prot · GE09105 · 1991-05-02 00:00:00 — Vi från liberalerna arbetarbåde för ett högre och för ett effektivare bistånd.Hur vi tänker använda den ytterligare miljard somvi föreslår utöver regeringens biståndsförslag, harjag här gett några exempel på.Vi betonar alltså vikten av humanitärt bistånd,åtgärder för familjeplanering, åtgärder förhandikappade och för barn, men också en kraftighöjning av katastrofbidrag, bistånd kanaliseratgenom enskilda organisationer och FNs olikaorgan.Jag ställer mig bakom fp-reservationer men yrkarbara bifall till reservation nr 45 och nr 118.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.6 § (forts.) Internationelltutvecklingssamarbete (forts. UU15)Anf. 64 ():Fru talman! Låt mig säga att jag tar till mig detfaktum att mer än dubbelt så många kvinnor sommän har anmält sig till debatten i detta ärende.Även i den närvarande församlingen är kvinnorna imajoritet. Det är en markering av att frågor avglobal signifikans är väsentliga.Fru talman! Jag menar att det måste varavårt mål att avveckla biståndet fullständigt. Förstmåste dock vår målsättning vara att avvecklabehovet av biståndet.Jag tänker på den gamla fabeln, där vår hjälte stårvid en flod och en drunknande kommer flytandenedför floden. Vår hjälte, som är en bra simmare,hoppar i och räddar den drunknande. Straxdärefter kommer ännu en kropp nedför floden.Denne drunknande räddas också av vår hjälte. Närden tredje drunknande kommer flytande nedförfloden misstänker vår hjälte att någontingmöjligtvis kan vara fel. Mycket riktigt, ovanförflodkröken, uppströms, står en elak buse och kastari folk. Vår hjälte har upptäckt att det kanske ärroten till det onda som skall angripas.Jag vill inte beteckna som den elakebusen i den här fabeln, utan det är snarare denabstrakta skuldbördan.Vi ger bistånd till världens fattiga länder. Detbiståndet är i många fall inte så stort som den räntadessa länder betalar till i-världen. Förhållandet ärfullständigt omoraliskt. Det är också farligt. För envärld som skall leva i fred på lång sikt kan detta intefortsätta. Vårt väsentligaste angrepp måste gällaskuldbördan. Alla krafter måste sättas till för attlösa det problemet.Fru talman! Vi har i en motion föreslagit ettskuldbördesbyte av mer okonventionellt slag.Sådana byten som har förekommit, och somhar varit framgångsrika, har varit byten avskuldnedsättning mot naturvärden. I flera andra länder har åtgärder vidtagits inaturvårdssyfte mot nedsättning av skuldbördan.Det har gått till så, att frivillig organisationer ochnaturskyddsorganisationer har köpt in ''begagnadeskulder''. Man har återlöst skuldpapper mot attregeringarna har förbundit sig att skydda områden.Vi känner till dessa metoder. De är beprövade.Det vi har föreslagit är en något annorlunda metod,nämligen att man skulle angripa de starka militäraupprustningar som har gjorts. I många av dessautvecklingsländer går en mycket stor budget just tillkostnader för vapen. Man skulle i så fall bytavapenskrotning mot skuldnedskrivning. Det är inteologiskt, eftersom många av skulderna haruppkommit i samband med att vapen har köpts inoch upprustning gjorts. Det är givet att dessa ländermenar att deras vapen har en funktion. Man måstetitta på den regionala balansen. Närliggande ländermåste göra en sådan nedrustning.Givetvis skall detta också följas av nedrustning i i-världen. Men den frågan hör hemma i andrabetänkanden.I det här fallet har vi föreslagit en metod. Den haravvisats av utrikesutskottet, såvitt jag förstår utannågon särskilt bra motivation. Jag hoppas attframtida utrikesutskott skall kunna diskutera denhär metoden litet djupare och kanske komma framtill ett annat ställningstagande.Anf. 65 ():Herr talman! är en av de störstabidragsgivarna i världen när det gäller att stödjafamiljeplanering. har också under ett antalår ökat anslagen både till UNFPA och IPPF och detbetyder mycket för dessa organisationer. Jaghoppas att detta kan fortsätta även i kommandebudgetar.Men det är också viktigt att familjeplaneringkommer med i det bilaterala biståndet. Det gälleratt få de mottagande regeringarna att förståbehovet av familjeplanering i sina nationer.Världens befolkning är ca 5,3 miljarder, ochdet föreligger en risk, om inget görs, för att enfördubbling eller t.o.m. en tredubbling kan kommaatt ske nästa år.Att sätta upp mål för familjestorlekarna, somman t.ex. har gjort i och , leder tillminskat antal barn i familjerna, även om man intenår målet. Det är viktigt att få hela nationen attställa upp. Det gäller därför att få med far- ochmorföräldrar och se till att deras förhållanden påålderdomen kan ordnas, så att de inte blir beroendeav att ha för många barn. Det är därför viktigt attSverige vid all biståndsgivning arbetar för att fåmottagande regering att inse behovet avfamiljeplanering och behovet av att förbättrasituationen för kvinnorna.I denna satsning måste ingå utbildning av både mänoch kvinnor. Männen måste vara medvetna om attde också har ett stort ansvar när det gällerfamiljeplaneringen. Det är de fattiga, outbildadekvinnorna som har de flesta barnen och de tyngstajobben. I är det bara avkvinnorna som kan läsa och av männen.Därför måste de preventivmedtoder som användsvara enkla att tillämpa.Men det är också viktigt att en utbyggnad avmödra- och barnhälsovården sker, så att de barnsom föds verkligen överlever.Fru talman! Jag har i en motion, Ub515,tillsammans med några andra socialdemokraterföreslagit att en professur i internationellmödrahälsovård inrättas. Först vill jag säga att jagär glad åt att motionen har blivit överflyttad tillutrikesutskottet från utbildningsutskottet. Dettahar medfört en mycket positiv skrivning och enförståelse för behovet av en sådan professur. Detsaknas en institutionell bas i vad gällermödrahälsovård i . Därför är det svårtatt bedriva tillfredsställande konsultverksamhet,forskning och undervisning här.SIDA, frivilligorganisationerna och andrabiståndsgivare har regelbundet behov av konsulterför att utvärdera och förbättramödravårdsbiståndet. Behovet av ett svensktobstetriskt kunnande när det gällerbiståndsverksamheten, utbildningen ochforskningen är stort.U-landskvinnornas hälsosituation, vilken på ettavgörande sätt är knuten till barnens överlevnad,ägnas liten uppmärksamhet, trots att barn ochkvinnor i reproduktiv ålder utgör av allamänniskor i tredje världen. Kvinnorna står närmastsina barn. Omsorg, amning, hygein, förståelse ochmotivation är avgörande för barnenshälsosituation. Kvinnornas egen hälsa blir då avavgörande betydelse.Närmare 70 % av tredje världens kvinnor fåraldrig kontakt med mödravård, förlossningsvårdeller hälsovård över huvud taget i samband medgraviditet och barnsäng. Släktingar, traditionellamedicinmän och andra lekmän utsätter ofta dessakvinnor för livshotande ingrepp i brist på rimlighälsovård under hygieniska betingelser.Ca en halv miljon kvinnor i , 500 000kvinnor, dör i graviditets- ochförlossningskomplikationer, vilka varit möjliga attförebygga i nära nog samtliga fall. Detta motsvararen jumbojetkatastrof, med 250 kvinnor ombord påplanet, dygnet runt och året om.Barn till kvinnor som omkommit, i graviditets- ellerförlossningskomplikationer, löper risk attdö innan de uppnått ålder.Till detta skall läggas spridning av HIV/aids, som ärmycket omfattande i . T.ex. av allanyfödda i har HIV-smitta, förutom andraSTD-infektioner.Först har en opinion i i-länderna börjat växa fram som tagit fasta på dessafakta och sålunda belyst vår dåliga beredskap ochvår bristande kunskap om realiteterna för u-landskvinnorna. Medan barnen länge varit i fokusför biståndet, har u-landskvinnorna mest varitmålgrupp för barnbegränsande åtgärder. träderbilden av u-landskvinnornas undermåliga hälsaklarare fram. Familjeplanering är en viktig del i enmer omfattande mödrahälsovård. Medmödrahälsovård menas i detta sammanhanghälsovård för den gravida kvinnan, för kvinnanunder förlossning, för den ammande kvinnan ochför kvinnan med små barn.I finns det inte någon sammanhållensakkunskap på detta område. Men några svenskaläkare har genom personliga forskningsinsatser i u-land gjort området känt och även väckt ett intresseför internationell mödrahälsovård. Enförutsättning för ett växande svenskt engagemangpå detta område är att betingelser skapas i ,så att denna resursbas kan tryggas. Detta skullekunna, som vi framför i vår motion, ske genom atten institution byggs upp för att stimulera forskningoch kunskapstillväxt på området.Att det lönar sig att satsa på mödrahälsovårdframgår av det faktum att för hundra årsedan hade samma höga dödlighetstal vidförlossningar som har i dag.Genom att bygga upp en särskild bas i Sverigeskulle vi kunna göra stora insatser förmödrahälsovården i u-länderna.Vi anser att en forsknings- och undervisningstjänstpå professorsnivå bör inrättas i syfte att möjliggöraen samlad svensk satsning på u-landsinriktadforskning och forskarutbildning inommödrahälsovården.För att få ut så mycket kunskap som möjligt är detangeläget att ämnesområdet knyts till en svenskklinisk och gynekologi samtatt klinisk verksamhet utgör en del av professuren.Ett skäl till att detta är angeläget är att utländska u-landsforskare som skall kunna geforskarutbildning i sitt hemland, med stöd frånföreträdare för ämnesområdet i , nästanalltid är kliniskt verksamma läkare.Syftet med en sådan tjänst är således att utvecklaoch värdera metoder för att förbättra kvinnorshälsa i u-land -- med särskild tonvikt på kvinnorshälsa i samband med graviditet, förlossning ochamningsperiod.Med hänvisning till det anförda yrkar jag bifalltill utskottets hemställan i betänkandet. Men jagvill understryka att jag återkommer till riksdagenmed nya motioner ända fram till dess attprofessuren är inrättad -- detta inte för min egenskull eller för professorns skull utan med tanke påde utsatta kvinnorna i tredje världen som behöverallt vårt stöd.Anf. 66 ()replik:Fru talman! talar här ingående omvikten av familjeplanering och av satsningar på u-landskvinnorna. Biståndet måste i störreutsträckning vara en hjälp för kvinnorna. Då skullejag vilja säga till att det vore bra omvi i kunde få stöd för våra reservationeri det avseendet. Vi lägger ju tonvikten vid just dettamed hur viktigt det är att satsa på familjeplanering.Vidare understryker vi vikten av att dettamöjliggörs genom FNs befolkningsfond och genomIPPF. Genom att vi ger ett rejält stöd blir detmöjligt att åstadkomma en bättre situation förkvinnorna.Sedan gäller det UNIFEM, som vi i folkpartietliberalerna tycker är en organisation som sysslarmed just de frågor som vi anser vara angelägna.Såvitt jag förstår tycker också att dethandlar om angelägna frågor. Jag hoppas alltså påett stöd för våra förslag om ytterligare satsningar pånämnda organisationer.Anf. 67 () replik:Fru talman! Ni i anser er tydligen hamycket gott om pengar för dessa ändamål. Jagskulle också gärna vilja höja anslaget. Men jag vethur ekonomi ser ut. Regeringen har höjtbidraget till både UNFPA och IPPF. I Europarådethåller jag på med en rapport omUNFPAs verksamhet avseende 1990. Som jagtidigare har sagt är en av de störstabidragsgivarna. Det är endast , Hollandoch som står i paritet med Sverige.När jag är ute och reser känner jag alltid stolthetöver generositet i dessa hänseenden. Jagskulle vara mycket glad om ni i ochövriga partier kunde påverka era kamrater i andraländer -- t.ex. i , , ,och -- så att det blir större bidrag.Det gäller verkligen att se till att så sker, så att FNfår det stöd som behövs.Jag tycker att -- numera höjs ju det härbidraget -- gör en stor insats. Med deräntekostnader som vi har i -- nu rör det sigom 60 miljarder -- och som vi får kämpa med efterden borgerliga regeringstiden är det inte särskilt lättför regeringen att höja anslagen särskilt mycket.Ändå sker det en höjning , och det tyckerjag är mycket positivt.Men, som sagt, se till att era partikamrater i andraländer också kämpar för större biståndsanslag!Framför allt gäller det , somverkligen bidrar med små summor.Anf. 68 ()replik:Fru talman! Socialdemokraternas svek vad gällerenprocentsmålet har diskuterats mycket härtidigare . Jag tänker inte förlänga dendebatten. Men jag vill säga att om man inte hadesvikit på den punkten, skulle det ha funnitsmöjligheter att verkligen satsa på så här angelägnasaker. Tydligen har och jag sammauppfattning i detta avseende. I varje fall är detsvårare att driva på internationellt om man självsviker beträffande det mål som man har satt upp tillförmån för de fattiga. I reala termer handlar detfaktiskt om en nedskärning.Anf. 69 () replik:Fru talman! säger att vi svikerbeträffande enprocentsmålet. Men det kan jag intehålla med om. I stället ökar vi ju anslagen varje år.Det har vi gjort under ett flertal år. För några årsedan stod det emellertid stilla när det gälleranslagen. Under ett par års tid återkom IrisMårtensson och jag med motioner i det härsammanhanget. Det har lett till ökade anslag. Jagär glad över det stöd som kommer från andrapartier. Men med tanke på läget tycker jag attregeringen i det här skedet har gjort allt som varitmöjligt att göra.I nämnda rapport trycker jag på detta med att detär viktigt att andra länder ökar sitt bistånd. Det fårju inte vara så, att enbart vissa länder skall bära denstora bördan. Alla i-länder måste delta i detsammanhanget. Jag tänker då bl.a. påStorbritannien. Där har man verkligen skäl att ökasitt bidrag.Anf. 70 ():Fru talman! Jag har också tidigare här i riksdagenväckt en motion om utvinning av bladnäring. Jagkan inte låta bli att återge vad utrikesutskottetskriver i betänkandet: Utskottet har med intressetagit del av vad som i motion U247 framförts omfördelarna med att utvinna bladnäring. I likhet medvad som ovan anförts om möjligheterna att medbiståndsmedel stödja utvecklingen av anpassadteknik anser utskottet att även stöd till utveckladteknik för att utvinna bladnäring bör kunnaövervägas av biståndsmyndigheterna.Den här skrivningen är väldigt positiv. Jag hardärför inte något yrkande. Men en kättersk tankehar faktiskt, fru talman, föresvävat mig: Kan detvara så, att min medmotionär , som ju sitter medi utrikesutskottet, är en orsak till att motionen harbehandlats så positivt? Detta är något som kanlända till efterrättelse med tanke på att det finnsannat som vi väcker motioner om.Den ideella organisationen your Feetpåbörjade sin verksamhet . Dentanke man hade var mycket riktig. Man villenämligen i första hand ge människorhjälp till självhjälp. Det skulle inte vara fråga omnågon invecklad teknik. I stället skulle det handlaom en enkel, billig och effektiv teknik. En sådanhar också utvecklats i och med den aktuellakvarnpressen, som tar hand om den bladnäring somär så proteinrik. En sked bladnäring räddarmänniskor från nattblindhet. Vidare får mandärmed -- det gäller då små barn och, framför allt,spädbarn -- det proteintillskott som behövs.De flesta gröna växter kan användas för dettaändamål. Det här systemet har t.o.m. den fördelenatt den slaggprodukt som återstår sedan saften harpressats ur, nämligen fibrerna, kan användas tillkreaturföda. I ett 60-tal länder har man faktisktarbetat med den här saken. Men det har varit svårtatt få fram bladnäring i , trots att vi i vårtland har haft prototyper och enutvecklingsverksamhet när det gäller kvarnpressar.T.o.m. i har det funnits en fabrik. Medtanke på t.ex. antalet arbetstillfällen i övreNorrland fanns förhoppningen att man skulle satsamera på detta. har den här verksamhetenflyttats till och där behövs fabrikationenockså. Men summan av kardemumman är att vi iSverige faktiskt, äntligen, -- sedan60-talet har det ju arbetats med denna sak här iSverige -- har tagit ett stort steg framåt. Jag hoppasatt folk skall kunna få glädje av dennaprodukt som har framställts av svenskar.Anf. 71 ():Herr talman! I går i utanförLissabon undertecknades en överenskommelse omnågonting som skulle kunna bli ett fredsfördrag iAngola mellan Unitas vice president och Luandaregeringens talesman . Detta kan förebåda slutet på ett 16-årigt krig, som i sin tur har föranlett motioner i sjuår i riksdag från en grupp moderater somsedan har kunnat se hur vår utrikeskommitté ochrepresentanterna i utrikesutskottet med framgånghar fört fram samma syn som i motionerna.Inbördeskriget har alltså rasat , då dennuvarande regimen med kubanska legoknektarshjälp grep makten. Sedermera trappades det helaupp. Som mest deltog 55 000 kubaner, och enenorm vapeninsats gjordes från Sovjetunionen.Sveriges attityd till var när vi över huvudtaget blev medvetna om vad som hände där nereganska skrämmande. Det hörde till vanligheternaatt både utrikesministern ochkabinettsekreteraren, när frågan över huvud tagetbringades på tal, uttryckte sig i skymfande ordalagom Unita -- banditer och terrorister var invektivsom hörde till de vanligheter som man vräkte ur sig.Delvis får det väl skyllas på okunnigheten. Men ivarje fall efter 1987 tonade man ner språket ochnöjde sig med att i vanlig socialdemokratiskordning visa sin solidaritet mot kommunistregimeni Luanda.Jag skall inte gå in närmare på bakgrunden utanbara konstaterar att det svenska biståndet framförallt har koncentrerats på frisk- och hälsovård. Mendet talas också om lastbils- och bussrehabilitering.Det skulle vara ett annat uttryck för reparation avsådana lastbilar som skjutits sönder av Unita ikriget, med andra ord direkt hjälp tillregeringssidan.Under tidernas lopp har ungefär 6 500Skanialastbilar kunnat frakta kommunistsoldaterfrån och till fronten nere i . Det talas ocksåom kommunikationsutrustning, men jag har inteexakt klart för mig om den har använts i kriget ellerinte.Vi motionärer har fört fram krav på att Sverigeskall upphöra med det ensidiga biståndet till enkommunistisk vålds- och terrorregim. Vi harefterlyst humanitär hjälp till hela , till bäggesidor. Man har hoppats att freden skullestå för dörren. Unita har sträckt uthanden och visat att förhandlingsvilja finns. Den 22juni räckte i Gbadolite, i Za re, dosSantos och , Unitas ledare,varandra handen. Men det blev ingenting av det förden gången. I stället satsade kommunisterna på enstoroffensiv i Mavinga som varade från december1989 ända , en av de störstadrabbningar som någonsin förekommit i denna delav Afrika.När kommunisterna hade besegrats blev det dagsför nya förhandlingar med , ochPortugal som medlare. Detta är dessa som harresulterat i denna första överenskommelse, somman så innerligt hoppas kommer att hålla. Men vadhänder nu ? Jo, för detförsta skall både och Jamba acceptera deavtals om ingåtts före , och det skall manha meddelat till den portugisiska medlaren. För detandra skall Savimbi och dos underteckna etteldupphöravtal i . Savimbiplanerar att besöka . Sedan skall friaval äga rum ,fria val av en ny president och ett nytt parlament.En gemensam politisk kommission för Unita ochMPLA och med , och somobservatörsnationer skall utarbeta de närmareriktlinjerna för både valet och upprättandet av ennationell och politiskt neutral armé. och upplösningen av de militära förbandenskall övervakas av en gemensam kommission somförutsätts biträdas av FN. Det finns alltså godaförhoppningar att man nu äntligen skall kunna nåfreden.Tyvärr är anseende i ganskaskamfilat på grund av det ensidigaställningstagandet. Men kanske är man nu på godväg att reparera detta. I varje fall kunde jag till minglädje höra att den svenska ambassaden i Londonvar representerad av ett ambassadråd vid denmiddag som doktor gav för ett stort antalvästerländska ambassadörer ochregeringsföreträdare . Detta är kanskeklokt. Vi har sett hur det har gått i ochSao Tomé, där de kommunistiska regimerna sopatsundan. Mycket talar för att samma sak kan skeockså när det gäller de fria valen i . Myckettalar för att nästa president heter JonasMalheiro Savimbi.Hur har det då gått med de yrkanden som vi harställt i vår motion? För det första har vi yrkat på attbiståndet först borde utgå när positiva resultat haruppnåtts i fredsförhandlingarna. Det har skett,kan vi hoppas. För det andra yrkade vi på attSverige borde bidra till fredsprocessen. Sverigesnärvaro i fredsprocessen har varit totalt obefintlig --har inte bidragit på något enda sätt. För dettredje har vi yrkat på att den humanitära hjälpenbör utgå till hela . Det är kanske detta somavses när man nu talar om geografisk breddning.Vi kan alltså konstatera att utrikesutskottet inte sådär direkt har velat tillgodose våra yrkanden, menvi kan å andra sidan konstatera att verkligheten harkorrigerat såväl utrikesutskottet som . Därför finns det goda förhoppningar omframtiden.I detta anförande instämde ().Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )7 § Tilläggsbudget II inomfinansdepartementetFöredrogsutrikesutskottets betänkande1990/91:UU20 Tilläggsbudget II till statsbudgetenför /91 (prop. 1990/91:125, bilaga 5,).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )8 § Insatser för kurdiska flyktingarFöredrogsutrikesutskottets betänkande1990/91:UU22 Insatser för kurdiska flyktingar.Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )9 § Samarbete med , Central- ochÖsteuropaFöredrogsutrikesutskottets betänkande1990/91:UU16 Samarbete med , Central-och Östeuropa.Anf. 72 ():Fru talman! Precis som inträffarriksdagens östdebatt , vilket närmarebestämt är dagen före , alltså Polenshistoriska nationaldag som det varförbjudet att fira. hade ännu baraknappt gått sedan Solidaritets kandidatervann alla platser utom en i de fria valen till den nyapolska senaten. Några få månader hade gått sedande folkliga revolutionerna sopade bort dekommunistiska härskarna också i resten av detSovjetkontrollerade . Bara några veckorhade gått sedan de baltiska parlamenten hadeproklamerat att de fria baltiska staterna hadeåterupprättats.Den debatt som fördes även här iSveriges riksdag speglade på många sätt huryrvaken man här och var var inför den nyasituationen. Många socialdemokrater tycktes utgåfrån att just socialdemokrati av svensk typ varprecis det som folken i alltid hade önskatsig. Några inlägg var därefter.I den moderata partimotionen hade man föreslagitsvenskt bistånd för att hjälpa de nya demokratiernaatt sänka skattetrycket -- utan en tanke på att maninte alls kan tala om skattetryck i västerländskmening i planekonomier av sovjetisk typ.Dessutom ville man i samma motion varnaösteuropéerna för att införa löntagarfonder.Det då ännu inte omdöpta svenskakommunistpartiet ansåg för sin del att vi frånomvärldens sida inte skulle ägna någon särskildenergi alls åt att hjälpa dessa länder att utvecklas tillmoderna marknadsekonomier. Det var ju inte allssäkert att man ville ha marknadsekonomi efter 40års erfarenhet av motsatsen, var en någotförbluffande tankegång som utvecklades.Nu har vi levt ännu i den nya verklighet somskapades . Tre inslag i dennaförtjänar att särskilt betonas.För det första: Intresset för någon sortskompromiss mellan den gamla kommunistiskaplanekonomin och normal europeiskmarknadsekonomi är praktiskt taget obefintligt.Alla betydande politiker och nybildade partier,liksom den stora allmänheten, inser att det behövsett fullständigt systemskifte -- inte till svensk,schweizisk, fransk eller tysk marknadsekonomiutan till de grundläggande institutioner ochrättsregler som är gemensamma för alla länder somtillåter fri företagsamhet, fria fackföreningar och friprisbildning på en fri marknad.För det andra: Det är fel att beskriva de f.d.östeuropeiska länderna som och föreställasig att de behöver bistånd på samma sätt och avsamma slag som våra traditionella biståndsländer.Vad vi möter i öst är, trots djup och förfärande nödpå många håll, snarare förhållanden som man kanförvänta sig i relativt utvecklade länder som har idecennier låsts in i ett omöjligt politiskt ochekonomiskt kommandosystem.