prot · GE09105 · 1991-05-02 00:00:00 — Men harbiståndsministern faktiskt nått något av ettbottenläge. Biståndsministern har alltså mage attsäga att vi moderater menar att det blir demokratiom vi minskar biståndet till de fattiga människorna.Det är väl att gå väldigt, väldigt långt! Detpåminner om de arbetsmarknadspolitiskadebatterna för en del år sedan, därarbetsmarknadsministern påstod att avsikten medvår politik var att det skulle bli arbetslöshet. Dethär är något liknande, biståndsministern. Jagtrodde inte att biståndsministern skulle använda ettsådant argument mot ett annat parti, att hon skullehävda att vi med avsikt skulle sänka biståndet till defattiga för att det skall bli demokrati. Jag måstesäga att det är uppseendeväckande.Vi ställer på dessa länder det villkoret, att om defortsätter med sin diktatur och inte gör något somhelst för att omvandla landet till en flerpartistat ochföra in demokrati och respekt för mänskligarättigheter, då trappar vi ned biståndet. Men detinnebär, biståndsministern, att biståndet skallåterfå sin nuvarande storlek så fort man i dessaländer vidtar åtgärder med syfte att föra indemokrati.Koppla därför inte ihop olika saker på det sättet!Det anstår inte ett statsråd.Anf. 31 ()replik:Herr talman! Jag vill först korrigera mina yrkandennär det gäller våra reservationer. Jag yrkade i mitthuvudanförande bifall till ett antal reservationer,men jag tar nu tillbaka yrkandena i fråga omreservationerna 35, 110, 121 och 151. Orsaken ärinte att jag inte står bakom dessa reservationer,utan att hanteringen skall bli litet enklare. Jag yrkaralltså bifall till reservationerna 2, 5, 7 och 15. Detär en praktisk åtgärd.Jag vill sedan rikta mig till biståndsminister . Jag skriver under på väldigt mångaav de vackra ord som härframförde -- så gott som allihop. Jag är övertygadom att detta verkligen kommer från hjärtat och ärbiståndsministerns uppriktiga mening. Detlångsiktiga utvecklingssamarbetet är viktigt. Detmåste till en väldig envishet i det sammanhanget.Det är också glädjande att biståndsministern sägeratt vi skall fortsätta att tjata om den procentdebattsom förs här. Det är en viktig debatt, sadebiståndsministern. Jag uppfattar detta som litet avett rop på hjälp, som att biståndsministern säger:Blås på här , ni som försvarar enprocentsmålet!Hjälp mig att stå emot finansen och andra somrycker i pengarna! Jag lovar att vi skall stå upp ochhjälpa till att driva de här frågorna. Det är nämligenett löfte som socialdemokraterna har ställt sigbakom. Jag tror att biståndsministern uppfattar detsom en urholkning, även om jag kan förstå att detär svårt att använda just det ordet.Jag skulle vilja ställa ett par frågor tillbiståndsministern. I samband med att 1 miljardöver en treårsperiod togs från u-landsanslaget tillanslaget för hjälp åt sades det att dettaskulle vara tillfälligt, att det skulle gälla just denmiljarden. Gäller det fortfarande? Skall de 700miljonerna till flyktingar i uppfattas som entillfällig åtgärd, eller är det någonting som skallrulla vidare? Jag vill inte ha som svar att det ärroligt att från liberalerna få höra attsocialdemokraterna skall regera vidare och taansvaret, utan jag vill ha biståndsministerns syn pådetta. Är de 300 miljonerna och de 700 miljonernatillfälliga, eller skall de -- såsom vi uppfattar det --rinna igenom hålet i golvet, det golv sombiståndsministern tidigare sade skulle gälla förenprocentsmålet?Anf. 32 ()replik:Herr talman! Efter att ha hört blir det betydligt intressantare medenprocentsmålet och vikten av det. Dels har vibehovet att driva det gentemot andra länder, somännu inte kommit upp till den målsättning FN sattpå . Vidare har vi principfrågan: Skall viklassa Östeuropaländerna som biståndsländer, ochvad innebär det för andra länders sätt att ge bidrag?Är det inte en stor risk att de tar efter oss och tar avsina medel, som ännu inte uppgår till , kanske0,, och lägger stora delar av detta i ?Många länder har insett att det är intressant att varamed och investera och eventuellt få upp ekonomini öst, för att sedan kunna ha glädje av den för attöka sin egen tillväxt.Lösningen på den principfrågan tycker jag det ärviktigt att vi diskuterar oss fram till.Den fantastiska ökningen på 871 milj.kr. åtsfaktiskt upp av flyktingpengarna 700 milj.kr., ochräckte inte för att täcka Östeuropabiståndet. Detvar inte mycket att komma med.Jag tror att det kan vara bra att vi driver på dennafråga, så att får upp ögonenför att vi inte kan ha ett sådant osolidariskttänkande, utan måste öka biståndssidan.En annan fråga, som inte biståndsministernberörde, men som jag förväntat mig få höranågonting om är biståndet i ett kommande EG-perspektiv. Vi vet att folkrörelsernas möjlighet attpåverka är betydligt sämre inom EG än vad vi ärvana vid. Det kan vara intressant att få reda på vadsom händer med det svenska biståndet i detkommande EG-medlemskapet.Anf. 33 () replik:Herr talman! Det är klart att det är glädjande atthöra anslutningen till enprocentsmålet. Men trotsdet försöker man på olika sätt lägga ut rökridåer fören minskning av biståndet till vad jag förstår0,93 %.Vi har drivit ett arbetepå att uppnå det 0,7-procentsmål som FN lade fastredan 1970. De ansträngningarna har lett till attbiståndet från OECD-världen nu är ellernågonting sådant av bruttonationalintäkten.När regeringen nu är beredd att minska det svenskabiståndet förlorar vi en del av vårargumentationstyngd.Man säger att i ärbruttonationalprodukten per capita likadan som ien del av de bättre u-länderna.Men detsamma skulle man förmodligen kunna sägaom vissa utkantsområden i . När vi nu harförhandlingar med EG och kanske också blirmedlemmar, kommer de länder i somhar svaga regioner att ställa tuffa tag på att vi skallbidra till de fattiga delarna av södra också.Var skall de pengarna tas? Jag tycker att det skullevara välgörande att få höra ett statsråd sägaatt de pengar som eventuellt kommer att utbetalasdit -- det rör sig om många miljarder som skall gåtill de eftersläpande regionerna -- inte till någon delkommer att tas av biståndspengar.Anf. 34 Statsrådet ():Herr talman! Först ett tack till förde vänliga orden. Jag tycker denna debatt ärintressant och vill gärna vara med så mycket jagkan.Jag ställde frågan till om detta medatt ni vill ta bort biståndet -- om inte på en gång såpå sikt -- från 12 av de 19 programländerna, om deinte utvecklar sig i den riktning ni önskar. Om dettaställningstagande är genomtänkt måste ni hafunderat på vad ni gör om det inte blir som niönskar. Menar ni att ni då inte skall avbryta? Har niinte någon alternativstrategi? I så fall är detta baraett inrikespolitiskt slagträ i debatten.Jag ber än en gång att få ställa frågan: Vilka länderbland de fattiga afrikanska länderna kan ni finnasom uppfyller era krav på mottagarland för svensktbistånd? Ni måste i alla fall kunna ta fram några. Iannat fall tycker jag att det ni håller på med ärmycket schablonartat och bara en inrikespolitiskträta.Jag fick en direkt fråga vad som händer när Ugandablir programland. Vi har haft samtaloch överläggningar med ugandiska regeringen omdet bistånd som finns spritt på många händer.Det kommer att gå till på samma sättfortsättningsvis, även om det skrivs ett papper omdetta med den ugandiska regeringen. Fortfarandekommer det att vara den svenska kooperationen,Röda korset, , ,osv. som är aktörerna. Vi kommerinte att ha egen biståndsnärvaro ens i , utandet är via enskilda och internationellaorganisationer som vårt bistånd kommer att gå.Så till procentdiskussionen. Jag menar att det ärviktigt att ställer upp förenprocentsmålet. När jag pekar ut idet sammanhanget, -- det verkarsom om inte märkt det -- är det intedärför att accepterat flera avregeringens förslag när vi tittar på vad som ärinnehållet i en procent, utan det är därför attmoderaterna föreslår en minskning på nästan 1miljard utöver detta. Det kan ändå inte PärGranstedt bortse ifrån och stryka över medhartassen. Därmed går ju kraftigtunder enprocentsmålet och skiljer ut sig från allaandra.Sedan kan vi andra, som ställer upp förenprocentsmålet, diskutera vad man kan accepterasom bistånd inom denna ram. Jag har tidigare gjortklart att jag inte tycker det är särskilt ärorikt att nuföra in asylkostnader för flyktingar från ibiståndsanslag. Jag hade helst önskat att dettaskulle fortsätta att finansieras överarbetsmarknadsdepartementets budget. Men dettaär helt enligt reglerna i OECDs biståndskommittéDAC. Därmed är det inte underligt att vi i ensituation med starka budgetbegränsningar på ossfrån alla områden gör på detta sätt och tar in dennakostnad inom biståndet. Det beror påhur budgeten kommer att se ut fortsättningsvis.Så Östeuropabiståndet. Man måste ha klart för sigvilka siffror man talar om. Det gäller 900 milj.kr. , alltså 300 miljoner . Det är avhela biståndsvolymen.Men jag vill gärna säga här att denna miljard nu äruppe i 1,7 miljarder eller så, och jag tror att inomen treårsperiod kommer den säkert att vara uppe i2 miljarder. Men det är andra departement somställer upp med de tillkommande medlen. Dettycker jag är bra. Det tyder på att vi fått ettdiversifierat intresse och ansvarstagande i vårtfinansiella samarbete med Östeuropa.Det är inte så lätt att svara på hur länge vi behöverha bistånd. Det beror på utvecklingen i Östeuropa.Vi är och har att se påutvecklingen. Jag har svårt att bedöma hur detkommer att vara om tre år.För att fortsätta huvudräkningen: enprocentsmåletsom vi alltså upprätthåller innebär en ökning på871 milj.kr. Dessutom har jag föreslagit en annananslagsteknik vad gäller Världsbankensutvecklingsfond . Det gör att vi får lossytterligare 422 milj.kr. för användning som normaltbistånd.Detta innebär att vi tar av en stor ökning och enredan stor volym när vi bekostarÖsteuropabiståndet inom biståndsramen. Därmedtycker jag att man inte behöver skämmas för detta.Det finns ingen utfästelse till något u-land som vidärmed behövt nagga i kanten. Se påAfrikabiståndet -- det sker en mycket kraftigökning detta år.Slutligen till och : EG-biståndet är en intressant fråga. Menvårt samarbete med EG är ännu ganska mycket i sinlinda, vi håller på att lära oss mera om det. Vi harlänge haft ett nära och gott samarbete med demsom står för EG-biståndet. Detta är ett stort ochbetydelsefullt bistånd ute i världen och någontingsom man skall ha stor respekt för, tycker jag.Några samarbetspartners -- de som brukar kallaslike minded -- som och har ocksåfunnit att de kan spela en mycket stor roll i EG-sammanhang och på ett progressivt sätt påverkaEG-biståndet. Därmed vill de gärna ha oss medsom ytterligare en partner i det sammanhanget.Det sker nu en analys, och vi kommer tillsommaren som en del i en analys av olika områdenför vad EG-medlemskapet betyder för , attockså visa vad EG-biståndet kommer att betyda. Viskall alltså svara på det litet senare.Sedan var det fråga om var EGs regionala fonderskulle betalas någonstans. Jag kan inte tänka migatt dessa regionala fonder som finns inom EG skallbetalas av biståndsanslaget.Anf. 35 får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.Anf. 36 () replik:Herr talman! Jag hade hoppats attbiståndsministern skulle ta tillbaka det lågaargument som förekom i hennes huvudanförande,men hon har ju en chans till att göra det. Jag skullealdrig komma på tanken att misstänkliggöra minmotståndare på det sätt som biståndsministern härhar gjort. Jag sade i den arbetsmarknadspolitiskadebatten att jag aldrig skulle kunna tänka mig attmisstänkliggöra för att medavsikt föra en sådan politik att det blevarbetslöshet. Sedan tog det slut. Jaghoppas att också denna typ av argumenterande kanta slut.Däremot ligger det mycket i att biståndsministernställer frågan till mig vad det är för andra ländersom vi skall satsa på. Jag har också funderat på detoch vi har diskuterat den frågan, men vi har intekommit så mycket längre.Samtidigt vill jag säga att om skulle ställasådana villkor, att vi trappar ner biståndet på ettantal år -- fem, sex, sju eller åtta -- då är jagövertygad om att det skulle hända saker med dendemokratiska utvecklingen i många av dessa tolvländer, kanske t.o.m. i alla. Under dessaförhållanden är vårt förslag till bistånd detsammasom biståndsministerns, för att gå tillbaka till denträta vi nu för.Skulle vi dessutom få det så att vi kunde påverkaandra länder, alltså följa den tanke i sin artikel i , dåskulle det gå ännu fortare med den demokratiskautvecklingen i dessa diktaturer.Sedan bara en sak som jag inte hann med i förrainlägget. Biståndsministern säger nu att hon inteträffat så många statschefer och diktatorer underden här treårsperioden och kunnat tala allvar meddem. Men, säger hon, vi talar med de andrarepresentanterna för de här regimerna:skogsministern hit och samordningsministern där.Vidare sade biståndsministern att andra i hennesomgivning, hennes medarbetare, talar med dem.Det är litet blåögt -- ursäkta att jag säger det. I ettland där man har en diktator är det han sombestämmer. Människor runt omkring honom --t.ex. på olika ministerposter -- sitter ofta där påhans villkor. Att tala med dem om det här viktigatror jag inte betyder så mycket. Att tala medstatschefen, diktatorn, kan, tror jag däremot, såsmåningom ge resultat tillsammans med att ställarejäla villkor.Anf. 37 () replik:Herr talman! Först till frågan om enprocentsmålet.Lena försöker fortfarande gemoderaterna en särställning. Jag håller gärna medså långt att det är klart att är värst.Socialdemokraterna skär ned med 1 miljard iförhållande till enprocentsmålet. villskära ned med 2 miljarder i förhållande tillenprocentsmålet. Det är klart att det är engradskillnad, men det är inte en artskillnad. Ni hardet gemensamt att ni faktiskt går ifrånenprocentsmålet.Nu hänvisar till attförfaringssättet med asylkostnaderna är godkänt avDAC. Men vad har det med saken att göra? Vårtenprocentsmål är inte en utfästelse i förhållande tillDAC, utan det är en utfästelse som riksdaghar gjort i förhållande till . Det är enrelation mellan och de som vi haråtagit oss att hjälpa, och de har nog inte godkäntdet här. Vi har alltså gått ifrån den utfästelse somSveriges riksdag gjorde . Detkommer vi inte ifrån, oavsett vilka principer DACtillämpar när man där räknar på sitt 0,7-procentsmål.Jag tycker uppriktigt sagt att det är viktigt att vi ärsakliga i debatten. upprepadedet sade om den stora ökningenpå 875 miljoner. Jag vill bara påminna om denkommentar jag då gjorde, nämligen att denökningen är bara luft -- det är en nominell ökning.Den räcker knappast till att täcka inflationen. Detfinns inga reella nya pengar. Vartenda öre som gårtill asylkostnader och till innebär mindreresurser till de fattiga länderna.Sedan påstår att det är en storökning av biståndet till . Det är ett myckethäpnadsväckande påstående. Jag gjorde ett hastigtöverslag och kom fram till att det var ennettoökning i löpande penningvärde med ungefär30 miljoner, och det skall då täcka inflationen förett anslag på två och en halv miljard. Vad detinnebär är att vårt bistånd till minskarkraftigt i reala termer. Det är naturligtvis en följdav att vi använder pengarna till annat -- tillasylkostnader i och till stöd till Östeuropa.Det här har konsekvenser för vårasamarbetsländer, t.ex. i -- det kommer viinte ifrån.Men det är också viktigt att vi tittar på hur pengarnaanvänds, och där vill jag igen påminna om den nyainriktning som har skett av de svenskabiståndsprioriteringarna. Man har gått ifrån attsatsa på ländernas prioriteringar och över till attsatsa på prioriteringar. Det är endebatt som jag tycker att vi borde fördjupa iframtiden.Anf. 38 ()replik:Herr talman! Man kan fråga sig hur långt enminister kan gå när det gäller att erkänna ett feleller ett misstag. Biståndsministern har inte här tillstått att man har gått ifrån enprocentsmålet.Men biståndsministern har i alla fall gått så långt atthon har sagt att det som föreslås inte är särskiltärorikt; det var så biståndsministerns ord föll närhon skulle sätta något slags epitet på det förfarandemed en miljard av biståndspengarna som vi taladeom. ''Inte särskilt ärorikt''. Det är det förvisso inte!Jag tar det som ett erkännande avbiståndsministern att hon hade velat göranågonting annat, men till detta är hon nu nödd ochtvungen. Det är klart att det då inte är lätt attförsvara det -- det är en sjuk sak.Nu tvekar inte biståndsministern heller när detgäller att fortsätta rulla de här miljonerna, t.ex. tillÖsteuropa, inom enprocentsramen. Jag hade denuppfattningen att detta var -- jag har för mig att detsades i biståndsdebatten -- enengångsföreteelse. När de här tre åren var slutskulle det upphöra. Men låter det annorlunda.Det är på det här sättet socialdemokraterna hargjort gång efter annan . Jag harframfört det i mitt inledningsanförande. Jag tänkerpå alla de gånger då regeringen har lagt utdimridåer och dribblat med biståndet.Påståendet att Östeuropabiståndet och biståndettill flyktingar i inte naggar på biståndet tillu-länderna håller inte. Precis som och om igen har sagt haltar det resonemanget.Det är förvisso inte särskilt ärorikt att föra detresonemanget!Något har vi lärt oss av den här debattomgången,tycker jag, och det är att biståndsministern slåssganska ensam i regeringen för enprocentsmålet. Vikommer från vårt håll att hålla den låganbrinnande. Enprocentsmålet är ett åtagande, det ären viktig signal till andra länder. Det är en felaktigsignal att nu på vårt håll -- i ett av världens rikasteländer -- börja darra på manschetten när det gälleratt vara solidarisk och uppfylla våra löften.Anf. 39 ():Herr talman! När vi träffar företrädare för tredjevärlden märker vi en stark oro för utvecklingen närdet gäller biståndet. Som exempel tar mankantringen när det gäller synen på biståndet tillÖsteuropa och även vad som kommer att inträffaunder EG-anpassningen.Vi har redan fattat beslutet att uppdra åt regeringenatt söka medlemskap i , och det är först efterdetta beslut som man nu håller på att utredaoerhört centrala frågor för helautrikespolitik, inte minst synen på alliansfrihet ochneutralitet. Men det är tydligen också så att maninte tänkt igenom konsekvenserna för biståndetinnan man slog in på linjen att söka medlemskap iEG. Det sista beslutet när det gäller riksdagensmöjligheter att förhindra en medlemskapsansökanfattades för övrigt i dag.En konsekvens som väl de flesta av analytikerna äröverens om är att vi i och med ett medlemskap fårett oerhört starkt tryck på oss att minskaskattetrycket här i landet, och det kommernaturligtvis också att få konsekvenser för förmåganatt genomföra ett bistånd.Det gläder mig att vi fick beskedet att medlen till deregionalpolitiska insatser som skall göras främst isödra inte kommer att tas från biståndet.Jag skulle vara glad om även företrädare för deborgerliga partierna kunde göra en sådanutfästelse.Anf. 40 ()replik:Herr talman! Enligt DAC-reglerna är det okej attnu, i ett kärvt läge, använda 700 miljoner avbiståndsmedel till vår flyktingpolitik, sägerbiståndsministern.För det första kan man då fråga: Kan det kärvaläget möjligen ha ett samband med denskatteuppgörelse som har träffats med ?För det andra kan man fråga: Är det inte så att vihar fört en dålig flyktingpolitik, som lett till att vi idet här läget har fått exeptionellt stora kostnader?Jag talade i mitt anförande litet grand om globalhållbarhet för utvecklingen. Det är då intressant attur EG-perspektiv titta på vad som är hållbartlångsiktigt på en enda jord. EG är ju framför allt enekonomisk sammanslutning där man strävar efterekonomisk tillväxt. Det kan i och för sig vara bra,om det är globalt hållbart. Stämmer det med deninternationella solidaritet som vi vill driva -- ochsom jag antar att även socialdemokraterna villdriva -- med en bättre fördelning av jordensresurser? Eller skapar man nu ännu mer avbiståndsberoende , där man medenprocentsmål och annat köper sig fri för det manegentligen roffar åt sig av del av kakan?Anf. 41 Statsrådet ():Herr talman! är mycket snabb imånga avseenden. Han är också snabb ihuvudräkning, men det kan då också bli litet fel.Det är så att det som vi när regeringens budget gårigenom ger till innebär en avsevärdökning. Sedan skall man också komma ihåg attäven om vi kan tycka att det är inflationspengar --pengar som beror på en inflationsuppräkning iSverige -- så är det reala pengar för . Dethar faktiskt varit så konstigt -- ja, så illa, kan mantycka -- att ju högre inflation vi har haft i ,desto mer har vi kunnat överföra till u-ländernarealt sett. Det är tekniken som är sådan.Karl-Göran Biörsmark! Det är klart att det är så attvi alla skulle ha önskat göra mer -- det må gällabiståndsområdet eller andra samhällsområden. Detfinns ingen av oss politiker som vill skära nednågonstans -- av ren självbevarelsedrift, egentligen.Ingen vill strama åt eller begränsa. I varje fall gällerdet oss socialdemokrater -- det kan jag lova.Det är bara så att vi har ett budgetläge som vifaktiskt måste se i vitögat och göra något åt. När vii höstas tog in asylkostnaderna för u-landsflyktingari biståndsbudgeten var det just i en situation därman på nästan alla samhällsområden drog åtsvångremmen en del. Då fick också biståndet varamed. Som jag har sagt tycker jag inte att just det ärnågonting att vara särskilt stolt över -- det är, somjag har sagt, inte särskilt ärorikt. Men gårdet ju att försvara just därför att detta accepteras iOECDs biståndsregler. I andra sammanhanganvänder man väldigt gärna OECDs biståndsreglerför att tala om vad vi får och inte får göra. Det härfår vi alltså göra och ändå räkna det som bistånd;det ingår i enprocentsramen.Alf Wennerfors upprörs över att jag talar om attden minskning som blir konsekvensen avmoderaternas avvecklingsplan för bistånd i tolvländer kommer att drabba fattiga människor. Detkommer att öka fattigdomen i de länderna.När litet troskyldigt säger att hanupprörs över det tror jag att det är så att han intemåtte ha insett vad det är föreslår. avveckla eller minska ett bistånd som har enfattigdomsinriktning, drabbar det dessa människor.Det drabbar inte den här diktatorn som AlfWennerfors talar om. Den personen får faktisktinget bistånd.Jag måste faktiskt också protestera mot det härsättet att räkna upp en mängd framför alltafrikanska länder och deras statschefer ochomnämna dem som diktatorer. Jag har en gångtidigare här i kammaren sagt att jag upprörs av attexempelvis uttalar att en sådanman som presidenten i , Mwiny i, denne isitt umgänge med kollegor i regeringen så timideman, skulle vara diktator. Det tycker jag faktiskt ärmycket obehagligt och mycket upprörande. Detgäller inte bara den presidenten, det gäller mångaandra också. Jag kan försäkra attjag har talat med alla statscheferna i de länder vi harbiståndssamarbete med, om nu det skulle vara ettargument i sammanhanget. Jag tycker inte att detenbart skall handla om statscheferna, utan detmåste föras en dialog på alla nivåer för att främjademokratin.Tredje vice talmannen anmälde att ,, , och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker.Anf. 42 ():Herr talman! Flyktingsituationen i världen är i dagmycket allvarlig. Flera av talarna har tidigareberört detta. Vi har t.ex. genom televisionen underde på mycket nära håll kunnatfölja en grupp flyktingars olidliga förhållanden,nämligen det kurdiska folkets flykt undan diktatorni . Biståndsministern har också redogjort förintrycken från sin resa i det aktuella området.Men detta är tyvärr bara en liten del av alla deflyktingar som finns i världen. Människor flyr frånförföljelse eller på grund av väpnade konflikter,inbördeskrig, miljökatastrofer eller ekonomiskaoch sociala problem. Enligt UNHCR -- FNsflyktingkommissariat -- uppgår antalet flyktingartill omkring 15 miljoner. Huvudparten av dessafinns i tredje världens fattigaste länder. Det finnsdessutom minst lika många potentiella flyktingarsom inte passerat nationsgränser, s.k. displacedpersons, vilka inte omfattas av det internationellaskydds- och hjälpsystemet.Flyktingproblemen är svårast i .