prot · GE09129 · 1991-06-11 00:00:00 — bör få köpa enTele-X-kanal endast under förutsättning attfristående TV-bolag fått sändningsrätt påmarknätet.Sverige bör möjligt ratificeraEuroparådskonventionen om gränsöverskridandetelevision.I rapporten sades också att socialdemokraternasmediepolitik kännetecknats av beslutsvånda.Tekniken hade öppnat möjligheter till ökad frihetpå både ljudradions och televisionens område sominte kunnat utnyttjas på grund av attsocialdemokraterna stod splittrade i centrala frågorom yttrandefrihet och mediepolitik.Beslutsvåndan fortsatte sedan under hela år 1990.I december 1990 tillsattes en parlamentariskberedning med uppgift att förberedaställningstaganden i TV-reklamfrågan och vissaandra radio- och TV-politiska frågor. Dess arbetehar i avgörande stycken legat till grund för denproposition som har att ta ställningtill.På mycket viktiga punkter har folkpartietliberalernas synpunkter varit vägledande förpropositionen. förblir ettlicensfinansierat, reklamfritt företag i allmänhetenstjänst. Reklamfinansiering förbehålls i första handen nytillkommande tredje markbunden kanal.Koncession för denna tilldelas ett konsortium efterett anbudsförfarande. Koncessionsavgiften tillförsrundradiofonden och kan användas som tillskott tillfinansieringen av Radio.I den parlamentariska beredningen har folkpartietliberalernas önskemål blivit väl tillgodosedda, ävenom vi på vissa punkter gärna hade sett en någotannan utformning. Vi delar regeringensuppfattning att det är önskvärt att skapa en sådanbred enighet i dessa frågor att TV-politiken inteskall behöva rivas upp efter skiftande politiskamajoriteter.Vi beklagar att regeringen inte varit beredd att nutillmötesgå våra krav om en ökad frihet, dels förljudradio, dels för lokal och regional TV.Redan nu finns utrymme för regionalareklamfinansierade TV-sändningar i en fjärdemarkbunden kanal. Stort intresse för sådanasändningar finns också väl dokumenterat. Enligtvår mening bör samma principer som avses gälladen tredje TV-kanalen också gälla för lokala ochregionala reklamfinansierade TV-kanaler. som föreslås i propositionen börkunna få i uppgift att fördela koncessioner ochfastställa avgifter och övriga villkor medutgångspunkt från de principer som anges ipropositionen.På ljudradions område har regeringen inte hunnittänka igenom vilka principer som skall gälla förframtida upplåtelser. Vi beklagar detta. Detekniska möjligheter som står till buds kan nuinte utnyttjas för t.ex. lokala ljudradiosändningar.Vi menar att vi dels bör slå vakt om den nuvarandeföreningsanknutna närradion, som bör kunnaavregleras i en rad avseenden, dels bör kunna gekoncession för lokala, reklamfinansieradeljudradiosändningar allteftersom frekvenser stårtill förfogande. Arbetet med att utredafrekvensutrymmet och sedan föreslå enny lagstiftning om utnyttjandet av detta börbedrivas mycket skyndsamt.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 9.Lagrådet har ingående berört frågan om vad somkan regleras i avtal och vad som måste lagfästas.Enligt regeringsformen måste begränsningar iyttrandefriheten ha stöd i lag. De enda undantagsom medges är yttrandefrihetsfrågor av enbartteknisk eller administrativ natur. Den nuvarandeordningen, där radiolagen enbart innehåller någrafå regler om yttrandefriheten och i övrigt hänvisartill avtal, är alltså svårförenlig medregeringsformen. Detta beror på attavtalsregleringen av yttrandefriheten i radio ochTV härrör från tiden före den nuvaranderegeringsformen med dess starka skydd avyttrandefriheten.Men ett avslag på propositionen i denna del skulleinnebära att programverksamheten inom SverigesRadio som en yttersta konsekvens skulle tvingasupphöra till dess att en ny lagstiftning harutarbetats. Inte heller det nya bolagets verksamhetskulle kunna starta förrän ny lagstiftning föreligger.För att undvika det vakuum som skulle uppstå omvi sade nej till avtalsreglering av yttrandefriheten iradio och TV är vi beredda att accepterapropositionens förslag. Vi menar dock att helalagstiftningen på etermedieområdet bör ses översnarast. Den nuvarande lagstiftningen är snårig ochsvårtillgänglig. Också närradions avreglering,kabellagstiftningens otidsenlighet och en ökadfrihet inom ljudradio och TV kräver attlagstiftningen blir föremål för översyn i syfte attutarbeta en modern och mera överskådliglagstiftning för etermedierna.Herr talman! Lagrådets synpunkter påpropositionens förbud om åsiktsreklam inger vissabetänkligheter.Enligt regeringsformen måste inskränkningar iyttrandefriheten uppfylla vissa villkor. Enbegränsning får endast göras för att tillgodoseändamål som är godtagbara för ett demokratisktsamhälle. Begränsningen får inte heller hota denfria åsiktsbildningen eller göras enbart på grund avpolitisk, religiös, kulturell eller annan åskådning.Vid bedömandet av vilka begränsningar som får skeskall särskilt beaktas vikten av vidaste möjligayttrandefrihet och informationsfrihet i politiska,religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturellaangelägenheter.Förslaget om förbud mot åsiktsreklam motiverasbl.a. med att de opinionsbildare som förfogar överde största ekonomiska resurserna helt skulledominera åsiktsreklamen. Det är med viss tvekansom vi godtar regeringens förslag, eftersom det kanifrågasättas om förbudet är förenligt med de nurefererade grundlagsbestämmelserna. framhåller är det också tveksamt om ettförbud får åsyftad verkan, dvs. att allaorganisationer kan verka på lika villkor.Vi vill därför understryka vikten av att enutvärdering kan ske av effekterna av åsiktsreklam ide länder där den tillåts. Restriktioner råder iländer som , , , ,och . Politisk TV-reklamaccepteras i länder som , ,, och . I Tysklandär programföretagen skyldiga att i viss utsträckningupplåta reklamtid gratis för politiska partier.Effekterna av åsiktsreklam i TV bör alltså enligt vårmening studeras närmare.Får jag så, herr talman, övergå till att anlägga någrasynpunkter på . I propositionenföreslås att avtal med staten skallförlängas till utgången av 1992.Nästa vår, alltså , kommer en nyproposition inför avtalsperioden --1998. Ipropositionen och i riksdagsbeslutet fastställsvissa principiella riktlinjer. Public service-uppdraget är lika viktigt som tidigare i ett helt nyttkonkurrensläge. Den modell som nuställer sig bakom innebär att Radiogaranteras en säker finansiering, om vilken man fårbesked innan verksamhetsåret påbörjas. Det nyaföretag som skall svara för den tredje markbundnakanalen blir däremot helt beroende avreklamintäkter. Villkoren för Radioförblir i princip oförändrade, om än inte likadetaljerade.Det finns säkert anledning att inför nästa årsproposition se över kraven t.ex. när det gällerminoritetsprogram, invandrarprogram på olikainvandrarspråk och annat sådant. Där bör manockså göra en avvägning mellan det ansvar somradioföretaget och har. Det ärmöjligt att detta bör vara en uppgift förmoderbolaget. Det kan knappast vara rimligt ställer samma krav på båda dessa bolag,oberoende av varandra.Sveriges Televisions struktur förblir oförändrad,men med viss frihet för TV-bolaget att anpassa sinstruktur efter ändrade förutsättningar.En nyhet i förslaget är att ett nytt radioföretagbildas av Riksradion och Lokalradion. Det främstavärdet med detta är naturligtvis att ljudradion fårsin position kraftigt förstärkt i förhållande tilltelevisionen. Alltför länge har ljudradion fåttarbeta i televisionens skugga. Vi hoppas och tror attnya samverkansmöjligheter mellan Riksradion ochLokalradion skall kunna leda till att ljudradionsställning kraftigt förstärks till allmänhetens nytta.Utbildningsradion har haft och har en mycket viktigroll i utbildningssamhället. Utbildningsradionkvarstår nu som ett separat företag. Det krävssjälvfallet både en samordning mellanradioföretaget och och enanpassning till de nya mål och läroplaner somgrundskolan och gymnasieskolan har och de nyauppgifter som högskolan får. Jag skulle personligenönska att Utbildningsradion också kunde medverkatill en renässans för folkbildning i radio ochtelevision.Enligt propositionen och genom besluti dag får ett betydande ekonomiskttillskott , somrationaliseringskravet på företaget kvarstår.Genomgående i propositionen är också attprogrambolagen, alltså ,radioföretaget och Utbildningsradion, skall ha intebara en bevarad utan en förstärkt programmässigsjälvständighet.Herr talman! Jag antydde förut att när det gällerNärradion hade det varit angeläget med ettriksdagsbeslut . Jag beklagar attregeringen inte har kunnat förelägga ettförslag som kunde innebära att Närradion fickstarkare sändare, ökad lokal beslutanderätt, lägreavgifter och över huvud taget en avreglering avnärradioverksamheten. Närradion har visat sinmognad under de tio som den har fungerat.Personligen tror jag också att det i framtidenbehövs en reklamfri närradio, men vid sidan av densjälvfallet också lokala ljudradiostationer, som dåmåste vara reklamfinansierade.Detta ger mig anledning att något kommentera detsäregna förhållandet att som fattar beslut om att tillåta reklam inationella TV-sändningar åtalas de som svarar förRadio Nova i och , därför att desänt reklam över detta begränsade område. Jag troratt det är mycket svårt att för allmänheten klargöraatt det är ligitimt att sända reklam i TV över helalandet men förbjudet att sända reklam till hushålleni och . Den lagstiftningen är heltobsolet, och jag menar att det är hög tid förriksdagen att ta sig an detta.Till sist, herr talman: inlägg i dagmarkerade ett uppbrott från den enighet som ändåi stort sett har rått i detta ärende. Jag beklagar det.Jag är kanske förvånad över händelserna de senastedygnen, som lett till moderata samlingspartietsuppbrott. Jag kan förstå mycket av den indignationsom känner inför den nyordning somregeringen tydligen avser att införa. Ändå vill jag,herr talman, betyga min respekt för det sätt påvilket statssekreterare har lettdet parlamentariska beredningsarbetet. När vistartade hade partierna förvisso rätt olikauppfattningar. Vårt största parti var kluvet mitt itu.När arbetet avslutades var det en bred enighet. Detvar egentligen bara som företrädde en heltannan linje i de avgörande frågorna. hoppas jagatt dagens beslut snart skall kunna följas av andrabeslut som leder till ökad frihet och mångfald ietern.Anf. 3 Tredje vice talman ():Herr talman! Behandlingen av det ärende som nudebatteras har varit uppdelad mellankonstitutionsutskottet och kulturutskottet, ävenom det är som har haftansvaret för slutprodukten. Jag kommer medhänsyn till uppdelningen att begränsa mittanförande, eftersom vår ledamot i kulturutskottetJan Hyttring dessutom kommer att delta i debatten.Han har också på närmare håll än jag kunnat delta idet utdragna och intrikata läggspel som har föregåttpropositionen.Av det första inlägg som gjordes i denna debattförstår jag att mycket här rör sig om personer,personstrider. Det är fråga om makt och inflytande.Det är naturligtvis viktiga saker, men intenågonting som vi i har haftanledning att gå in på i detta sammanhang. Jagkommer alltså inte att närmare kommenteraAnders inlägg.Först några ord rent allmänt. Det är naturligtvis braur yttrandefrihetssynpunkt, urinformationssynpunkt, ur kultursynpunkt och urmånga andra synpunkter att utbudet överetermedia kan öka.Det bör åtminstone i princip ge större valfrihet förden enskilde. Förutsättningen är naturligtvis attutbudet verkligen är varierat. Om tio TV-kanalersänder i stort sett samma program, är det irealiteten inte mycket bevänt med valfriheten.Samlade erfarenheter från utlandet är inte heltuppmuntrande härvidlag. Många kanaler som mankan växla mellan i världens olika huvudstäder ärrätt lika. Det gäller för all del också detsatellitutbud som vi kan ta del av åtminstone här iStockholm.Även om det inte är vår uppgift som politiker attmoralisera, kan man också fråga sig hur stor del avens vakna tid som man bör ägna åt att se på TV, ochdetta gäller inte minst barnen. När man tar del avundersökningar som visar att barn i en del ländersitter framför TVn,är det berättigat att undra om det är detta passivatittande som är det mest bäst utvecklande sättet atttillbringa sin barndom på.Vi vet att TV har stor positiv betydelse för alla ochatt TV har mycket stor genomslagskraft. GenomTV får vi inte bara nyheter och lättareunderhållning, utan också kulturupplevelser ochkunskaper på många områden, upplevelser ochkunskaper som utan TV bara skulle komma enbegränsad skara av människor till del.TV har onekligen demokratiserat kulturutbudet.Detta gäller om programmen är bra, har högkvalitet och om programmakarna har möjlighet attverka inom vida gränser och med stor integritet.Tyvärr är det inte alltid så -- det vet vi. Risken finnsständigt att de som skall göra programmen blirberoende av uppdragsgivare, blir hårt hållna avfinansiärer och att de tvingas jaga högatittarsiffror.I det ökade utbud som vi nu under allaomständigheter får genom teknikens landvinningarvill jag -- liksom också mitt parti -- särskilt lyftafram de två s.k. public service-kanalerna som vi hari vårt land. Dessa kanaler blir ofta kritiserade ochhäcklade. Min erfarenhet är dock att de står sig alla möjliga internationella jämförelser. Jagtycker att det vore stor skada om dessa kanalerskulle drunkna och gå under i den tilltagandekonkurrensen. Man kan, herr talman, inte bortseifrån att det finns de som önskar att just detta skallske.Om våra public service-kanaler fortsättningsvisskall kunna tillgodose högt ställda anspråk påkvalitet och variation, krävs det också att de harresurser för programverksamhet. Det är därför somvi anser att även public service-kanalerna underordnade former och utan att det påverkarprogramutbudet borde få direkt tillgång tillreklamintäkter.Den konstruktion som föreslås och sommajoriteten har fastnat för innebär enkelt uttrycktatt och TV blir beroende avframgångar för den nya reklamfinansieradekanalen, vilket i sig är rätt märkligt från principiellsynpunkt. Men det kan också vara en rätt osäkerframtida intäkt. Det sannolika är således att viframöver tvingas att ta till stora höjningar av radio-och TV-licenserna.I den allmänna debatten har det talats om enfördubbling. Här kan man lätt nå en smärtgräns,dvs. att en stor del av allmänheten inte längre villvara med. Man får ju så mycket gratis genom allamöjliga andra kanaler. På det viset kan publicservice-kanalernas existens komma i fara.Det bör även noteras att för höga TV-licenser kangå ut över tidningsprenumerationerna, vilkas priserockså har rakat i höjden. Den enskilde har inte rådmed hur mycket som helst på medieområdet. Etttidens tecken är att tvåtidningsläsandet starkt hargått ned. Vi i vårt parti anser således att vårt förslaghar varit och är framsynt, om man nu verkligen villslå vakt om public service-kanalerna.Även om det inte tjänar mycket till, såsommajoriteterna nu ser ut, yrkar jag bifall tillreservation 1 till konstitutionsutskottetsbetänkande. Det skall för övrigt bli intressant att sehur alla de socialdemokrater som länge var inne påvår linje i den här frågan kommer att rösta vidvoteringen.Jag har dock noterat att självsäkerheten vad gällerpropositionsförslagets förträfflighet så somförslaget framställs inte är 100-procentig hospropositionsskrivarna och hos majoriteten iutskottet, som har godtagit skrivningarna på dessapunkter. Man föreslår dels att sponsring skall fåförekomma i viss utsträckning -- det det är ju enform av reklam --, dels säger man i propositionenatt ''åtminstone inte för närvarandebör få möjlighet att sända betalda annonser. ''Dörren är således inte tilldragen för tid och evighet.Vi får se hur det går. Det blir spännande att följautvecklingen och se hur den nya markbundnareklamfinanserade kanalen kommer att ta gestaltoch hur finansieringsfrågan kommer att lösas. Jagtror att det är klokt att iaktta en viss försiktighet vadgäller förhandsprofetiorna härvidlag.Herr talman! Paradoxalt nog kan de utökadetekniska möjligheterna i ett viktigt avseende ledatill ytterligare koncentration på massmedieområdetoch till en rejäl begränsning. Man kan se runt om ivärlden och även i vårt land att det förekommer och tilltagande ägarkoncentration inommassmedieomårdet. Allt färre ägare lägger undersig alltmer. Detta är inte till gagn för yttrandefrihet,mångsidighet och självständighet i utbudet. Maktöver medierna ger stor allmän makt överopinionsbildningen.Det tycks också nu vara på gång att de ägarfamiljersom har en stor andel av pressen är på språng föratt lägga under sig radio och TV i vårt land. Jaganser det vara en rätt oroande utveckling som haruppmärksammats alltför litet. Även av dennaanledning är det av stor vikt att slå vakt om publicservice-kanalerna, inte bara TV utan också radio.På det lokala planet är det viktigt att lokalradionkan stå kvar och utgöra en självständig motvikt,som kan erbjuda komplettering och variation i tidernär monopoliseringstendenserna inom pressen ärstarka ute i regionerna. Och vi vet ju vilkenutveckling som är på gång när det gäller de storatidningarna, vilken mycket väl kan leda till enytterligare stark koncentration. Detta är en avanledningarna till att vi från menar attvi även skall ha kvar som ett självständigt programbolagmed eget avtal. Vi har utvecklat motiven för detta ivår partimotion. Det förekommer också ett stortantal enskilda motioner från olika partier i dennafråga. Vi har följt upp dessa krav i reservation 11,vilken jag, herr talman, ber att få yrka bifall till.Även i övrigt lägger vi stor vikt vidägarspridningen. I ett särskilt yttrande ikonstitutionsutskottets betänkande betonar vi hurviktigt det är att det nya kommersiella TV-företagsom nu skall bildas blir ett komplement till dennuvarande ägarstrukturen inom medieområdet.Det kan nämnas att man i många andra länder harbörjat införa ganska hårda restriktioner när detgäller hur mycket som får samlas under sammamediehatt. Och även vi bör skärpauppmärksamheten härvidlag.Konstitutionsutskottet har haft att ta ställning till endel speciella juridiska frågor, vilka Jan-ErikWikström något berörde. De gäller t.ex. avtalkontra lag och frågan om viss begränsning avåsiktsreklam. Vi har stannat för samma bedömningsom majoriteten i övrigt. Jag skall för den skull integå närmare in på dessa frågor. Jag antar att t.ex.Olle , som står på talarlistan, kommer attkommentera utskottets ställningstagandehärvidlag. Men jag vill betona att de slutsatser somvi har kommit fram till i utskottet omfattas av enbred enighet, även om det finns ett par brasklappari reservationerna.Jag vill emellertid gärna bekänna att uppslutningeni dessa frågor från min sida har skett under en vissvånda. Propositionen var dåligt förberedd när detgäller dessa frågor, och argumenteringen har intevarit helt övertygande. Den kritik som lagrådet harframfört har mycket fog för sig, och utskottets ochdärmed min argumentering i denna fråga är någothaltande, det medger jag gärna. Jag tror för denskull att det finns all anledning att komma tillbakatill dessa frågor under det fortsattautredningsarbete som signaleras i propositionen. Vimåste ju alltid eftersträva en klaröverensstämmelse mellan vad vi gör när det gällerlagstiftning, avtal och liknande och de grundlagarsom skall ligga i botten och styra den övrigaverksamheten.Herr talman! Jag ber att få upprepa mitt yrkandeom bifall till reservationerna 1 och 11.Anf. 4 BO ():Herr talman! Efter diatriber motHarry Schein och och mot f.d.kolleger i Radio-koncernens styrelse,måste jag säga att jag är nästan förstummad. Jagtrodde faktiskt, herr talman, att vårt svåra, långaoch mycket komplicerade arbete i radio- och TV-beredningen handlade om principfrågor och inteom , Schein och andra personfrågor.Såvitt jag vet sitter ingen av dessa herrar i riksdagenmed möjlighet att begära replik på hade tänkt, och tänker fortfarande trots AndersBjörcks inlägg, gratulera kulturministern till atthan med hjälp av den parlamentariska radio- ochTV-beredningen och inte minst dess ordförandeSverker har lotsat denna mycket svårafråga fram till ett beslut som jag fortfarande hoppaskommer att antas under betydande enighet. Jag villyrka bifall till hemställan i betänkandet med någrafå undantag som jag emellertid inte avser att begäravotering på.Herr talman! Många års handfast praktiskerfarenhet i journalistiken har lärt mig att ingentingär viktigare än en långsiktig och stabil mediepolitik.Snabba och ryckiga kast, t.ex. i fråga om presstödeteller då det gäller radio- och TV-politiken, kan fåfullständigt förödande konsekvenser. Därför är detav avgörande betydelse att de beslut som vi nu stårinför att fatta stöds av en nästan enhällig riksdag.Vi kan inte besluta i radio- och TV-frågor medeffekter fram emot om allting kanvändas upp och ned av nya och tillfälligamajoriteter efter olika riksdagsval.Därför är det bra att en särskild beredningsgrupp,med representanter för alla partier, i ett mödosamtarbete har hjälpt regeringen att skriva den härpropositionen, och sedan har vi bearbetat denvidare i konstitutions- och kulturutskotten.Normalt gillar jag inte det här sättet att arbeta medsådana beredningsgrupper. Men mediefrågornamåste hanteras med varsamhet och besluten sålångt som möjligt fattas i konsensus.Det handlar nu naturligtvis om enkompromissprodukt där alla har fått ge och ta. Påen rad punkter skulle jag ha velat se förslagetannorlunda. Ändå tycker jag att vi har kommitfram till en bra uppgörelse.I fråga om radio- och TV-politiken är det viktigasteför mig att man garanterar framtiden för ett stabiltpublic service-företag, dvs. Företaget kommer under de närmasteåren att få ett hyggligt resurstillskott. Jag hade varitberedd att gå betydligt längre, vilket jag harmarkerat i en reservation till förmån för ytterligarehöjning av TV-avgiften. är det av storbetydelse att public service-företaget ocksåframgent förblir reklamfritt. Jag tror inte attreklamintäkter, mer än möjligen på mycket kortsikt, skulle ha gett företaget något nettotillskott.Efter några år skulle reklamintäkterna säkerligenha balanserats av med sänkta TV-avgifter.Dessutom, och det är det avgörande, är ett publicservice-företag som blir alltmer beroende avreklamintäkter i sig en orimlighet.Det viktiga är att kanfortsätta sin verksamhet i minst samma omfattningoch på samma nivå som . Deninternationella mediekoncentrationen, och därdelar jag farhågor, gör att det ärviktigare än någonsin att vi har en stark ochsjälvständig radio och television i allmänhetenstjänst. Och allmänheten är inte liktydigt medstaten.Enligt min mening är det angeläget att man också ifortsättningen undviker ett renodlat statligt ägandeav radion och televisionen. Däremot kannaturligtvis rationaliseringar och förändringargöras i ledningsorganen. Det blir nu t.ex. ensammanslagning administrativt mellanLokalradion och Riksradion. Avsikten är på intetsätt, det kan jag försäkra, att begränsaLokalradions självständighet och oberoende iprogramverksamheten. Tvärtom är det av storbetydelse att Lokalradion fortsätter att utvecklaspå icke-kommersiell basis.Jag är litet förvånad över att en del av dem som engång rasade över att Radio-koncernendelades upp i olika bolag nu rasar över att antaletbolag åter blir färre genom den föreslagnasammanläggningen. De ondskefulla mediepolitiskaavsiker som en del tycker sig ha spårat bakomförslaget existerar helt enkelt inte.Fru talman! Jag går ingalunda och längtar efter entredje reklamfinansierad TV-kanal. Svårigheternakommer säkert också att bli stora på en såbegränsad marknad som den svenska. Men att i dagslåss för reklamfrihet i TV blir en kamp motväderkvarnarna. Reklam öser mer eller mindreokontrollerat över oss från rymden. Och den nårsnart en stor del av det svenska folket, i synnerhetde mest kommersiellt intressanta delarna. Enligtmin mening är det bättre med en markbaseradsvensk reklamfinansierad kanal som kan nå helalandet och på vilken vi kan ställa en rad villkor.Kring dessa villkor om bl.a. saklighet och mångfaldhar vi lyckats vinna en bred politisk enighet.När det gäller reklamen ställer vi så hårda villkorsom det är praktiskt möjligt att göra.