prot · GE09126 · 1991-06-05 00:00:00 — Vad som än kommer atthända med majoriteter och regeringar kommer allasom har varit med om detta -- och alla sex partiernakan väl inte utplånas ur , antar jag -- att taett ansvar för att den här beställningen effektuerasför 1992/93. Jag som skall sluta i befriasju från det, men alla ni som är kvar hoppas jagverkar för det.Vad är vi då oeniga om? Det har framkommit här,och jag skall inte gå i genom det materiellt, för dethar alla partier redan redovisat. Låt mig barakonstatera att det finns 31 reservationer, vilketegentligen är ganska litet för ett sådant härbetänkande och speglar den stora grad av samsynsom finns. Egentligen är det 25 reservationer, för 6är konsekvensereservationer och alltså mer enteknikalitet.Av de 25 reservationerna är 4tvåpartireservationer, och de övriga 21 ärenpartireservationer, relativt jämnt fördelademellan partierna.Vad beträffar pengar lägger inte tillnågot utöver utskottet. lägger till 9miljoner, 31, vänstern 109 och moderaterna278 milj.kr.Ser man till antalet platser, finner man attfolkpartiet och inte lägger till någotutöver utskottet. hörde jag att numera är överens medmoderaterna om ett mycket större antal platser,och det låter sig ju höras, men i det sammanhangsom vi hade att hantera hade inga flerplatser än de 4 000 som vi diskuterade från börjanoch som sedan blev 5 000, så att säga till följd avinhoppet från regeringens sida.Vi skall komma ihåg att det var nivån 4 000 somförst diskuterades. Sedan höjdes den till 5 000 närdet fanns gehör för det. nyaståndpunkt när det gäller att öka antalet platser fårväl ta sig uttryck vid senare tillfälle. var detfaktiskt så att inte hade fler platser änutskottet i övrigt.Centern hade lagt på 1 000 platser utöver utskottetsförslag, vänstern 2 340 och -- som låghögst -- 9 815.Man skulle kunna karakterisera dessa påslag påföljande sätt. Jag hoppas att jag i och med detta inteförnärmar någon. Man måste vara noga mednyanserna, inte minst med hänsyn till KarlVennberg. och påslagkan väl i detta sammanhang anses vara någorlundaförsumbara. har en viss substans, men detrubbar enligt min mening inte huvuddragen iutskottets förslag. och vänsterpartietkan däremot sägas ha påslag av avsevärd storlek.Man kan då fråga sig varifrån ochvänsterpartiet får pengar till sina påslag.Vänsterpartiet säger, såvitt jag kan förstå, intesärskilt mycket om finansieringen. Menmoderaterna tar 300 milj.kr. från anslaget B 18,dvs. stimulansbidrag till kommunerna som skall gåtill förbättringar av skollokalerna. Detta var vadsocialdemokraterna och blevöverens om i samband med den s.k.kommunaliseringen och som alla partier utommoderaterna ställde sig bakom. tarockså 90 milj.kr. från anslaget B 6, fortbildning.En sak torde väl vara klar efter att man har tittatpå dessa siffror, nämligen att någon samsyn när detgäller finansieringen av påslagen knappast kanfinnas mellan och vänsterpartiet.Moderaterna kan således inte såvitt jag förstårpåräkna stöd för en enda kronautöver vad utskottet gemensamt har föreslagit.Man kan så jämföra förslag medcenterns, vilket innebär det näst största påslaget.Centern motiverar sina ytterligare 970 platser påfristående kurser med att det skall ge ''möjlighetertill likvärdig regional utveckling i hela landet''.Moderaterna motiverar sina ytterligare 9 815platser på fristående kurser med dels 40 milj.kr. tillny lärarutbildning för lärare i årskurs 4--9, delsfortbildning för alla lärare, dels en kvalitativförstärkning av fristående kurser i störstaallmänhet.Dessa motiveringar från resp. centernverkar inte sammanfalla särskilt exakt. Det tycksmig som om inte heller från centernhar något stöd att hämta. Under allaomständigheter kan inte ha någotstöd för de i förhållande till ca 9 000 flerplatser som de föreslår.Jag var noga med att göra dessa markeringar först,eftersom jag nu tänkte gå över till att förhållandevisutförligt ta upp de sammanhang i vilka utskottetssatsning har kommit till eller snarare vuxit fram.Flera av talarna har beskrivit detta, men jag harbehov av att göra en samlad framställning av hurden miljön såg ut.Jag börjar då med UHÄs fördjupadeanslagsframställning, som lämnades i oktober 1989.Den innehöll, som har sagts tidigare, förslag om8 000 nybörjarplatser på linjer och 10 000 påfristående kurser för 90-talet, alltså . Dettagår utöver den redan beslutade ökningen påingenjörsutbildningen. Den räknade man inte in, såden skall alltså komma till. Jag kan lämna dendärhän, eftersom den redan hade beslutats. UHÄhade alltså ingen anledning att ta upp den.Detta skulle innebära en ökning på linjer från ca39 000 platser till ca 47 000 och en ökning påfristående kurser från ca 40 000 platser till ca 50 000platser.I budgetpropositionen /91 hade regeringeningen invändning gentemot beräkningarna ochbedömningarna, men man ansåg sig inte kunnarymma dessa ökningar inom budgetramen. Vimenar i vår utskottsgrupp att detta var mycketolyckligt.Utbildningsutskottet uttalade att det befintligamaterialet om dimensioneringen fram till år 2000skulle analyseras och beaktas ''så att nödvändigaförändringar i grundutbildningens dimensioneringkan göras i så god tid som möjligt''. Detta var detuttalande utskottet gjorde den våren.I sin förenklade anslagsframställning /92 tarUHÄ som alla vet åter upp frågan om en utbyggnadav den grundläggande högskoleutbildningen. UHÄföreslår då att denna utbyggnad skall påbörjas ''såfort som möjligt''. Jag är noga med att hålla mig tillsamma uttryckssätt som dessa olika intressenter ifortsättningen använder själva.När universitetskanslern besökte utskottet den 5februari 1991 för den årliga kommentaren tillbudgetpropositionen framförde han att UHÄ dåansåg att 2 000 platser på linjer och 2 000 platser påfristående kurser borde komma till /92.Den 13 februari fick vi till utskottet en skrivelsefrån , undertecknad av dess viceordförande , som stödde kanslernsförslag. Sedan fick vi ytterligare enskrivelse från SFS, SAF, , SULF och TCO,som krävde att dimensioneringen skulle öka och attregeringen skulle lägga fram en plan.Den första ökningen borde enligt skrivelsen skeredan hösten 1991.Den 28 februari fick vi återigen en skrivelse idimensioneringsfrågan, nu från ett antalstuderandeorganisationer: , , , , , TCOsstudentråd och SFS. Jag noterade att moderaternasstudentförbund -- eller vad det nu kallas -- saknasbland underskrifterna, av vilket skäl vet jag inte.Kravet i skrivelsen var att borde göraomedelbara insatser för att öka högskolansdimensionering.Jag har också noterat att det socialdemokratiskastudentförbundet, som står mig nära, i entidningsartikel krävde att som ettminimum skulle följa UHÄs förslag. Underligt nogfick förbundet inte in artikeln i vet inte heller vilket skälet var till detta.I en PM från , daterad ochbakom vilken också stod SULF, , förordades att 3 000 à4 000 platser skulle inrättas /92 till enuppskattad kostnad av ca 105 milj.kr. Detförordades vidare att under våren 1991skulle besluta om en ram /93 fram till1994/95, alltså ramar på mellan 8 000 och9 000 platser. Den samlade innebörden i SACOsförslag var att man förordade 12 000 nya platser förfyraårsperioden /92 /95. SACOhade den uppfattningen att linjer skulle ha trefjärdedelar och fristående kurser en fjärdedel avplatserna.Av SACOs förslag om 12 000 platser under fyra århar nu genom utskottets beslut 5 000 /92platser redan realiserats. Genom utskottetsbeställning /93 på ytterligare 5 000 platserär det egentligen av det som krävde 2 000platser kvar att inrätta för åren 1993/94 och 1994/95.För att uttrycka sig modest tycker jag att man kansäga att utskottet har lyckats ganska hyggligt, settur SACOs och SULFs perspektiv.När det gäller åren 1993/94 och /96anser utskottet att nästa forsknings- ochhögskoleproposition bör innehålla förslag om dengrundläggande högskoleutbildningensdimensionering. Detta ger utskottet till känna.I fråga om fördelningen mellan linjer och friståendekurser avviker utskottets förslag /92kraftigt från SACOs förslag för hela perioden.Detta är inte särskilt konstigt, eftersom våraperspektiv har varit litet olika.Skälet till att vi nu satsar relativt mycket påfristående kurser -- vår fördelning innebär bara45 % till linjer och till friståendekurser -- är den tidsnöd vi har jobbat under, dvs. attdet med kort varsel är lättare att planera förfristående kurser än för linjer. Ett annat skäl är attvi ville ge en möjlighet till sammanhängandeutbildning till examen via fristående kurser. Det äralltså den summa jag talade om förut som skullevara inom LIF-anslaget med flerårskonsekvenser.För kommande år är det fullt rimligt att göra denhär fördelningen litet annorlunda.Jag har gjort en ganska utförlig redovisning av denmiljö inom vilken utskottet hade att agera när vimötte dessa problem . Det kan vara bra atterinra om den samlade bilden. Sedan finnsnaturligtvis ytterligare bakgrunder till dettaförutom de aktuella propåerna från olika aktöreroch intressenter. Vi har naturligtvis, exempelvisinom läraryrkena och vårdyrkena, akutabristområden, vilket är ett skäl till att ökadimensioneringen. Vi har storaavgångar från gymnasieskolans tre- och fyraårigalinjer. Arbetslösheten hotar att stiga de närmasteåren -- den kanske inte bara hotar att stiga, utan gördet. Efterfrågan på fort- och vidareutbildningväntas öka. Vi har vidare att väntastora pensionsavgångar för personer meduniversitets- och högskoleutbildning. Allt detta ärsjälvfallet tillkommande och viktiga faktorer, somhar gjort att det i sak finns goda motiv för att ökadimensioneringen.Man kan säga att kontentan av den genomgång jaghar gjort är den att utbildningsutskottetsdimensioneringsförslag ligger väl i linje med UHÄsoch de andra aktörernas önskemål, de ligger -- somnågon sade -- t.o.m. en bit över. Utskottets förslagkan således anses vara väl förankrat och avvägt.Något gehör för de väldigt stora påslag som framförallt har, med 9 800 platser påfristående kurser /92, finns alltså inte blanddem som är mest initierade och mest intresserade.Inte ens fristående kurser kan anordnas i hur storutsträckning som helst och hur fort som helst. Litetlångsiktighet fordras också när man skall inrättasådana.Jag har mot min vana inte gått igenom ochkommenterat reservationerna var för sig i detalj.De föregående talarna har mer eller mindreutförligt kommenterat sina reservationer. Dengenomgång jag gjorde när jag kommenterade deolika frågorna i klump, volymerna, dvs. antaletplatser och summorna, får räcka som kommentarertill de reservationer som i de avseendena ärviktigast.Efter att ha gjort denna genomgång tycker jag attdet har framgått att utskottets förslag väl är i linjemed vad högskolevärldens företrädare önskar tillsina framställningar. Därmed finns det ingenresonans för de våldsamma påslag som framför alltmoderaterna har yxat till i sin reservation.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter iutbildningsutskottets betänkanden 12 och 5.Allra sist vill jag framföra tack för de erkännandeorden från i somhon riktade personligen till mig. Jag tackar ocksåför och ord tillmig. Det är ovanligt att man blir hyllad på dettasätt, men jag ber att få tacka och ta emot.Anf. 22 ():Herr talman! Eftersom jag missade utskottetsuppenbarligen eminenta fest och därmed inte ficktillfälle att avtacka ordföranden, så skall ja tatillfället i akt att nu tacka honom för skickligt arbetei utskottet. Han har på ett konstruktivt sätt och medstor integritet samt skickligt och kunnigt lettarbetet. Det uppskattar jag. Lycka till !Anf. 23 ():Herr talman! Innan den här debatten startadeförvissade jag mig genom ett samtal med LarsGustafsson om att detta icke var sista gången somvi två skulle debattera. Det blir nämligen en debattockså om kompletteringspropositionen. Dåkommer jag att ta tillfället i akt att harangera LarsGustafsson för hans arbete. Vad jag uttryckte i mittinledningsanförande var en uppskattning av detförtjänstfulla arbete som ordföranden har lagt nedpå detta betänkande och för att försöka ''sy ihop''den arbetsgrupp som har arbetat med de olikafrågorna.Låt mig så framföra några konkreta anmärkningar.Det är riktigt, , att vi vill lägga pårelativt sett ganska mycket pengar. Vi ansernämligen att högskoleutbildningen är av avgörandebetydelse. är det kanske inte fullt så mycketpengar som det kan synas vara. Det rör sig isammanhanget om 390 milj.kr. Översatt tillfristående kurser rakt över blir antalet platser detsom har nämnts här, dvs. något mindre än 10 000nya platser utöver det antal man har kommit framtill.Att vi lägger pengarna på fristående kurser äruppenbart. Skälet är likartat det som har väglettutskottet, nämligen svårigheterna att utankansliresurser och annat portionera ut pengarnadär de mest behövs. Det är uppenbart att pengarnamånga gånger skulle behövas till en kvalitativförstärkning av utbildningen. Jag tänkerexempelvis på ekonomiutbildningen som vi hartagit fasta på.Till detta kommer -- och det ligger väl också bakomutskottets agerande -- att det aviseras attlinjesystemet i dess nuvarande form skall upphöra.Om man ser framåt kan det därför finnas anledningatt inte binda upp pengar på dessa linjer.Det är alldeles riktigt, som ordföranden nämnde,att socialdemokraterna reagerade motdepartementets förslag att ta bort pengar från bl.a.forskning. På ett mycket tidigt stadium riktadeutskottets socialdemokrater stark kritik mot detta.Jag vill gärna verifiera detta med anledning av vadMarianne i har uttalat isammanhanget.Jag konstaterar att regeringen egentligen fårutstå en förödande kritik från är visserligen väl inlindad, men det kankonstateras -- han har helt korrekt redogjort förförloppet -- att regeringen sannerligen inte har levtupp till några högre ambitioner i sammanhanget.Det är i stället utskottet som har fått arbeta ihopdetta mycket svåra material för att åstadkommanågot konstruktivt. Jag vill gärna säga att resultatetär ett bevis på ett gott politiskt handlag mellan deolika partierna.Anf. 24 iVårgårda (c):Herr talman! Jag är naturligtvis i högsta gradmedveten om, , att densocialdemokratiska gruppen i utskottet ofta har enannan uppfattning än regeringen, särskilt vad gällerresursfrågor på utbildningsområdet. Tyvärr är detregeringen som lägger fram förslagen. Jag uttrycktemig kanske litet klumpigt om de 18,8 miljonerna,men i många andra fall har vi märkt att det har varitsom jag sade. Det är förstås ett stöd för densocialdemokratiska gruppen när den samladeoppositionen har samma uppfattning och det alltsågår att komma överens.Låt mig också påminna om den fråga som jagställde i mitt anförande till . När vinu inleder utökningen av dimensioneringen inomgrundutbildningen, tror då ochsocialdemokraterna att det skall kunna vara möjligtatt utveckla några av de fyrahögskolor som vi föreslår skall bli universitet? Gårdet att inleda den utvecklingen ?Anf. 25 ():Herr talman! Även jag vill instämma iordförandens beskrivning av hur det gick till närbesparingarna återfördes.Låt mig också göra ett tillrättaläggande medanledning av vad har sagt om hurfolkpartiet reagerade beträffandedimensioneringen. I mitt anförande sade jag att vimed råge var tillgodosedda beträffande den ökningav dimensioneringen som vi hade fört fram i våramotioner. Det uttalandet står jag fast vid. Men jagsade också så här: När vi nu i enighet hade gjort enbeställning för nästa budgetår om en lika stordimensioneringsökning, ansåg jag inte att dennabeställning var tillräcklig stor för framtiden. Skälenför detta ställningstagande vill jag debattera medLars i nästa veckas högskoledebatt.Anf. 26 () replik:Herr talman! , det var syndatt jag glömde det här i mitt anförande, och harjag så på mig. Jag får hänvisa till ett tal somjag höll i förnågra månader sedan och till en artikel somkommer i , där jag tar upp fråganom forskningen vid små och medelstora högskolor,som jag också utredde tidigare. Som svar direkt påfrågan ser jag inget samband mellandimensioneringsökningarna och möjligheten ellerönskvärdheten att få fasta forskningsresurser påandra högskolor. Jag tror att dessa två saker kanhanteras oberoende av varandra. Den ökadedimensioneringen av grundutbildningen är bra urmånga synpunkter, och den kan även vara bra urden här synpunkten. Det kan naturligtvis ökamöjligheten, men det finns inget omedelbartsamband såvitt jag förstår.Det ligger litet utanför dagens debatt. Det har oftasagts att man har pekat ut vissa högskolor för att''ligga i första varvet'' för att få fastaforskningsresurser. Jag kan tänka mig många olikamodeller den dagen det skulle finnas resurser för attöka antalet högskolor med fasta forskningsresurser.En modell är att man kompletterar de högskolorsom redan har fasta forskningsresurser, fast inte påhela fältet. är ett exempel, där man har enteknisk fakultet. En annan modell är att ha enenstaka fakultet på ett helt nytt område. Man kannaturligtvis också sprida ut det på flera. Vilkenmodell man väljer får man väl se när den dagenkommer.Det blir naturligtvis ett svårt val att välja var manskall lägga dessa satsningar. Det här är dock baraantydningar, som ni kan läsa om i den här artikelnsenare.Efter beställningen /93 som vi kommer attgöra, , följer normalt entreårsperiod i enlighet med forsknings- ochhögskolepropositionen. Då får man se hur mycketoch vad man skall lägga ut. I motsats till i utskottet inte gå efter 1992/93. Vi tyckeratt man skall hålla sig till dessa treåriga perioder såmycket som möjligt. Vi gav därför bara till kännaatt vi tycker att dimensioneringen av dengrundläggande högskoleutbildningen skall varamed som ett element i den proposition somkommer.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöretogs till avgörande bostadsutskottetsbetänkande /91:BoU19 samtutbildningsutskottets betänkanden /91:UbU12och betänkande BoU19Mom. 1 (införandet av en byggnadsgaranti)Utskottets hemställan bifölls med 243 röster mot 53för reservation 1 av m.fl. imotsvarande del. 1 ledamot avstod från att rösta.Mom. 10 (införande av ventilationskontroll m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 259 röster mot39 för reservation 7 av och . 1 ledamot avstod från att rösta.Mom. 11 (krav på luftflöden och användningen avåterluft m.m.)Först biträddes reservation 9 av ochSiw med 45 röster mot 32 för reservation10 av . 224 ledamöter avstod från attrösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 245röster mot 56 för reservation 9 av ochSiw Persson.Mom. 15 (produktsinformation om byggvaror)Utskottets hemställan bifölls med 270 röster mot32 för reservation 11 av och . 17 (åtgärder för att motverka problemenmed s.k. sjuka hus)Utskottets hemställan bifölls med 208 röster mot49 för reservation 13 av och . 45 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 18 ('''')Utskottets hemställan bifölls med 283 röster mot17 för reservation 15 av . 22 (en bomiljölag)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 19 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 26 (en byggfuskavgift)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 22 av och -- bifölls med acklamation.Mom. 29 (byggnaders placering i terrängen)Utskottets hemställan bifölls med 248 röster mot54 för reservation 25 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU12Mom. 7 (planeringsram för miljö- ochhälsoskyddslinjen)Utskottets hemställan bifölls med 267 röster mot35 för reservation 1 av ochMarianne i Vårgårda.Mom. 50 (medel för samarbetsprojekt mellanstatlig och högskola)Utskottets hemställan bifölls med 288 röster mot15 för reservation 12 av . 54 (bemyndigande att inrätta en ny, påämnesstudier grundad utbildning av lärare förårskurserna 4--9)Utskottets hemställan bifölls med 211 röster mot93 för reservation 15 av m.fl.Mom. 74 (lärares tjänstebenämningar)Utskottets hemställan bifölls med 245 röster mot55 för reservation 22 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 76 (anslagsbeloppet under Utbildning förundervisningsyrken)Utskottets hemställan bifölls med 262 röster mot40 för reservation 23 av och momentUtskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU5Utskottets hemställan bifölls.Anf. 27 får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.Anf. 28 ():Herr talman! När vi skall fatta beslut omskolministerns förslag till ny gymnasieskola, treårigför alla, kan det vara på sin plats att inleda mednågra slutsatser ur en rapport från en utvärderingav försöksverksamheten med treåriga yrkeslinjer.En knapp majoritet av de tillfrågade eleverna sertämligen positivt på tillkomsten av ettutbildningsår. Entusiasmen är emellertid minst sagtmåttfull. De flesta eleverna anser att det extra åretbidragit endast ''något'' till deras yrkeskompetens.Vad gäller inställningen till allmänna ämnen ärbilden starkt polariserad. En tredjedel av depositivt inställda eleverna tyckte att kraven varit förlågt ställda, att skolan varit slapp och att denmjukstart som man började med i årskurs 1 pågrund av elevernas förväntade skoltrötthet aldrigkom förbi mjukstartstadiet.Några citat: ''Visserligen är det skönt att skolan ärslapp, men . . .'', ''Man slutar ju så djävla tidigtibland . . .''. Jag ber, herr talman, om ursäkt förkraftuttrycket, men det var ett direkt citat.Ca 40 % av hela elevgruppen har sett de allmännaämnena betydligt mer negativt; de har varit en pina.En ''aldrig-mer-attityd'' kommer mycket tydligt tilluttryck inom denna elevgrupp.Allmänlärarnas uppfattning är pessimistisk. Storabrister i fråga om arbetsdisciplin, kunskapsstandardoch allmänna färdigheter redovisas. Inte helleranses den förlängda utbildningen ge tillräckligagrundkunskaper för vidare studier på högskola.Citat: ''Läxor är knappt att tänka på, att ta medböcker hem är uteslutet. ''Utvärderaren säger bl.a. att en övervägande del aveleverna enligt erfarna lärare har en kunskapsbassom inte kan anses tillräcklig för högskolestudier.Alltför många elever ser dessutom påpostgymnasial utbildning över huvud taget meddjupaste olust.Det här var ur en utvärderingsrapport frånverkligheten. Jag kan citera ur många fler rapportermed snarlikt resultat. Jag tycker att vi skall ha dettasom bakgrund när vi diskuterar en kommandegynmnasiereform.Särskilt viktigt är detta med tanke på att ingaerfarenheter av årskurs 3 i försöksverksamhetenfanns när propositionen skrevs. Utvärderingen ärnaturligtvis ännu inte klar, men att döma av vadsom kommit fram finns stora problem.Variationerna är stora. vid IN-linjen, är stora. Många elever ärmissnöjda med sin elevstatus, särskilt tredje året.Betygsättningen är oklar. Kostnaderna är minstsagt osäkra.Herr talman! När propositionen om nygymnasieskola kom var det med bestörtning somman kunde konstatera att den innebar en makalösnedrustning av de teoretiska studieförberedandelinjerna, eller programmen som de kallas iförslaget. Det är ett dråpslag mot svenskutbildningskvalitet i när måste stärkasina möjligheter att konkurrera med kvalitet ochkompetens. Jag tror inte någon hade väntat sig ettsådant attentat mot gymnasieskolan som det ipropositionen.En förlängning av de yrkesinriktade studievägarnatill skulle betalas med en nedskärning av deteoretiska. Vissa ämnens undervisningstidminskade med så mycket som 60 till 70 %.Skolministerns förslag byggde på antagandet att deti själva verket endast är som verkligengår till undervisning, eftersom så mycket går bort.Skolministern hade anpassat sig till den låga nivådet blir om man godtar allt bortfall.På de flesta gymnasieskolor som jag har besökt detsenaste året -- det har även de flesta företrädarefrån gymnasieskolorna också sagt -- har man gjortdet enda rimliga, nämligen tvärtom. Man harförsökt eliminera bortfallet. De flesta har klarat detbra och räknar med 34 till 35 veckors effektivundervisningstid. Det är sannerligen tur för svenskungdom att det svenska skolväsendet har en högreambitionsnivå än skolministern.Vi behöver en ny start för . Vi måste höjaribban i utbildningssystemet -- inte sänka den. Viskall stärka undervisningen -- inte minska den.Kritiken mot skolministerns förslag har varit, minstsagt, massiv.