prot · GE09130 · 1991-06-12 00:00:00 — Dessutom är det så, att dessamiljömål ingalunda är tillräckliga för att verkligenstoppa miljöförstöringen.Sverige och skulle behöva en nytrafikpolitik som verkligen tog hänsyn till miljön.En sådan politik måste gå ut på att minskabiltrafiken, bygga ut järnvägstrafik ochmiljöanpassad kollektivtrafik samt att snabbtstimulera en övergång från fossila bränslen tillbiobränslen. En är uppenbarligen ettstort steg i motsatt riktning.Därför säger vi i de gröna bestämt nejtill varje form av fast förbindelse för väg- ochbiltrafik över . Vi säger nej till entrafikpolitik som leder till en accelererandemiljökollaps och ökad regional obalans. I stället villvi utveckla sjöfart och järnvägstrafik så att vi denvägen kan klara våra transportbehov.Jag yrkar därför bifall till reservation 2, sominnebär ett avslag på regeringens förslag om fastÖresundsförbindelse.Herr talman! Till betänkandet finns ett antalreservationer fogade som gäller den fortsattabehandlingen om , mot allt förnuft, skullegodta regeringens avtal med den danska regeringenatt bygga en . I reservation 4 kräver viatt ett särskilt handlingsprogram motluftföroreningar då måste utarbetas -- främst försödra del men också resten av landet.Målsättningarna för ett sådant program måste varanaturens krav. Programmet måste innehållaverkningsfulla och konkreta åtgärdskrav somrimligen leder till att naturens krav uppfylls inomrimlig tid. Regeringen bör återkomma tillriksdagen före årets utgång med ett förslag tillsådant program.Om ni socialdemokrater, moderater ochfolkpartister menar något med alla era yviga löftenom att stoppa miljöförstöring och anpassa er tillnaturens krav så borde även ni ställa upp på denreservationen. Men jag vågar slå vad om att ni intevågar. För ni har aldrig vågat. För ni menar inteallvar med alla era yviga miljölöften. Det har alltidvarit tomt prat och kommer att så förbli.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 4.I reservation 5 tar vi fasta på enigheten bakom dens.k. nollösningen, dvs. attvattengenomströmningen i inte skall fåförsämras av brobygget. Vi kräver i reservationenatt ytterligare, mer realistiska och noggrannautredningar skall göras i denna fråga. Visar de attrisken är betydande för att nollösningen inte skallgå att uppnå måste i rimlighetensnamn stoppas. Det är också helt i enlighet med vadfolkpartiets landsmöte och socialdemokraternaskongress har sagt.Menar ni socialdemokrater, moderater ochfolkpartister allvar med det ni skriver omnollösningen så borde ni ställa upp även på denreservationen. Men det gör ni inte. I stället hycklarni.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 5.Regeringen har i propositionen föreslagit attbrobygget skall tillåtlighetsprövas enligtnaturresurslagen. Men om ett beslut enligt denlagstiftningen överklagas, så hamnar det hosregeringen för avgörande. Som bekant harregeringen redan skrivit på ett avtal som i praktikeninnebär att regeringen förbundit sig att tillåtabrobygget. En tillåtlighetsprövning enligtnaturresurslagen blir därför fullkomligtmeningslös, en skenmanöver ägnad att förvirra denfolkliga opinionen.Vi har därför i reservation 6 krävt att tillåtligheteni stället skall prövas enligt miljöskyddslagen. Dåskulle vi få en någorlunda seriös miljöprövning avbrobygget. Dess värre står vi helt ensamma bakomdetta egentligen ganska blygsamma krav. Detdemonstrerar än en gång ointresset från de andrapartierna att ta någon riktig miljöhänsyn.Herr talman! Jag yrkar därför bifall till reservation6.Jag vill också peka på att det avtal som regeringenvill att skall godkänna innebär att SJ skallåderlåtas på 150 miljoner för att få trafikerabron. Med hänsyn till att järnvägstrafiken redan nuär kraftigt missgynnad samhällsekonomiskt sett ochatt SJ drabbats av en rad nya pålagor, anservi att SJ helt skall kompenseras för detta.Det finns en lång rad andra frågor av stor betydelseför huruvida en motorvägsbro över kanaccepteras. Dit hör ekonomin i projektet, effekterpå den regionala balansen i vårt land, aspekter påvår förmåga att försvara oss i tider av ofred,effekter på näringslivet osv. En rad andraledamöter i mitt parti kommer att ta upp dessafrågor i den fortsatta debatten. Jag avstår därför nuifrån att ta upp dem.Herr talman! Vi i de gröna stårnaturligtvis bakom alla de övriga reservationer somvi står med på men som jag inte har yrkat bifall till.I detta anförande instämde , , , ,, , , EvaGoe s, och (alla mp).Anf. 4 ()replik:Herr talman! liberalerna förordar enkraftig satsning på infrastrukturen . Investeringar i infrastrukturen utgör enhävstång för den ekonomiska tillväxten. harhistoriska språng på andra samhällsområdenpåverkat transporterna, och ibland har påverkangått också i andra riktningen: nya typer av fartygfick nya hamnstäder och kulturer att blomstra,järnvägarnas utbyggnad skapade helt nya städeroch samhällen. Att bygga broar är en bådesymbolisk och verklig åtgärd för att i handling visaöppenhet för en ny tid, en ny historia, nyamöjligheter och sammanflätning av människor ochsinnen.För liberalerna kan därför visionenöversättas i vårt arbete för ett svenskt medlemskapi EG. För oss är en infrastrukturell vision för 90-talet och början av nästa sekel också ennordeuropeisk marknad, präglad av intensivt varu-och tjänsteutbyte, tillväxt, framtidstro ochmiljöhänsyn -- det som kallas den nya Hansan.Vi måste utnyttja vårt geografiska läge till att byggaupp och bygga ut förbindelserna med våra grannar:Tyskland, , , ochDanmark. Vi kommer senare att i etttrafikutskottsbetänkande behandla ettvänsterpartiförslag om att bygga en bro överÖstersjön. För vår del vill vi i denna tidsålder ännunöja oss med täta, miljövänliga färjeförbindelseroch kraftigt utbyggda telekommunikationer när detgäller samt en bro över Öresund.Herr talman! liberalerna har sedan långtid haft en positiv grundsyn till tanken på en fastförbindelse över . Det är naturligt för ettparti som bygger på en ideologi präglad avinternationalism, öppna gränser, tro på fri handelmellan länder och på teknikens ochmänniskotankens möjligheter att övervinnaproblem.En fast förbindelse över kommer att spelaen ökad roll för kommunikationerna med detövriga , om också en fast förbindelse överFehmarn i läget R dby--Puttgarden byggs. Vi ifolkpartiet liberalerna anser att det är angeläget attså sker också.En fast förbindelse över får i ett förstaskede störst betydelse regionalt och ger dynamiskaeffekter för . Den kommer attinnebära en stor förändring, och det kommer attfläta samman och . Den skaparvidgade marknader för industri, handel, service ochbostäder, något som faktiskt de flesta människorverkar efterfråga.Med en fast förbindelse blir transporternasnabbare -- det går trots allt inte att förneka -- ochmer tillförlitliga. Det vet var och en som har försöktatt ta sig över till vid minsta lillaväderförsämring. Köer vid färjelägen kanundvikas. Det är ju inget självändamål att hasådana. Transporterna blir mer oberoende av väderoch isförhållanden. Möjligheterna att bo och verkapå valfria platser inom hela den sammanhållna nyaregionen öppnar sig på ett helt nytt sätt.Ett brobygge är, enligt vår uppfattning, något somunderlättar kontakterna också mellan universiteteni , och . Forskning ochutbildning kan utnyttjas integrerat mellan dessa treorter, och därmed skapas ett nordligtkonkurrenskraftigt och kreativt alternativ till övrigeuropeisk högre utbildning.Inte bara näringsliv och forskning utan ocksåkulturlivet får betydande fördelar. Det är ocksånågot som bör räknas in på pluskontot. Vi kankanske med detta förbättrakonkurrensförutsättningarna för en av våra blandEGs strategiskt intressanta regioner. För EG-motståndarna är detta naturligtvis ett skäl att intebygga en bro, för att därigenom kunna fullfölja entraditionell isolationistisk linje.Möjligheterna att skapa en bropendelförbindelsemellan och kan få stor betydelse fören framtida mer avreglerad flygtrafik. Närhet tillinternationella storflygplatser är en viktig faktorvid företagsetableringar. Det kanske blir möjligt attbehålla den på Kastrup.Fru talman! Tågalternativet kan också uppnå enbetydande slagkraft jämfört med biltrafik och äveni viss mån flygtrafik av , nämligen om en brobyggs. Redan nu marknadsför faktiskt denationella järnvägsförvaltarna i och iSverige gemensamt en fast förbindelse sominkluderar dubbelspårig järnväg, varvid ocksåredovisas tänkta tidtabeller för såväl pendelsystemi regionen som fjärrtågtransporter -- inte allsointressant för många människor. Det borde inteheller vara ointressant för dem som här talar motbron. Förbättrade kommunikationer kan t.ex. fåpositiva effekter i form av turism.Vid redovisning av vad SJ-chefen har sagt redovisarman bara en del av vad han har sagt. Han harfaktiskt sagt att summan 150 milj.kr., somman kom fram till i avtalet, var helt acceptabel förSJ. De 100 miljoner som han hade satt som ettmaximum var ett förhandlingsupplägg. Så talarnaturligtvis en affärsman, men sådant begriper inteViola och socialister.Fru talman! anförs i debatten att färjetrafikerbjuder en stunds avkoppling,shoppingmöjligheter, m.m. och att detta frånallmän synpunkt skulle vara så önskvärt, att en fastförbindelse skulle vara både onödig och oönskad avtrafikanterna. Det har vi hört antydningar omtidigare. För den som övertygas av sådanaargument utgör en fast förbindelse rimligen intenågot hot. Färjetrafiken kommer säkert också ifortsättningen att kunna hävda ett visst trafikutbudi , men människors fria val leder nog till atten betydande mängd resenärer i stället kommer attanvända en fast förbindelse. Det är minövertygelse. Detta är ett irrelevant argument förden som inte bryr sig om fria människors val ochinte heller människors fria val, för den som tror sigveta bättre och som med åberopande av än det enaän det andra skälet försöker med politiska beslutförbjuda människor att använda sitt fria val utgör.Det finns, fru talman, alltför många med deninställningen här i vår lagstiftande församling.Slås inte färjebranschen ut då? Att vi skulleunderlåta att bygga en bro med dess fördelar för attdärmed hålla just denna bransch under armarna ärur allmän synpunkt mycket tvivelaktigt. Dennarädsla för färjenäringens överlevnad är, som jag serdet, ett bevis på den dåliga logiken i mångabromotståndares resonemang. Det är en typiskinställning för dem som med planekonominsskygglappar för ögonen inte ser affärsmöjligheter ivarje förändring. Studier visar att efterfrågan påtransportkapacitet från direkt tillTyskland och kommer att öka mycket kraftigtde närmaste åren. Detta blir än mer uppenbart viden svensk EG-anslutning. Dessa prognoserbedömer vi vara trovärdiga och positiva. Detsenaste året, efter den kommunistiska järnridånsfall, har trafiken med både passagerare och gods,trots negativ tillväxt i den svenska ekonomin, ökatmycket kraftigt. Flera rederier avser att inom kortinvestera i nytt tonnage och flera rutter.Bangårdsområdena i byggs för närvarandeom av svenska intressenter för att kunna ta emotcivila kommersiella transporter, i stället försovjetiska militärförband. av spårkapaciteten i . Alltdetta sker innan en fast förbindelse är färdigatt tas i bruk. Den totala trafikökningen pådestinationer som , och Danmarkkan förväntas innebära att en omfattandetransportefterfrågan också på färjeförbindelserkommer att finnas sedan en bro har byggts. Visstkan sysselsättningen inom rederinäringen kommaatt förflyttas och få sin tyngdpunkt i sydligarefarvatten. Men med ett sådant försteg som färjornahar framför bron kan man inte rimligen vara räddför att färjenäringens fortlevnad hotas.Många bromotståndares resonemang är ocksåologiskt på annat sätt. Vad annat kan man kalla detatt ena stunden hävda att brobygget blir ettekonomiskt fiasko, eftersom långtradartrafik ävenfortsättningsvis kommer att välja färjorna, och denandra stunden hävda att färjebranschen hotas,därför att trafikanterna kommer att välja bron. Detgår inte att inneha dessa båda ståndpunktersamtidigt.Fru talman! Förslaget om en kombineradmotorvägs- och dubbelspårig järnvägsbro har flerafördelar.Bilen är en viktig del av det modernatransportsamhället. Genom konkurrens omkunderna och politiska beslut i samverkan blir dendär bilen alltmer miljöanpassad, ändå är den ettindividuellt fordon. Så kommer situationen attförbli under brons kalkylerade livslängd,kommunisternas alla krav påmassbilismens avskaffande och hojtande omGyllenhammars makt till trots. Att bygga enförbindelse där bilen kan köras innebär en insiktom detta förhållande. Snabba och tillförlitligatransporter, som bygger på ett samspel mellanbiltrafik och järnvägstrafik, är en förutsättning föratt vårt land skall kunna hävda sig i den hårdainternationella konkurrensen. Insikten om dettager till resultat att vi skall bygga en kombineradbro, för såväl bilar som tåg. Detta kombineradealternativ har också förutsättningar att uppvisaacceptabel räntabilitet. Det är ett ansvar som vipolitiker dessvärre måste ta på oss, eftersomfolkpartiet liberalernas mening, att vi skulle ha valten annan finansieringslösning, tyvärr inte fallitsocialdemokraterna i smaken. Jag återkommer tilldet . Att enbart bygga en tågtunnel finns detenligt vår uppfattning inte rimliga förutsättningarför utan stora skattesubventioner.För att tågalternativet skall komma till sin storafördel i ett infrastrukturellt system, som bron kange möjlighet till, är det av utomordentligt stor viktatt investeringar i tillfartsbanor kommer till ståndsnarast samt att dessa och övriga nödvändigaanslutningar till bron, så att snabbtågsstandard kanerbjudas, blir färdiga senast när bron tas i bruk.Fru talman! har sambandet mellanutsläpp av svaveldioxid och försurningsskador imark och vatten varit väl kända. Det har lett tillkrav på åtgärder även på internationell nivå för attfå ner utsläppsmängden. Svavelutsläppenreduceras nu i , medan situationen ännuär dyster för Östeuropa.Även de omfattande kväveutsläppen frånförbränning, industriprocesser, jordbruk och trafikleder till omfattande skador på naturen i form avförsurning och övergödning av kusthaven. Det vetvi.Skåne är särskilt utsatt för luftföroreningar. På flerahåll är situationen för bokskogen, som någontidigare påpekade, mycket alarmerande. En avorsakerna antas vara kvävebelastningen.Kväveutsläppen över är, enligt de uppgiftervi har tillgängliga, ungefär per år.Trafiken svarar för en stor del av de inhemskakväveutsläppen i den här regionen.Om trafikarbetet på väg under de närmaste tio årenökar i överensstämmelse med den högstakalkylerade nivån, kommer kväveutsläppenantagligen att öka med 450 årston. Så blir det omen byggs.En viktig trafikpolitisk uppgift blirnaturligtvis att göra trafiken miljövänlig. Det finnsfarhågor, som har redovisats här, för att positivaeffekter av olika reningsmetoder kommer att ätasupp vid en trafikökning. Men andraberäkningsmodeller visar att det är också är möjligtatt minska utsläppen vid en trafikökning.Miljövinster kan också göras genom en rationelltrafikstruktur. En fast förbindelse över Öresundinnebär en så total förändring av strukturen attmöjligheter som annars inte skulle uppstå nukommer att bli verklighet. Men regeringen hargjort en plötslig omsvängning också i fråga omÖresundsbron. Det är många som har överraskats.Jordbruksutskottet hann inte yttra sig, därför attärendet kom först på vårkanten. Vi i folkpartietliberalerna har uttryckt vårt ogillande i detsammanhanget. Vidare har detta också medförtbrister i miljöhanteringen som inte kan förbliopåtalade.Regeringen har föreslagit att Öresundsförbindelsenskall utformas, som det heter, med hänsyn till vadsom är ekologiskt motiverat, tekniskt möjligt ochekonomiskt rimligt, så att skadliga verkningar kanundvikas. Men förslaget är på denna punkt oerhörtallmänt formulerat. Det är verkligen intetillräckligt. Miljökraven måste därför, som vi ifolkpartiet ser saken, skärpas avsevärt.Det är förmodligen sant att utsläppen ökar någotmed en . Men i grunden är det inte ettskäl för att avstå från att bygga denna bro om mani stället kan se till att olika åtgärder vidtas i dettasammanhang. Naturligtvis är det därför nu rättatillfället att begära att regeringen låter utarbeta etthandlingsprogram för att motverkaluftföroreningar i regionen. Ett sådant programmotiveras redan av dagens situation. Det härhandlingsprogrammet bör ange mål för hur mycketde inhemska utsläppen i regionen borde minskaunder den kommande tioårsperioden. Ett sådantprogram måste självfallet också innehålla förslagom konkreta och rimligt detaljerade åtgärder föratt begränsa de totala utsläppen.Socialdemokraterna är avvisande. Därför yrkar vibifall till reservation nr 3.Men, fru talman, det finns ytterligare en punkt idetta sammanhang: Anläggandet av enÖresundsbro får inte leda till attvattengenomströmningen i försämras. Demarina problemen är svåra att lösa,undersökningar visar att sannolikt står förcirka hälften av transporterna av extremt salt vattentill . Detta saltvattenutbyte ärnödvändigt. Endast vid sällsynta tillfällen bytsvattnet i mot nytt syrerikt och saltarevatten. Enligt vår uppfattning får ett brobygge inteskada den känsliga miljön i Östersjön.Anläggningen får inte påverka de hydrografiskaoch därmed biologiska förhållandena i Östersjön.Enligt de undersökningar som faktiskt har gjorts avbl.a. är det möjligt att uppnå en s.k.nollösning. Det fordras emellertid omfattandetilläggsarbeten. Regeringens inställning har varitnjugg. Någon tydlig ambition att uppnå ennollösning har inte redovisats av regeringen.Vi i liberalerna har uppfattningen att dearbeten som anses nödvändiga för att uppnå ennollösning skall utföras. Detta bör självfallet gesregeringen till känna.Under lång tid sade ochsocialdemokraterna nej till ett brobygge. Sedanskulle det avvaktas. Vad det handlade om var skulle avvakta den socialdemokratiskakongressen, som skulle köras över. Efter dessakullerbyttor och när alla åsikter i övrigt ändå skallbytas, och det gäller då allt möjligt, ja, då kommersocialdemokraterna fram till ett någorlunda bragrundbeslut -- men bara delvis. Plötsligt skinerbetonggjuteriet igenom. Plötsligt kastasmiljöintresset över bord. Pendeln svänger kraftigtoch häftigt. Man går frånden ena ytterligheten, nämligen att bron avmiljöskäl inte skall byggas, till den andraytterligheten, nämligen att bron skall byggas utanatt något större intresse visas för miljön.På samma sätt som bromotståndareargumenterar -- dvs. så snart det blir fråga om svårabeslut skall man helt enkelt säga nej -- hanterarsocialdemokraterna den här frågan: När man välkommer till skott, säger man bara ja. Men när dettamed miljöinvändningarna skall lösas blir det baranågra svepande fraser.Det är inte att ta ett politiskt ansvar. Politikernasuppgift är större. Politikernas uppgift är nämligenatt ta till vara fördelarna och att åstadkommaförutsättningar för en lösning när det är svårt. Detär en större utmaning, och den antar vi.Vi i liberalerna har lyckats påverkautskottet så till vida att det nu finns en majoritet förvår principiella inställning när det gäller nollösning,och det är bra. Men likväl saknas det etttillkännangivande till regeringen, och det ärdäremot inte bra. Därför, fru talman, yrkar jag härbifall till det andra yrkandet i motion T88 som vi ifolkpartiet liberalerna har väckt. Det handlar dåom att den inställning som utskottets majoritet geruttryck för skall ges regeringen till känna.Vi skall, fru talman, bygga bron. Vi skall ocksåvidta de miljöskyddsåtgärder som detta kräver. Detär den svåraste uppgiften i det här ärendet. Det ärbara vi i liberalerna som tar på oss attlösa hela den frågan. Men det är ett ansvar som flerborde bära.Anf. 5 () replik:Fru talman! har för folkpartietsräkning försökt förklara varför man är för en omväggenom och . Det ärnaturligtvis en något märklig argumentering som vihär under har kunnat lyssna till. Det visarsig att man i nu tydligen snubblar när detgäller detta med en nollösning. ju bifall till den i det här sammanhangetväckta motionen. Han är fortfarande för feg för attställa sig bakom den reservation som vi imiljöpartiet tillsammans med vänstern och centernhar i detta betänkande och där just den här frågantas upp. Precis som landsmöte harkrävt skall bron alltså inte byggas om man inte kangarantera en nollösning.Jag skulle vilja rekommendera läsa vad som står på debattsidan i dagens DN.Professor och hardär en artikel om just detta med en nollösning.Anders Castberger var inte med vid den utfrågninghär i då var med.Därför kan jag förstå att harmissat detta. är i alla fall en avlandets främsta experter på marin biologi och marinekologi, och han säger klart och tydligt att det integår att utifrån det beslutsunderlag som vi nu hargarantera en nollösning. Detta är helt omöjligt.Den beräkning som har gjort är en teoretiskmodell. Det går inte att med någon större säkerhetsäga att den kommer att överensstämma medverkligheten.Vad gör och ni andra ifolkpartiet om bron byggs, i tron att detta med ennollösning skall fungera, och det senare visar sigvara en omöjlighet? Vad gör man om torsken ochblåstången i dör ut och det blir enomfattande miljökatastrof och ännu större syrefriabottenytor? Rycker man på axlarna igen och sägeratt man inte kunde veta det tidigare?Jag tycker att det som kommer till uttryck här ärmycket dålig miljöpolitik. Det stämmer inte allsöverens med vad man i i olikasammanhang säger. Inte heller stämmer detöverens med den princip som vi annars brukar varaeniga om här i , nämligenförsiktighetsprincipen -- att vi inte skall spelahasard med miljön.Sedan måste jag fråga om hananser att de miljömål som har antagit ochatt det som från svensk sida skrivits på i sambandmed internationella konventioner skall följas,innebärande att kväveoxidutsläppen i skallminskas med , attkväveutsläppen i skall minskas med 50 %osv.Men uppsatta mål kan inte om vi ökarutsläppen genom att bygga en bilbro, och det vetAnders Castberger.Anf. 6 () replik:Fru talman! Mycket av det som AndersCasteberger sade förtjänar kommentar. Dock skalljag koncentrera mig på ett par saker.Anders Castberger påpekar olika områden därÖresundsprojektet inte får leda till att luften iSkåne försämras. Det får inte leda till att vipåverkar vattenutbytet med osv. Menvilka garantier har ochfolkpartiet liberalerna för att så inte sker? Vi måsteskaffa oss sådana garantier innan vi kan säga ja ellernej. Att offra ekologiska balans ochSkånes miljö i fromma förhoppningar om att detkanske kan lösa sig håller inte, finns ytterligare en debattartikel i förutom den som relateradetill och som är undertecknad av nio forskare. Därkonstaterar man att det inte finns någontingsom garanterar att man kan klara den s.k. noll-lösningen. Det finns teoretiska beräkningar ochfromma förhoppningar, men inga garantier.Sedan talar om fria människorsfria val som kan välja att åka bil eller välja någotannat färdsätt när man skall ta sig mellan Malmöoch . Men de fria människors val avfrisk luft, ekologisk balans, gröna skogar ochlevande hav i stället för asfalt, betong ochluftföroreningar struntar i. Jagtycker att det resonemang som folkpartietliberalerna för i fråga om ochmiljön är hyckleri. är denfrämsta hycklande demagogen i denna fråga.Anf. 7 () replik:Fru talman! är den som framförallt är känd för att använda principen anfall är bästaförsvar när man ligger risigt till. redan genom de diskussioner som vi har haft itrafikutskottet att liberalerna står på enmycket bräcklig grund i denna fråga. Men här stårAnders Castberger och talar som omhan egentligen av miljöskäl protesterade motÖresundsbron när det bara finns en ynka litenbrasklapp -- reservationen är inte värd att kallasmer -- i betänkandet som handlar omÖresundsbron. Så agerar man inte, AndersCastberger, om man bryr sig om sinamedmänniskor som vill rädda miljön i det härlandet. Först måste man se till att man har garantierför att miljön kan bevaras och förbättras innan mansäger ja till ett avtal.