prot · GE09116 · 1991-05-22 00:00:00 — Det finns också ett sådant sambandmellan en effektiv trafik och förbättringar av deekonomiska betingelserna. Lokaliseringen avlagerlokaler och andra knytpunkter för godset harförhoppningsvis också anpassats till den nyastrukturen. Närhet till järnvägsterminaler ochringleder blir avgörande för de framtidautbyggnaderna.Inom 10--kommer godstrafiken i attradikalt ha förändrat sin karaktär. Dethittillsvarande låsta tänkandet kring vilkettransportslag som skall användas har ersatts,hoppas jag, med en bredare systemsyn.Standardiserade lastbärare, containers ellerväxelflak, används för att skydda det alltmerhögvärdiga godset. Dessa lastbärare transporterasmellan transportknutpunkter med de transportslagsom är lämpligast i det enskilda fallet.Jag ser sjöfart, vägtrafik och järnvägstrafik merintegrerade än vad som är vanligt . Tekniskutveckling och standardisering gör att lastbärarnaflexibelt kan flyttas mellan olika konkurrerandetransportföretag. Lastbärarna kommer att fungerasom den nuvarande lastpallen, men i större format.Svensk verkstadsindustri har i min vision blivitledande inom området terminalhantering mellanolika transportslag.Jag ser vägarna och järnvägarna indelade i längrestråk, vilka getts en genomgående höginternationell standard. E 4 från finska gränsen tillHelsingborg löper som en pulsåder genom landet.Förbifarter finns runt de orter som saknarsådana. Miljön och trafiksäkerheten har därmedförbättrats betydligt.På samma sätt har E 3 och E 6 getts engenomgående hög standard. Genom storainvesteringar minskas underhållskostnaderna pådessa vägar radikalt. Resurser kan användas för attöka underhållet av det övriga vägnätet.Jag ser detta som mycket positivt och välkommet avmänniskorna. Inte för har jagreflekterat över huruvida det möjligen var så fultmed detta att det, som påstod,emanerar från en hemlig tanke som PehrGyllenhammar hade en gång i tiden.Järnvägar har även på godssidan betydligtgynnsammare förutsättningar än i dag.Dubbelspåret längs är färdigt. Genomutbyggnad av stambanan genom övre ochnorra stambanan minskas Norrlandsindustrinstransportkostnader. Tyngre tågset och högrehastigheter effektiviserar transporterna till gagn förnorrländskt näringsliv.Skåne och har tack vare den fastaförbindelsen över vuxit samman till enregion med växtkraft och framtidstro. Länkenmellan det kontinentala och Skandinavienutgörs av Malmö-Köpenhamnsregionensdragningskraft. Tillgången till två välutveckladeflygplatser, högt kvalificerade högskolor och enframtidsinriktad företagsamhet gör att Malmöavlastar som port motomvärlden.Transporter är medel för att uppnå goda livsvillkor.Vårt sätt att organisera boende, arbete, produktionoch social samvaro ställer krav på transporternasutformning. Själv är jag övertygad om att mängdentransporter kommer att öka. Lika övertygad är jagom att deras miljöpåverkan kommer att minska.Det är delar av min vision för de närmaste tio åren.Regeringen har för presenterat ettprogram för en fördubbling av investeringarna ijärnvägar, vägar och kollektivtrafikanläggningarunder återstoden av . Det är ett mycketambitiöst program utan motsvarighet inom någonannan sektor. Därför tycker jag detta är enhögtidsdag. Vi genomför detta program motbakgrund av den centrala roll som trafiken ochtransporterna spelar i samhällsbyggandet. Våramotiv är i första hand två, nämligen för det förstaatt stimulera tillväxten i ekonomin och för detandra att förbättra miljön.Mot denna bakgrund föreslår vi en satsning påminst utöver ordinarieanslagsnivå under resten av decenniet.Tillsammans med andra ordinarie anslag ochfinansieringsformer investeras därmed minst 100miljarder kronor i järnvägar, vägar ochkollektivtrafikanläggningar. Till detta kommerinvesteringen i den fasta förbindelsen överÖresund, och det betyder att summan skall ökasmed ytterligare 10--. Viåterkommer till debatten därom om någon vecka.De stora samhälleliga investeringarna fyller flerafunktioner. Effekten av att förbättra transporternasinfrastruktur ligger främst i lägretransportkostnader, bättre förutsättningar förnationella transportflöden och därmed ökadproduktivitet och tillväxt. Investeringar av denstorlek som vi här diskuterar ger också ett väsentligtbidrag till arbetsmarknaden ochstabiliseringspolitiken. I nuvarandekonjunkturläge bidrar statliga investeringar på ettvälgörande sätt till att öka antalet jobb, både direktoch indirekt. Jag noterar därför att trafikutskottetställer sig bakom principer och beslutsordning sommedför att regeringen snabbt kan göra dessainvesteringar. Under förutsättning att kammarenbifaller utskottsmajoritetens förslag bör regeringenredan under sommaren kunna fatta beslut omdelfinansiering av några av de i propositionenutpekade projekten. Spadar skall i marken, rälsskall spikas och asfalt skall läggas! Det är bådefascinerande och löftesrikt.Det förslag som regeringen har presenterat har sombekant kritiserats för att vara regionalpolitisktsnedvridet. Låt mig först konstatera att dennakritik har kommit från såväl storstadsregionerna,som ansett sig ha fått för litet, som frånrepresentanter för glesare befolkade delar i landet,som också har ansett sig fått för litet. Somliga anseratt storstadsregionerna har prioriterats i alltför höggrad. Med tanke på att man i vissa kretsar iStockholm anser sig ha förutsättningar att kunnasänka skatten, är det naturligtvis ganskautmanande för landet i övrigt att uppleva densituationen. I övrigt vill jag markera att dessasatsningar är till gagn för hela landet.Jag kan konstatera att samtliga trestorstadsuppgörelser ger en god grund för att lösade problem med trafik och miljö som kännetecknarstorstadsregionerna. Stora investeringar ikollektivtrafiken, de största enskildautbyggnaderna någonsin, planeras. Jag vill ocksåpåpeka att de extra statliga medlen enligtuppgörelserna skall användas till justkollektivtrafiken. En del debattörer har försöktframställa regeringens ställningstagande tillstorstadsuppgörelsena som ett slags subvention avväginvesteringar. Så är naturligtvis inte fallet.Dessa investeringar skall i hög grad finansieras viatrafikantavgifter.Jag är medveten om att alla regioner i landet intedirekt berörs av de stråk som bedöms som mestangelägna att snabbt bygga ut. I en avvägningmellan tillväxt, miljö och regionala hänsyn harregeringen valt att peka ut sådana järnvägar, vägaroch regioner där en förbättring av trafikensinfrastruktur kan bedömas vara av stor betydelseför hela landet.Jag vill poängtera att i botten på deinvesteringsprogram som skall genomföras under1990-talet finns mer än iordinarie medel. De extra medel som regeringenföreslår och de nya finansieringsformer somintroduceras kommer att öka förutsättningarna föratt ge de ordinarie medlen en förstärktregionalpolitisk profil. Utskottet har ju ocksåmarkerat att dessa medel i kommandeplaneringsomgångar bör fördelas med hänsyn tagentill utfallet av hur de extra investeringsmedlenfördelas.Trafiken är en av de stora miljöpåverkandefaktorerna. Det program som läggs fast bidrarenligt min mening till en dämpning av trafikensmiljöpåverkan. Investeringar i järnvägar har underen femårsperiod ökat drastiskt. harinvesteringarna mer än fördubblats. går vividare med ett nytt stort lyft när det gällerjärnvägsinvesteringar.Regeringen föreslår att järnvägen nu i ett förstaskedde byggs ut koncentrerat på några strategiskasträckor. Anledningen till detta är attjärnvägstrafiken skall ges en rejäl chans att ta uppkonkurrensen med andra trafikslag.Snabbtågsutbyggnaden påskyndas, regionala banori befolkningstäta regioner prioriteras, och denlångväga godstrafiken ges förutsättningar attanvända en effektiv järnväg.Jag vill här gärna göra en liten utvikning medanledning av ett ofta förekommande inlägg idebatten. I många sammanhang lämnas uppgift omde stora investeringar som genomförs påkontinenten och om den stora roll somjärnvägstrafiken där spelar. Det är förvisso korrektatt stora summor nu satsas eller planeras att satsaspå främst snabbtågstrafiken för persontransporter.Jag vill här tillföra två synpunkter.För det första: Andelen gods som fraktas påjärnväg är i större än i flertalet andraeuropeiska länder. Det är faktiskt så.För det andra: De investeringar i järnvägstrafikensom genomförs skall också finansieras. Det skallske på ett samhällsekonomiskt ansvarsfullt sätt avden befolkning som finns tillgänglig. Tar vi hänsyntill att har en befolkning på knappt 8,5miljoner invånare kan vi konstatera att vi både 1989och 1990 fanns på prispallen vad gälldejärnvägsinvesteringar i . Endast Schweizoch investerar, med detta mått, i sammastorleksordning som . Länder somFrankrike och investerade endast hälftenresp. en fjärdedel så mycket per capita ijärnvägstrafiken.Jag har velat säga detta för att något nyansera dendelen av debatten.Investeringar i vägar har också, som BirgerRosqvist påpekade, positiva miljöeffekter, omde görs på rätt sätt. Förbifarter exempelvismedverkar till att trafiken flyter jämnare och imånga fall förkorta ressträckorna, trafiksäkerhetenökar och störningar i form av buller och vibrationerelimineras för många boende.Vi får återkomma närmare till debatten ommiljöaspekterna på trafiken i debatten den 3 juni.Det program som presenterats har möjliggjortstrots ett kärvt ekonomiskt läge. Inom ramen för enansträngd statsbudget har tio miljarder plockatsfram genom omprioriteringar och ett aktivarestatligt ägande, främst avseende televerket.Regeringen menar att det är viktigt att klart ochtydligt kunna presentera hur de förslag till utgiftersom presenteras skall finansieras.Kritik har framförts mot att regeringen skulleförlita sig på extern finansiering i alltför hög grad.Jag vill uppmana dem som framfört denna kritik attnoga fundera över vari problemet skulle ligga. Ärdet fel att försöka förmera de investeringsmedelsom anslår genom att också försöka finnasamfinansiering från näringsliv, regioner ellerandra? Är det orätt att med hjälp av ett extratillskott på tillStockholmsregionen via förhandlingar växla uppdessa pengar till en total investeringsvolym omdrygt ?Jag anser inte att man bör avfärdafinansieringsfrågan så lättvindigt som jag fick ettintryck av att ville göra. frånett glesbygdsperspektiv kan det finnas anledning attfundera . Om vi kan genomföra storastrategiska projekt i tätbefolkade regioner med ettstarkt näringsliv med hjälp av samfinansiering frånnäringslivet, avlastar vi ju ordinarie budgetmedeloch kan därmed ge ett starkare bidrag tillutvecklingen i de ekonomiskt mindre starkaregionerna.Nu vill de borgerliga partierna att staten skall säljaut sina egendomar, t.ex. , för att man pådet sättet skall kunna genomföra sina överbud.Detta kan vi socialdemokrater inte acceptera. Somjag ofta har sagt vore det lika klokt som att säljakon för att kunna köpa mjölk. Det är bättre attmjölka kon medan den ger god avkastning.För det första vill vi har kvar i gemensamägo. Det vill vi därför att vi genom solidariskabeslut skall kunna garantera en hög telestandard ihela landet. Jag tror inte att de privata ägare somBildt, och vill se som ägaretill är så benägna att satsa pengar påteleservice i Manjärv, Hinneryd eller Saxemara.Det här är en fråga om regionalpolitisk solidaritet.Jag är övertygad om att den endast kanupprätthållas inom ramen för ett samhällsägtteleverk.För det andra tror vi att även framöverkommer att ge ett ekonomiskt överskott. Somägare kan vi då disponera dessa medel tillangelägna samhällsinvesteringar inom olikasektorer, t.ex. för att bygga järnvägar och vägar.Utskottet har på ett par punkter förändrat deförslag som regeringen har presenterat. Jag kantrots det konstatera att de kraftfulla åtgärder somregeringen föreslagit nu kan genomföras. Jag gördetta konstaterande med stor glädje. Denplaneringsram på 20 miljarder som föreslås innebäratt förhandlingar om samfinansieringslösningar förde olika projekten med kraft kan fullföljas, så attstörsta möjliga investeringsvolym kan uppnås.Utskottet har också tydligt markerat att de medelsom tillförs det nya anslaget skall värdesäkras, ochdet tycker jag är utomordentligt viktigt.Vad beträffar inflytande har jagnaturligtvis inga invändningar att göra mot denordning med årliga redovisningar som utskottetföreslår. Jag utgår emellertid ifrån att detta inteskall behöva leda till att arbetet med att sätta i gångde föreslagna investeringarna skall bromsas uppoch friseras.Herr talman! Sammanfattningsvis kan jagkonstatera att det i nu finns en majoritetför regeringens förslag om en kraftfull satsning påjärnvägar, vägar och kollektivtrafiken.Regeringens ambition är att i ett högt tempo se tillatt de anvisade medlen kanförvandlas till slipers, räls, grus och asfalt. På detsättet bygger vi landet, och det ligger väl i linje meden traditionell god socialdemokratisk politik.Anf. 20 ():Herr talman! Jag tog med mycket stort intresse delav kommunikationsministerns vision -- hananvände själv inte det ordet -- eller framtidsbild.Hans anförande innehöll många inslag som jagskulle vilja kommentera vart och ett, när GeorgAndersson nu bjuder på en så god konfekt. När jaggjorde samma försök kallades det för''eskatologiska'' utflykter -- ett något märkligt ordför vad det egentligen handlar om.Om man i en sådan här framtidsbild beskriverprecis vilken strategi man vill ha för att kommanågon vart i ett bestämt syfte, blir det ännu merspännande. talade om E 4 som pulsåder, som om ungefär skulle flytagenom hela landet. Jag kände igen denbeskrivningen, eftersom jag har fått skriftenGemensamma Vägar från . Där visas justdenna pulsåder, men här har man också artärer ochkapillärer som går i massor av vägar över landet.Nu tror jag kanske inte att ställerupp på detta. Men om vi skulle få denna storamotorväg genom hela landet, undrar jag om GeorgAndersson ställer upp på de prognoser somvägverket har presenterat och som är minst sagtförfärliga. Verket utgår från att enligt samtliga, somman påstår, kända prognosalternativ ökarbilresandet. Sammanför man alternativen ser manatt de ger ett intervall där bilresandet ökar med 25à fram . Jag skulle vilja höra omGeorg ställer upp på detta.Så till frågan om miljötekniken. Det finns faktisktinga som helst vetenskapliga bevis eller någramiljö- eller naturskyddsresonemang som ger beläggför att hypotes beträffande denframtida miljön är riktig.Transportforskningsberedningen, som jag hoppasatt litar på, säger att teknikenklarar transportsektorns utsläpp av kväveoxider,kolväten och kolmonoxider men går bet påkoldioxider. Först om kan vi se någrabetydande minskningar av koldioxidutsläppen. Jagvill höra om tror att det går atthoppa över de här stegen i forskningen.Anf. 21 () replik:Herr talman! Jag ställde en fråga till BirgerRosqvist som jag aldrig fick svar på. Jag skall ställaden till kommunikationsministern i stället. Är detnu inte dags att ta igen all eftersatthet påjärnvägsinvesteringarnas område? Sedan kriget harvi i stort sett inte nyinvesterat i järnvägar i det härlandet, bortsett från . Det finnsoerhört mycket att hämta igen. Det skulle väl ändåmotivera en särskild satsning för att man skall få ettbra kommunikationssystem.Jag var också intresserad av att höra GeorgAnderssons vision om hur transporterna skallfungera . Det var dock kanske inte såmycket av en vision. Jag upplevde det mera som ettkortsiktigt tänkande som drogs ut en aning utanhänsyn till de sidoeffekter som uppstår. Om manökar vägtrafiken kraftigt saboterar man en lång radmiljömål. Det är inget skämt, utan det innebärfaktiskt att skogarna och havet dör, att jordarnautarmas och att vi får en mängd skador. Det rör sig om skador i mångmiljardklassen i södra minskad tillväxt i skogarna på grund avluftföroreningar. En lång rad statliga utredningarvisar att vi inte klarar detta om vägtrafiken tillåtsöka ytterligare. Det bara viftas bort, och man ägnarsig åt önsketänkande.Om man underlättar vägtransporterna ytterligarefår man naturligtvis kortare restider. Det får docknormalt inte till resultat att folk reser mindre. Manreser tvärtom längre. Man får en störrearbetsmarknad och större möjligheter att förflyttasig långt bort. Därför ökar resandet. Man reser intemer , man reser mer i längd. Om man byggeren kringfartsled runt en stad ökar man bilresandet,eftersom folk åker längre och oftare, ofta i onödan.Man undergräver möjligheterna attbedriva trafik med en miljöanpassadkollektivtrafik.Det finns hundratals väl genomforskade exempelrunt om och på att det verkligenfungerar så, men det struntarkommunikationsministern i. Det anses tydligenvara så att om man bygger nya kringfartsleder ochmotorvägar så kommer allt att bli bra. Iverkligheten har vi en trafikinfarkt nere i ,som sprider sig in i . Det är ett mycket stortproblem. Om man bara spär på med precis sammamedel som som har orsakat infarkten, löser maninte problemen.Anf. 22 () replik:Herr talman! Först en positiv kommentar.Kommunikationsministern sade att är enhögtidsdag. fick kommunikationsministernmöjlighet att lägga fram alla sina idéer om hur manskall förbättra transportnätet. Ja, visst är det enhögtidsdag. Äntligen får vi från moderatasamlingspartiet gehör för alla de krav som vi harställt om satsning på viktiga objekt,satsning på objekt som ger hög och god avkastning,satsning på stråk genom när det t.ex. gällervägarna, satsning på , E 4 och E 6, satsning påjärnvägar som har försummats ,underlättande av trafiken underlättande förluftfarten. Det är viktigt för landet, och det är vihelt överens om. Jag känner mig också litethögtidlig.Även storstadsregionernas funktion är viktig förlandet. Jag är också lycklig över att det satsas pådetta. Jag tycker dock attkommunikationsministern skall ha i minnet attt.ex. har misshandlats i mångaår. I stället för att få 20--av väganslagen, vilketvore berättigat med tanke på bådetrafikbelastningen och befolkningsandelen, harman fått 5--. Storstadsområdena, framför alltStockholmsområdet, är också straffbeskattade påflera sätt. Det gäller extraskatter, och investeringsskatt,kommunikationsministern. Dessutom är detmycket höga kostnader för boendet, ochfastighetsskatten är oerhört stor iStockholmsområdet. Det är självfallet dyrt att leva.På tal om de företagsutförsäljningar vi föreslår sadekommunikationsministern att det vore att säljakorna i stället för att mjölka dem. Det är ingetsärskilt lyckat exempel. Det är precis vad som blirresultatet av regeringens politik. Man säljer såledeskorna i stor utsträckning, eftersom det ärlönsammare att satsa på investeringar på annat sättän att mjölka dem. Det är sanningen. Investeringarsom görs genom att man säljer ut statliga företag ärbra investeringar och klokt använda pengar somskulle ge god effekt genom att företagen befriadesfrån det statliga oket. De skulle med alldeles störstasannolikhet bli ännu effektivare i fri konkurrensmed liknande verksamheter. De skulle bli ännubättre, och därmed ännu bättre för landet.Anf. 23 () replik:Herr talman! Nya och framväxande insikter ominfrastrukturens betydelse för tillväxt ochsamhällsutveckling har kommunikationsministerntalat om. Jag kan instämma i att det finns nya ochframväxande sådana insikter som är mycketpositiva. Det är bara synd att det skulle ta så mångaår innan den här typen av insikter trängde in iregeringskansliet ochkommunikationsdepartementet. Det har varit ettantal förlorade år när det har gälltsatsningarna på den fysiska infrastrukturen.Kommunikationsministern presenterade också endröm eller vision om hur trafiksystemet skulle se utoch fungera omkring . Jag kan delamånga av visionerna och förhoppningarna, docklångt ifrån alla. Jag saknade också vissa delar ivisionerna. När det t.ex. gäller en pulsåder för attutveckla inlandet talar kommunikationsministernom . Det är positivt, men jag hade gärnasett att också hade funnits med i ensådan framtidsdröm.Jag måste ändå konstatera att denna vision iutgångsläget måste bygga på att vi får ettregeringsskifte . De resurser som regeringenoch socialdemokraterna är beredda att satsa påinfrastrukturen torde nämligen inte räcka till enshälften av de visioner hade.Även om vi nu får en rejäl påökning torde det interäcka för att leva upp till dessa visioner.Georg ställde en fråga till mig ochcenterpartiet om vägavgifter och externfinansiering. Jag vill då upprepa vad jag sadetidigare. Vi har ingenting emot att ta in resurser denvägen. Tvärtom, vi tycker att det är positivt, men vitror att regeringens beräkningar är alldeles förpositiva. Jag har inte stött på några företrädare förindustri och näringsliv som är villiga att lägga uppett antal miljarder för att investera i vägar ochjärnvägar. De säger att det måste vara ettsamhälleligt grundansvar. Vi har inget emotprincipen, den skall vi medverka till, men jag villvarna för alltför stor optimism på detta område.Anf. 24 () replik:Herr talman! I det betänkande om infrastrukturensom vi behandlar har vi en stor majoritet förden satsning vi vill göra på infrastrukturen inför 90-talet. Det är också glädjande attkommunikationsministern tar upp denna fråga i sittanförande. Vi känner att vi kommer att kunnaverkställa de intentioner som vi har haft i utskottetoch som också fanns i propositionen. Jag hoppasockså att vi kommer att få sespadar sättas i marken för de projekt som är pågång. Vi har förlitat oss på att regeringen kommeratt se till att de projekt som ochvägverket föreslagit verkställs. Vi tycker det är braatt dessa satsningar görs. Med vår inställning tillbolagisering och utförsäljning av företag tror vi attsådana åtgärder är en lämplig investering och kan använda pengarna till något som kanbevaras för framtiden. Det är nödvändigt införframtiden och därmed kan det också bidra till ökadtillväxt i vårt näringsliv och samhälle i framtiden.Det är därför vi i detta fall vågar satsa på de statligaföretagen. Vi vet ju sedan gammalt att densocialistiska sidan har litet svårt att acceptera dessasaker, men det är många som de borgerliga föreslagsom den socialistiska sidan efter hand haraccepterat. Det kommer med all säkerhet att bli såäven i detta fall.Jag vill ta upp en fråga som gällde storstadsregionersom ställde till ,men som han inte fick svar på. Vad händer medstorstadsregionerna om, som har hänt iGöteborgsregionen, en kommun sätter sig emot?Jag förstår kommun som har tagit dettabeslut. Det är naturligtvis väldigt olyckligt att få tvåmotorvägar som korsar varandra mitt inne i ettsamhälle, mitt inne i en kommunbildning. Jag ärväldigt intresserad av vad som kommer att hända.Detta betyder väldigt mycket förGöteborgsregionen, men det är helt nödvändigt attde kollektiva trafikproblemen löses i området ochatt vi får kringfartsleder som leder trafiken utanför.Jag vore tacksam för ett svar på denna fråga.Anf. 25 Kommunikationsminister () replik:Herr talman! Låt mig först konstatera att ViolaClaesson och som vanligt egentligeninte vill ha någon tillväxt. fällde ettyttrande som är ganska betecknande. Han sade attdet blir vedervärdigt i någon form om manunderlättar vägtransporter. Konsekvensen ärnaturligtvis att , och jag tror ävenViola , vill försvåra vägtransporter. Jag serockså av reservationerna att har sommål att minska personbilstrafiken ochden långväga godstrafiken, räknat i tonkilometer,, dvs. inom loppet av 3,5 år.Med vilka metoder skall detta gå till? Vilka ingreppi marknaden vill ni förorda?Görel förde ett underligt resonemang somjag inte förstod om kor och mjölk. Det får nogGörel fundera över ett tag till. Slutsatsen avresonemanget var att statliga verksamheter skullebli mycket mer effektiva om de blev privata.Samvetsfrågan blir då: Är effektivt? Harvi ett dåligt televerk?Jag har vid mina resor runt om i världen kunnatkonstatera att vi i har ett bra televerk ochett bra telesystem. Vi ligger långt fram, och nueffektiviserar vi ännu mer genom denstrukturförändring som sker inom televerket.Televerket kan då bli starkt och hävda sig ikonkurrensen och också ge en avkastning som vikan använda till framtidssatsningar på viktigasamhällsområden.Elving hoppas på ett regimskifte. Vadskall använda det till påtransportområdet? Det blir ju somblir ledande i den borgerliga regeringen.