prot · GE09121 · 1991-05-29 00:00:00 — Dessa frågor fickjustitieminister , och på dem svaradehon anmärkningsvärt nog så här:''Det är viktigt att komma ihåg att i etträttssamhälle är tillämpningen av lagen en uppgiftför rättsväsendet. Den styrning av tillämpningensom regering och riksdag skall svara för börinskränka sig till beslut om nya lagar och uttalandeni förarbeten i anslutning till det. ''Därför var inte justitieministern den 16 november1990 beredd att diskutera lagens tolkning ochtillämpning. Det var en uppgift som enligtjustitieministern skulle åläggas domstolarna.Ärendet om polisens ingripande i samband medVM-kvalmatchen mot på är ännuinte avgjort. Men här får vi höra att regeringen inteskall säga något om hur rattfyllerilagen skall tolkas.Samtidigt gör man alltså en tolkning av lagenstillämpning innan ett ärende är avgjort.Justitieministern säger vidare: ''Det är viktigt attframhålla att påföljdsvalet generellt är en uppgiftför domstolarna. De har stor frihet att anpassa sinabeslut efter de förhållanden som råder i enskildafall.'' Därefter säger justitieministern: ''Jag tror attlagstiftaren gör klokt i att visa tillit och förtroendeför domstolarnas förmåga att hantera den här oftamycket svåra uppgiften. ''Det är något som man verkligen inte gör . Manvisar inte tillit utan tolkar lagstiftningen samtidigtsom ett ärende ännu inte är avgjort. Enligt minuppfattning, säger justitieministern, är det därförnaturligt att regeringen avvaktar utvecklingen irättspraxis innan man tar ställning om det finnsbehov av en lagändring. I detta fall tycker jag har gjort precis tvärtom, och det är det som ärså anmärkningsvärt. Därför finns det alla skäl attbifalla reservation 4, som handlar ommotiveringarna till lagstiftningen.Anf. 141 ():Herr talman! Det sista som återkommer jag till i slutet av mittanförande, trots att den diskussionen egentligen ärden intressanta i detta ärende.Justitieutskottet har i det betänkande som nubehandlas tillstyrkt ett lagförslag från regeringensom ger ökat utrymme för polisiära ingripanden föratt upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Detgäller en utvidgning av polisens möjligheter att tamed personer till förhör vid mycket allvarliga brott.Det gäller vidare ökade möjligheter tillhusrannsakan i transportmedel för att söka efterden som skall gripas, anhållas eller häktas. Detgäller dessutom möjligheter att söka efter personersom har avvikit från fängelse eller frånsjukvårdsinrättning.I dessa delar har avgivits några reservationer iutskottet, och jag skall ge några kortakommentarer till dem. I reservation 1 reagerarfolkpartiet mot att det i bestämmelserna förmedtagande för förhör inte närmare preciserasinom det område inom vilket åtgärderna får vidtas.Inte heller preciseras bestämmelserna vad gällertillämpligheten i tiden.Utskottet anser att det inte är möjligt att göra ensådan närmare precisering. Naturligtvis går det inteatt förutse alla situationer där reglerna behövertillämpas. I propositionen görs enligt utskotteterforderliga preciseringar i motivuttalandena. Jagskall inte upprepa vad som står i propositionen i dedelarna. De återges på s. 7 i utskottets betänkande.Den här regleringen innefattar mycket allvarligabrott och träffar därmed ett mycket litet antalpersoner. Det gäller mord, dråp, grov våldtäkt ochliknande mycket allvarliga brott. I det härsammanhanget menar utskottet att den personligafriheten i viss mån måste få stå tillbaka för intressetatt kunna utreda och klara upp brotten.Medtagande till förhör kan endast komma i fråga ide fall då förhörspersonerna utan att åberopa giltigorsak vägrar att följa med till förhöret.I reservation nr 2 från yrkas attgränsen för husrannsakan i transportmedel vidallvarliga brott bör sättas vid i stället för fyraår som föreslås i propositionen. Husrannsakaninnebär ett allvarligt ingrepp i den personligaintegriteten, och det är mot den bakgrunden somutskottet tillstyrker propositionens förslag om fyraår.Jag yrkar med dessa kortfattade motiveringaravslag på reservationerna nr 1 och 2. På sammagrunder som när det gäller reservation nr 2 yrkarjag även avslag på reservation nr 3 av moderaterna.Sedan till diskussionen om polisingripanden vidupplopp. I propositionen behandlar regeringen enskrivelse från som gäller fråganom polisens möjligheter att ingripa mot endeltagare i en folksamling som allvarligt stör denallmänna ordningen. I propositionen lämnarjustitieministern i denna del en utförlig redogörelseför vilka möjligheter polisen har att ingripa motfolksamlingar. Den genomgången syftar till att geett underlag för en bedömning av om det finnsnågot behov av en sådan lagändring som centernhar föreslagit i en motion. Justitieministernsslutsats blev att nuvarande regler lämnar tillräckligtutrymme för att polisen skall kunna fullfölja sinuppgift att upprätthålla allmän ordning ochsäkerhet, varför några ändringar av lagstiftningeninte föreslås i propositionen.I denna del finns en märklig motivreservation frånfolkpartiet och . och ärmed på utskottets skrivning med följande lydelsebeträffande motion: ''Utskottet anslutersig till justitieministerns bedömning ochkonstaterar att det saknas anledning att vidta någrasådana åtgärder som begärs i motionen.'' Imotionen hävdas att gällande lagstiftning inte gerpolisen erforderliga möjligheter att hantera denallmänna ordningen. har således sammauppfattning som justitieministern, vilket framgicknär hon redogjorde för innehållet i gällande rätt.Centerpartiet konstaterar att innehållet i gällanderätt tillgodoser krav på lagstiftning i detavseendet.Samtidigt säger och -- jag tyckeratt det är särskilt märkligt när det gäller --följande i en reservation: ''Med anledning av denallmänna debatt som förekommit i anslutning tilldetta lagstiftningsärende vill utskottet endastpåminna om sina tidigare erinringar mot uttalandeni syfte att ändra gällande rätt som görs i ärendensom inte gäller det lagrum uttalanden avser''. Detär visserligen en ganska utslätad skrivning iförhållande till den kritik som framförs ifolkpartimotionen. var mycket klar isin kritik och går ännu längre än vad som sägsi reservationen. Hon påstår att lagstiftningens syfteär att ändra innehållet i gällande rätt. Men det ärinte detta som saken gäller.Regeringen och justitieministern har redovisatinnehållet i gällande rätt. Det finns inte en stavelsei den redovisningen som inte knyter an till tidigareförarbetsuttalanden och till kommentarerna tillbrottsbalken och polislagen. Justitieministern harinte med sin skrivning på något sätt ändratinnehållet i gällande rätt. Hon redovisar barainnehållet i den. Det här tycker jag är mycketviktigt att komma ihåg. Man får naturligtvis integöra motivuttalanden utan anknytning till ettlagstiftningsärende som syftar till att ändrainnehållet i gällande lagstiftning. Så är inte fallet idet här avseendet. Jag är utomordentligt förvånadöver att och inte har insett detförhållandet eller bemödat sig om att studeraskrivningarna och göra jämförelser med tidigareförarbetsuttalanden.Jag tycker kanske också att om ochcentern har uppfattningen att justitieministern görskrivningar som syftar till att ändra innehållet igällande rätt, så borde och folkpartietföljdriktigt hemställa om en lagändring. Om manvill uppnå det syfte som är ute efter och haruppfattningen att justitieministern går för långt ochatt hon med sina skrivningar ändrar innehållet igällande rätt, borde slutsatsen för ochäven bli att man skall kräva enlagändring. Men det gör man alltså inte. Mangodkänner vad justitieministern säger och anser attdet är till fyllest.Jag tycker att det är ett mycket märkligtresonemang, och det är över huvud taget inteadekvat att jämföra med den diskussion som harförts beträffande rattfyllerilagstiftningen. Det finnsinte en rad i propositionen på den här punkten somavviker från tidigare förarbetsuttalanden. Då är detinte fråga om en lagändring genommotivuttalanden.Herr talman! Med det anförda yrkar jag avslag påsamtliga reservationer och bifall till propositionen.Anf. 142 ():Herr talman! Jag vill börja med att säga till att jag inte vet om han missuppfattademig. Jag sade att justitieministern har självfalleträtt att utveckla innebörden i gällande lagstiftningså länge hennes uttalanden inte leder till attlagstiftningen påverkas och får ett ändrat innehåll.Jag har inte sagt att det ger ett ändrat innehåll, utanatt rättsläget är oklart.Anser att rättsläget är glasklart?Polisens skrivelse ger en analys som pekar på uppfattar rättsläget som oklart. JO har åtalatdärför att poliserna har handskats oriktigt medlagstiftningen. Regeringen har faktisktremissbehandlat skrivelsen. Om regeringen anseratt det inte behövdes någon remissbehandling ochatt rättsläget var glasklart förstår jag inte varförman skickar ut förslaget på remiss. Vogels artikelpekar på samma sak, nämligen att rättsläget äroklart. Anser att rättsläget äroklart?Lars-Erik kanske kan passa på att tala omför mig vad justitieministern menar med sinaskrivningar om hur man skall tolka, intehuvudregeln men väl den andra regeln i 13 §polislagen. Det gäller följande passus: Detsammagäller om en sådan åtgärd behövs för att enstraffbelagd handling skall kunna avvärjas. Jag sermed förtjusning fram emot att få höra Lars-ErikLövdén utveckla justitieministerns tankar och vadhon menar.Dessutom vill jag säga till att närdet gäller vår reservation om att regeringen nu villutvidga möjligheterna att medta personer tillförhör, handlade polisens skrivelse om att man villeha en generell möjlighet till identitetskontroll. Motbakgrund av att polisen begär en generell möjlighettill identitetskontroll skriver regeringen ett förslagsom handlar om utvidgade möjligheter att medtapersoner för förhör. Det är någonting som poliseninte har begärt. Regeringen utvecklar inte hellervarför denna förändring föreslås. Vi kanske kan fåreda på varför denna bestämmelse har föreslagitsnu.Anf. 143 ():Herr talman! Jag skall inte störa kammaren såmycket med att polemisera mot , men jagvill ändock ta upp en sak. Som orsak till att manlägger gränsen för husrannsakan i transportmedelvid lägst fängelse säger atthusrannsakan innebär ett allvarligt ingrepp i denpersonliga integriteten. Så långt kan jag delaLövdéns uppfattning. När vi moderater talar om kanske skulle ha en lägre gräns vid två årsfängelse talar vi om brott som våldtäkt, grovtkoppleri, allmänfarlig ödeläggelse etc. Om Lövdénanser att det är mindre allvarliga brott har videfinitivt olika uppfattningar.Skall man som stå och brösta sig italarstolen och säga att regeringen föreslår enordentlig utvidgning av polisens möjligheter, är minuppfattning att det i så fall också i realiteten skallvara fråga om en utvidgning. Det skall då gälla enlag som går att använda.Herr talman! Vi måste undvika att i dennakammare stifta lagar som inte går att använda utansom möjligen kan utgöra grunden till roligamiddagstal. Underlaget till middagstalen kan vimöjligen hitta någon annanstans än i lagar som vistiftar här i kammaren.Anf. 144 ():Herr talman! Först, , tycker jagdet har framgått ganska klart av mittinledningsanförande att vi till en början antog attpolislagen behövde ändras, men att vi nu insett attdet inte är aktuellt. Vi har därförinte yrkat bifall till det förslaget.Att vi antog att polislagen behövde ändras beroddepå att själv upplevde lagen såoklar att man skrev till regeringen. Det är då intekonstigt att vi i också antog att denbehövde ändras.Ytterligare en bakgrund till motionen var att jag varpå en polischefsaspirantkurs och fick frågor pådenna lag, där man från lärarnas sida inte riktigtvisste vad man skulle lära ut. Poliserna var oklaraöver hur de skulle våga agera vid sådanahär upplopp. Om man ingrep riskerade man åtal,ingrep man inte riskerade man att det blev upploppoch då skulle man få kritik för det.Man kände sig osäker och bad om hjälp att se tillatt ändra lagen så att man skulle våga ingripa.Sedan kom alltså dessa förhandlingar ochdiskussioner mellan regeringen, rikspolisstyrelsenoch JO då rättegången pågick. Det ärdetta vi vänder oss mot. Vi säger att det kanupplevas som försök till indirekt styrning. Detframgår i motivtexten.Vi tycker att detta är jämförbart med debatten omrattfyllerilagstiftningen, när sade attnär det gäller tolkning av lag och förklaring avrättsläget skall man avvakta tills pågåendeförhandlingar och rättegångar är avslutade och mankan se utvecklingen i rättspraxis innan man tarställning till om det finns behov av lagändring. Mendet har man inte gjort i detta fall, fast manegentligen skulle ha gjort det. Man skulle haavvaktat rättspaxis och sett vad som skulle händamed dessa poliser. Sedan kunde man se om manbehövde ändra lagen.Anf. 145 ():Herr talman! Jag blir inte särskilt mycket klokareefter senaste anförande.Ni motionerar under den allmänna motionstidenoch kräver lagändring för att tillgodoserikspolisstyrelsens ambitioner och syfte. Sedanredovisar justitieministern i anslutning till dettaärende innehållet i gällande rätt. Inte med enstavelse går hon längre än tidigareförarbetsuttalanden, hon redovisar bara innehållet.Då ställer ni upp på en utskottsskrivning som lyderså här: ''Utskottet ansluter sig till justieministernsbedömning och konstaterar att det saknasanledning att vidta några sådana åtgärder sombegärs i motionen. ''Då framstår det som oerhört märkligt att IngbrittIrhammar nu går upp och riktar allvarlig kritik motregeringen för att den ägnat sig åt lagstiftning viamotivuttalanden. Det är någonting som intestämmer i argumentation. HarIngbritt Irhammar uppfattningen att regeringenägnar sig åt lagstiftning via motivuttalanden, bordehon rimligtvis stå kvar vid centerpartimotionen ochkräva lagändring. Men det gör hon inte.Det är samma grundkritik som jag kan rikta motfolkpartiets resonemang. Det som redovisas ipropositionen -- jag återkommer än en gång tilldet -- är inte någon vinkling av innehållet i gällanderätt, någon ändring av gällande rätt. Det är till varjepunkt, till varje stavelse en redovisning avförarbetsuttalanden och de kommentarer som ärgjorda till och polislagstiftningen.Jag tycker att resonemanget är märkligt på dennapunkt. Jag förstår inte egentligen vart det syftar.Än en gång, herr talman, yrkar jag bifall tillregeringens förslag.Anf. 146 ():Herr talman! Självklart accepterar vi nu attpolislagen inte behöver ändras. Det är därför vi inteyrkat bifall till vår motion. Det är därför vi ställerupp på betänkandets skrivelse på det området. Detskulle vara underligt om vi skulle kräva en ändringav polislagen nu när inte själv gördet. Jag tycker det är sunt förnuft att inte kräva denändringen nu.Det vi för fram i motiveringen i reservation 4, , är ju hur man, genom att gå in ochbehandla och titta på lagen som enrättegång pågår och fortfarande inte är ett avslutaträttsfall, kan få det att upplevas som en inblandningi en förestående rättegång. Det är detta vi kritiseraroch för fram i reservationen. Vi säger att det ocksåkan upplevas som en indirekt styrning.Vi säger att detta är precis i linje med detjustitieministern har sagt tidigare, att så skall maninte göra. Det är bakgrunden till reservationen.Det kan väl inte vara oklart.Anf. 147 ():Herr talman! svarade inte på enenda av mina frågor.Den första frågan gällde om anseratt rättsläget är klart. Jag pekade på att polisensskrivelse, JOs åtal, regeringens remissbehandlingoch skrivelsen och Vogels artikel alla tyder på atträttsläget inte är klart. Det vore intressant att vetaom kan svara konkret: Är detklart eller inte? Det är den ena frågan.Den andra frågan jag ställde handlade om attpolisens ena skrivelse innehåller att polisen begärmöjlighet att göra generella identitetskontroller.Som svar på denna fråga om generellaidentitetskontroller kommer regeringen med enproposition som handlar om att man utvidgarmöjligheterna att ta med sig människor som inte ärmisstänkta för brott till polisstationen fast de vistasinom väldigt stora områden, utan att man ipropositionen anger skälet till att man anser sigbehöva göra en sådan förändring.Jag kan ställa en fråga till som svarat på: När det gäller 13 § i polislagen, skallman tolka första meningen individuellt och andrameningen kollektivt?Anf. 148 ():Herr talman! Först till : Nikräver inte någon ändring av lagstiftningen därföratt ni genom propositionen fått klarhet ominnehållet i gällande rätt. Det är därför ni inte stårkvar vid krav på förändring av lagstiftningen.Därmed har propositionen fyllt sitt syfte.Till vill jag säga att jag tyckerlagstiftningen ger polisen tillräckliga möjligheteratt ingripa i de situationer där de behöver ingripaför att upprätthålla allmän ordning och säkerhet.Anf. 149 ():Herr talman! Jag får faktiskt en känsla av att inte heller är riktigt på det klara medhur denna lagstiftning skall användas, eftersom haninte vill svara på om rättsläget är klart och inte villtala om hur man skall använda 13 § polislagen.Lars-Erik , är det meningen att 13 §polislagen ger tillåtelse till massingripande enligt nuberörd tolkning från justitieministern? Det är dethela frågan handlar om.Lars-Erik säger att lagstiftningen nu täckervad polisen behöver. Vad polisen behöver, säger desjälva, är möjlighet att plocka med mångamänniskor i ett svep och inte behöva pröva varjeindivid exakt. Täcker 13 § denna möjlighet?Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )18 § betänkande1990/91:TU25 Järnvägstrafik (prop. 1990/91:87delvis, prop. 1990/91:100 delvis och förs.1990/91:12).Anf. 150 ():Herr talman! Den sena timmen, kammarensarbetsbörda och de åtaganden som flera avtrafikutskottets ledamöter har för morgondagengör att jag skall använda bara en bråkdel av den avmig anmälda tiden för detta inlägg.Jag yrkar, herr talman, bifall till den moderatareservationen nr 3, och utan att yrka bifall tillövriga reservationer där moderater finns medtolkar vi resultatet för röstningen i reservation 3 såatt det gäller även för dem.Reservation 3 gäller anslaget till nyinvesteringar istomjärnvägar för det kommande budgetåret. Vimoderater har liksom begärt ett med 500miljoner utökat anslag för dessa nyinvesteringar,och vi vill med det ange färdriktningen för denmoderata investeringsviljan när det gällernyinvesteringar i stomjärnvägar i . Vi troratt en realistisk målsättning för 90-talet ärnyinvesteringar i storleksordningen 25 à 30miljarder.När det gäller övriga reservationer måste jag återgåtill trafikpolitiska beslut, som jag -- utan attvilja vara vitsig -- i sig skulle vilja kalla ettbanbrytande beslut. Då separerades frånSJ som åkeriföretag. Från moderat sida var vidärmed inne på en långsiktig process, som i sinslutversion syftade till att skapa fri konkurrens ävenpå järnvägar.Vi tror att en konkurrenssituation för vårajärnvägar i landet skall medföra högre effektivitet,lägre kostnader och en bättre trafikutföring överhuvud taget. Vi tror att man på många sätt kaninföra konkurrens på vårt svenska järnvägsnät.Man kan tänka sig att SJ i sina olika funktionerdelas upp i fristående företag. Det kan bli ettstatens järnvägars åkeriföretag för persontrafik,det kan bli ett för godstrafik, och det kan bli flerkombinationer.Vi tror också att det är möjligt att dela upp trafikenpå det svenska järnvägsnätet på andrakombinationer. Man kan t.o.m., närhöghastighetstågen rusar fram genom ,tänka sig att vi får utländska järnvägsföretag, som ikonkurrens utövar trafik på de svenskajärnvägarna.Det är alltså det slutliga målet, och i en av vårareservationer föreslås att SJ förändras frånaffärsverk till aktiebolag. Vi tror attaffärsverksformen som sådan är föråldrad. Den harbåde för och nackdelar, men den har ur vårsynpunkt fler nackdelar än fördelar. Ett affärsverkär en del av staten, och det är intekonkurrensbefrämjande att staten själv genomaffärsverk utövar en verksamhet som syftar till frikonkurrens.Vi föreslår därför att SJ får enändrad bolagsform, nämligen aktiebolagets. Viföreslår också att man låter denomstruktureringsfas som är inne iavslutas med att det skapas fri konkurrens påjärnvägsnätet. Vi är under omstruktureringsfasenreserverade inför tanken på att SJ skall bytakoncernstrategi från det som vi bestämde genom1988 års beslut, och vi tycker att SJ -- framför alltfram till omstruktureringsfasens slut -- med allkraft skall ägna sig åt själva kärnrörelsen, dvs.person- och godstrafiken på spåret. Vi vill inte attSJ genom en alltför stor dotterbolagsflora byggerupp en monopolsituation, som förhindrar detslutliga genomförandet av en fri konkurrens på detsvenska järnvägsnätet.Med detta, herr talman, har jag gjort enövergripande principförklaring för denjärnvägspolitik vi moderater står för.Anf. 151 ():Herr talman! Sedan det trafikpolitiska beslutet1988 har SJ utvecklats mot att bli ett modernt ocheffektivt tågtrafikföretag. Det är viktigt att göra detkonstaterandet mot bakgrund av den kritik som vitidigare då och då fick ta del av men som undersenare tid alltmer har ebbat ut. Raden av förlustårhar brutits, och dessa har följts av ett antal goda år.Det är då naturligt att ge SJ utökadebeslutsbefogenheter för sina inre angelägenheter. Ifråga om denna utveckling vill vi i folkpartietliberalerna gärna vara pådrivande.Trafiknäringen kännetecknas fortfarande av mångaregleringar, koncessioner, m.m. De lättnader somhittills har genomförts i detta regelverk är enligt vårmening inte tillräckliga. En ökad frihet, ochdärmed ökade möjligheter till konkurrens mellande företag som producerar trafiktjänster, ärnödvändig för att främja en fortsatt utvecklinginom kommunikationssektorn. Och detta gälleräven järnvägssektorn.Investeringarna i infrastrukturen kankomma att bli en hävstång för den ekonomiskatillväxten och bidra till en bättre miljö ivårt land. Genom att använda medel som frigörsvid en utförsäljning av statliga företag villfolkpartiet liberalerna avsätta i storleksordningen140 miljarder kronor till investeringar i ochunderhåll av trafikapparaten . Avdessa 140 miljarder kan vi tänka oss 40 miljarderspeciellt för järnvägsändamål. Detta skullemöjliggöra en utbyggnad av en radjärnvägssträckor med bl.a. snabbtågsstandard. Detfinns på detta område olika objekt, som har nämntstidigare: , ,, och sträckanStockholm--. Det skulle också varamöjligt att investera i vad jag skulle vilja kallakulturellt inriktad trafikpolitik. Jag tänker då påmöjligheten att rädda inlandsbanan.Vi anser att och SJ, som jag tidigarenämnde, måste få planera för investeringar ijärnvägsnätet i storleksordningen 40 miljarderkronor . Dessa investeringar skullekunna innebära att kan genomföra enrad projekt. Jag har nämnt några av dessa.Vi anser att budgetpropositionens förslag tillkoncernstrategi inte överensstämmer medriktlinjerna i det trafikpolitiska beslutet. Vividhåller att SJ skall koncentrera sin verksamhet tilljärnvägstrafiken. Regeringens förslag att SJ skallfortsätta äga kringverksamhet -- såsom bl.a.bussföretag -- innebär att SJ skulle komma att hållaen stor del av rese- och transportmarknaden i ettfast grepp. Vi kan inte godta detta. Vi förespråkari stället en ökad konkurrens på rese- ochtransportmarknaden. Det måste rimligen antas attSJ kan erbjuda heltäckande transportlösningaräven i samarbete med andra självständigatrafikföretag.Alternativet till regeringens förslag tillverksamhetsinriktning är som vi ser det attdotterbolag som saknar stark anknytning tillhuvudverksamheten avyttras och att SJ ombildastill aktiebolag och underkastas samma regler somandra aktörer på en transportmarknad med frikonkurrens.Regeringen tillmötesgår delvis krav som folkpartietliberalerna har rest om ökad konkurrens påjärnvägsnätet.