. kan vi då ocksåkonstatera att prisutvecklingen har varit mernegativ för jordbrukarna än den har varit positiv förkonsumenterna. Det är ett förhållande som vimåste arbeta vidare med.Det är naturligtvis så -- jag delar på den punktenockså uppfattning -- att desänkningar av priserna och den begränsning avkostnaderna som görs genom detlivsmedelspolitiska beslutet måste kommakonsumenterna till del. Det är viktigt att fullföljaarbetet genom att skärpa konkurrensen i olika lednär det gäller livsmedelsproduktion, distributionoch handel.När vi som konsumenter ställer höga krav pålivsmedlens kvalitet, på livsmedelsproduktion påett miljövänligt och djurvänligt sätt samt på ettöppet landskap, måste vi också ha förståelse för attdet kostar någonting för oss. Det är viktigt att vi,när vi närmar oss , när vi är beredda att gåin i ett EG-medlemskap, ser till att harmoniseraförhållandena i vårt land med EGs förhållanden sålångt detta är möjligt.Jag är övertygad om att , med den inriktningav den framtida jordbrukspolitiken som har en bredförankring här i , kommer att kunnamedverka till en bättre situation när det gällerlivsmedelsproduktionen och livsmedelsprisernasutveckling i vårt land men också till bättremöjligheter att producera bra livsmedel i helaEuropa på en framtida större marknad.Anf. 102 ()replik:Fru talman! tar inte upp såmycket om konsumentpriserna i sitt anförande,men han konstaterar att livsmedelspriserna efterjordbruksuppgörelsen har utvecklats långsammareän övriga konsumentpriser. Det är naturligtvisriktigt. Men det jag undrar är hur regeringen ochKarl förhåller sig till faktorer somfördyrar livsmedlen men som inte på något sätt gerbönderna mer pengar. Det borde alltså vara ettgemensamt intresse för oss att se till attkonsumenterna inte betalar ''i tomme'' förnågonting som livsmedelsproducenterna, dvs.bönderna, inte har sett röken av. Jag tog somexempel de s.k. extrapriserna, rabatterbjudanden,onödig reklam m.m., som har visat sig kostakonsumenterna åtskilliga miljarder kronor omåret -- pengar som bönderna inte får ett öre av utantillfaller andra sektorer i samhället.Det skulle vara intressant att höra om eller regeringen har börjat fundera på omdet är värt att göra någonting åt det här eller om detskall få fortsätta på detta sätt.Det finns också andra saker som påverkarlivsmedelskostnaderna negativt, och det är sådantsom att konsumenterna inte har möjlighet attöverblicka marknaden. Vi har under tidigare årpratat om dålig konkurrens och tendenser tillmonopolisering inom livsmedelsindustrin, ochdetta har nog så viktiga konsekvenser förkonsumenterna.Anser jordbruksministern att det är frågor som ärviktiga att driva i regeringen framöver, eller hur serdet ut i detta fall? Jag och tycker attdet skulle vara mycket intressant att få reda på det.Anf. 103 () replik:Fru talman! Jag är ganska tillfredsställd med detsvar som jordbruksministern gav, nämligen attavregleringens positiva effekter skall kommakonsumenterna till del. Men jag är ändå litet oroad.Jag tänker tillbaka på valrörelsen, där mångacenterpartister och andra klart uttalade att deskulle återanpassa gränsskyddet om de vann valet.Jordbruksministern vet ju att vi har fört en långdebatt om detta tidigare, men han vet också att denhär typen av gränsskydd finns i många EG-länder.Under har dessa ocksåanpassat sina gränsskydd med mellan 6 och 20 %.Tidigare höjde vi ofta gränsskyddet här i ,och då kom det ingen kritik från ellerandra partier, men när vi nu gjorde den häranpassningen fick vi kritik. Vi har i alla fallfolkpartiet och med oss.Jag undrar nu om jordbruksministern kommer attlägga fram något nytt förslag för att återanpassagränsskyddet till det gamla.Jag fick inte heller något svar på frågan omNorrlandsstödet. hävdade ju att detskulle höjas ytterligare, med drygt 120 milj.kr. allaandra partier var vi överens om att den storauppräkningen på var tillräcklig och att den varrättvis, men jag har för mig att jordbruksministernuttalade att detta var oärligt av oss. På vilket sättskall nu jordbruksministern återställa de 120miljonerna? Kommer det någon proposition ellernågon åtgärd?Anf. 104 Jordbruksminister ():Fru talman! frågar om man skalltillåta att konsumenten betalar ''i tomme'' förnågonting som inte produceras.