prot · GE0968 · 1991-02-21 00:00:00 — Fårman inte pengarna direkt till beställningarna, så fårman det till haverikostnader, eller till ett civiltflygplan eller till en vansinnig fabrik i gick litet dåligt för eftersmuggelaffären. Det blev ingen mera order frånIndien. Då beställde regeringen en massahaubitsar från , som inte ens ÖB ville ha.Det är klart, fick han dem så får han väl försökaanvända dem på något sätt, men det varförsvarsindustrin som ville ha jobb.Krisen inom försvaret framställs officiellt ibetänkanden. Det har tillsatts en särskild gruppsom skulle handha just försvarsindustrins problem.Det är så stora problem att hålla försvarsindustrin igång att vi inte har råd med den allmännavärnplikten.Det var ytterligare några indicier på att det ärstorindustrin som styr här i landet. Ochindustriministern har inte dementerat. Man kännersig beklämd.Vad skall vi göra åt det? Från sida harvi jobbat för att få ett småskaligarenäringsliv. Det är det enda sättet att brytastorindustrins makt. Men det är kanske skönt förregeringen att inte ha så stor makt.Anf. 28 Industriminister ():Herr talman! De insinuationer som görs av LarsNorberg och saknar all grund. Jag haringen anledning att gå in i en debatt som förs på dennivån, och som är ett desperat miljöpartis sätt attförsöka få uppmärksamhet i massmedia.Anf. 29 ():Herr talman! Jag har svårt att förstå att detta är ettexempel på en desperat debatt. Däremot tycker jagatt när företrädaren för en av störstaexportindustrier uttalar sig, så kan man förmoda atthan har skäl att göra det. Men det är ju möjligt atthan är ute och far med osanning, och i så fall tyckerjag regeringen borde dementera detta.Överläggningen var härmed avslutad.5 § RemissdebattFöredrogs proposition 1990/91:88 EnergipolitikenAnf. 30 ():Herr talman! Det gläder oss att industriministernhar velat ställa upp för att diskuteraenergipropositionen i en remissdebatt. Det ter sigför oss miljöpartister betydligt mer meningsfullt attdebattera regeringens förslag föreutskottsbehandlingen innan partierna har låst fastsig vid sina majoritets- ellerminoritetsståndpunkter.I detta speciella fall är väl dock manöverutrymmethär i ytterligt begränsat med hänsyn tillatt propositionen är resultatet avtrepartiöverläggningar bakom lykta dörrar. Jagföreställer mig att de tre parterna måste röra sigytterligt försiktigt, som på nyfrusen is, annars är detlätt hänt att någon trampar igenom. Det räcker intemed en diskussion med . Vi behöveruppenbarligen också ha med de andra tvåstallbröderna, och i debatten.En trepartiuppgörelse är givetvis en kompromiss.Kompromisser kan vara av olika slag. De kan varakreativa och framåtsyftande, men de kan ocksåpräglas av handlingsförlamning och försök att sopaproblemen under mattan.Vi miljöpartister söker alltid bedöma politiken medhänsyn till miljöns och solidaritetens långsiktigabehov. Utifrån de utgångspunkterna måste vityvärr beteckna denna kompromiss som ett försökatt sopa problemen under mattan.I själva verket innebär den att målet,kärnkraftsavveckling , uppges. Mentypiskt nog för politikers sätt att tala med kluventunga så påstår regeringen i propositionen att måletstår fast. Detta är inte trovärdigt.I propositionen föreslås 750 miljoner tillomställning av energisystemet i en mer miljövänligriktning och för att ge underlag att avskaffakärnkraften. Detta är otillräckligt om man villavveckla . Dessutom är en del avförslagen kontraproduktiva.Men framför allt är utgångspunkten förpropositionen felaktig. Vad som borde varautgångspunkten är följande.Vi har i svensk energipolitik fyra dominerandeproblem: uran, kol, olja och fossilgas. De svarar förca av landets energitillförsel (räknat enligtFNs metod). Dessa energislag är problemen, demåste elimineras medelst icke problematiskaenergislag, dvs. energieffektivitet, biobränslen,solenergi, vindenergi och annan inhemsk, förnybarenergi.Många människor i detta land och kanske även idenna kammare föreställer sig att det är deförnybara energikällorna som är problemet. Det är uran, kol, olja och fossilgas som ärproblemen. De är ändliga, de är miljöförstörande,de är otrygga, de är storskaliga, det kan ingenifrågasätta.Om regeringen haft den utgångspunkten hademycket sett annorlunda ut.Då hade man inte försämrat biobränslenaskonkurrenskraft i kraftvärmeverk. I stället hademan genomfört en enkel och rättvis energi- ochmiljöskatt: alla användare av viss energiråvarabetalar samma skatt. Uranenergi beläggs medsamma skatt per kWh bränsle som kol.Biobränslena hade befriats från moms. Allt detta är förslag sommiljöpartiet upprepat i varje energimotion.Då hade bidragen till solvärmeanläggningar varitminst fem gånger större: 50 miljoner/år.Då hade bidragen till vindkraft varit tio gångerstörre: 500 miljoner/år.Då hade bidragen till energieffektivisering inomindustrin varit 500 miljoner/år.Då hade bidragen till biobränsleanläggningar ocksåvarit 500 miljoner/år.Då hade bidragen till effektivisering ochhushållning inom den s.k. övrigsektorn också varit500 miljoner/år.Då hade regeringen i sitt infrastrukturprogramsatsat på de miljövänliga transportslagen:tåg, spårväg, tunnelbana, trådbuss etc. och påvägtrafik etc., och inte tvärtom.Då hade regeringen lagt fram förslag om att denförsta reaktorn skall stängas av . Jag utgår ifrånatt industriministern medger att detta kangenomföras utan större problem.Med dessa signaler hade regeringen talat om att dentar problemen -- uran, kol, olja, fossilgas ochineffektiv energianvändning -- på allvar.Vi har i lagt fram förslag om 2 100milj.kr. över budgeten på energisidan.Dessutom föreslår vi ett statligtinvesteringsprogram inom energisektorn på ca 5miljarder, finansierat genom utförsäljning av delarav Vattenfall.Det, herr talman, är den typ av åtgärder som krävsom man verkligen vill lösa miljö- ochresursfrågorna och avskaffa kärnkraften till år2010. Regeringens förslag är kosmetiska och därförinte trovärdiga. Det är huvudlinjen i vårbedömning.På enskilda punkter skulle jag kunna uttala migvänligare om tiden medgivit. Det finns mångadetaljer som är positiva. Vi kan ibland samtycka tillatt t.ex. nivån på investeringsbidrag till olikaförnybara energikällor är en rimlig insats frånstatens sida. Det är ungefär vad vi själva föreslår.Industriministern kommer kanske att säga attmiljöpartiets förslag är skadliga för industrin. Vimenar att alla som använder energi skall betalasamma kostnad och samma pris för den belastningsom de åstadkommer på miljön och den utarmningav jordens resurser som de åstadkommer genom attanvända icke förnybara råvaror. Visar det sig attvissa användare råkar i svårigheter när de betalardetta pris, bör man diskutera om denna verksamhetverkligen skall fortsätta, och om den i så fall avolika skäl skall stödjas av samhället. Men denbedömningen bör komma först när man sett vadden verkliga kostnaden är.Jag har två frågor till industriministern:1. Medger industriministern att de stora problemeni svensk energiförsörjning heter uran, kol, olja,fossilgas och bristande effektivitet -- inte inhemskförnybar energi?2. Medger industriministern att det är möjligt attutan några allvarliga problem för svenskenergiförsörjning stänga av en reaktor ?Anf. 31 ():Herr talman! Jag tänker ta upp marknadsfrågor,främst hur man skall kunna skapa en marknad föreffektivisering och för förnybar energi.Det är viktigt att en regerings förslag kangenomföras, och att de som arbetar medenergifrågor -- kalla dem aktörerna påenergimarknaden -- får förtroende för att detkommer att löna sig att göra satsningar påeffektivisering och förnybar energi.Jag tänkte börja med att titta på de energipolitiskautgångspunkter som industriministern tar upp ipropositionen.Där talas upprepade gånger om natur och miljö. ''Energipolitikens mål är att på kort och lång sikttrygga tillgången på el och annan energi på medomvärlden konkurrenskraftiga villkor. Härigenomfrämjas en god ekonomisk och social utveckling iSverige. Energipolitiken skall utgå ifrån vad naturoch miljö kan bära.Landets elförsörjning skall tryggas genom ettenergisystem som i största möjliga utsträckninggrundas på varaktiga, helst inhemska ochförnybara, energikällor samt en effektivenergihushållning. Stränga krav skall ställas påsäkerhet och omsorg om miljön vid användning ochutveckling av all energiteknik. ''Litet längre fram heter det:''En trovärdig politik för omställningen ochutvecklingen av energisystemet förutsätterkonkreta åtgärder som förenar en stabil ochtillräcklig tillförsel av energi med energipolitikensövriga mål. Stränga miljökrav skall gälla för all el-och värmeproduktion. ''''En säker tillgång på el till ett rimligt pris är enviktig förutsättning för den svenska industrinsinternationella konkurrenskraft. ''Jag vill fråga industriministern: Vad är då ett rimligtpris? har lägre elpriser än de flestaindustriländer. Då är det väl just rimligt att Sverigetar ut utsläppsavgifter eller skatter på koldioxidäven inom energisektorn för att styra över tillanvändning av andra bränslen -- just för att nå demål som man anger redan i utgångspunkterna förenergipolitiken. Detta är väl också rimligt medtanke på att växthuseffekten är ett globalt hot.Jag vill också fråga industriministern vad Sverigekonkret har gjort eller planerar att göra för attsamordna åtgärder mot koldioxid frånelproduktion. Det talas nämligen om sådanainternationella åtgärder i propositionen.Jag var som ende svenske deltagare med på enkonferens nere i Ladenburg i , där framförallt amerikanska och tyska experter talade om hurman skulle kunna minska miljöeffekterna frånenergiproduktionen genom olika typer avbeskattning. Jag vet inte om regeringen har fått delav detta material. Annars skall jag gärna skaffamaterialet och ställa det till förfogande. Det varmycket intressant. Där nämndes som ettföredöme. Men det påpekades att när detgällde energiproduktionen inte hade vågat ta stegetatt faktiskt lägga koldioxidavgift på utsläppen. Iandra länder kommer allt mer och mer någontyp av belastning. Man börjar med att belastaprojekten med kostnader i projekteringsstadiet föratt främja miljövänliga alternativ. Men det gälleratt också med skatter och avgifter följa upp det somfinns för att de olika kraftproducenterna skall väljaså miljövänliga bränslen som möjligt.Jag vill också ta upp en passus i propositionen därdet heter:''Omställningen av energisystemet måste, vid sidanav säkerhetskraven, ske med hänsyn till behovet avelektrisk kraft för upprätthållande av sysselsättningoch välfärd. När kärnkraftsavvecklingen kaninledas och i vilken takt den kan ske avgörs avresultaten av hushållningen med el, tillförseln av elfrån miljöacceptabel kraftproduktion ochmöjligheterna att bibehålla internationelltkonkurrenskraftiga elpriser. ''Det talas i propositionen också om långsiktigthållbara politiska beslut, om fastlagda mål och omtrovärdighet över tiden.Jag vill nu fråga industriministern: att man skall inleda avvecklingennär det är möjligt och att man skall ha årligaöverläggningar när det är möjligt? Fyller dettakraven på långsiktiga investeringsbeslut inomkraftindustrin och hos energianvändare i olikasektorer? Ger det tillräcklig motivation förförändring hos dem som tidigare aktivt eller passivthar motarbetat varje förändring? Skulleindustriministern i andra sammanhang vara villigatt träffa avtal om att någon annan, t.ex. ettföretag, åtog sig att så snart som företaget kan detgöra någonting som industriministern anser mycketviktigt, med årliga överläggningar om när detkunde bli?Jag tycker att det låter som ett drömavtal förleverantören. Jag har aldrig hört talas om sådanaavtal i något annat sammanhang. Det är nog barainom politiken som detta kan betraktas som seriöst.Herr talman! När resultatet avpartiöverläggningarna redovisades och påVattenfalls seminarium , där bl.a.industriministern deltog, fick många det intrycketatt de som har träffat överenskommelsen omriktlinjerna för energipolitiken redan från börjantolkar den olika. Jag vill fråga industriministern omhan tror att de som uppfattar denna oenighetbetraktar en långsiktig politik baserad på en sådanuppgörelse som långsiktig och trovärdig. Ärlångsiktig och trovärdig en lämplig och träffandebeskrivning?I propositionen talas det om att tekniken för attutnyttja vindkraft och biobränslen i storskaligelproduktion behöver utvecklas ytterligare.Vindkraften har nått upp till ca 700--750 kWheffekt i serietillverkning i . I harvi tappat dyrbar tid eftersom vi har börjat förstorskaligt. Vi har börjat i fel ände. Därför är detbra att vindkraften nu får en marknadsmässig chansgenom investeringsbidrag till kommersiellaanläggningar. Jag är rädd att de medel som haranslagits är otillräckliga. Jag vill frågaindustriministern om han är beredd att ställa merpengar till förfogande om det visar sig attvindkraften på detta sätt tar fart i . Ipropositionen talas det om att det är viktigt att såsker. Vindkraften behöver vind i seglen. Ärindustriministern i så fall beredd att ställa merpengar till förfogande för denna lyckligautveckling?Slutligen: I propositionen talas det ombalansprincipen, som innebär att man inte skallbygga ut elproduktionen om det i stället är möjligtatt till samma kostnad och med samma lönsamhetinvestera i energieffektivisering. Vad är regeringenberedd att göra för att detta verkligen skall ske?Det kräver att man har samma typ avlönsamhetskalkyler på bägge sidorna, vilket vi frånmiljöpartiet har påpekat ett antal gånger. Är man från regeringens sidaberedd att göra dem mera lika? Det finns exempelfrån andra länder på att man har åtagit sig att görapå detta sätt. I delstaten i har mangaranterat en återbetalningstid för att slippa byggaut storskalig elproduktion i onödan. Man hargaranterat samma återbetalningstid förenergieffektivisering som förstorskalighetsutbyggnad.Anf. 32 ():Herr talman! Detta är den andra remissdebatten idenna vecka. , som tog initiativ tillden förra debatten om miljöpropositionen, anslogen försonlig och konstruktiv ton i debatten omregeringens proposition. Jag tänker fortsätta påden linjen. Jag tänker inte referera motioner frånden här valperioden, som gjorde. Jagtycker inte att det är meningsfullt.Det är ingen överdrift att säga att förspelet tillregeringens energiproposition har varit dramatiskt.Den svenska energipolitiken har närmat sigsanningens minut, då beslutskedjan med förstalänken i folkomröstningen om kärnkraften 1980skulle fullbordas. Vi skulle få svaret på när och hurkärnkraften skall avvecklas och hur dennödvändiga elenergin skall produceras.Ramarna har i stort sett varit givna. De har sattsmed hänsyn till miljön och med betoning påinhemska förnyelsebara energikällor, av socialahänsyn eller av välfärdshänsyn, men också avhänsyn till tiden. Tidsramarna har beslutats avriksdagen med startår för avvecklingen 1995 ochmed slutår 2010.Mot den bakgrunden tycker jag att den propositionsom regeringen har lagt fram inte ger de svar somvi har förväntat oss och som vi behöver.Det första årtalet har försvunnit. Det nämns inte ipropositionen. håller på att lösas upp.Formuleringarna kring slutåret är oprecisa, och detblir ännu värre med tanke på att en av parterna itrepartiöverenskommelsen, nämligen ,starkt ifrågasätter det. I stället för att uppfyllakontrollstationens ålagda uppgift för man in nyakontrollstationer, i värsta fall med årligaenergipolitiska gräl i anslutning till budgeten.Jag tycker att detta är oklokt. Jag tänker inte ta uppnågon svekdebatt här i kammaren. Det kan mangöra i andra fora. Det är oklokt därför att allaaktörer har efterlyst fasta spelregler, och en fasttidsram är enligt min mening en viktig del i sådanaspelregler.Jag har fått stöd i min argumentation efter det atttrepartiöverenskommelsen offentliggjordes, bl.a. iuttalanden som gjorts av Vattenfallsgeneraldirektör och av SydkraftsVD . De uttalade sig i DagensIndustri . Där säger man attkraftbolagen tolkar beslutet som att ingakärnkraftsreaktorer kommer att stängas, varken på90-talet eller . Man säger vidare att man nubantar sina utbyggnadsplaner. Skälet är dels atttillgången på el är god, dels att utbyggnadsplanernagrundats på att man skulle ta fram ersättningsel tillkärnkraften.Sydkrafts VD säger att han aldrighar trott på en kärnkraftsavveckling och attSydkraft egentligen aldrig har planerat för enavveckling. har tydligen gjort det ochändrar sig nu efter nya signaler.Det är oroväckande om syftet med propositionenhar varit att slå fast en bestämd energipolitik medkärnkraftsavveckling som en viktigdel.Jag vill komplettera med ett uttalande i DagensIndustri som , f.d. VD på , gjordei dag . Uttalandet kan kopplas tillden interpellationsdebatt som fört mellan LarsNorberg och industriministern här i kammaren . säger att vi kommer inte att göranågra nya investeringar . Politikerna får enprövotid på tre att visa att energipolitiken ärhållfast. Detta gör det motiverat att, som LarsNorberg gjorde, ställa frågan: Vem är det somavgör politiken egentligen?Mot denna bakgrund skulle jag vilja ställa ett antalcentrala frågor till viktigaste frågan för mig är: När och hur skallkärnkraften avvecklas, och vilket år måste manbörja avvecklingen för att vara klar ? Jagtycker att detta inte är någon årfalsexercis, utan ettpåtagligt problem. När måste man trycka påstoppknappen?Det är också intressant att fråga: Hur skallenergibalansen se ut när man stoppar den förstareaktorn? Skall ersättningskapaciteten vara i drifteller räcker det att förutsättningarna finns genomatt tekniken är utprovad?En tredje fråga som jag skulle vilja ha besvarad är:Kommer regeringen att tillåta större investeringar ide befintliga kärnkraftsverken? Jag menarinvesteringar av den typ som förlängerkärnkraftsverkens tekniska livstid. Det är möjligtatt jag formulerar denna fråga felaktigt. Det kanvara så att beslutet exklusivt kommer att fattas hosSydkraft eller eventuellt hos ett bolagiseratVattenfall.Jag vill också lyfta fram följande frågor: Kommerregeringen att tillåta sådana nyinvesteringar?Kommer detta att överlåtas till bolagen? Kommerbesluten att fattas hos ?Min uppfattning är att den strategi som valts föromställning av energisystemet inte ärändamålsenlig. Jag tror inte att man kan arbetamed parallella system, dvs. bygga upp enersättningskapacitet som man har kvarden kapacitet som skall ersättas. En rimlig ochtrolig utveckling är att marknaden kommer attsvälja utbudet av energi och att överskott på elkommer att tvinga fram prissänkningar på denna.Det är också intressant att ställa frågan: Finns detnågon alternativ strategi för kärnkraftsavvecklingom alla goda föresatser som finns manifesterade ipropositionen, framför allt satsningen påbiobränslen, skulle misslyckas? Jag vill knyta dettatill min fråga om när avvecklingen måste påbörjasför att man skall kunna hålla fast vid . Hurlång tid har biobränsleförsöken på sig innan manmåste pröva eventuella andra metoder, enreservstrategi?Det finns mycket annat som är värt att diskutera ompropositionen. Vi får tillfälle att göra det senare.Prognoserna tyder på en ökad energiförbrukning.Det är mycket oroväckande att man skriver enproposition med en långsiktig politik, vilkenaccepterar denna utveckling, bl.a. mot bakgrund avuttalanden av om att denindustrialiserade världen måste vända ökningen avenergikonsumtion till en minskning. En centralfråga är: När och hur skall denna vändning avkonsumtionen i den industraliserade världen ske?Jag har ställt många frågor, och jag tycker att det ärcentrala frågor. Jag ser fram emot en diskussionmed industriministern.Anf. 33 Industriminister ():Herr talman! Jag vill starta med att säga att vi harett uppdrag från svenska folket frånfolkomröstningen . Inför denfolkomröstningen om kärnkraftens avvecklingdeklarerade samtliga dåvarande riksdagspartier attäven om folkomröstningen var rådgivande, varman beredd att följa resultatet. Efterfolkomröstningen hade en diskussion omfolkomröstningens resultat och kom fram till attresultatet skulle tolkas att kärnkraften skulleavvecklas . Man tolkade också det somstod på de segrade linjernas valsedlar så att attkärnkraften skulle avvecklas i den takt som varmöjlig med hänsyn till miljö, välfärd, sysselsättningosv.Det är ett uppdrag som vi har att förvalta och ettlöfte att infria till det svenska folket. Det är ettutomordentligt framsteg att vi har kunnat träffa enuppgörelse mellan socialdemokraterna, folkpartietoch som representerade olika linjer1980. Det innebär att vi håller fast vid den tolkningsom vi gjorde 1980 och att vi med konkretaekonomisk-politiska åtgärder är beredda attgenomföra beslutet att kärnkraften avvecklas ienlighet med folkomröstningens innebörd.När man skall göra denna bedömning ochavvägning i politiken är det naturligtvis inte såenkelt att man bara kan lyfta fram ett av målen,t.ex. dilemma i allafrågor är att man inte kan lyfta fram de olika målsom måste hanteras . Man lyfter alltidfram ett mål mer än de andra. Då hamnar man oftasnett i förhållande till de lösningar som måste sökasför att klara människornas olika problem isamhället. Det gäller i allra högsta grad den härfrågan. Man kommer fram till, sett framför allt urmiljösynpunkt, att insatserna är för små, att detmåste gå mycket snabbare osv.De förslag till åtgärder som skulle kosta 2 100 miljoner. Detär naturligtvis en önskelista, så länge man inte kanredovisa hur man skall finansiera och genomföradetta. Det är på samma sätt när det gällerinvesteringsförslagen.Krister Skånberg hade en rad olika frågor, bl.a. vadsom är ett rimligt elpris. Vi har haft en situation iSverige med lågt elpris, som har gynnat vår industrikonkurrensmässigt. Det förhållandet, som ger enkonkurrenskraftig skogsindustri, stålindustri,gruvindustri och basindustri över huvud taget, villvi bibehålla . Då kan vi inte lägga påkostnader av det slag som var innepå. Han föreslog avgifter av olika slag, vilka lyfterupp kostnaderna och skapar problem medkonkurrenskraften. Vi har redan problem. Vi kaninte införa koldioxidskatt på t.ex. elproduktion ikondenskraftverk förrän man gör på motsvarandesätt i övriga . Det diskuteras där, men sålänge man inte har gjort detta kan vi inte göra detutan konsekvenser för konkurrenskraften ochdärmed för sysselsättningen och välfärden.Jag hoppas att vi kan träffa internationellaöverenskommelser, t.ex. i koldioxidfrågan. Detpågår ett samarbete mellan EFTA och EG för attåstadkomma den internationella samordning somKrister Skånberg frågade efter. Avsikten är ju attmed hjälp av olika insatser få nerkoldioxidutsläppen så att de inte är störreän utsläppen . För det kommer att krävas olikastyrmedel. Jag utgår från att miljöavgifter är ettsådant. Men det måste ske så att inte tapparkonkurrenskraften utan att det samordnas med vadsom händer i Europa.Uppfylls kraven på långsiktighet iöverenskommelsen? Här träffas enöverenskommelse mellan tre partier som harfunnits i och somtillsammans har haft en majoritet under lång tid.Jag tror också att de i fortsättningen kommer att haden positionen. Jag tycker att det är godlångsiktighet att träffa en överenskommelse somsyftar till att avveckla kärnkraften till 2010, där manär beredd att sätta in de resurser som behövs för attåstadkomma detta, nu i ett första steg med deåtgärder som sammanlagt kostar 3 765 milj.kr., ochsedan pröva vilka åtgärder som behövs föratt uppnå målen. Det uppfattas så på marknaden.Jag har läst många kommentarer tillenergiuppgörelsen. Ett som är gemensamt fördessa är att det är bra att det blir en stabilitet ochatt inte varje valresultat skall behöva innebära enny energipolitik.Krister Skånberg ställde en fråga om mer pengar tillvindkraften. Han anser att det är för litet med 250milj.kr. Vi får väl se. Vi skall årligenredovisa resultaten av de åtgärder som sätts in bådepå tillförselsidan och på hushållningssidan vadgäller säkerheten i kärnkraftverken. Då kommer vinaturligtvis att redovisa hur mycket vindkraft somhar kommit till och vilka problem som finns för atttillgodose de krav som har kommit fram. Då får vita ställning till om det behövs mer resurser.Rolf vill ha en konstruktiv debatt.