prot · GE0948 · 1991-01-11 00:00:00 — Dit hör t.ex.byggnadsnämnden, där man sätter de tungafarbröderna och de stadiga pojkarna, som varitmed . Sedan kommermiljöskyddsverksamheten in som någonting nyttoch mer oprövat. Den har inte samma möjligheteratt hävda sig i kommunalpolitiken. För det andrahar det att göra med strukturerna. I en kommun därman är beroende av t.ex. ett stort företag måsteman alltid göra avvägningar: Skall vi behållaföretaget här och värna om sysselsättningen, som ärviktigt för orten, eller skall vi driva miljökravenhårt, även om det innebär att företaget måste läggasned? Sådana motstridiga intressen kan man intebortse ifrån. Det måste vara samhällets uppgift attse till att ge de intressen som står för ett starktmiljöskydd allt det stöd som behövs i den härprocessen.Jag tycker också att principen om endecentralisering och en ökad kommunalsjälvständighet är viktig. Att säga att vi i detta lägemåste ha kvar obligatoriska miljö- ochhälsoskyddsnämnder är inte detsamma som att sägaatt det alltid måste vara så. Men i den härprocessen, när vi fortfarande bygger uppverksamheten och när miljöpolitiken fortfarande iså hög grad handlar om ord och trots allt inte likamycket om handling, då kan vi inte ta det steget.Faktiska undersökningar visar att det har fåttallvarliga konsekvenser för miljötillsynsarbetet.Jag skulle verkligen vilja att regeringen ochmiljöministern tog de här problemen på allvar. Jagär inte nöjd med ett svar som går ut på attregeringen noga skall följa utvecklingen. Jag vill attvi mycket tydligt och redan nu skall markera att detinte kan komma på fråga att kommuner får sättaden oerhört viktiga miljötillsynen på undantag i sittarbete.Anf. 31 ():Fru talman! Det har i pressen på den senaste tidenförekommit väldigt oroväckande uppgifter om attmiljö- och hälsoskyddsnämnderna kan komma attavskaffas som obligatoriska nämnder. Jag tycker attdet är märkligt att regeringen inte tydligare hargjort en markering mot detta eller också sagt att detär jättebra, om nu regeringen tycker det. Dettahotar att slå sönder hela det kommunalamiljöskyddsarbetet. Problemet är inte attmiljö- och hälsoskyddsnämnderna är för friståendefrån kommunerna, utan problemet är att miljö- ochhälsoskyddsnämnderna inte har en tillräckligtsjälvständig ställning. Det problemet har varittydligast när man haft starka näringslivsintressen ikommunen eller när kommunen själv bedrivitmiljöfarlig verksamhet. Det kan vara känsligt förmiljö- och hälsoskyddsnämnden att polisanmäladen egna kommunen. Jag tycker att det är väldigtviktigt att de obligatoriska miljö- ochhälsoskyddsnämnderna blir kvar i hela landet ochegentligen även i frikommunerna, även om det idessa kanske inte är så farligt att man gör försök,till dess vi har utrett om vi skall göra någonting åttillsynsorganisationen i stort. Det kan t.ex. skegenom att man ger miljö- ochhälsoskyddsnämnderna en självständigare ställninginom kommunerna eller genom att man tillskaparen statlig lokal tillsynsmyndighet. Det troligaste ärkanske att vi hamnar på att försöka stärka miljö-och hälsoskyddsnämndernas ställning inomkommunerna, så att de vågar vara tuffare mot detlokala näringslivet och även mot den egnakommunen.Om man vill ha ett lokalt miljöarbete kommer manaldrig att lyckas med att göra det lika bra överallt.Det finns alltid olika lokala intressen, och det måsteman acceptera. Det är väldigt viktigt att miljö- ochhälsoskyddsnämnderna klarar det grundläggandearbetet att se till att de lagar som stiftarföljs. Sedan kan naturligtvis de kommuner som ärambitiösa -- jag hoppas att de blir väldigt många --gå mycket längre än vad har förutsatt.Det är viktigt att kommunerna får denna möjlighetatt gå längre. Kommunerna har därvidlag i dagalldeles för små möjligheter. Jag tycker att det ärpositivt att mer ansvar har lagts över påkommunerna. Den enda möjlighet vi har att fåtillsynen effektivare är att man lokalt arbetar merför miljön. måste kommunerna få mermakt och större befogenheter. Jag tänker påexempelvis avfalls- och kemikaliefrågorna därkommunerna skulle kunna gå mycket längre, om defick jobba mer med generella föreskrifter. Detgäller även trafikfrågorna och många andramiljöfrågor.Jag vill fråga miljöministern om hon vill arbeta föratt kommunerna inte bara skall få mer ansvar utanockså mer makt och större befogenheter och omhon kan garantera att de obligatoriska miljö- ochhälsoskyddsnämnderna blir kvar, trots de uppgiftersom förekommit i pressen på senare tid.Anf. 32 Miljöminister ():Fru talman! Jag kan förstå både oron och AnnikaÅhnbergs karakteristik. Mitt svar präglades av detfaktum att i den här diskussionen bryts motvarandra tre viktiga principer som det råder storenighet om. Den första är att miljö- ochhälsoskyddsarbetet i ökad utsträckning skall läggaspå kommunerna och att kommunerna ocksåbehöver förstärka det arbetet, precis som regeringoch behöver göra det. Den andraprincipen är att miljö- och hälsoskyddsnämndernaav två skäl behövs som självständiga organ.Det ena skälet är att detta är förutsättningen för skall kunna ha den starka pådrivande kraftsom behövs i kommunen. Precis samma roll harmiljödepartementet i regeringen i förhållande tillandra departement.Jag kan från både den erfarenheten och minkommunala erfarenhet säga att det är heltnödvändigt. Det har tagit att påverkaandra departement, innan vi i finansplanen i gårkunde se att miljömålet är ett av de fem målen förden ekonomiska politiken. Det är den diskussionsom har pågått med oss som initiativtagarei förhållande till som harlett till resultat. Satsningarna på infrastrukturen,omställningen av industrin och annat sådant somhar börjat komma är också resultat av att vi har ettmiljödepartement som intensivt och envist tar uppde här frågorna med de olika fackorganen. Det ärhelt klart att det behövs en motsvarandeorganisation i kommunerna.Det behövs också en självständig, integerorganisation som kan utöva det myndighetsansvarsom också finns på nivå. Detmåste finnas en nämnd som självständigt kan drivasådana frågor också i förhållande till andrakommunala intressen. Då är det fråga om ettmyndighetsansvar, som bryts mot det som vi alla äröverens om är positivt, nämligen att låtakommunerna få större frihet i hur man villorganisera arbetet.Det förhåller sig så -- och svarar jag alldelesrakt -- att det pågår en diskussion inom regeringenom hur de här frågorna skall kunna lösas på ettvettigt sätt. Den diskussionen är inte avslutad, änmindre har några beslut fattats om att t.ex. avskaffamiljö- och hälsoskyddsnämnderna somobligatorium. Det är alltså inte alldeles enkelt attlösa detta på ett bra sätt.Dock vill jag också alldeles klart uttala att det finnsett behov av starka och självständiga nämnder --detta är situationen i landet som helhet, om manskall se till saken och till myndighetsfunktionen.Jag reser ju mycket, och jag ser hur man prövarolika former. I likhet med är jag interädd för att pröva olika former, för jag har faktisktt.o.m. sett exempel på positiv sammanslagning,därför att det har inneburit att miljö- ochhälsoskyddsintressena har kommit in på ett myckettidigt stadium i samhällsplaneringen. Men tyvärr ärdet ju ännu inte detta som överväger -- det skall iärlighetens namn också sägas. Jag har sett fleraexempel på att det kan fungera bra att slå ihopsamhällsbyggnadsnämnderna till en enhet menbevara och förstärka miljö- ochhälsoskyddsnämnden som en självständig,pådrivande och myndighetsutövande nämnd. Detär min övertygelse att detta åtminstone under denärmaste åren är den lämpligaste formen och denman bör välja.Anf. 33 ():Fru talman! Jag måste säga att jag är mycket gladöver miljöministerns svar i debatten. Honexemplifierar med roll iförhållande till andra departement och tillregeringen, men framhåller att samma problematikkan finnas på den kommunala nivån. Det håller jagmed om. Jag är glad över det raka beskedet att dethär är en diskussion som pågår inom regeringen.Jag kan vara lika rak tillbaka och säga att det är endiskussion som inte bara pågår inom regeringen.Detta är frågor som är mycket svåra att hantera,och den här diskussionen förs hos alla partier --definitivt hos de partier som anser att en fortsatthög ambitionsnivå på miljöskydds- ochtillsynsarbetet är mycket viktig och hos de partiersom också anser att en ökad kommunalsjälvständighet är nödvändig.Jag delar också uppfattningen att detta är enprocess där det kan visa sig att man kan slå sammanförvaltningar och/eller nämnder, men det är intelämpligt i den situation där vi befinner oss --det är i alla fall min absoluta övertygelse.Jag har hänvisat till en undersökning som har låtitgöra. har presenterat sinundersökning av hur det kommunala och regionalaarbetet med miljötillsynen har utvecklats, ochredovisar att det fortfarande finns oerhört storabehov. Det finns många tillståndspliktigaverksamheter som saknar kontrollprogram, osv.Vi kan inte ta på vårt ansvar inför alla som lever nuoch inför kommande generationer att detkommunala miljö- och hälsoskyddsarbetetförsvagas när det gäller miljötillsynen. Därförtycker jag att ett fortsatt obligatorium när det gällermiljö- och hälsoskyddsnämnderna är absolutnödvändigt för att låta den process utveckla sig därdessa nämnder och deras förvaltningar verkligen ipraktiken blir starka och självklara beståndsdelar iden kommunala verksamheten -- vilket de än sålänge inte alltid är. Det kan visserligen finnasenstaka exempel på förvaltningssammanslagningarsom har inneburit att miljö- ochhälsoskyddsförvaltningarna har kommit in på etttidigt stadium i planprocessen, men min erfarenhetär den att motsatsen är vanligare.I undersökningen från redovisasockså en annan effekt, som kan vara negativ,nämligen att många av diskussionerna kring t.ex.trafik- och energisystem i förhållandet tillmiljöfrågor i och med en sådan sammanslagningkommer att föras mellan tjänstemän i slutna rum.Det blir inte på samma sätt som när man har tvåsjälvständiga nämnder med skilda förvaltningar enoffentlig debatt, som det också är möjligt förallmänheten att delta i och bilda sig en uppfattningom. Detta är någonting som man bör vara vaksampå.Avslutningsvis vill jag bara säga att jag är glad översvaret, som gör att jag känner mig litet mera tryggi förhoppningen att miljö- och hälsoskyddsarbetetskall stärkas och som även visar att vi måste föra enfortsatt diskussion om de här frågorna.Anf. 34 ():Fru talman! Jag tyckte att miljöministern varväldigt tydlig och bra när hon slog fast att deobligatoriska miljö- och hälsoskyddsnämndernaskall finnas kvar även i fortsättningen.Jag tror faktiskt att det är förknippat med mycketstora risker att blanda ihop miljö- ochhälsoskyddsnämnden med t.ex. den tekniskanämnden, om kommunen håller på medreningsverk, sopförbränning eller vad det nu kanvara. Jag tror inte att man blir lika tuff i sin tillsyndå. Ännu värre är det kanske om tillsynen skulleligga hos kommunstyrelsen.När man talar politik tycker jag att man ofta skalltänka på vilka intressen det egentligen är mandiskuterar och hur pass kollektiva dessa är. Miljönser jag som ett ytterst kollektivt intresse. Om enkommun bedriver en dålig miljöpolitik, kommer jumiljön att förstöras i andra kommuner också.Därför är det viktigt med statliga regler ochlagstiftning, men också med en ordentlig tillsyn avlagarna ute i kommunerna. Sedan vore detnaturligtvis ännu mycket bättre om man kunde gåett steg längre, med kommuner som självständigtdriver en ännu tuffare politik.Det finns också andra frågor där man kan tänka sigen betydligt mer långtgående decentralisering. Påskolans område exempelvis händer det mycketpositivt just , fast jag tycker att man skulle kunnagå ännu längre i fråga om decentralisering.Det skulle vara väldigt bra om vi här i riksdagenkunde föra diskussionen så att vi frågar oss vad somstarkt berör andra människor och kommandegenerationer. Där behöver vi en rad centrala beslutför att kompletera de lokala besluten. I andrafrågor, som man kan decentralisera mera och somman bäst löser på en nära lokal nivå, behöver vi intelika mycket detaljreglering och lagstiftning.Jag vill också säga att jag hoppas att regeringen isitt fortsatta experimenterande inte experimenterarmed att slå ihop ochindustridepartementet.Anf. 35 Miljöminister ():Fru talman! lanseradeuttrycket: Tänk globalt, handla lokalt! Om jagskulle anknyta det till vad sade alldelesnyss, skulle jag vilja säga: Tänk globalt, besluta ommålen nationellt, handla och genomför dem lokalt!På alla de här nivåerna behöver vi en förstärkningav miljöarbetet, både formellt och reellt och när detgäller resurser.Det betyder att som vi i Sverigediskuterar åtstramning, besparingar ocheffektiviseringar på många områden som har vuxitoch som kanske t.o.m. har blivit förväxta, får detkravet inte får gälla för miljöarbetet. Där behöverorganisationen förstärkas, och där behöver ocksåresurserna öka.Detta gäller i regeringens arbete, och jag hoppas attriksdagens ledamöter har uppmärksammat attmiljöområdet har undantagits från besparingskrav.I stället har detta område fått förstärkta resurser.Det mesta är ju ''blankat'' i den budget sompresenterades i går. Men det kommer enredovisning i de förslag som vi lägger fram senare ivår. Det står ändå klart att det inte heller har skettnågra minskningar beträffandemyndighetsfunktionerna, tvärtom. Detsamma börgälla för kommunerna.Jag skulle vilja avsluta den här debatten genom attrikta en maning till landets kommuner: Låt intebesparingar gå ut över miljöarbetet utan gör somregeringen och spara på andra områden för attfrigöra resurser att avsättas till det viktigamiljöarbetet, och se till att ni behåller en sådanorganisation i kommunen att miljöarbetet ikommunen kan få större tyngd!Anf. 36 ():Fru talman! Jag kan inte låta bli att kommenteradet allra sista som miljöministern sade.Ekonomiskt hårt tyngda kommuner betackar signog för den här sortens hurtiga tillrop. Jag tror attde har mycket svårt att klara den neddragning avresurser från statens sida som pågått ochsom nu har kompletterats med ett skattestopp. Ioch för sig är det väl ingen som önskar sigskattehöjningar. Men det är utan tvivel så, att manhar gjort det synnerligen svårt för landetskommuner att behålla en hög ambitionsnivå -- ochdå inte bara på miljöområdet utan också på andraområden. Jag delar dock uppfattningen att det äroerhört viktigt att vi även i fortsättningen har etthögprioriterat miljöskyddsarbete ute ikommunerna.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1990/91:88 omarbetsmarknadssituationen i VärmlandAnf. 37 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta dels för attskapa nya jobb i , dels för att lindraeffekterna av lågkonjunkturen i länet.Jag måste tyvärr inledningsvis konstatera attinterpellanten inte har uppmärksammat deåtgärder som regeringen redan nu vidtar för attstärka infrastrukturen, näringslivet ocharbetsmarknaden i länet. Arbetet bedrivs inom enrad politikområden, bl.a. inom arbetsmarknads-,regional- och näringspolitiken. De två sistnämndapolitikområdena faller under industriministernsansvar.Enligt industriministern har anslagför regional utveckling mer än fördubblats underden senaste femårsperioden. har länsstyrelseni tillgång till 75 milj.kr. Dessa medel kan användas tillglesbygdsstöd, till projektverksamhet eller till stödtill företag i stödområdet.Nio av länets kommuner ingår i stödområdet.Dessutom är ytterligare två kommuner temporärtinplacerade i stödområde. För många avkommunerna innebär den nyastödområdesindelningen, som beslutadeom , en förbättring jämfört med tidigare,eftersom sysselsättningsbidrag nu kan lämnas istödområde 2.När det gäller arbetsmarknadspolitiken har riksdagoch regering som målsättning att resurserna skallanvändas och beslut fattas så nära den lokalaarbetsmarknaden som möjligt. Uppgiften attfördela de arbetsmarknadspolitiska resurserna pålänen har därför överlåtits påarbetsmarknadsstyrelsen.De arbetsmarknadspolitiska medlen fördelas ihuvudsak efter den lokala och regionalaarbetsmarknadens problem. Dennafördelningsmodell medför att erhållerdrygt av de samlade arbetsmarknadspolitiskamedlen som dess andel av landetsyrkesverksamma befolkning uppgår till drygt 3 %.Länsarbetsnämnden och arbetsförmedlingen iVärmland disponerar för innevarande budgetårstrax under för aktivaåtgärder, utöver handikappåtgärder, dvs. förarbetsförmedling, arbetsmarknadsutbildning,beredskapsarbete m.m. Till detta får man dessutomlägga resurser i form av utbildningsbidrag.Enligt länsarbetsnämnden hararbetsmarknadsläget skärpts i förhållande tillhöstprognosen. Nämnden anser dock att länetsarbetsmarknadsmyndigheter har en god beredskapför att kunna lösa uppkomna problem. Länetsarbetsmarknad har dessutom ett bättre utgångslägei dag jämfört med vad man har haft inför tidigarekonjunkturavmattningar.Det skärpta arbetsmarknadsläge som har märkts iVärmland och annorstädes har inte kommit somnågon överraskning för regeringen. Det är till stordel en följd av att arbetsmarknaden har varitöverhettad. Löner och priser har stigit mycketsnabbare här än i våra konkurrentländer.Produktiviteten har inte utvecklats i samma taktsom lönekostnaderna. Svenska företag har i mångafall, kort sagt, prissatt sig ur marknaden.För att kunna klara sysselsättningen krävsdet att den svenska ekonomins pris- ochlönekostnadsutveckling bryts. Den ekonomiskapolitiken kommer därför även i fortsättningen attvara inriktad på att sänka inflationstakten och ökatillväxten för att på så vis långsiktigt klarasysselsättningen.Regeringen har vid ett flertal tillfällen under desenaste åren sökt stöd hos och hosarbetsmarknadens parter för åtstramningar avekonomin. Detta stöd har oftast uteblivit.Den konjunkturavmattning som landet är på väg ini skall utnyttjas till att erbjuda arbetskraftenkompetenshöjande åtgärder och andra insatser somunderlättar anpassningen på arbetsmarknaden.Särskilt utbildning är ett viktigt stöd till både denenskilde och företagen. På förslag i tilläggsbudget Ihar beslutat att AMS får omprioritera300 milj.kr. Vidare har regeringennyligen medgivit att AMS får utnyttja de avregeringen innehållna medlem om 309 milj.kr. tillarbetsmarknads- och företagsutbildning. Till dettakommer medel till utbildningsbidrag. AMS fårockså använda 105 milj.kr. till att kraftigt bygga utarbetsförmedlingens jobbsökaraktiviteter.Under vintern och våren beräknas ytterligare22 500 personer bli föremål förutbildningsinsatser och matchningsåtgärder. Jag ärövertygad om att en del av dessa åtgärder ocksåskall komma till del.Under gårdagen presenterade regeringenbudgetförslaget för nästa budgetår. På grund avomständigheter som vi alla här känner till kommerstatens finanser att hållas i strama tyglar undernästa budgetår. Trots detta har regeringen valt attförstärka de arbetsmarknadspolitiska resurserna.För nästa budgetår föreslås att resurserna tillarbetsmarknads- och företagsutbildning samt tilljobbsökaraktiviteter skall förstärkas medsammanlagt . I huvudsakkommer denna förstärkning att finansieras viaarbetsmarknadsfonden. Regeringen väljer, medandra ord, att föra över medel från det passivaarbetslöshetsunderstödet till aktivautbudsinriktade åtgärder, och därmed fortsätterden aktiva arbetsmarknadspolitiken.Anf. 38 ():Fru talman! Jag tackar ministern för svaret. Jag vill''inledningsvis konstatera'' -- för att användaministerns ord i svaret -- att ministern börjar sittsvar med att tala om att jag inte haruppmärksammat de åtgärder som regeringen vidtarför att stärka infrastrukturen. Då vill jag sägaföljande:För det första vet ministern ingenting alls om vadjag vet eller inte vet.För det andra har det här ingenting alls medfrågeställningen i interpellationen att göra. Jagframställer ju inte interpellationer av nyfikenhet,utan jag gör det därför att hoppas att via debattenfå någon form av besked att förmedla till dem somär, eller som riskerar att bli, arbetslösa hemma iVärmland.För det tredje skulle, om ett interpellationssvarinleddes på samma sätt som detta i t.ex.kommunfullmäktige hemma i , den somhade avgett svaret ha fått reda på att vederbörandevar ''slep i mun'' och ingenting annat.I svaret hänvisar ministern till olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärder som kan vidtas.Det är bra att ministern redovisar olika möjligheterhär. Ofta leder ju den fruktansvärda arbetslöshetentill att människor får svårt att se ljuset vidhorisonten. Det är högst mänskligt.I svaret hänvisas bl.a. till länsanslagen och tillantalet kommuner ingående i stödområden iVärmland. Ja, men dessa stödformer hade inte fåttden omfattning de nu har, om regeringen hade fåttsin vilja igenom. Inte hade ingått i någotstödområde om regeringen hade fått som den ville.Jag kommer ihåg hur vi i mitt parti beskylldes förhögerståndpunkter av socialdemokraterna, baraför att vi medverkade till en höjning avlänsanslagen runt mitten av 80-talet. Det gick runtcirkulärskrivelser om detta förstamajtalen 1986.Jag förstår inte riktigt resonemanget i svaret omöverhettningen på den värmländskaarbetsmarknaden. Så värst överhettad har inte denvärmländska arbetsmarknaden varit, trotshögkonjunkturen. Vi särskiljer oss litet grand fråndet som skulle kunna utgöra något slags generellttillstånd för landet i övrigt. Om arbetsmarknadenhade varit överhettad, som det heter, hade ju intelänet behövt så stor del av de samladearbetsmarknadspolitiska medlen som anges iministerns svar. Det här förhållandet visar snarastatt det finns behov av långsiktiga medel föruppbyggnad och förändringar när det gäller detsom med ett fint ord kallas för infrastruktur. Dethandlar om utbildning, kommunikationer,näringsstruktur osv. Här menar jag att den högadeltidsarbetslösheten bland länets kvinnor vittnarom just behovet av långsiktiga insatser. Detbehovet har vi haft under hela högkonjunkturen.Här särskiljer sig tyvärr också Värmland.Vi har från mitt partis sida lagt olika förslag somsyftar till de förstärkningar och förändringar som vihar ansett långsiktigt viktiga för länet. Förslagenhar handlat om t.ex. modernisering avjärnvägsnätet, såsom NKLJ-banan,forskningsresurser vid högskolan i , ettutbyggt utbud av distansundervisning för vuxna. Viåterkommer naturligtvis med fler sådana förslagunder allmänna motionstiden. Jag vet att flera avde här åtgärderna inte ligger på bord,men de är trots detta på sitt sätt långsiktigaarbetsmarknadspolitiska åtgärder.I slutet av svaret på min interpellation hänvisarstatsrådet till den lagda budgeten och olika resursertill arbetsmarknads- och företagsutbildning. Jag villmed anledning av denna del av svaret frågaarbetsmarknadsministern om det är möjligt att förVärmlands del använda dessa utbildningspengar --om jag litet slarvigt får kalla dem så -- till merlångsiktiga åtgärder inom utbildningssektorn. Jagmenar då också inom delar av denna sektor sominte ligger inom den traditionellaarbetsmarknadsutbildningen. På det sättet skulle vikunna öka det samlade utbudet av olika alternativautbildningsmöjligheter. Jag frågar därför att vi haren genomsnittlig utbildningsnivå i länet som liggerunder riksgenomsnittet. Skall vi förändranäringsstrukturen måste vi också göra något åt dethär förhållandet. Det betyder inte att vi är mycketdummare hemma i än ni är här iStockholm, utan det beror på andra förhållanden.Jag vill också fråga arbetsmarknadsministern omhon är beredd att lägga ett särskilt''Värmlandspaket'', såsom gjorts för t.ex.Norrlands del, om situationen på den värmländskaarbetsmarknaden skulle förvärras kraftigtframöver. Arbetslösheten ligger 50 %högre än riksgenomsnittet. Det är ingen direkthopplös situation just , men det är svårt att siaom framtiden.Slutligen vill jag fråga ministern om hon inomregeringen är beredd att verka för en utlokaliseringav statlig verksamhet till Värmland.Anf. 39 ():Fru talman! Att vi är bekymrade över den mycketstarkt tilltagande arbetslösheten i visasväl av att inte mindre än tre riksdagsledamöter frånlänet nu deltar i den här debatten.