prot · GE09125 · 1991-06-04 00:00:00 — Jag skulle vilja ha ett klarläggandefrån . Kan vi verkligen hoppaspå detta? I så fall kanske vi t.o.m. kan hoppas påkvinnoförbundarna, broderskaparna ochtrafikutskottets socialdemokrater, som gång pågång på socialdemokratiska partikongresser hardeklarerat att de är emot bron, men som medpartipiskan över huvudet tydligen tvingasadministrera igenom beslutet. Har Castbergersamma civilkurage som jag hoppas att många i denhär kammaren skall ha , är det bara attgratulera . Då tror jag också attdet finns hopp om att kunna rädda miljön.Anf. 133 ()replik:Fru talman! påstår att jag får tilldet, men det är ju ingenting emot hur ViolaClaesson får till det. Hur vad jag sade kanmissuppfattas så till den milda grad, att ViolaClaesson får det till att liberalerna heltplötsligt skulle vara motståndare till ,det begriper jag inte. Men på det här viset får juViola en extra Öresundsbro-debatt. Vadjag lovar , är att efter en -- hoppas jag --saklig debatt komma till den slutsats jag harvarit fullständigt övertygad om, nämligen ett ja tillÖresundsbron. Jag har inte svävat på måleti något avseende, och jag är ganska övertygad omatt och övriga som eventuelltkommer att vara motståndare inte heller dåkommer att kunna presentera argument som fårmig på andra tankar.När dessutom antyder att jag pånågot sätt egentligen skulle tycka någotannorlunda, att jag på grund av något slagspartipiska skulle vara för , kan jagmed gott samvete förklara för attjag är en av dem som ivrigast harpläderat för inom mitt parti. Det äralltså inte så att någon har piskat upp mig för att jagskall tycka på det sätt jag tycker, tvärtom.Anf. 134 () replik:Fru talman! Det är då desto värre, AndersCastberger. Det var ett mycket bra klarläggande,och det är bara att beklaga att intagit den här positionen. Frågan om demiljöproblem som uppstår när biltrafiken ökar villAnders Castberger lösa med hjälp av teknik sominte finns men som kanske kommer. Det är så detbrukar låta i den här typen av debatter frånfolkpartiet.Anf. 135 ():Fru talman! Att miljöanpassa trafiken måste ändåanses vara en av de stora utmaningarna i detmoderna samhället. Det gäller attenergieffektivisera den och göra den säkrare. Dethär var ett av de utlovade huvudsyftena med åretsmiljöproposition.Jag skall inte repetera den miljöstatistik som ElvingAndersson drog upp tidigare. Den återfinns iprotokollet. Men jag vill i procenttal peka på vad vimåste göra åt de olika luftföroreningar som han togupp. Vi menar att miljömålet förkväveoxidutsläppen, som till kommer frånbilismen, måste minskas med och helstmer . För att klara vad naturen tålmåste utsläppen ner till , så det här måstefortsätta. Kolväteutsläppen består till större delenav okända ämnen, varav många är myckethälsofarliga och förmodligen även ger heltoväntade effekter på miljön. Vi vet dock redan attde bidrar till skogsdöd och andra skador.Kolväteutsläppen måste minskas med åtminstone75 %. Hälften av dessa utsläpp kommer frånbiltrafiken. Man kan fortsätta räkna upp ett antalolika miljöproblem som entydigt pekar på att maninte klarar miljöproblemen med befintlig teknik.Precis som sade hartransportforskningsberedningen gjort en ganskagrundlig utredning kring det miljöanpassadetransportsystemet. Det är faktiskt den förstautredning beredningen har gjort själv. Den brukarannars bara fördela pengar. Det är då stötande atthöra olika debattörer låtsas som om dessa fakta imålet inte fanns. Det är naturligtvis en arrogantattityd till miljöproblemen. Det betyder egentligenatt man offrar en hel del miljö. Man bryr sig inte sånoga om att skogstillväxten i redanhar börjat avta och att man förmodligen förlorarmiljarder skogskubikmeter per år.Koldioxidproblemen har framför allt moderaternablåst upp mycket kraftigt. Det är den endamiljöfråga de driver, fast de driver inte ens den. Närdet gäller trafiken vägrar man helt att göra något.Katalysatorer hjälper inte mot koldioxidutsläpp. Vivet att dessa utsläpp måste minska med åtminstone85 % om man skall kunna klara av attinte öka den växthuseffekt vi redan kommer att få.Fru talman! I det här betänkandet framförs enmängd olika krav. Vi har inte mindre än 21reservationer fogade till betänkandet av totalt 35.Jag skall kommentera några av deproblemområden som jag tycker är väsentliga.Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken, som ocksåvar ett av de utlovade huvudsyftena medmiljöpropositionen som det inte blev så mycket av,är i allra högsta grad intressanta när det gällertrafiken. Det är framför allt i det s.k.kostnadsansvaret som vi återfinner dessa styrmedelpå trafikens område. Bensinskatten och andraskatter på olika trafikslag skall nämligen sättas påett sådant sätt att varje trafikslag täcker sinasamhällsekonomiska kostnader. I kilometerskattenfinns därför en miljöavgift förkväveoxidutsläppen på . per kgkväveoxidutsläpp inbakad. Motsvarande avgift förenergianläggningar är . Detta ärnaturligtvis ologiskt. Det är inte underligt attmiljöavgiftsutredningen har föreslagit att dennaavgift åtminstone bör höjas till . för att på sikthöjas till 40 kr.I det förra betänkandet som debatterades här ikammaren föreslog man i stället i snitt en 10-procentig sänkning av kilometerskatten -- precistvärtom. Detta görs trots att analys efter analys avde samhällsekonomiska kostnaderna för trafikenvisar att just den dieseldrivna tunga vägtrafiken intebetalar sina samhällsekonomiska kostnader. Dennatrafik betalar av sina kostnader. Detbetyder att man åtminstone skulle behöva höjakilometerskatten för att komma i balansmed järnvägen, som man har satt till i dessaberäkningar.Det här betyder också att man systematiskt gynnaroch subventionerar vägtrafik framförjärnvägstrafik. Det är en av de främstaförklaringarna till att järnvägstrafiken har haft detbesvärligt . En annan förklaring ärnaturligtvis att man inte har investerat i järnvägen.Jag skall nu inte gå in på investeringar eftersom vihar haft en lång debatt om dem tidigare. Ensidigainvesteringar på ett visst trafikslag innebär dock subventionerar det ena trafikslaget gentemotdet andra. Så är det. Vägtrafiken subventioneras,och järnvägstrafiken tvingas leva under mycketknappa ekonomiska omständigheter.Det finns även andra förslag, t.ex. miljörelateradelandningsavgifter för flyget. Flyget är det trafikslagsom jämte vägtrafiken släpper ut mestluftföroreningar och som dessutom är det i särklassmest energislösande transportmedlet. Flygetbetalar dock inte energiskatt, vilket görs på bensin,diesel och andra bränslen. Det är litet märkligt. Vihar därför föreslagit att man åtminstone skalljustera landningsavgifterna så att man får ut medelden vägen. Det är ett problem att vi har skrivit påen konvention, vilket vi inte lär kunna göra såmycket åt, som innebär att vi inte kan lägga pådirekt skatt på bränslet. Däremot kan vi läggaskatten på landningsavgifterna, och vi kan utformadem på annat sätt. Det bör man göra.Miljöavgiftsutredningen pekar på att denmöjligheten finns.Vi menar också att de direkta miljökraven påtrafiken måste ökas. Man utnyttjar inte denpotential som finns att hålla nere utsläppen. Deflesta katalysatorer klarar betydligt lägre gränser ändem som gäller och planeras gälla . Mankan komma ner i hälften av de planerade utsläppengenom att använda befintliga katalysatorer på vissabilmodeller, som vem som helst kan köpa tillnormalt pris . Att man inte tar vara på det härvisar bara att man inte är särskilt angelägen. Detborde vara självklart.För att lösa problemen på måste mandock byta bränsle. Man kan få ner utsläppen påbetydligt lägre nivåer genom användning avbiobränsle, möjligen vätgas och eldrift. När detgäller eldrift beror det naturligtvis på hur manproducerar el. Det finns en rad miljövänligamöjligheter.Vi menar också att dessa avgaskrav skall gälla allatrafikslag. är arbetsfordon i principundantagna, sjöfarten har inga direkta krav, osv.Här måste man forcera arbetet.Man måste också skärpa prövningen avtrafikanläggningar. Trafikanläggningar såsomÖresundsbron, stora vägar och flygplatser utgörmiljöfarlig verksamhet och skall prövas som sådan.Om utsläppen är oacceptabla med hänsyn tillkoldioxidproblematiken -- som t.ex. vid --finns det ingen anledning att tillåta det. Det finnsen paragraf om tillåtlighet i miljöskyddslagen. Detär oacceptabelt att öka koloxidutsläppen. Det harriksdagen fattat beslut om.Kommunerna måste få mycket större möjligheteratt påverka trafiken, framför allt inne i stadskärnor.Av de luftföroreningar vi i en stadskärnakommer från trafiken. En stor del avdessa är giftiga ämnen som vi inte vet så mycket om.Men många ämnen känner vi till och vet att de ärgiftiga och påverkar framför allt barnen, somdessutom har näsan närmare avgasrören. Det ledertill hälsoskador: astma, allergier, kanske cancerosv.Vi anser därför att kommunerna måste ha rätt attförbjuda viss biltrafik, t.ex. sådana bilar som inteklarar vissa avgaskrav eller bilar som inte drivs medde för miljön bättre dieselkvaliteterna. Att tillåtaenbart bilar som drivs med biobränslen skulle rentav kunna vara ett alternativ.Anledningen till att vi vill att kommunerna skall fådenna utvidgade rätt att påverka trafikensmiljöeffekter i stadskärnorna är att det är svårt förriksdagen eller regeringen att detaljreglera sådant.Man vet bäst på lokal nivå hur man bör göra.Därför bör vi ge kommunerna den möjligheten.Jag vill också kommentera talet om att nya, bättreoch stora vägar skulle lösa miljöproblem. Det görde inte. Det finns hur mycket empiriskt materialsom helst som entydigt visar att om man bygger nyastora vägar så ökar man miljöproblemen, kanskeinte exakt just där man har byggt vägen men påandra ställen och på litet . Dessa vägargenererar nämligen ny trafik och skapar nyaproblem. De sänker också trafiksäkerheten ochskapar även sociala problem, eftersom underlagetför kollektivtrafiken försämras och de som inte harbil -- en tredjedel av befolkning -- fårsvårare att ta sig fram. Det får ävenregionalpolitiska effekter osv. Nya och stora vägarär alltså ingen universalmedicin.Fru talman! Jag har som sagt fogat ett antalreservationer till betänkandet. Det är en som jag ärsärskilt mån om, reservation nr 4, som handlar omen annan trafikpolitisk strategi. Till dennareservation yrkar jag bifall.Anf. 136 ():Fru talman! Jag skulle i likhet med ElvingAndersson vilja börja mitt anförande med atterinra om den långa miljödebatt som vi hade i går.Det känns litet urvattnat att nu återigen ta framsamma argument som i går, som vissa debattörergör.Vi måste emellertid något behandla trafikutskottetsbetänkande nr 30, eftersom trafik och miljö, såsomen del talare sagt och som även vi på vårt håll anser,är en för framtiden mycket viktig fråga.Detta betänkande om trafik och miljö innehållermånga förslag om hur vi skall kunna åstadkommaen miljöanpassad trafik, oavsett om det gällerlandsvägs- eller järnvägstrafik, luft- eller sjöfart --ja, kort sagt hur hela trafikområdet skall kunna blimiljövänligare.År 1988 fattade beslut i storaövergripande trafikfrågor. Det skedde när vibehandlade proposition 1987/88:50 med titelnTrafikpolitik inför 90-talet. I den nu föreliggandepropositionen påminner regeringen oss om vad somblev det övergripande målet för trafikpolitikenefter riksdagsbehandlingen . Det målet är attmedborgarna och näringslivet i landets olika delarskall erbjudas en tillfredsställande, säker ochmiljövänlig trafikförsörjning till lägsta möjligakostnad. Var vi än bor i detta avlånga land skall viha tillgång till trafiksäkra, resurssnåla ochmiljövänliga transportmedel för våragrundläggande transportbehov.Trafikförsörjningen skall ske på ett sådant sätt attvi bibehåller och helst förbättrar den regionalabalansen. Därför måste vi ha tillgång till bådepersonbilar, bussar och snabbtåg, till dieseldrivnalastbilar och eldrivna godståg, till både flyg ochsjöfart och kanske mycket mer. Vi kan alltså integenerellt säga nej till vissa transportslag enbart pågrund av att de kanske inte är så miljövänliga somandra eller så kostnadseffektiva som eventuella,när de ur samhällsekonomisk synpunkt uppfyllervåra behov.Mycket har gjorts på trafikens område sedanmiljömedvetenheten blev så pass stor att vi förstodatt trafiken är en av de största miljöförstörarna. Desom i den här debatten säger och kanske ocksåannars ofta hävdar att den socialdemokratiskaregeringen inte lägger fram några konkreta förslagtill förbättringar eller ställer några krav på nyteknik har nog inte tagit del av vad som hänt ute isamhället vad det gällertrafik och miljö. Jag erkänner att behovet avåtgärder är stort på trafikens område. Mångamiljöstörande fordon skulle man vilja skrota bortfrån trafikarbetet. Utskottsmajoriteten anser dockatt de åtgärder som regeringen föreslår ärtillräckliga för att uppnå ett delmål när det gäller attklara det framtida transportbehovet utan att viäventyrar framtiden för kommande generationer.Men då är det viktigt att det konstruktiva arbetesom pågår med att skapa miljöanpassadetransportsystem intensifieras i enlighet medregeringens proposition om en god livsmiljö. I detsammanhanget är trafikens kostnadsansvar enmycket viktig utgångspunkt.Fru talman! Som vanligt när utskottsbetänkandenskrivs har det i detta fall från olika håll förts framhelt olika synpunkter på hur problemen skall lösas,bl.a. genom en detaljstyrning avsamhällsutvecklingen. Utskottsmajoriteten anseratt skall lägga fast riktlinjerna -- ange hurhögt vi skall lägga upp ribban, inte hur vi skall taansatsen för att kunna ta oss över ribban.Fru talman! För att spara ytterligare tid åtkammaren hänvisar jag till de argument somutskottsmajoriteten anför på s. 12, 13 och 14 ibetänkandet och till den kammardebatt som vihade under gårdagen. Eftersom ett flertal av deförslag som läggs fram i reservationerna redan harbehandlats i andra betänkanden från utskottet elleri betänkanden från andra utskott underinnevarande begränsar jag mig till detsagda och yrkar avslag på samtliga reservationeroch bifall till utskottets hemställan.Anf. 137 () replik:Fru talman! Jag vill ställa två frågor till skall ställa dem så tydligt som möjligt, så att hankan svara så enkelt och kortfattat som möjligt.För det första: Vilka konkreta förslag finns iregeringens proposition och utskottsmajoritetensbetänkande för att minska bilismenskoldioxidutsläpp?För det andra: Tror inte påtransportforskningsberedningens rapport, sombåde jag och har berättat om ochhänvisat till i våra inlägg från talarstolen?Anf. 138 () replik:Fru talman! Det var ett väldigt allmänt tal som JarlLander höll. Frågan är vad han menar med sina litetsvepande formuleringar. Det lät på honom som omnågon i skulle ha sagt nej till någottrafikslag. Jag måste fråga: Vem har gjort det? Jaghar inte sett någon göra det.Jarl tyckte inte att vi skulle tala om hur viskulle ta oss över ribban, bildligt talat! I går blev jagkritiserad av andra företrädare försocialdemokratin för att inte tillräckligt i detalj talaom hur vi skall ta oss över olika ribbor.Jarl hade mest svepande formuleringar föratt slippa diskutera en svår fråga.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § Ändring i jordförvärvslagen m.m.Föredrogsjordbruksutskottets betänkande1990/91:JoU26 Ändring i jordförvärvslagen m.m.(prop. 1990/91:155).Anf. 139 ():Fru talman! har yrkat avslag på denproposition som ligger till grund förjordbruksutskottets betänkande 26. Det gör vi ilikhet med flera remissinstanser av vilka jag skallnämna några. Så har t.ex. lantbruksstyrelsen sagtatt man anser att utredningen, som ligger till grundför detta förslag, har sådana brister att dess förslaginte kan ligga till grund för ändringar ijordförvärvslagen. anser att eneventuell översyn av jordförvärvslagen bör anståtill dess konsekvenserna av de nära föreståendelivsmedelspolitiska och regionalpolitiska beslutenkan överblickas. anser attutredarens antaganden och slutsatser på flerapunkter är alltför dåligt underbyggda. säger likaså att utredningen drarmånga och alltför onyanserade slutsatser påområden där det närmast föreligger ett behov avfortsatt forskning.Denna kraftfulla kritik som förs fram motutredningen är enligt meningvälmotiverad. Efter en så kraftig kritik frånremissinstanserna borde inte förslaget läggas tillgrund för en proposition i ämnet.Skulle inte det yrkande som vi har ställt ireservation 1 vinna bifall, yrkar vi iandra hand på förändringar i föreliggande förslag.Bl.a. gäller det i fråga om utländska medborgaresförvärv. I propositionen framhålls enbart att ettökat utländskt ägande kan leda till problem förskogsindustrin. Men enligt vår mening riskeraremellertid också ett ökat utländskt ägande att föramed sig en minskad hänsyn till naturvården. Dettaägande är nämligen ett fjärrägande där ägaren intekan följa skogens utveckling på samma sätt som enägare boende i bygden kan göra. Dessutomkommer med stor sannolikhet köptrycket attkomma från utländska storföretag. Därmedriskeras också det enskilda ägandet, som i dagdominerar det svenska skogsbruket. Detta voreenligt vår mening en olycklig utveckling för densamlade skogsnäringen. Flera undersökningar visaratt det enskilda skogsbruket i flera avseenden skötsbättre än det bolagsägda och statliga.Vid de pågående EES-förhandlingarna diskuterasockså utländska förvärv av fast egendom. Detgäller både fastigheter och mark. Vi anser detviktigt att de nordiska länderna har en samordnadförhandlingsstrategi på detta område. Annars kandet bli så att det land som har den minst restriktivalagstiftningen får det största efterfrågetrycket. Detkan bl.a. innebära en utarmning av landsbygdengenom ökat fritidsboende i stället för permanentboende, som så många säger sig vilja eftersträva.I propositionen föreslås också att bestämmelsernaom boplikt bara skall gälla de områden som i dagfår glesbygdsstöd. Det innebär enligt våruppfattning att den föreslagna boplikten bara fårbegränsad betydelse. Om lagen skall förstärkassom regionalpolitiskt instrument så bör den, som vihar föreslagit i vår motion, utformas så attboplikten gäller hela landet. För skogsfastigheteranser vi att boende i bygden är ett tillräckligt krav.I propositionen behandlas naturligtvis ocksåjuridiska personers förvärv. I samband med 1987års förändringar i jordförvärvslagen gavs juridiskapersoner på orten visst företräde till förvärv avfastighet. Enligt vår uppfattning leder ett enskiltägande till att fastigheten sköts på ett bättre sätt.För en positiv utveckling på landsbygden är detenskilda ägandet väsentligt. Familjejordbruk sombedrivs i bolagsform tycker vi skall behandlas somenskilt ägande.För att boplikten skall få någon direkt verkan måsteden kunna villkoras av myndighet. Myndighetenbör få befogenhet att vid vite krävavillkorsuppfyllelse. Detta vites storlek bör anknytatill fastighetens taxeringsvärde. Det skall utgåårligen till dess villkoret är uppfyllt och vara så stortatt det ger kännbara ekonomiska effekter.Fru talman! Jag står bakom samtliga reservationersom har undertecknats av företrädare ijordbruksutskottet, men jag nöjer mig med att yrkabifall till reservationerna 1 och 6.Anf. 140 ():Fru talman! Det svenska jordbruket är statt iförändring, och självklart måste samhälletslagstiftning och andra styrmedel anpassas till dennaförändring. Därför tycker vi att det är rimligt att detframläggs ett förslag till förändringar ijordförvärvslagstiftningen. Till skillnad frånföregående talare har vi funnit att den utredningsom ligger till grund för propositionen pekar påmånga väsentliga brister och problem med dennuvarande jordförvärvslagstiftningen. att lagstiftningen faktiskt har motverkat sinasyften och inte bidragit till att underlätta för demsom bor i glesbygd att bli kvar där. Däremot förhindrat dem som bor i staden från att flyttaut på landsbygden. Anledningen är naturligtvis attdet som framför allt lyftes fram i den tidigarelagstiftningen var strukturrationalisering avjordbruket och göra jordbruksföretagen tilleffektiva och lönsamma företag. Det ledde till attdeltidsjordbruk eller annat bruk av fastigheternainte betraktades som lika angelägna. Vi välkomnaralltså den förändring som innebär att man serpositivt på deltids- och fritidsjordbruk.Det som enligt vår mening kan ställa till medproblem med denna förenklade lagstiftning är deprocesser som gör att det är svårt att upprätthållaen levande landsbygd. Det ligger en stor fara i attett stort antal jordbruksfastigheter säljs tillpersoner som främst har för avsikt att använda demsom fritidsfastigheter eller . Förslaget i propositionen,som innebär att man i det som befinieras somglesbygd skulle ge företräde för dem som vill bo ochbruka en fastighet, har vi inte ansett varatillräckligt. Vi vill att den principen skall gälla i helalandet. Vårt förslag innebär i själva verket enförenkling i förhållande till förslaget ipropositionen. Vårt förslag innebär att mantillämpar en enda princip i hela landet. Den som villbo och bruka ges företräde medan övriga förvärvskall prövas.När man talar om att bruka en fastighet måsteman anpassa definitionen av begreppet till denförändrade livsmedelspolitiken. Det bör betonasatt det finns många andra utvecklingsvägar förjordbruket än det traditionellalivsmedelsproducerande jordbruket. Detta måstenaturligtvis också återspeglas i tillämpningen avprincipen bo och bruka.I propositionen lyfter man framglesbygdsproblemet mycket, och det är viktigt.Men det finns också en annan aspekt på detta, t.ex.den som rör det tätortsnära jordbruket. Ett sådantexempel är jordbruket i därjordbruksfastigheterna i mycket hög grad kan varautsatta av mekanismen att bli uppköpta för andraändamål. Det kan också medföra storaprisökningar. tar man bort prisprövningen ochfrånhänder sig därmed ett instrument för att hållatillbaka prisutvecklingen. Vi delar i och för siguppfattningen att prisprövningsinstrumentet harvarit svårt att hantera. Men vi menar att om manhar en bo- och brukarprincip som gäller i helalandet, kommer den också att få effekter för t.ex.jordbruket i eller i andra delar avlandet där det finns ett starkt tryck för ökad turismoch ökad användning av fritidsfastigheter. Detkommer nämligen att ge företräde för dem som harför avsikt att bo kontinuerligt på fastigheterna.Fru talman! Jag vill därför särskilt yrka bifall tillreservation nr 7. I övrigt står vi från vänsterpartietssida naturligtvis bakom de reservationer som vi harundertecknat.Anf. 141 ():Fru talman! Jag vill börja med att citera skaldenErik Axel . Han skrev en dikt 1917, Till enjordfördärvare. Jag citerar de två sista stroferna. ''Men den som hejdar växtens fartoch lägger jord igenbegår en synd av grövre artän den som dräper män.Gå annorstädes hän och drivditt spel till slemt fördärvmen skona markens gröna livför dina lustmord, järv! ''Vilka är det då som begår lustmord på den svenskajordbruksmarken ? Jag menar att det i förstahand är socialdemokraterna och . Menalla partier som deltog i 1990 årsjordbruksuppgörelse är medansvariga. De är ocksåmedansvariga till den betydande förtvivlan ochbitterhet som råder i mycket stora grupper avjordbrukare runt om i land i dag.Miljöpartiet har en annan jordbrukspolitik, enpolitik som vill samarbeta med jorden långsiktigt,som vill utnyttja jorden. Vi vill ha ett ekologisktsunt jordbruk där konstgödning ochkemiska bekämpningsmedel skall elimineras. Detkräver i sin tur ett gränsskydd och en avgifts- ochskattepolitik som gör ett sådant bruk möjligt.Odlingsmark och skog hör till mänsklighetensoskattbara tillgångar som svarar för huvuddelen avmänsklighetens behov av föda. De är tillgångar somur moralisk synpunkt måste anses tillhöra helamänskligheten och skall utnyttjas med ansvar införbåde nu levande och kommande generationer. Detär därför aldrig likgiltigt för världssamfundet ellerför det enskilda landet hur dessa naturtillgångarförvaltas.Trots uppodlingsförsök har tillgången påjordbruksmark per invånare i världen minskat förvarje år under det senast gångna decenniet. Sedan1981 har den absoluta jordbruksarealen minskat.Dessutom minskar på grund av försaltning ochandra skador produktiviteten.