prot · GE09114 · 1991-05-17 00:00:00 — Även omdetta gäller utskottet i dess helhet riktar jag dessaord alldeles särskilt till , tillKerstin , till och till IngvarKarlsson när de står inför att lämna utskottet. Tackför att ni har bidragit till en trevlig försvarsdebatt,trots våra olika meningar, och till att vi trivts i vårtutskott! Vi har trots den utomordentligt finavänskapen oss emellan inte på något sätt eftersattde viktiga sakfrågorna, utan allvaret har fått sin deloch vårt goda förhållande sin del. Det tackar jag erför.Anf. 17 i (c)replik:Herr talman! Min slutreplik till RolandBrännström skall bli litet annorlunda än vad hankanske har tänkt sig.Arne i nämnde att jag skall slutai utskottet, och förmodligen är det nu sista gångensom jag yttrar mig från denna talarstol. Jag harsuttit i försvarsutskottet i 3 1/och totalt iriksdagen. Jag tycker att det har varit lärorika år,inte minst i försvarsutskottet, därsammanhållningen har varit mycket fin.När , och avgår blir det ett tomrum i utskottet,även om luckorna efter dem naturligtvis kommeratt fyllas på bakifrån. Om det kan bidra till att vifår kraftfulla försvarspolitiska beslut, är det ju bra,men jag vill säga att det inte har berott på dessapersoner att det inte blivit några sådana, utan detär, som jag sade tidigare, den politiska situationensom gjort att det har blivit en långbänk av helaförsvarspolitiken.Anf. 18 ()replik:Herr talman! En sista kommentar till deekonomiska nivåer som vi resp. stårför. Låt mig bara konstatera att iLjung kommer att ha samma svårigheter med sinekonomiska ram och med sina önskemål inom denramen som vi har inom vår snävare ram, men meden något mera hovsam ambitionsnivå när det gällerdet materiella innehållet. Jag tror att det är värt attpåminna om de bekymmer hankommer att få med att få alla sina önskemåltillgodosedda, även med den från moderat hållvidgade ramen.Anf. 19 ():Herr talman! ordförande i har tidigare i debatten givitmoderata samlingspartiets övergripande syn påSveriges säkerhets- och försvarspolitik. Jag haruppgiften att mera konkret belysa de problem ochbehov som onekligen föreligger.Det militära försvaret har under en lång följd avförsvarsbeslut tillförts otillräckliga ekonomiskaresurser för att på ett tillfredsställande sätt kunnalösa de uppgifter som ålagt det. Vårsäkerhets- och försvarspolitiska målsättning liggerfast. Det innebär alliansfrihet i fred syftande tillneutralitet i händelse av krig eller krigshot i våromvärld. Skall vi hos andra länder kunna skapatilltro till denna självvalda inriktning, krävs att vimåste kunna försvara hela vårt land och kunna föraförsvaret i vilken del av landet ett angrepp än måkomma. Vi måste kunna upptaförsvarsoperationer vid ett angrepp, och vi måstekunna ha stor uthållighet i våraförsvarsansträngningar. Det är enligt vår och ävenÖBs mening inte möjligt att fullt ut lösa dessauppgifter med de resurser som tilldelas detmilitära försvaret, som den av oss valdasäkerhetspolitiska linjen inte gör det möjligt attomformulera uppgifterna.Propositionens förslag om oförändrad realanslagsnivå inriktar försvarets utveckling motnågon form av s.k. kärnmodell. En sådan modellförutsätter förvarningstider, som kommer att rörasig , för att kunna återta den eftersattautbildningen och materielanskaffningen. Densäkerhetspolitiska utvecklingen i vårt närområdeger inte anledning till sådan lättsinnighet.Försvarets resurser måste följaktligen /92 få, som många tidigare talaresagt, betraktas som ett mellanår mellan tvåförsvarsbeslutsperioder, där det gäller attsäkerställa största möjliga handlingsfrihet inför ettnytt långsiktigt försvarsbeslut. Då kan enligtmoderata samlingspartiets mening inte denpågående försvagningen av den svenskaförsvarsförmågan accepteras. Som jag redantidigare framhållit är det tvärtom nödvändigt atttillföra det militära försvaret ytterligare medel,något som också skulle öka trovärdigheten för densvenska säkerhetspolitiken.För att skapa den tidigare omnämndahandlingsfriheten anser vi att såvälrepetionsutbildningen som materielanskaffningenmåste få ökade resurser med tillsammans 1 320milj.kr. utöver vad propositionen föreslår.Armén har drabbats hårt av de senaste tio årensförsvarsplanering. Antalet brigader har sjunkit från29 till 21. Radikala ingrepp har redan gjorts i bådegrund- och krigsorganisationerna. Dessa storaförändringar måste nu följas av en period av analysoch bedömning. En balans måste etableras mellankravet på god materiell och utbildningsmässigstandard å ena sidan och behovet av mängdenförband för att täcka territoriet å den andra. Ävenom senare tids krigserfarenheter tycks visakvalitetens överlägsenhet över kvantiteten, kanden föreslagna neddragningen från 21 till 18brigader inte nu accepteras. Den skulle drabba treförhållandevis moderna och välutrustadebrigader -- Närkes-, Bohus- ochKronobergsbrigaderna. Eftersom vinsten med attlägga ner dessa redan nu skulle vara obefintlig,innebär det kapitalförstöring att avskaffa deminnan det framtida behovet av brigader analyseratsnärmare års försvarsbeslut.Den av regeringen föreslagna nedläggningen avSvea Ingenjörregemente i ger heller intenågra större besparingar som återstårtill försvarsbeslutet . Vi kan acceptera att dentidigare föreslagna flyttningen till Strängnäsinhiberas liksom att man inte etablerar någoningenjörsutbildning i . Att däremot heltlägga ned Almnäsetablissemang, som är ett avarméns modernaste, utan att kunna utnyttja det förannan militär verksamhet finner vi moderater varaen kapitalförstöring av enorma mått. SveaIngenjörregemente bör sålunda finnas kvar iavvaktan på den översyn av arméns krigs- ochfredsorganisation som behöver ske årsförsvarsbeslut. Handlingsfriheten innebär såledesatt viss ingenjörsutbildning kan kommaatt äga rum vid likaväl som att utbildningendär även kan få ett annat innehåll. Den till Almnäslokaliserade FN-skolan bör därför inte flyttas tillKungsängen utan kvarligga vid , som ligger vid , skulleenligt tidigare beslut flytts till 2 i . Detrimliga hade varit att även fältarbetsskolan hadekvarblivit vid . Det faktum attförberedelserna för flyttningen är långtframskridna och att investeringar redan gjorts iEksjö gör emellertid att vi accepterar flyttningen.Av de ytterligare resurser om 1 320 milj.kr. som vimoderater föreslår utöver regeringens anslag vill vianvisa 300 miljoner till utökadrepetitionsutbildning inom armén och 420 miljonerför anskaffning av materiel. Av dessa senare medelär 230 miljoner avsedda som ersättning förbeställning av Haubits 77 , 90 miljoner förbibehållande av utvecklingskapacitet vidförsvarsindustrin och 100 miljoner för förstärkningav pansarvärnsfunktionen. Regeringen lade bl.a.under förra året ut en beställning av Haubits 77 B,som utan att den fanns med i ÖBs planering, skullebetalas genom omfördelning inom befintliganslagsram. Denna typ av ryckighet i regeringenshandlande, främst tydligen föranledd av regional-och försvarsindustripolitiska skäl, finner vioacceptabel. Föreligger behov av dylika ingreppmåste dessa naturligtvis läggas utanför befintligram och medel härför tillföras försvarsanslaget.För marinens del är ubåtsskyddet en av deverksamheter som enligt föredragande statsrådetbör prioriteras. Vi har ingen annan uppfattning frånmoderat sida, men eftersomundervattenskränkningarna mot fortsätter,trots vidtagna åtgärder, måste enligt våruppfattning en andra ubåtsstyrka beslutas ochorganisationsbestämmande materiel till dennabeställas. För detta ändamål vill vi anvisa 300miljoner utöver regeringens ram.Liksom när det gäller Haubits 77 B inom armén harregeringen för marinens del lagt en beställning aven ny ubåtsserie -- Ubåt 90 -- utan att geerforderliga ekonomiska medel. Beställningen avubåt är naturligtvis i och för sig positiv, menfinansieringen inom marinens ram leder tilloacceptabla konsekvenser för andra viktigafunktioner. Marinen måste därför kompenseras fördenna investeringskostnad. Vi vill för dettaändamål anvisa 100 miljoner utöver regeringensram.Den nya regionala ledning --marinkommandostaberna -- som organiseraskommer att medföra en efterlängtad förstärkningav den ledningskapaciteten, men vimoderater finner att förutsättningarna för attlokalisera MKOs stab till åter harförändrats. Dels har kostnaderna stigit kraftigt förprojektet, dels kommer marinkommandostaben attinnehålla färre anställda än vad som tidigareantagits. Vi menar därför att det är olämpligt att istrid med ÖBs och CMs åsikt genomföra den avregeringen planerade flyttningen till . Överhuvud taget borde hela , medhänsyn till de mycket storainvesteringskostnaderna, tas under förnyatövervägande.Vad gäller flygvapnet säger sig försvarsministernockså fortsättningsvis vilja prioriteraluftförsvarsförmågan. Moderata samlingspartietdelar den uppfattningen och anser det, eftersomrenovering och modernisering av samtliga J 35 hargenomförts, naturligt att ytterligare en division J 35Draken organiseras vid i . Att inteorganisera en tolfte jaktdivision skulle innebära kapitalförstöring. Att som regeringen föreslårkaderställa någon eller några flygdivisioner ärenligt vår uppfattning klart olämpligt. Erfarenhetervisar att flygförband inte lämpar sig som vare sigkader- eller mobiliseringsförband. Vi anvisar ävenför detta ändamål medel utöver regeringens ram.Låt mig så, herr talman, sägra några ord omKarlskronavarvet. Vi moderater anser att det kravsom framförs i motion Fö15 på en översyn av denstatligt ägda örlogsmarina verksamheten börtillstyrkas. Mycket talar nämligen för att defartygsproducerande enheterna inte passar in iCelsiuskoncernen, vars nuvarande verksamhethuvudsakligen ligger inom andra branscher änvarvsindustrin. I anslutning till en eventuellförsäljning av Celciuskoncernen, i det fall statenskulle avyttra denna, bör det säkerställas att destrukturfrågor som gäller ochKockums AB får en gynnsam lösning. Vi anser attdet bör ankomma på regeringen att tillse att dessabolag ges en ägarmiljö som bättre än dennuvarande möjliggör en positiv utveckling avföretagen och som bidrar till en ändamålsenligstrukturering av den svenska försvarsindustrin.Herr talman! Vi moderater står naturligtvis bakomalla de reservationer som med moderata namnfogats till detta betänkande, men jag yrkar för tidsvinnande bifall endast till reservationerna nr 1, 4och 10.Herr talman! Eftersom detta förmodligen är densista gången jag står i talarstol, vill jagsälla mig till dem som har framfört ett tack tillförsvarsutskottets övriga medlemmar för en myckettrivsam samvaro, som jag tror också har gettupphov till ett gott resultat för försvaret, även omvi i många frågor har klart delade meningar. Jaghoppas att de som blir kvar i försvarsutskottet medsamma frenesi och samma duktighet som hittillskommer att fullfölja det försvarspolitiska arbetethär i riksdagen.Jag vill också tacka presidiet och tjänstemänneninom kammarkansliet för de jag har haftförmånen att, under god ledning från deras sida,föra moderata samlingspartiets talan från dennatalarstol.Anf. 20 HANS ():Herr talman! har motiverat liberalförsvarspolitik. Jag tänker egentligen inte säga merom vare sig reservationer eller resonemang ibetänkandet. De flesta som intresserar sig förfrågan -- såväl som -- är judessutom läskunniga.Herr talman! Jag tycker att man vid ett sådant härtillfälle kan reflektera litet grand. Vi har i rätt hårda omdömen om politiker. De riktar sigtill stor del mot oss ledamöter i denna kammare.Valdeltagandet minskar, det förekommermissnöjesyttringar, och människor tycker inte attpolitikerna riktigt fyller sin funktion. Vi måste tadetta ansvar mot väljarna, men vi måste också se tillatt ta ett ansvar för verkligheten såsom den är.Jag har i hållit på medförsvarspolitik. Jag upplever väldigt starkt attmyndigheterna har en oerhörd dominans. När mansom riksdagsledamot frågar sig om man inte kangöra på ett annat sätt än det vanliga, sägermyndigheterna nästan undantagslöst att, nej, detkan man inte göra.I samband med förra försvarsbeslutet försökte vi fåtill stånd en ändring i fråga om uthålligheten, mende myndigheter som hade denna fråga inom sittrevir attackerade då vårt förslag mycket hårt. Närvi försökte få till stånd en förändring avskyddsprinciperna reagerade den aktuellamyndigheten också hårt mot förslaget. Närförslagen sedan genomförs kommer i och för sigmyndigheterna ibland och säger att det nogegentligen blev ganska bra. Regelmässigt har jag påden militära sidan funnit, när vi haft ett tiotal olikaförslag på ändringar att myndigheternaargumenterar emot politikerna i samtliga fall. Detär nästan som om myndigheterna skulle säga tilloss: Er roll är inte denna, utan er roll är att ge ossde pengar som vi säger att vi behöver medutgångspunkt i det underlag vi har tagit fram till er.Visar det sig sedan att det underlag som vi ger erinte riktigt håller, så är det er uppgift att ge oss depengar som vi har räknat fel på.Jag upplever ibland att kritiseras.Jag har inte i allt samma uppfattning som RoineCarlsson. Jag tycker att han ännu tidigare borde hagenomfört ett antal strukturförändringar; jagkommer tillbaka tillvärnpliktsfrågan. kritiseras pågrund av att han försöker ta befälet övermyndigheterna, men det är precis vad jag tycker ärbra med honom. Vi skulle naturligtvis myckettidigare ha sett till att befälet hade tagits på denpolitiska nivån. De stora obalanserna i dagensförsvar var naturligtvis möjliga att se redantidigare.Jag har tidigare påpekat att var medveten om att det fanns en obalansmellan investering och drift inom armén. Riksdagenfattade också ett beslut om att ta bort tio brigader,eftersom man insåg att det inte gick ihop.Myndigheterna genomförde inte detta, och sedankom andra försvarsministrar och godtogmyndigheternas ovilja att genomförariksdagsbeslutet. Vi kan alla nu beklaga detta. Denobalans armén har, som inger oss så storabekymmer, är ju en följd av att vi i det här husetinte riktigt vidhöll de rätta slutsatserna. Hade mantrott att det en gång skulle komma attregna miljarder från himlen, så hade man kunnatlåta bli att genomföra detta beslut. Men det är enorimlig attityd.Jag har också fått tillfälle att studera andrasamhällssektorer. Jag är ordförande i den avdelningav revisorer som har gett sig på attstudera svensk sjukvård. Jag har då fått erfara, attdetta skall man inte göra, eftersom detta nämligenär ett revir för . Om ettriksdagsorgan ger sig in på detta, skickarLandstingsförbundet ett remissyttrande på tvåstycken A4-ark för att tala om att rapporten ärundermålig.Samtidigt får man åtskilliga brev från folk ute påfältet -- distriktsläkare och andra -- som skriver attdet är bra att ett ansvarigt organ äntligen försökertala om hurdan situationen är, att man försökerredovisa skillnaden mellan det som var riksdagensintentioner och det som verkligen händer. Junärmare patienten man befinner sig desto merönskar man en omprövning, och ju längre ifrånpatienten man befinner sig desto mer aggressiv ärman emot att tittar på frågan.Det är litet obehagligt att i fråga omsjukvårdsområdet behöva notera att harsagt att det skall satsas mer på primärvård men attdet inte finns någon återrapportering.Socialutskottet har inte begärt en sådan någongång, har inte heller gjort det,och sysslar över huvud taget intemed sådant. , där mantror sig sitta på siffrorna, anser man sig nöjd baraman får tala om att man har gjort rätt.I samband med olika försvarsbeslut har jag stått iden här talarstolen och sagt att den svagaste länkenär sjukvården, och jag har känt mig mycketobehagligt berörd av detta. visar det sig att detinte är fullt så farligt. Vi har nämligen utgått frånvad har sagt oss. Det gäller delvisfrågan om läkarna. Man räknar med att derasfredstida tjänstgöring är , men använderman dem längre, inser man att det inte råder någonbrist på läkare. Antalet operationssalar är mycketstörre än vad har sagt. Påsocialstyrelsen känner man nämligen inte till detta,därför att man har dålig kontroll.Försvarskommitténs arbetsgrupp visar också attläget när det gäller det som vi trodde var den störstabristen, nämligen förbrukningsmateriel, ärbetydligt bättre än myndigheterna har angivit.I verkligheten är det alltså inte fullt så farligt, menden ansvariga myndigheten är illa orienterad, ochvi har trott på myndighetens uppgifter. Vad sägeross detta? Jo, det säger oss att vi som politikermåste ta ansvar för vad som händer ute iverkligheten. Myndigheterna har denuppfattningen att deras uppgift alltid är att skildraverkligheten på ett sådant sätt att de får mer pengaroch att det gäller att skriva petita på det sättet. Vipåverkas ibland till att tro att det är såsommyndigheterna säger.Låt mig ta ett exempel. Vår överbefälhavare talar --och förmodligen med ganska stor framgång -- omatt det svenska försvaret blir sämre och sämre. Hangör det naturligtvis av det skälet att han vill ha merpengar. Jag hävdar med stor bestämdhet att detsvenska totalförsvaret är väsentligt bättre ändet var för fem--. På civil sida är dettaalldeles uppenbart. Vi hade svaga länkar där,som man satsade oerhört mycket på någralänkar som hade starka påtryckningsgrupper ochpåtryckande myndigheter. Det var riktigt att tapengar från de starka länkarna och ge till de svaga,så som vi gjorde 1987, eftersom kedjan bestäms avde svagaste.I fråga om den militära sidan är det sant att vi nuhar tagit bort ett antal brigader. Hade dessa tagitsbort tidigare, skulle försvaret ha varitstarkare. Det är alltså fråga om en felaktig struktur.Felet är inte att regementen läggs ned och att dessabrigader tas bort, utan felet är att detta icke gjordestidigare.Låt mig ge ett enkelt exempel. Inför det förraförsvarsbeslutet fick försvarskommittén beskedetatt Robot 15 som enligt planerna skulle anskaffasför JAS redan var under leverans medan planenkommer . Vi ställde då frågan: Hurskall vi, om det exempelvis blir krig 1991, kunnaförklara för skattebetalarna att robotar för ett antal100 milj.kr. ligger i förråd i väntan på JAS? Skulledet inte gå att sätta robotarna på ?Det hade myndigheterna inte tänkt på, men mansade att det kunde genomföras till en kostnad av 40milj.kr. Detta började man sedan genomföra.Några tekniker fann då, att om man ändå skullegöra om balkarna för att kunna bära Robot 15, såkunde man lika gärna sätta dem påSpaningsviggarna, eftersom de är ungefär likadana.När man ändå genomför detta -- det blir bl.a. frågaom data -- så får man egentligen för Viggenstillgång till JAS hela beväpning. Plötsligt visade detsig att vi, från att ha haft t.ex. ett spaningsflygplansom kunde ha en robot i jaktförsvar, hade fått enmaskin som kan flyga omkring med sex styckenjaktrobotar. Denna kan alltså bli en ganska brajaktmaskin mot exempelvistrupptransportflygplan. Detta kom så att säga somen bonuseffekt.Vad visar oss detta? Jo, det visar att om det skallbli möjligt att göra förbättringar, så skall ansvaretläggas ganska långt ned, på en nivå där sådana härtips kan komma fram. Men det verkar som ommyndigheterna helst bara vill göra sådant som mantror kan motivera politikerna till att ge mer pengar.Det som vi nu har gjort innebär attsjömålsbekämpningskapaciteten förattacksystemet har fördubblats genom att vi harbåde de tidigare robotarna och de nya. Detta görnaturligtvis att behovet av andra åtgärder, somkostar väldigt mycket pengar, är mindre. Jag kanförstå att myndigheterna inte tycker att det är såroligt att föra fram det mest rationella förslaget.Det är enligt min mening viktigt att egnaorgan och kanslihuset skaffar sig sådana instrumentatt man kan välja de rationella lösningarna.Detta är ett principiellt problem med lång räckvidd.Vi som sitter i försvarsutskottet kan möjligen medviss rätt hävda att vi har hyfsat med tid och att vihinner gå igenom arbetsmaterialet. Vi hinner gåtillbaka och titta på tidigare beslut. Ledamöterna iett annat utskott berättar att man har 36 sekunderper motionsyrkande, och man inser att detta icke ären rimlig behandling. Utskotten hinner därföraldrig gå tillbaka för att studera tidigare beslut.Visst har vi olika meningar partierna emellan närdet gäller försvarspolitik, men det ligger ändå påmarginalen. Det är fråga om någon enstaka procentupp eller ned. De som vill höja anslagen med merän någon procent, vet att de säkert ändå intekommer att kunna göra det om de skulle få tillfälle.Detta är alltså mycket marginellt. I fråga om de99 % där vi är överens, borde vi ha ett gemensamtintresse av att verkligen kunna granska materialetoch ta ansvar för besluten. Det kräver att vi på denpolitiska nivån -- utskottet och ansvarigtdepartement -- tillsammans måste kunna taledningen. Det är orimligt att vi har ett försvar somalla, inkl. myndigheterna, anser är i kraftigobalans, därför att vi har satsat för mycket pådriften och för litet på investeringarna.Sedan finns det antal frågor som hänger ihop meddet och som gäller principer. En sådan ärnaturligtvis frågan om värnpliktssystemet.Den norska professor som kanske kan mest ivärlden om det här -- hon har i varje fall forskatmest om det -- är ; hon var iMonterey. Hon var på FOA men hade mycket svårtatt vistas i den miljön -- hon upplevde att hela detsvenska etablissemanget tyckte att man inte fickframföra sådana uppfattningar som hon gjorde frånsvenska FOA. Hon sade att värnplikten är ettunderbart system. Det innebär att man i alla lägenkan ta ut precis den kvantitet och den kvalitet manbehöver. Det är ett oerhört flexibelt system. Mensäger man sedan att i princip alla män skall utbildasoch dessutom utbildas får man världensmest rigida system.Vaktslåendet kring den fyrkantiga tillämpningenhar fått tre följder.För det första har det lett till att vi har ettcivilförsvar som är förgubbat och outbildat. Det ärbara 20-åringar som kan godta att bli inkallade förutbildning 3--7 månader, och får de inte kallas in tillcivilförsvaret utan bara till det militära försvaret fårvi ett outbildat och förgubbat civilförsvar.För det andra: Jag vet inte hur många hundratusenvärnpliktiga som har utbildats sedan andravärldskriget och sedan inte krigsplacerats. Det ärsvårt att se dem i ögonen och säga: Vi tog ut dig --jag skall då inte titta på som jag nyssgjorde; jag tar i stället -- för enprincips skull. Vi tog av din tid, men vihade ingen användning för dig. Det är verkligen attmisskreditera hela värnpliktstanken. Den skallanvändas för ett vettigt ändamål.För det tredje: Vi har 20 000 som mot sin viljagår omkring och väntar upp till på utbildning.Vi vet att det innebär betydande sociala problemför dem, och det innebär större kostnader. Detfanns ett förslag i en arbetsgrupp ivärnpliktskommittén, där och jagdrivit det här ganska mycket, att låta dem slippa.Men så blir det inte. Jag tycker att det är ett högtpris att betala för en princip.Det som har hänt -- det är glädjande -- är attregeringen nu också säger: Låt oss se över det härsystemet! Från sida har vi motioneratom det . får vi en granskning, och detblir som kommer att ledautredningen. Jag tror att den är väldigt viktig.Värnpliktssystemet är ett underbart system, och viskall ha det kvar, alldeles oavsett hur försvaret blir.Även om vi bara behövde ett försvar som voretiondelen eller femtedelen av dagens, skulle vi ändåha kvar värnpliktssystemet, därför att ettyrkesförsvar är så dyrbart och svårrekryterat. Att iett läge med brist på arbetskraft försöka ragga uppsvenska soldater är inte lätt.Värnpliktssystemet är ett fint system, menvärnplikten skall inte vara bunden till ett visst antal.I dagens svenska värnpliktsförsvar tar vi ut avårskullarna. Kvinnorna tar vi inte ut, och var tredjeman tar vi inte heller ut, men tar vi ut. Hadevi ett värnpliktssystem där vi tog ut till militärtförsvar och 7--till det civila försvaret vore detfortfarande ett system som byggde på en pliktlagoch det skulle vara rationellt.Den slutsats jag här försöker dra är att vi frånpolitisk nivå måste ta ledningen. Myndigheterkommer definitionsmässigt alltid att se tillmyndighetsintresset.