prot · GE0950 · 1991-01-16 00:00:00 — Sedan har varje land full frihet attgöra en bedömning av vilka asylsökande som är attbetrakta som flyktingar och vilka som inte är detoch som man alltså kan vägra uppehållstillstånd.Den rätten har ograverat, och det är därförsom vi har ett invandrarverk med uppgift att prövaasylansökningar och föreslå om de asylsökandeskall få stanna eller om de inte skall få göra det.Om man hävdar att människor bara genom att fålov att komma till gränsen och söka asyl därigenomges fritt tillträde till det svenska territoriet, är detingenting annat än en grov förolämpning motinvandrarverkets personal som på ett mycketnoggrant sätt prövar skälen för att låta deasylsökande stanna.Det är uppseendeväckande att invandrarministernförsvarar åtgärder som syftar till att hindramänniskor från att ansöka om asyl, eftersom detstår mycket klart i , iGenèvekonventionen och på andra ställen att rättenatt ansöka om asyl är absolut. Man skall kunnaansöka om asyl. Sedan skall kunna säganej.Det är också anmärkningsvärt att bortåt hälften avdessa människor befanns vara flyktingar iGenèvekonventionens bemärkelse och att de alltsåskulle ha haft rätt att stanna i . Det fick dealltså inte, utan problemet måste lösas på annatsätt. Jag instämmer helt och hållet i Jan-OlofRagnarssons kritik.Jag vill beröra påståendet att en hel del avdessa människor var arbetskraftsinvandrare, somströmmade in från Förenade Arabemiraten.Troligen var det en hel del människor som hadeutnyttjat möjligheten att arbeta under en kortaretid i för att få möjlighet attfly undan en outhärdlig situation i hemlandet. Detstod ganska klart att det gällde en icke obetydlig delav dessa flyktingar. När möjligheten att få skydd pådet sättet upphörde tvingades de söka andralösningar. I vilket fall som helst skall även derasansökningar prövas. Sedan kan säganej, om det finns skäl till det.Anf. 42 ():Fru talman! Jag tycker att det är bra att MariaLeissner kom in i den här debatten. Jag delarfullständigt hennes uppfattning att det inte är frittfram för alla människor som kommer till attfå stanna här. Vi har enligt vår flyktingpolitik enreglerad invandring, men ansökningarna skallprövas i vanlig ordning i Sverige.Jag skall inte upprepa vad sade,men jag skall upprepa de frågor som jag i mittanförande ställde om invandrarministernsformulering ''illegal invandring'' och som jag intefick något svar på. Anser attanvändandet av falska pass och falska viseringarinnebär illegal invandring? Tyckerinvandrarministern att det är fel att man med hjälpav falska handlingar tar sig till ? Jag anseratt invandrarministerns formulering i det häravseendet är olycklig.Jag frågade också hur invandrarministerntror att det tar innan dessa 124 personer, som enligtFN-kommissariatet är flyktingar enligtGenevèkonventionen och har anknytning tillSverige, får ett besked om att de kan komma tillSverige.Anf. 43 Statsrådet ():Fru talman! Jag hade ingen som helst förhoppningom någonting annat än att skulleinstämma i kritiken. Däremot tycker jag att jagborde kunna ha förhoppning om att bli riktigtciterad. Jag sade faktiskt inte att det skulle vara frittfram att strömma in i och få asyl, utan jagförsökte i mycket kort sammandrag beskriva densituation som rådde och vad den hade kunnat ledatill.Jag kan trösta både och med att även om 260 personer fick vända,så var det 30 000 andra som fick söka asyl i Sverigeunder den här tiden.Samtidigt måste det bygga på att vi kan föra endialog med våra grannländer om dessa frågor. Omvi skall ha så täta förbindelser, öppna gränser ochmöjligheter att röra sig över gränserna till våragrannländer måste vi kunna föra en dialog kringdessa frågor när situationen var så som den var iPolen. Där hade man gått emot fria val,demokratisk styrning, mänskliga rättigheter m.m.Jag vill än en gång understryka, vilket jag hoppasframgick av mitt första inlägg, att innan vi vidtogauktionen hade vi försäkrat oss om att hadeför avsikt att inte verkställa några utvisningar somstod i strid mot och att manvar beredd att verka i den anda som dekonventioner som vi har på detta område geruttryck för. Att man inte hade hunnit ratificerakonventionen är en annan sak.Huvudsaken är att vi vet och kan lita på attmyndigheterna agerar på ett acceptabelt sätt. Dettavar precis vad som hände. levde upp till deåtaganden som hade gjorts. Vi kunde också ha möjlighetatt ge ett visst svenskt stöd till det. De tog hjälp avFNs flyktingkommissariat och fick ärendenaprövade. Vi är också beredda att ta vår del av detta.Jag vill också påpeka att vi mycket starkt harunderstrukit att UNHCR måste se till att det ävenblir en lösning för de övriga. Det är ingen lösningatt tar emot dem som har anknytning tillSverige. Även de andra människornas problemmåste ju få en lösning, i eller annorstädes.Anf. 44 ():Fru talman! Det viktiga i denna debatt är attSverige måste se till att slå vakt om detinternationella regelsystemet. Det är mycket svårtför oss att agera internationellt för att andra länderskall följa andan i och reglersom har fastslagits om vi själva manipulerar ocht.o.m. bryter mot de internationella reglerna.Det är därför mycket oroväckande att höra Maj-LisLööws argumentation emot rätten att söka asyl.Hon säger att situationen skulle ha blivit -- jag troratt uttrycket var -- ohållbar om dessa människorskulle ha tillåtits att söka asyl i . Det finnsregler när man kan avvisa till första asylland. Detfinns relativt klara regler, och en praxis harutbildats i . Dessa regler följdes dock inte idetta fall. Flera av dem som blev tillbakaskickadetill var människor för vilka var attbetrakta som första asylland.På många olika sätt rörde det sig således i somrasom en regellös dumpning av asylsökande till ettuttfattigt grannland. Detta grannland hade inteskrivit under , var inteförberedd på det hela och var, såvitt jag vet, intehelt införstådd med vidden av det svenskaagerandet.Det är därför mycket ledsamt att höra attinvandrarministern rättfärdigar detta beteende.Det betyder att inte är berett att slå vakt omde internationella reglerna och om rätten att sökaasyl. Som ett medel att skapa en bekvämaresituation i använder man sig t.o.m. avåtgärder som hindrar berättigade asylsökande frånatt ens komma fram till den svenska gränsen. Dettaär en ganska allvarlig händelse.Anf. 45 ():Fru talman! FNs flyktingkommissariat skallsjälvfallet också diskutera de 260 fallen. Min frågagällde emellertid att man förhalar att människor,som redan är intervjuade och vars fall har blivitutredda och som faller under Genèvekonventionennär det gäller flyktingar och har anknytning tillSverige, kan komma till . Jag har här brevetfrån FNs flyktingkommissariat som är daterat den 3oktober.Vidare kan jag bara konstatera, fru talman, att jaginte får svar på mina frågor om illegal invandringoch vad invandrarministern menar med denformuleringen. Som jag sade i min inledning finnerjag sådana formuleringar vara anmärkningsvärda.Jag får väl återkomma till dem i ett annatsammanhang. Invandrarministern har möjlighetatt svara på de frågor jag har ställt.Anf. 46 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker, , attvi ganska i denna kammare hardiskuterat att man självfallet har möjlighet attkomma hit och söka asyl och uppehållstillståndutan handlingar eller med falska handlingar. Detkan finnas förklaringar till att människor gör det.Vi har också åtagit oss att pröva deras skäl.I mitt andra inlägg försökte jag ändock att beskrivavilken verksamhet som låg bakom en stor del avden ström som vi såg började komma och som vihade sett innan vi tog tilldenna åtgärd. Det fanns faktiskt människor somutnyttjades av profitörer hela vägen och kanskeskulle riskera att hamna i helt utblottadeoch ändå inte få uppehållstillstånd. Jag tycker ändåatt vi skulle kunna vara överens om att vi inte skallmedverka till att försätta människor i en sådansituation och låta andra mindre nogräknadepersoner profitera på det.UNHCR har utrett flyktingskapet, men harsjälvfallet inte kunnat utreda anknytningen. Vi fickakterna , och vi måste få en chans atttitta på hur anknytningen ser ut. Det har ocksåbetydelse för det rent praktiska mottagandet av demänniskor som skall komma hit.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1990/91:112 omminskad alkoholkonsumtionAnf. 47 Statsrådet ():Fru talman! har ställt följande frågortill socialministern:1. Vilka åtgärder avser regeringen att vidta för attnå (WHOs)målsättning om en minskad totalkonsumtion avalkohol ?2. Hur har beslut följts upp för attuppnå WHO-målet?3. Vilka konkreta åtgärder i övrigt har regeringenvidtagit med anledning av olikauttalanden om en mer aktiv alkoholpolitik medsyfte att sänka alkoholkonsumtionen och förbättrafolkhälsan?Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på interpellationen.Från olika håll har lagts fram förslag omförändringar av den samlade alkoholpolitiken isyfte att sänka alkoholkonsumtionen i enlighet medWHOs målsättning. har också ställt sigbakom socialutskottets betänkande om en aktivalkoholpolitik.Jag har vid olika tillfällen i kammaren framhållit attjag delar den uppfattning som socialutskottetuttalade i sitt betänkande, att vi måste finnakonkreta åtgärder som leder till en varaktigsänkning av alkoholkonsumtionen.Vad gäller rekommendation tillNordiska ministerrådet om ökade insatser för attminska alkoholkonsumtionen vill jag redovisaföljande:Samtliga nordiska länder arbetar för att begränsaalkoholkonsumtionen i överensstämmelse medWHOs målsättning, men varje land har sitt egetprogram utifrån det egna landets förutsättningar.Frågan har diskuterats vid ett möte mellanNordiska rådets social- och miljöutskott ochministerrådet i anser att det inte är möjligtatt utarbeta ett gemensamt nordiskt tidsbestämtaktionsprogram i den här frågan. Alkoholfrågornaingår som ett prioriterat område i detsamarbetsprogram som fastställdes av de nordiskasocial- och hälsovårdsministrarna år 1988.De nordiska länderna undersöker för närvarandemöjligheterna att gemensamt finansiera en insatsför att stärka WHOs alkoholpolitiska arbete inomEuroparegionen. Regeringen är, som redovisas iårets budgetproposition, beredd att avsätta medelför detta ändamål. Tillsammans med de övriganordiska länderna har medverkat till attFNs ekonomiska och sociala råd (ECOSOC)uppmanat FNs generalsekreterare att ta initiativ tillfler alkoholpolitiska åtgärder inom FN.På nationell basis har regeringen under senare årstärkt det förebyggande arbetet på alkohol- ochdrogområdet. har enlandsomfattande aktion mot alkohol och andradroger genomförts. Aktionen leds av enarbetsgrupp -- den s.k. ATHENA-gruppen -- ivilken ingår representanter för folkrörelser ochmyndigheter. Gruppen har initierat olikadrogförebyggande verksamheter ochopionsbildande insatser. Regeringen har nyligenbeslutat att förlänga gruppens mandat fram till den1 för att tillsammans med regeringensaktionsgrupp mot narkotika ytterligare intensifieraoch förstärka det lokala drogförebyggande arbetet.Som jag tidigare informerat om avserregeringen att förelägga en propositionmed förslag till åtgärder på det alkoholpolitiskaområdet under innevarande i syfte attsänka alkoholkonsumtionen och därmed förbättrafolkhälsan.Anf. 48 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet försvaret på min interpellation, som jag ställde tillsocialminister , tillika superminister.Orsaken var närmast att jag och en debatt . Jag vill nuhöra om minister har en högreambitionsgrad än vad vi då kunde spåra och sedanhar sett av regeringens arbete.Låt mig säga med ledsnad i rösten, ,att detta år får ses ur alkoholpolitisk synpunkt somett förlorat år. Den oro som hardokumenterat och uttalat så många gångeråterspeglas inte i regeringens insatser. Jag är därförosäker på om statsrådet saknarambitionen eller auktoriteten att göra detriksdagen har bett om. Läget ärfortfarande svårt, fru talman. Det beräknas att uppemot 0,5 miljoner människor har bekymmer medsitt eget alkoholbruk. En femtedel av vårdplatsernaupptas av alkoholrelaterade skador hospatienterna. Värst är det inom den psykiatriskavården, där upp emot hälften har svåraalkoholproblem. De drabbas av sjukdomarorsakade av ett omfattande alkoholbruk. Vi harmassor med mänskliga tragedier i de här spåren.Det är som sade tillregeringen: Låt oss få en mer aktiv alkoholpolitik.Utöver de konkreta åtgärder som man ville vidtasade man också att de måste leda fram till ettförverkligande av de mål som man tillsammans medregeringen hade ställt sig bakom, nämligen attminska den nationella konsumtionen med enfjärdedel fram . Alkoholkonsumtionenär fortfarande det dominerande sociala ochmedicinska problemet i vårt land.Detta klara samband mellan bruk och missbruk harinte heller statsrådet eller regeringen dementerat.Det är därför som det är så oroväckande att maninte vidtar konkreta åtgärder. Statsrådet säger atthan delar socialutskottets och riksdagensbedömning att det vill till att konkreta åtgärdervidtas. Han hänvisar också till ATHENA-gruppen,som säkerligen gör ett gott arbete. Men det är enliten informationsinsats som inte skall överdrivas ibrist på andra insatser.Jag känner också stor oro vad gäller inställning. Den svenska regeringenbär också en stor del av ansvaret för den. Omalkoholfrågorna är ett prioriterat område sedan1988, som ministerrådet säger, och det inte harskett mer, då frågar jag mig: Vad sker när ett ärendeinte är prioriterat?Före jul, fru talman, dementerade statsrådet uppgifter som cirkulerade i pressen, attSverige inte längre skulle kunna användaprisinstrumentet på grund avharmoniseringsarbetet inom EG. Det var väl att detskedde. Nästan tog jag del av ettanförande som statssekreterare frånsocialdepartementet hållit på . Hansade bl.a. att möjligheterna till vidgade insatser äruttömda, och det sade han med avseende påprisinstrumentet. Kan förtydligaregeringens hållning och tala om huruvidamöjligheterna är uttömda? Eller betraktarregeringen fortfarande prisinstrumentet som enaktiv alkoholpolitisk åtgärd? Försiktigheten attanvända det ger mig onda föraningar om attstatssekreterare uttalande kan ägagiltighet.Nu har regeringen haft förslag påsitt bord . Det innehåller många goda förslag,och utlovas en proposition. Jag förutsätter attdet finns mycket med i den av vad socialstyrelsenoch har uttalat sig för. Situationen på detalkoholpolitiska området är nämligen närmast påväg att försämras. Under åtta årsbeslut hade vi en period då utvecklingen på dettaområde gick i rätt riktning, mot en bättre tingensordning. Därefter har det gjorts mångautredningar, men passitiviteten har lett till enmotsatt trend.Jag är också bekymrad över den avrustning avalkoholpolitisk kompetens som socialstyrelsenutsetts för. Jag tror att det är djupt olyckligt att manrustar av på detta område.Jag kan, fru talman, inte underlåta att sägaföljande: Regeringen, som ger oss fylligadeklarationer vid varje start om vad somär viktigt, har med nästan allting utom vad mantänker göra på det alkoholpolitiska området. Ändåsäger man att alkoholmissbruket är vårt störstasociala och medicinska problem. Det finns endisharmoni mellan vad vi behöver göra och vadregeringen har gjort.I den förra debatten uppmanade jag statsrådetBengt att han vid några störreframträdanden borde ta upp dessa frågor tilldiskussion. Jag tror nämligen det spelar mycket storroll vad den minister säger som har ansvaret fördessa socialpolitiska frågor. Jag hemställer att denuppmaningen får stå kvar.Låt mig slutligen summera detta interpellationssvargenom att citera en statsman från svunna tider, ensocialdemokratisk sådan. sade hanungefär så här: Vad vilja socialdemokraterna?Detta frågetecken framstår i eldskrift har besvarat min interpellation.Anf. 49 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig först understryka attalkoholkonsumtionen och den problematik somden leder till är för mig och för regeringen ettallvarligt problem som inte skall bagatelliseras ellerförsummas. Jag ger rätt i hans kritikatt den alkoholpolitiska propositionen har dröjt sålänge. Men det finns en rad skäl till det som jagskall redovisa för att försöka öka förståelsen fördröjsmålet. Jag vill också framhålla att det inte haratt göra med någon bagatellisering ellernedsättning av betydelsen av alkoholpolitiskainsatser.För att tala klarspråk var det så att varkenriksdagens beställning eller socialstyrelsenshandlingsprogram var särskilt väl utarbetade renttekniskt. Kraven gällde i flesta fall en omfattandeberedning för att kunna driva frågorna vidare, inteminst om det skulle bli fråga om en proposition tillriksdagen. Det beredningsarbetet har pågått underdet gångna året.En annan sak som har komplicerat vår planering ärEES-förhandlingarna; det skall jag gärna erkänna.Redan under sommaren och sedan under hösten1990 aktualiserades vissa frågor i våra internadiskussioner och också medförhandlarna och i förhandlingarna kring . Som vet gällde det framförallt frågan om monopolens ställning. Detta har vi ivarje fall tills vidare klarat ut genom en redovisningav vår ståndpunkt, nämligen att våra monopol börkunna bevaras. Det finns också starkaalkoholpolitiska skäl för denna ståndpunkt. Detställningstagandet har vi gemensamt med de andraEFTA-länderna.Om emellertid EG hade ställt kravet att vi skulleslopa våra monopol eller delar av dem, då hade detsjälvklart känts underligt att just ha lagt fram enalkoholpolitisk proposition som bygger på vårtsystem för utskänkning och försäljning av alkohol.EES-frågan och försöken att klarlägga vår syn påalkoholfrågorna har spelat en roll för vår planeringav den kommande propositionen.Som också vet har det varit etthändelserikt år som har gett regeringen ochregeringskansliet ganska mycket att göra. Det harfaktiskt också påverkat våra möjligheter att medkraft hantera propositioner av detta slag. Det är detre skäl som jag kan anföra som orsak till det långadröjsmålet. Men kommer alltså denalkoholpolitiska propositionen.I anslutning till detta skall jag beröra frågan om vårframtida alkoholpolitik och det förhållandet att vinu står inför diskussioner om en förmodadintegration i . I de intervjuer och artiklarsom jag har stått för har jag i dettaperspektiv sagt att vi behöver en debatt om denlångsiktiga alkoholpolitiken i . Det äregentligen två faktorer som vi skall försökaförändra. Det ena är att vi skall uppnå WHO-måletoch sänka alkoholkonsumtionen fram tillår 2000. Det andra är att vi skall försöka göra det ien miljö som blir mer internationell och där vårpolitik så att säga får mäta sig med politiken i andraländer.Mot den bakgrunden har jag sagt att det i detlångsiktiga perspektivet är svårt att tänka sig att vigenom att väsentligt trappa upp de traditionellarestriktiva medlen kan nå målet att sänkakonsumtionen. Av olika skäl tror jag att det blirpolitiskt svårt att göra det. Vi skall inte bara bevaraden alkoholpolitiska politik som vi för mednuvarande restriktioner, utan vi skall också försökabygga vår politik på att nå målet, dvs. Jag tror att vi behöver föra endiskussion om detta. Jag har ärligt försökt redovisamin inställning i det fallet.Det betyder naturligtvis inte, fru talman, att vi inteskulle kunna höja priserna på alkohol på det sättsom vi har gjort . Vi har försökt hålladem på den höga nivå som vi då lade dem på.Priserna har höjts för att kompensera förinflationen. För att nå vissa mål kan vi möjligenockså höja priserna ytterligare. Men de storainsatser som skulle behövas för att uppnå 25-procentsmålet tror jag vi måste söka oss fram tillockså på andra vägar. Jag vill få till stånd endiskussion om vilka de realistiska förutsättningarnaär för att uppnå det målet. Det kan ske med denpolitik vi har fört tillsammans med andra möjligaåtgärder som vi som kämpar för att sänkaalkoholkonsumtionen kan se som acceptabla ochrealistiska i nuvarande läge.Anf. 50 ():Fru talman! Jag tackar för de deklarationer somstatsrådet här har gett för hur han ser på detallvarliga problemet med den högaalkoholkonsumtionen. Om dessa deklarationer ärvi ense, och det gäller också ochregeringen i övrigt. Problemet har varit attstatsrådet har hängett sig åt de goda filosofier somhan har fullt stöd för men inte låtit skridatill handling. Jag ger honom en honnör för att hantar till sig kritiken mot att det har hänt så litet. Dettar jag som ett indirekt löfte om att det kommer attbli bättre fart.Jag har sedan, fru talman, litet svårt att förstå attdet här skulle vara så besvärligt. Det har varittekniska svårigheter och krävts mycket beredning,säger statsrådet. Men, käre , dethär är egentligen vad beslöt 1977. Mankan också påtala några av försumligheter, men det är ju dagensproblem vi diskuterar. Det behövs inte beredasmycket och inte forskas särskilt mycket. Vi kanändå göra mycket av det har önskat. Vibehöver inte hänga upp oss på en eller annandelfråga i ett , även om ett sådant avtal ärmycket viktigt. Jag hoppas att den proposition somkommer inte gör en delfråga av monopol ochprisinstrument. Statsrådet säger för övrigt att detinte skall vara något bekymmer när vi får enharmonisering med förhållandena ute i Europa.Utskänkningsfrågor och liknande frågor tycks varadet enda riktigt svåra.Låt oss gärna föra en långsiktig debatt, statsrådetBengt . Det tycker jag vore mycket bra.Problemet är bara att om vi begränsar oss till det ärvi snart framme vid , då vi skall ha uppfylltWHOs krav på en 25-procentig sänkning avalkoholkonsumtionen. De senaste tre fyra årenindikerar inte ens att vi går åt det hållet, och det görmig bekymrad. Jag delar annars att vi inte väsentligt skall trappa uppsituationen och åtgärdssidan. Det kan varakomplicerat. Jag ställer dock inga andra krav än attvi står fast vid det som vi redan har bestämt oss föri beställning. Även jag vill gärna få tillstånd en breddad diskussion. I det ligger att jagtycker att litet oftare skall tala omalkoholpolitik både när han träffar partivänner ochi andra högtidliga sammanhang.De alkoholpolitiska frågorna är jätteviktiga ochgenomsyrar hela vårt samhälle. Låt oss gärna föradiskussioner, men just nu krävs kraftfull handling.Anf. 51 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig bara göra några kortareflexioner. Då och då talar jag faktiskt omalkoholpolitik och om nödvändigheten av attbedriva en aktivare sådan. Vi kan kanske enas omatt medias intresse för den typen av inlägg varitganska begränsad. Det är svårt att nå ut medsådana debatter. Men om vi nu kan få till stånd endebatt mot bakgrund av WHO-målet ochinternationaliseringen, så är det precis vad sombehövs. Jag lovar att försöka fylla propositionenmed ett så kraftfullt och realistiskt innehåll som detöver huvud taget är möjligt.Elver betecknade 1990 som ett förlorat år.Det kom ingen alkoholpolitisk proposition, sadehan, och det var väl grunden för påståendet . Men faktum är att vi för första gångenpå åtskilliga år ser tendenser till attalkoholkonsumtionen viker, . Dettycker jag inte att vi bara skall notera som enautomatik -- det tror jag faktiskt delvis har att göramed att svenska folket blir bättre upplyst och att deinsatser som vi gör, inte minst de som ATHENA-gruppen med sina olika aktiviteter har stått för, gerresultat. Låt oss ta till oss det som någontingpositivt. Alkoholkonsumtionen fortsätter nu i varjefall inte att öka.Försäljningen via systembolaget gick 1990 ned med3,. Sedan är det möjligt att det tyvärr kommeratt motverkas av en ökad försäljning pårestauranger och av öl i butikerna. Det får vi se närvi får fram den statistiken. Men det är en positivsignal som jag tycker att vi skall ta till oss.Sedan menar jag att det arbete som ATHENA-gruppen gjort och de näst intill 20 miljoner som vilagt ned på att driva upplysnings- ochinformationsarbete inte är ettförlorat arbete. Det börjar ge resultat. Jag skullevilja se mycket mer av den typen av insatser iframtiden. Där tror jag att vi kan utveckla oss långt.Sedan kan vi också knyta an till människors intresseför sin hälsa och sitt välbefinnande och på denvägen utveckla ett sundare umgänge med starkadrycker. Möjligheten att utveckla den sortenspolitik tror jag faktiskt ganska mycket på.Anf. 52 ():Fru talman!