prot · GF0944 · 1991-12-12 00:00:00 — Då tror jag att vi alla kan varaöverens om att turerna kring riksdagsledamöternasarvoden har varit väldigt många.Bristande kunskaper om riksdagsledamöternasersättning, inte minst hos massmedia, har av och tillsnedvridit debatten. Förvisso har också en ochannan av kammarens ledamöter lämnat sådanabidrag.På senare tid har emellertid allt fler kommit tillinsikt om att det också kan ligga faror i omersättningen till riksdagsledmöterna blir sådan attdet negativt påverkar urvalet till . Vi harinte kommit dit ännu, men det är naturligtvis enviktig aspekt, som man inte helt kanbortse ifrån när man fastställer riksdagsarvodet.Jämför man de svenska parlamentarikernasersättningar med andra länders, finner man mycketsnart att ersättningen till de svenskariksdagsledamöterna är förvånande låg. Om manutgår ifrån att riksdagsledamöternas insatser ärminst lika viktiga och betydelsefulla somkommunal- och landstingsrådens, kan vi konstateraatt arvodet till ledamöter är mycketdåligt. Dessutom växer klyftan, vilket frånriksdagens synpunkt måste anse som oroande.Att som riksdagsledamöter tvingas till att beslutaom egna arvodeshöjningar är ingen bra situation.Mycket arbete lades därför ned på att finna formerför att slippa göra detta. När antog lagen1988:589 om ersättning till ledamöter,trodde väl alla att nu äntligen hade det härproblemets lösts. Tyvärr blev det inte så. På nytt ärvi inne i en situation som påminner starkt om hurdet var före 1988.Jag vill understryka att jag delar den andemeningsom kommer till uttryck i ochIngvar särskilda yttrande. Det är mycketolyckligt att lag måste ersättas medprovisorier. Jag vill därför för mitt partis räkningklart deklarera att målsättningen måste vara att såsnart som möjligt återgå till lagen om ersättning tillriksdagens ledamöter. Det bör ske underinnevarande period. Jag tycker att alla politiskapartier i borde kunna sluta upp kringdetta.Det finns förvisso en rationell förklaring till attsituationen är som den är. Förklaringen liggerdelvis i den tidsödande konstruktionen för attberäkna det genomsnitt efter vilketledamotsarvodet tas fram. Från utskottets sidabiträder vi nu förvaltningsstyrelsens förslag, sominnebär en förenkling avgenomsnittsberäkningarna. Den jämförelsegruppsom har försenat beräkningarna -- byråcheferna --tas helt enkelt bort ur underlaget.Om byråcheferna inte ingått i underlaget förberäkningarna av riksdagsledamotsarvodet, hadearvodet från med all sannolikhetlegat på . , som lag, sominte har tillämpats, föreskriver. Vi hade då fått vårhöjning av arvodet 1990, precis som skedde förstatsrådens vidkommande.På den här punkten vill jag bara som en upplysningtill säga att det rådde enighet i riksdagenom lagen om ledamöternas arvoden. Medhänsyn till att 1988 stod bakom dettai är det egendomligt att inteskulle vara beredd att nu acceptera att lagåter börja gälla så snart detta är möjligt, i enlighetmed den deklaration som jag gjorde för mittpartis räkning.Genom den fördröjning som det innebar attbyråchefsgruppen ingick i beräkningsunderlagetsammanföll riksdagsledamöternas berättigadearvodeshöjning med Rehnbergsgruppens arbeteför att vinna arbetsmarknadens parter för ettstabiliseringsavtal fram till . Attmitt under Rehnbergsgruppens svåra arbete höjariksdagsledamotsarvodet med det belopp som detvar fråga om hade försvårat för att inte sägaomöjliggjort ett stabiliseringsavtal, som svenskekonomi så väl behövde. Det hade varit ansvarslöstatt handla på det sättet.Att den socialdemokratiska regeringen 1991lyckades bryta nacken av inflationen hängde i höggrad samman med att Rehnbergsgruppen lyckadesåstadkomma ett stabiliseringsavtal för avden svenska arbetsmarknaden. Sedd mot denbakgrunden är reservation nr 1 i utskottetsbetänkande obegriplig. Det kan inte, BirgerHagård och , vara klok politik attmitt i en period när vi kräver återhållsamhet frånandra löntagargrupper höja våra egna arvoden medmer än . och, som moderaternavill, höja regeringsledamöternas arvoden med över8 . Det vore milt uttryckt att gefel signaler till parterna på arbetsmarknaden,. Rehnbergsgruppensrekommendationer bör gälla alla löntagargrupperpå arbetsmarknaden, även riksdags- ochregeringsledamöter. De borde också -- det skall jaggärna erkänna -- gälla ansvarsfulla landstingsrådoch kommunalråd.För oss socialdemokrater och de partier i övrigt somutgör utskottsmajoriteten är detta självklart. Detborde vara självklart också för ochfolkpartiet liberalerna. Vår linje, som innebär att vistrikt håller oss till Rehnbergsgruppen, innebär attriksdagsarvodet fr.o.m. höjsmed . och med ytterligare minst320 kr. Medsamma beräkningsmetod höjs statsrådens arvodenmed drygt en tusenlapp nästa år.Som också framgår av utskottets betänkande finnsdet en majoritet i som ävenvill försöka finna en bättre lösning än dennuvarande när det gäller att fastställa arvodet tillregeringens ledamöter. Knytningen tillriksdagsledamotsarvodet vid beräkningen avregeringsledamöternas arvoden -- resp.215 % -- är enligt vårt förmenandeotillfredsställande. Detta vill vi ge regeringen tillkänna och kräver att den frågan blir föremål förutredning.Fru talman! Jag yrkar härmed bifall till utskottetshemställan i betänkandenr 5 och avslag på samtliga reservationer.Anf. 34 () replik:Fru talman! inledde sittanförande på ett sätt som jag har stora sympatierför. Han sade i stort sett vad ochjag själv hade sagt tidigare. Han sade att turernahar varit många, han talade om risker för ettnegativt urval och besvärligheter medrekryteringen och han sade att ledamöternasarvode är förvånande lågt i jämförelse med andraparlamentarikers. Han tyckte slutligen att vi fick enbra lag 1988. Situationen nu påminner om den somvi hade , sade heltriktigt.Men därefter gjorde han en saltomortal: Om vihade fått en justering av arvodet före den 1 oktober1990, ungefär med att regeringen fick sin,hade lagen gällt; det kan vi utgå från. Då hade denhögre ersättningen gått igenom. Det är alltså enbartturerna därefter som skulle motivera en frysning.Vi moderater ansåg inte då att den var rimlig, ochvi anser det inte heller . Det är inte fråga omen ny höjning av ledamöternas arvoden, utan det ärfråga om att ledamöterna skall ha den ersättningsom lag säger att de skall ha!Kurt säger att vi nog underperioden skall ändra det här, ja, han sade att vi skalländra det . Men så snart sommöjligt -- det är ju just nu det! chansen att , dvs. ,besluta om att vi skall återgå till att tillämpa lagenfrån 1988. Om han inte vill att vi skall göra det -- jagutgår från att han kanske trots allt inte vill det; jagskall inte tolka det han sade alltför positivt -- skalldet ändå kunna ske . Ärdet ett löfte eller är det en målsättning, skulle jagvilja fråga.Anf. 35 ()replik:Fru talman! Om det är någon här i kammaren somär känd för att göra saltomortaler är det nog snarareBirger Hagård än lämpliga tidpunkten att återgå till att tillämpa1988 års lag är, skulle jag vilja understryka,definitivt inte , . Jo,därför att vi just nu befinner oss mitt iRehnbergsöverenskommelsen.Jag tycker att det är mycket oansvarigt att tvåpartier, som utgör stommen i den nuvaranderegeringskonstellationen, har så dåligt politisktomdöme att de är beredda att från den 1 januarikraftigt höja arvodena -- med . förledamöterna i och med . förregeringsledamöterna -- och trots det stå fast vidkravet att andra grupper i samhället skall hålla fastvid . Det är väl en dubbelsaltomortal! Man känner nu igen att resonera i politiska sammanhang.Jag har här klart och tydligt markerat att vi från vårthåll kommer att agera för att vi skall återgå till atttillämpa lag innan den här perioden ärutgången. Detta är väl om något ett klart besked,som inte på något sätt kan misstolkas, BirgerHagård.Anf. 36 () replik:Fru talman! Det var ju glädjande att höra från KurtOve att det var ett löfte och inte någonmålsättning -- så tolkar jag det hela. Någon gångunder den här mandatperioden är han beredd att gåmed på att lag skall gälla fullt ut. Jag villgärna stryka under att vi skall observera om detverkligen blir så. Vad som inte är lämpligt bliralltså lämpligt . Jag är inte så säker på attde förutsättningarna verkligen kommer att hålla.När det gäller de här frågorna är det, som jagtidigare sade, mycket svårt att tro på jultomten. Jaggör det inte i andra sammanhang, och jag är inteberedd att göra det i det här sammanhanget heller.Låt mig än en gång understryka, , att det här icke är fråga om någon nyhöjning utan att det är fråga om en återgång till denlag som vi fattade beslut om mensom visade sig inte ens kunna leva baradärför att en socialdemokratisk regering fickskrämselhicka och efter det att den fått sina egnalöner höjda beslöt att riksdagsmännens löner skullefrysas. Jag tycker inte att det är ett rent ochhederligt spel.Anf. 37 ()replik:Fru talman! försöker sätta sig påhöga hästar och framställa sig själv och sitt partisom ståndaktiga i arvodesfrågan. Det är inte sant,. Jag vill erinra kammaren om att närvi frös lönerna till nuvarande . fanns ettenhälligt yttrande ifrån konstitutionsutskottet.Birger Hagård och andra moderata ledamöter sadeinte ett ljud. Ni kröp ihop precis som tysta möss.Hade varit av den kaliber som nuhan nu försöker göra gällande att han är, borde handen gången ha höjt sin röst. Vi har inte ageratannorlunda än vad andra partier gjorde dengången.Birger Hagård verkar ha glömt vad som gällde då.Vi befann oss mitt då det stod och vägde om skullefå hem det avtal på den svenska arbetsmarknadensom var nödvändigt för att man skulle kunnahantera den svenska ekonomin på ett rimligt sätt.Det är närmast oförskämt -- möjligen är det ett förstarkt ord -- av att inte minnasoch ta i beaktande den situation som var rådandenär vi fattade beslutet.Jag vågar nästan hävda att om vi i riksdagi hade fattat ett beslut som hadeinneburit att vi kraftigt hade höjt våra arvodenenligt de regler som då skulle ha gällt, hade detsannolikt lett fram till att intehade kunnat föras i hamn. Det var en ansvarsfullriksdag som beslutade om den frysning som då varnödvändig.Vår bedömning är att vi skallkunna återgå till lag. Jag hoppas, när dendagen infinner sig, att är lika karsksom han är . Då har vi möjligheter att återställaden situation som bör vara rådande på det härområdet.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 38 () replik:Fru talman! ägnade mångaminuter och ord i sitt anförande till att redovisa sinuppfattning och beklaga att lag inte skallgälla. Jag tycker att det är rakryggat av att göra det. Det hedrar honom.Däremot är det ytterst märkligt att han inte tartillfället i akt att se till att beslutet kommer att gällafr.o.m. Han och hans parti har möjlighetatt se till att beslutet kommer att gälla. Hanbeklagar att det inte kommer att ske, men han harsjälv chansen.Kurt talar om att det här skulle varaatt skicka fel signaler. Sanningen är att denlönehöjning det är fråga om är den höjning vi skulleha haft långt innan eller någonfrysning var aktuell. Vilken annan grupp isamhället skulle acceptera att inte få denlöneökning de är berättigade till sedan två ?Det var inte tal om att det var något annat än denlöneökning vi skulle haft , före bådeRehnberg och frysning.När det gäller felaktiga signaler tar även upp kommunal- ochlandstingsråden. Hur kommer det sig då att desocialdemokratiska kommunal- ochlandstingsråden helt är med på de höjningar somsker ute i landet? De protesterar inte. De inser behöver rimliga löner ochersättningsförhållanden för att kunna fullgöra ettansvarsfullt politiskt arbete som innebär att manständigt skall ställa upp i debatter, med arbete, iväljarsamtal och i dialoger.Jag tycker att det finns ytterligare en aspekt sominte har tagits upp, nämligen den demokratiskaaspekten. Den lönenivå som riksdagsledamöternahar innebär att en stor grupp i det svenskasamhället faktiskt inte kan ta ett uppdrag somriksdagsledamot. hade t.ex. en kollega tilloss . i lön i ett ganska vanligtjobb i det svenska samhället. Om den personenhade varit ensamförsörjande med t.ex. två barn,skulle det för denne vara omöjligt att behålla sinstandard med en lön på . Det innebär atten stor grupp av det svenska samhället inte kandelta i den här församlingen. Det tycker jag ärallvarligt.Anf. 39 ()replik:Herr talman! står också förreservation nr 1. De synpunkter jag har haft på denreservationen i min diskussion med naturligtvis även tog upp kommunal- ochlandstingsråden. Jag vill understryka att om honhade varit uppmärksam på mitt anförande så hadehon hört att jag ganska tydligt gjorde klart hur viser på den frågan. Vi tycker att kommunal- ochlandstingsråd skall hålla sig strikt tillRehnbergöverenskommelsen. Jag kan vittna frånmin egen kommun i . Där har vårt parti klartsagt ifrån att vår linje är att våra kommunalråd ochoppositionsråd i strikt skall hålla sig tillRehnbergsöverenskommelsen.Jag vill även uppmärksamma påen annan aspekt. Det jag företräder ärutskottsmajoritetens förslag. Utskottsmajoritetenhar gått på förvaltningsstyrelsens linje. Iförvaltningsstyrelsen sitter representanter förfolkpartiet och . Och det är inte vilkamoderater som helst. Deras linje är heltannorlunda och mera ansvarsfull än den som ni somrepresentanter här för till torgs.Någon ifrågasatte lödighet att prata försitt parti. Jag skulle nästan kunna återgälda denfrågan. Vem pratar ni för? Är det erarepresentanter i förvaltningsstyrelsen som står förera partiers linje, eller är det ni som står för erapartiers linje? Om det är ni som står för era partierslinje är det synnerligen allvarligt. Det skulleinnebära att de ledande partierna i den nuvaranderegeringen med berått mod skulle vara beredda attriva upp . Detta kan väl inte varaen särskilt klok politik. En sådan inriktning ifrånregeringspartiers sida är snarare att beklaga. Det äransvarslöst att hantera den ekonomiska situationenpå det sättet, med tanke på de konsekvenser somett ställningstagande för ert förslag skulle föra medsig.Anf. 40 () replik:Herr talman! tar tillbrösttoner och misskrediterar den lag som vi villskall gälla. Det handlar faktiskt bara om att vi skallfå den lönehöjning som vi skulle ha haft långt innanbåde Rehnbergsavtal och en frysning var aktuell.Det kan inte heller ha undgått förvaltningsstyrelsen har lämnat ett yttrande tillkonstitutionsutskottet. Det var ett förberedandearbete som skulle ligga till grund förkonstitutionsutskottets yttrande. I diskussionernahar vi kommit fram till att vi vill att lagen skall gälla.Det har i det fallet ingenting med Rehnbergsavtaletatt göra. Den här löneökningen skulle ha kommitlångt innan var aktuell över huvud taget.När det gäller kommunal- och landstingsrådenslöner må det vara hänt att man i har haftsynpunkter. Men, , de har intebörjat på nivån . De har haft en betydligthögre nivå att frysa lönen.Jag noterade att inte med ettord berörde frågan om den demokratiska aspekten.Tycker han verkligen inte att det är allvarligt att engrupp i det svenska samhället inte anser sig ha rådatt vara representerad i riksdag?Anf. 41 ()replik:Herr talman! Jag kan konstatera att YlvaAnnerstedt måhända är en bättre talare änlyssnare. Om hon hade lyssnat på mittinledningsanförande hade hon vetat att jag kraftigtbetonade den demokratiska aspekten. Det är baraatt läsa i riksdagsprotokollet vilka synpunkter jaghar i det sammanhanget.Jag vill erinra om att när vibehandlade betänkande1990/91:18 och frös riksdagslönerna till ,var lika tyst som sade inte ett knyst. Det var innanRehnbergsavtalet var i hamn. Men riksdagenfattade ett klokt beslut. möjligheter attlyckas hade säkert varit avsevärt mindre om vi dengången hade fattat ett felaktigt beslut.Det är oroväckande, , att när vi nubefinner oss mitt inne i Rehnbergsperiodenkommer ni och kräver att man skall höja arvodenaför riksdagsledamöter med . ocharvodena för statsråden med över 8 000 kr.Åtminstone förespråkare för ett parti som YlvaAnnerstedt är samreservant med kräver detta. Detskulle vara -- vilket jag har gett uttryck för ett pargånger -- att ge fullkomligt felaktiga signaler ut tillden svenska arbetsmarknaden.Det vore en oklok politik, det vore en ansvarslöspolitik att handla på det sättet.Tredje vice talmannen anmälde att YlvaAnnerstedt anhållit att till protokollet få antecknatatt hon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 42 () replik:Herr talman! Jag förstod inte riktigt vad menade när han sade att jag skulle varaoenig med min partigrupp. Den enda skillnadenmellan och mig är ju faktisktvåra åsikter gällande statsrådens löner, som inte harnågonting att göra med lagen om ledamöternaslöner. Skillnaden mellan oss vad gäller den fråganär att jag vill frysa statsrådens löner och vill ge dem ett påslag som är betydligtstörre än det vi får, räknat i kronor och öre.Efter att ha läst yttrande ibetänkandet om de . som statsråden fickoch inte vi, hade jag faktiskt trott att också KurtOve skulle vara av den åsikten att manborde frysa statsrådens löner, att statsråden så attsäga något borde få vänta på oss riksdagsledamöter,så att vi fick komma i fatt dem litet grand.De praktiska skälen för höjningen, att man på såsätt skulle bibehålla lagen, håller inte heller,eftersom man även med ert förslag vad gällerstatsrådens löner måste ändra lagen.Jag förstår därför inte resonemanget. Jag skullevilja fråga : Är det rimligt attstatsråden har fördubblat sin reallönefter skatt, medan däremot industriarbetarna harökat sina reallöner med ?Sedan något kort om representantiviteten. Det ärväl rimligtvis så att det storarepresentativitetsproblemet i denna kammare är attså väldigt få lågavlönade är representerade. Jagförstår därför inte heller den debatten.För övrigt måste det väl finnas något slags inslag avidealism i det politiska arbetet. Vi kan väl inte göramekaniska jämförelser med andra typer av t.ex.statligt avlönade jobb.Anf. 43 ()replik:Herr talman! Jag ber om ursäkt om jag har sagt attJohan skulle vara oenig med sitt parti.Men såvitt jag kan bedöma har jag inte uttryck migpå det sättet. Vad jag försökte säga till JohanLönnroth från talarstol var att vi i densvenska var eniga när vi införde 1988 årslag. Om jag inte minns fel var ocksårepresentanterna från parti medpå detta. De flesta av oss i tycker att detfinns anledning att återgå till lag, och detär då litet egendomligt att försökerställa sig utanför detta. Eftersom vi var eniga omdetta 1988, hade det varit klädsamt om vi ocksåkunde vara eniga när vi nu diskuterar frågan 1991.Anf. 44 () replik:Herr talman! Jag förstår fortfarande inte resonemang. Den enda skillnadenmellan och mig i denna frågaär våra åsikter om statsrådens löner. Vi vill bådeändra lagen när det gäller statsrådens löner.Skillnaden är att jag vill frysa, medan vill ge statsråden en ganska kraftighöjning. Jag förstår inte att vi skulle vara oeniga om1988 års lag.Anf. 45 ()replik:Herr talman! Om jag hade haft mer tid på migunder mitt huvudanförande hade jag kunnatbespara ett inlägg, eftersom jag dåkanske också hade hunnit tala om statsrådenslöner.Statsråden fick ett påslag om . på sina lönerden . hade vinågot som hette en statsrådslönenämnd. Jag har nuingen anledning att betygsätta det resultat dennastatsrådslönenämnd kom fram till. Det var ennämnd som fattade beslut om och somäven parti var med och ställde sigbakom. Vi får väl utgå från att dennastatsrådslönenämnd har bedömt frågan omstatsrådens löner på ett riktigt sätt.Vad gäller förslaget i det KU-betänkande vi nudebatterar har vi -- det vill jag understryka -- ävenför statsrådens löner från och med den 1 januari1992 strikt tillämpat Rehnbergslinjalen. Om mananvänder den beräkningsmetod somförvaltningsstyrelsen har anvisat kommer därförstatsrådens löner att öka meddryga tusenlappen . Detta är i enlighetmed Rehnbergsöverenskommelsen, det är viktigtatt poängtera.Tredje vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 46 ():Herr talman! Jag skall börja med att citerainledningen till en ledare i ,som vi kunde läsa :''Det är ett sorglustigt skådespel varje gångriksdagen skall ta ställning till de egna lönerna. Detär ett hukande och en beslutsvånda som bara kanförklaras som eftergift för populism och det sombrukar kallas svensk avundsjuka. ''Även i har man visat omtanke omriksdagsledamöternas arvoden. , den14 november, skrev man så här:''Över huvud har riksdagsledamöterna visatsig sorgligt oförmögna både att organisera sig,betala sig och marknadsföra sitt arbete. ''Detta har påpekats även av riksdagsledamötersjälva. Halvera antalet riksdagsledamöter, ochfördubbla lönerna för dem som är kvar, föreslog IanWachtmeister när han pryade häri . Det förslaget har upprepats av ennykommen ledamot i liberalerna och eni Ny Demokrati. Argumenten är flera. Ett är attden nuvarande ersättningen är ett hot motdemokratin, eftersom ledamöter lockas att blisponsrade av olika särintressen. Ett annatargument är att vi behöver mer kvalificerat folk ochfolk som -- nu citerar jag -- kange ''litet skjuts på politiken''.För att bli riksdagsman krävs ingen särskildutbildning, inga examina, inga språkkunskaper.Man behöver bara ha fyllt och vara svenskmedborgare. Oavsett nytillkomna ledamötersålder, kunskaper och inkomster brukade GöstaBohman hälsa nytillkomna ledamöter iriksdagsgruppen välkomna med följande ord: Härbörjar ni alla från noll, vare sig ni är professorereller prelater eller proletärer.Men, herr talman, därmed är det inte sagt att viockså är nollor; å andra sidan är vi inte heller någonkoncentration av begåvningsreserv. Vi ären blandning av olikartade begåvningar, olikayrken och olika åldrar.En följd av att både unga och gamla väljs in iriksdagen är att vi har olika höga inkomster vidinträdet. För unga kan det vara fråga om enfördubbling av inkomsten, medan äldre faktisktkan drabbas av en inkomstminskning. För attmotverka den sistnämnda effekten försökeretablerade inkomsttagare erhålla en del av sinersättning utanför , och det betyderkanske att de inte hundraprocentigt ägnar sig åtriksdagsarbetet, att de t.o.m. kanskesubventioneras av utomstående intressenter. Mendet är inte säkert att detta är en förlust förpolitiken.Enligt min uppfattning borde man differentieraarvodet så att ingen ledamot gör eninkomstförlust -- jag har framfört denna tanketidigare, och även tog upp den i sittanförande . I har man förövrigt ett arvodestillägg under deförsta tre åren.Det är nu ingen brist på riksdagskandidater;tvärtom är det en hård kamp om platserna, somibland förs med ojusta medel. Om vi därigenom fårlämpliga kandidater vet man inte förrän de harverkat . Arbetet här i är ju så skiltfrån marknadsinriktat arbete. Det är väl enanledning till att företagare sällan gör en förväntadinsats, utan i stället snart lämnar denna från derassynpunkt underliga arbetsplats. Offentliganställdahar däremot lätt för att acceptera den uddatillvaron.Jag kan emellertid av egen erfarenhet säga att detinte är så märkvärdigt att vara riksdagsman. Detviktiga förarbetet och efterarbetet görs iregeringskansli, kammarkansli och partikansli. Detkanske är en anledning till att 90 stycken av våraanställda här i -- i utskott och iförvaltning -- har betydligt mer betalt änriksdagsledamöterna.Det svåra är som vi vet att bli riksdagsman,undantaget medlemmar i udda partier, somvälvilligt understöds av massmedia i sinaambitioner. Man borde egentligen -- som också harnämnts i debatten -- differentiera riksdagsarvodetäven med hänsyn till den insats som ledamotenfaktiskt gör. Skillnaderna i det avseendet ärnämligen mycket stora. I de mindre partierna enskilde ledamoten naturligtvis mycket meraatt göra. har bara 16 ledamöter ochskall dela upp allt arbete på dessa 16.Socialdemokraterna har 138 ledamöter att dela upparbetet på, mot 156 under förra perioden, och detär klart att det blir mindre att göra för dem. Det ärmöjligt att de då gör någoting annat, kanske påhemorten -- vad vet jag?Det är också intressant att lönerna förinformationssekreterare i departementen ärdifferentierade.