prot · GF0912 · 1991-10-17 00:00:00 — Detbetyder inte att vi skall släppa in vem som helst,men vi skall ta emot dem som är politiskt förföljda.Vi måste också lämna den politik som infördes vidLucia . Den politiken har vi i folkpartiettidigare vänt oss emot, och regeringsförklaringenhar gjort klart att det skall bli en ändring på denpunkten. I en humanare flyktingpolitik ingår ocksårätten till arbete, rätten att få snabbare beslut ochinte behöva gå här och vänta i oro.Naturligtvis kan vi i inte ta emot allaflyktingar. Vi måste också verka för att andra rikaländer påtar sig sin del av ansvaret. Inte minst iEuropa bör man ha en större förståelse för defattigaste länderna och hur man skall lösaflyktingfrågan. För att minska människors behov avatt fly är det viktigt att vi håller fast vid vårbiståndspolitik och att vi verkar för att andraindustriländer också ställer upp med större biståndän . Det är också angeläget att vi ser till attkonflikter av den typ som tog upphär , han pekade på och de fornaöststaterna, löses på ett annat sätt än genom vapen.Vi måste satsa på att lösa konflikter på fredlig väg.Anf. 45 ():Herr talman! harinvandrarfientligheten och rasismen ökat på ettmycket oroväckande sätt i vårt land. Inte minstskolvalet gav besked om att många ungdomar harfallit offer för dessa stämningar. Det vi för några årsedan trodde var en liten obetydlig grupp fanatikersom inte har lärt någonting , utgör numånga människor som av olika skäl är fientligtinställda till invandrare, flyktingar och dem som haren avvikande bakgrund.Denna inställning tar sig många olika uttryck. Dådet gäller det svenska u-landsbiståndet säger manatt vi inte skall stödja fjärran länder och folk sombor långt bort från , utan främst dem sombor nära oss, precis som om solidaritet och rättvisahar att göra med avståndet från vårt land, antaletmil härifrån.Då det gäller invandrar- och flyktingpolitiken kraftigt begränsa invandringen somman sprider fördomar om människor med annatutseende och ursprung och dessa människorskultur.Det är nu nödvändigt att vi börjar granska vaddenna rasism och invandrarfientlighet står för ochinnebär. Det är nödvändigt att vi ingåendeanalyserar dess orsaker och följderna av om det integörs något för att bekämpa den.Som sade pågår det ihennes och min hemstad en kampanjemot den invandrargrupp som utgörs av de därboende muslimerna, vilka länge velat bygga enmoské. Det är naturligt att dessa människor villkunna utöva sin religion i en för ändamålet lämpadbyggnad, även om de för oss kan förefalla en smulaannorlunda och har en avvikande uppfattning. Menom detta har stått en seg och utdragen strid därmånga fördomar har vädrats om människor medannat ursprung och med annan kultur och religionän den egna. I de fall man inte sagt blankt nej tillett moskébyge, har man menat att den kan byggaspå någon annan plats än i den egna stadsdelen. Denkan väl byggas i , men inte här påHisingen, sade en person som jag talade med.Mot beslutet att bygga moskén i stadsdelenBrämaregården på har över 5 000människor protesterat i en namninsamling.Ledaren för denna namninsamling säger som svarpå frågan om han inte är för religionsfrihet attdenna i så fall bör vara geografiskt begränsad. PåHisingen skall vi inte ha någon religionsfrihet, sägerhan. För att ytterligare sätta press påmyndigheterna har , som står bakom denna aktion,beslutat ställa upp i söndagenskyrkofullmäktigeval, eftersom man protesterarmot att församlingen och dess präster vill värna omreligionsfriheten. Just har man inbjuditkommunstyrelsens ordförande, stadsdelsnämndensordförande, biskopen och kyrkoherden till ett möteom den här frågan och vill ställa dem mot väggen.Enligt säger kyrkoherden iförsamlingen att den kampanj sommoskémotståndarna i Hisingens kommunalföreningdriver påminner om 30-talets Tyskland.Främlingsfientlighet går stick i stäv mot en kristenmänniskosyn, säger han. Jag skulle vilja tillägga attden strider mot den humanism i vår samhällssynsom präglat vårt land . Jagringde honom för sedan och frågadehonom om han stod för de ord jag läste upp.Ja, jag står för varje ord som stått i och i tidningarna, sade han. Det som ärskrämmande är att det är så många olika slagsmänniskor från olika samhällsgrupper som fallitoffer för dessa strömningar i tiden. En person sadeenligt samma tidning: Religionsfrihet är ettöknamn på någonting vi inte kan acceptera.Det är nu nödvändigt att alla goda krafter hjälps åtatt bekämpa den främligsfientlighet som visarsig alltmer tydligt. Det är nödvändigt att människoroch organisationer i praktisk handling värnar omreligions- och föreningsfrihet. Vi måste stödja departier och krafter som vill värna synen på allamänniskors lika värde.Det är naturligt att invandrar- och flyktingfrågorlätt väcker starka känslor. Det har de gjort länge,och de kommer säkert att göra det även i framtiden.Den gamla regeringen lade fram en proposition omaktiv flykting- och immigrationspolitik. Deninnebar förslag till förbättringar jämfört mednuvarande lagstiftning. Mycket viktigt var förslagetom en strategi inriktad på att angripa orsakerna tillflyktingströmmarna liksom försöket att finnatydliga asylregler och önskan om att ökaflyktingkvoten.Nu har den nya regeringen dragit tillbakapropositionen. Jag utgår ifrån att det snart skallkomma en ny i stället. Det som är särskiltangeläget är att regeringens beslut av den 13december 1989, då reglerna för asylrätt kraftigtskärptes, upphävs. Det är också nödvändigtmed en intensifierad informationsverksamhet ochopinionsbildning så att den ökadefrämlingsfientligheten och högerextremismen såsnabbt som möjligt undanröjs.DemokratifrågorAnf. 46 ():Herr talman! Inte i något annat fritt land har vikunnat bevittna en så stor utbredning av denoffentliga makten som i . Det har skett enpolitisering över hela linjen, oftast då i demokratinsnamn. Men har detta verkligen inneburit att deenskilda människorna fått ett större inflytande?Nej, snarare tvärtom. De enskildas intressen harkommit i bakvatten. De enskilda människorna harfått allt svårare att kunna hävda sig mot denoffentliga maktens anspråk.Ett tecken på detta har vi inte minst i AlvarAlvgard, mannen som dock, får vi hoppas ochenligt vad som försports , äntligen kommer attvederfaras den rättvisa som han under så lång tidkunnat ställa krav på.Det blir den nya borgerliga regeringens uppgift attmed lagens hjälp stärka människornas fri- ochrättigheter. Vår uppgift blir att öka medborgarnasrättssäkerhet, öka medborgarnas möjlighet attpåverka de beslut som fattas. Detta är nödvändigtför att stärka demokratins livskraft. Därmed kan viockså leva upp till det som bl.a. min lärofader engång i tiden, , med emfasbrukade framhålla: Det är varje generationsuppgift att vinna demokratin på nytt.Regeringsförklaringen tar upp några konkretafrågor. Den ena gäller skyddet för äganderätten,som skall skrivas in i grundlagen. Det sägs attregeringen avser att tillsätta en utredning för attlägga fram förslag om detta. Som såriktigt påpekat i en artikel i ärdet inte så lätt att skriva in äganderätten i en fri- ochrättighetsförklaring och ge ett effektivtgrundlagsskydd. Det kan gärna bli enportalparagraf som alla bugar vördnadsfullt inför,men som det i själva verket blir relativt lätt attkringgå. Vi har sett rätt många exempel på detta.För egen del tror jag att enda sättet att komma tillrätta med detta är att ställa krav på kvalificerademajoriteter när det finns risk för att man ger sig inpå områden där den enskildes rätt kan komma attkränkas.Det behövs också att man i fri- ochrättighetskatalogen för in ett skydd förnäringsfriheten och för avtalsfriheten.En annan punkt som tas upp iregeringsförklaringen är möjligheten till ökatpersonval. Det skulle ge medborgarna bättremöjligheter att påverka vilka som skallrepresentera dem. Det har aviserats att ett sådantförslag till ändring av valsystemet skall läggas fram.Här är vi inne på den gamla diskussion som gjortsig gällande , med , som förfäktade proportionalitetens princip,och som framför allt förfäktademajoritetsvalets roll i sammanhanget.Jag tror inte i och för sig att vi i detta land skullevara mogna att gå över till ett helt nytt valsystem.Visserligen har i en artikel iDagens Nyheter för någon tid sedan förfäktat detfranska systemet med dubbla omgångar, menfortfarande med just majoritetsval ienmansvalkretsar. Där har man en andra omgångför den som inte uppnått i första omgången.Jag tror inte tiden är mogen för detta. Inte hellertror jag att man kommer att vara mogen för att gesig in på t.ex. det tyska valsystemet, som jag måstesäga att jag har starka sympatier för. Där harmedborgarna två röster. En lämnas regionvis, därproportionalitet tillämpas, medan den andraanvänds för enmansvalkretsar till den andra hälftenav Bundestag. I och för sig skulle detta kanske varaen lämplig utväg, men jag tror väl mera på att mani så fall antingen ger sig in på den finländskamodellen eller också på den belgiska, kanske medmodifieringar åt det ena eller det andra hållet. Attvi ändå kommer att få en markering gör det möjligtför väljarna att kunna rösta på person och inte barapå parti.Sedan är det en annan sak, som den äradeledamoten har påpekat i flerainlägg i tidningar. Man kanske inte skall överdrivapersonvalets betydelse i den massmediernas tidsom vi nu upplever. Det blir nog ändå IngvarCarlsson, , och andrasom kommer att tilldra sig det största intresset.Det kommer också att vara nödvändigt -- och denfrågan kommer att tas upp ikonstitutionsutskottet -- att på något sättåstadkomma tekniska förändringar som gör detomöjligt att träda fram på det sätt som skedde ifyrstadskretsen. Där förde man under olikapartibeteckningar fram de egna namn somskånepartiet ville föra fram. Det är ett oskick somman bör stävja på något sätt.Det finns många andra områden, herr talman, somdet skulle vara intressant att gå närmare in på. Vikan tala om den negativa föreningsrätten, ettområde som det behöver göras någonting åt, liksommöjligheten för enskilda människor att ta initiativtill folkomröstningar. Just initiativsidan synes migvara försummad.Även i övrigt finns en rad områden som väl skulleförtjäna uppmärksamhet, men jag hoppas att detsom har kommit fram i regeringsförklaringen ocksåskall kunna leda fram till positiva resultat, allt isyfte att stärka den svenska demokratin.Anf. 47 ():Herr talman, ärade ledamöter! Årets valresultatvar omtumlande för många. Oron i den svenskavalmanskåren gav ett resultat, som ingen bara förnågot år sedan kunde förutse. Förvisso ettmemento för oss från de s.k. etablerade politiskapartierna. Vårt vanliga svenska sätt att drivapolitik, att debattera, bl.a. i denna kammare, attlösa politiska problem och att fånga uppmedborgarnas krav på förändringar har fått en rejälörfil av de svenska väljarna.Vi har därför all anledning att fundera över depolitiska arbetsformerna, bl.a. roll i denpolitiska vardagen.Valet gick illa för liberalerna, men jagär självfallet ändå nöjd med att fått en nyregering, som enligt regeringsförklaringen ärberedd att föra en liberal politik.Dock finns det orosmoln som tornar upp sig. Dethar nämnts tidigare i debatten.Årets val blev också ett val där grundläggandevärderingar ifrågasattes -- som respekt för allamänniskors lika värde, som tolerans införoliktänkande och som absolut rättssäkerhet föralla. Detta är för mig klassiska, humanistiska -- ochför den delen liberala -- principer som ettdemokratiskt samhälle alltid med kraft måste slåvakt om.Den ideologiska ensidighet som präglat detsocialdemokratiska får nu inte bytas ut motintolerans och respektlöshet. Och jag tänker intebara på synen på invandrare och flyktingar utan påsamhällsklimatet i stort. Extremhögernsframgångar i skolvalen måste tas på allvar. Det skerendast med en öppen och kritisk debatt. Här har vi alla ett mycket stortansvar.Herr talman! Så till mitt egentliga ämne: behovetav en förnyelse av det svenska regionala styret.Nu sammanfogas bit för bit ett nytt, enat --utan gränser, men med allt starkare regioner. Detär därför hög tid att börja fundera över om Sverigesnuvarande samhällssystem kan fungera i detmoderna Europa.Behovet av en ökande regional demokrati för attklara viktiga frågor kommer att bli stort -- som t.ex.specialistsjukvård, infrastruktur, kollektivtrafik,utbildnings- och forskningsfrågor och miljöfrågor.En viktig del i en levande demokrati är attmänniskor känner att de verkligen kan påverka.När det gäller den regionala nivån ''göms mångafrågor undan'' -- ett övergripande regionalt folkvaltforum saknas helt enkelt.Låt mig gå till mitt eget hemlän -- län.Vi har 20 kommuner, två landsting, fyrakommunalförbund, ett kommunförbund, otaligamellankommunala samverkansorgan och bolag.Länsstyrelsen och statens övriga regionala instansertrasslar ytterligare till det hela. Den regionala röranär total.Går vi sedan över den konstlade länsgränsen tillKristianstad blir röran ännu större.I synnerhet i samband med den kommandeÖresundsbron krävs nu samordning för att Skåneskall kunna hävda sig och stärka sin ställning.Herr talman! Ett sammanhållet mednärheten till får ca tre miljoner invånaremed goda kommunikationer, mycket godautbildnings- och forskningsmöjligheter. Vi får engemensam bostads- och arbetsmarknad. Läggdärtill närheten till det alltmer dynamiska norraTyskland, de gamla Hansastäderna.Ett första steg i rätt riktning -- ett mersammanhållet -- tas nu genombildandet av ett gemensamt kommunalförbundmellan och när det gälleransvaret för kollektivtrafiken. Men detta räckergivetvis inte.Jag vill därför vända mig till den nya regeringen --trots att deninte är här i kammaren -- och isynnerhet till den nya civilministern, . är det hög tid att göra något åt detregionala styret i . Jag menar då inte attcivilministern skall damma av de gamla förslagenom ökad länsdemokrati med länsparlament. Tidenoch utvecklingen har sprungit ifrån dessa gamla 70-talsidéer. Ett nytänkande kan inte bygga pånuvarande landsting eller länsstyrelser.Nej, jag tänker på en total nyordning med enmodern författning också på det regionala planet.Ingemar Mundebo, och denframlidne har funderat i liknandebanor -- ett med färre regioner. En del,också i den här kammaren, hävdar att detta är enomöjlighet i vårt befolkningsmässigt lilla menytmässigt stora land. Jag tror dessa kritiker har fel.Hur som helst har vi i de södra delarna av Sverigeblivit politiskt överens om att börja arbetet med attskapa ett gemensamt , ett folkvalt skånsktparlament. Enighet har kunnat nås i bådeMalmöhus läns landsting och Malmökommunfullmäktige. Flera av partierna iKristianstads län är inne på samma linje. Självfalletmåste dessa frågor lösas i samförstånd mellan vårabåda län.Det är ändå min förhoppning, herr talman, attriksdag och regering stöder oss nerei , så attdetta förändringsarbete kan komma i gång snabbt.Jag tror nämligen att de principer som väglett ossgäller för hela landet.Inrättandet av folkvalda regionparlament medökade beslutsmöjligheter skulle stärka demokratinoch även öka människors valfrihet. Ansvaret skullebli synligare och makten flyttas från tilllandsorten.Riksdagens makt behöver minskas, och viriksdagsledamöter behöver faktiskt inte vara såmånga. Samma sak gäller de centrala verken ochmyndigheterna -- minskad makt och minskadbyråkrati.Jag ber alltså, herr talman, att riksdag och regeringlåter oss få börja i med den härnyordningen. Jag tror att det är av oerhört storbetydelse för att vi skall få en livskraftigare ochmodernare svensk demokrati i det som nuformas, det som vi i nu är bereddaatt gå in i.Anf. 48 Tredje vice talman ():Herr talman! Det har här refererats tillregeringsförklaringen. Jag tycker attregeringsförklaringen är väldigt tunn när det gällerförfattningsfrågor och demokratifrågor över huvudtaget. Det behövs vidare initiativ än vad som finnsi regeringsförklaringen. Man kan naturligtvis varatacksam för de initiativ som enligt regeringen skalltas, men det tillgodoser inte de reformkrav som jaganser att vi bör ställa på den svenska författningen.Vi har länge från krävt en bredförfattningsutredning, och vi har i motioner tillriksdagen lagt fram förslag om frågeområde efterfrågeområde. Om regeringen vill visa den godaviljan kan det vara ganska lätt att skriva direktivmed utgångspunkt i våra motioner.Jag hinner inte här gå in i detalj på de olikafrågorna, eftersom taletiden är ,och det innebär att jag i hög grad får rada uppfrågorna.För det första menar jag att en nyförfattningsutredning skall se över alla de punkteri grundlagen som vi i den här kammaren under degångna åren har stridit kring utan att komma tillenighet om vad de innebär. Det är djuptotillfredsställande att det finns en rad bestämmelseri vår författning där det har visat sig att vi iriksdagen kan hamna i olika uppfattningar om denrätta tolkningen. Så bör det icke få vara. Jag brukarsäga att grundlagen skall hållas fräsch, dvs. att viskall sätta oss ner och komma överens omformuleringarna och också om betydelsen av deformuleringar vi för in. Det gäller t.ex.skattebegreppet, tolkningen av förbudet motretroaktiv beskattning. Det gällernormgivningsmaktens fördelning, och det gäller enlång rad andra frågor.Det finns även en lång rad andra ting som jag tyckeratt man skall ta upp. var inne påpersonvalsfrågan, och den är viktig. Jag har ocksåtidigare angivit hur jag anser att de frågorna skalllösas. Majoritetsval är ju ingen lösning.Majoritetsval är inget personval, det måsteunderstrykas med breda streck. De som väljer ienmansvalkretsar har ju i fråga om kandidater fördet parti de röstar på inget val, utan de måste heltenkelt ta den kandidat som partiet har ställt upp.Personval är således möjligt endast inom ramen förett proportionellt valsystem. Jag har alltsåuppfattningar om hur det bör gå till, men det hinnerjag inte nu utveckla närmare.Birger Hagård nämnde också missbruken avvallagens generösa bestämmelser vad gäller attställa upp i val, vilket har förekommit i olika delarav vårt land, mest utrerat i . Vi måste rensaupp i dessa bestämmelser. Det får ickefortsättningsvis kunna gå till på det sättet. Det vihar fått bevittna är ju närmast en fråga ombedrägeri.Folkomröstningsinstitutet bör vi ta itu med. Jagmenar att vi skulle ha samma ordning som man harpå många andra håll i världen. Folkinitiativ kannaturligtvis diskuteras, men jag tror att i varje fallett första steg skulle kunna vara att beslut fattas iriksdagen och att en minoritet av därefterfår möjlighet att kräva att frågan skall gå tillfolkomröstning, dvs. ungefär samma bestämmelsersom vi har när det gäller folkomröstningar omgrundlagar. Detta system skulle ha många fördelarjämfört med det nuvarande, som ju, om vianvänder det, kan leda till besvärligatolkningstvister. Vi har ju alla därvidlagkärnkraftsomröstningen i minne.Bestämmelserna om upplösningsrätt och extravalmåste vi ta upp till diskussion, och sedan har vilänsdemokratifrågorna, som tog upp.Detta är ganska märkligt. Vi i har årefter år väckt motioner i dessa frågor. Vi harmotioner som ligger i därvi, såvitt jag kan förstå av den preliminäradiskussionen, blir ensamma. Jag uppmanar OlleSchmidt att tala med och andrafolkpartister som sysslar med dessa frågor.Jag noterade att socialdemokraten i sitt anförande i går tog upp dessafrågor och fäste mycket stor vikt vid dem. Vibehöver regionala parlament, sade han bl.a. Socialdemokraterna ikonstitutionsutskottet är nu beredda att avstyrkacenterpartiets motion.Bertil , som är moderat från , hadetidigare ett anförande i vilket han kom in pådessa frågor. i konstitutionsutskottetär beredda att avstyrka motion.Det måste finnas någon korrespondens mellan åena sidan allt prat som förekommer och det somskrivs i tidningarna t.ex. i från företrädareför de andra partierna och å andra sidan detställningstagande man är beredd att göra här iriksdagen.I anknytning till detta kan man naturligtvis nämnafrågan om skilda valdagar, som ju blir ännuviktigare om vi skapar regionala parlament med ettövergripande ansvar för regionen. Frågan är viktigredan nu, men den blir i så fall ännu viktigare.Odd hade i går ett något märkligtanförande om och utskottens verksamhethär i . Han lovade då att sluta varjeanförande med att finansutskottet skall förstärkas.Vi har en intern riksdagsutredning som håller påmed dessa frågor, och det är den rätta platsen att taupp frågor av denna karaktär.Anf. 49 () replik:Herr talman! Jag kan försäkra omatt jag i dessa frågor har varit så litet tyst sommöjligt. Jag tycker att möjligtvis gördet litet lätt för sig, och det var därför jagpoängterade att det inte handlar om de gamla 70-talsidéerna om länsdemokrati och länsparlament.Jag menar, och jag uppfattade det så att även WidarAndersson i sitt anförande i går var inne på det, attSverige skall ha större regioner medregionparlament. Vi kan inte bygga på attsammanföra landsting och länsstyrelser. Det varden idé som fördes fram , och jag vet attcentern har drivit den . Låt oss inte träta omdetta.Jag tror att det sker ett uppvaknande inom samtligapolitiska partier.Man kan ibland konstatera, , attljuset kommer från söder, från , och där harvi i alla fall både i och ute i länet blivitalltmer överens över partigränserna. Jag hoppas attvi också får med våra vänner i , så att vikan sprida ljuset ända upp till denna kammare. Jagtror att det är helt nödvändigt att får enmodernare författning i detta stycke.Jag vill inte ironisera över att kammaren ser ut sonden gör -- det vore förmätet av mig här -- men debatten kändes friskare i Malmökommunfullmäktige än i denna, i och för sig mycketbegåvade, församling. Det är bl.a. färre åhörarehär. Jag tror att det är nödvändigt att förändraarbetsformerna. Ett sätt kan vara att geregionparlamenten ökade beslutsmöjligheter. Dåbehövs det inte så många bänkar och så mångaledamöter här, utan de kan få vara på sin hemortoch besluta mer. Det är det som är det allraviktigaste. Man skall inte skapa nya politiska organsom inte har makt och befogenheter, vilketdiskussionen mer handlade om.Anf. 50 () replik:Herr talman! tog upp en radangelägna områden, men tidsbegränsningen till sexminuter gör att man inte hinner med allt. Jag villdock gärna säga att jag instämmer i mångt ochmycket av vad han sade om angelägnareformområden.Han tog upp det speciella krav som har ställts avcenterpartiet när det gäller länsdemokratin. Detkanske inte är så underligt att intefår med sig resten av utskottet, med tanke på att detsnarast är 1960- och 1970-talsidéer som liggerbakom, som sade. Det är inte sagt attvi skall förstärka landstingen. Det finns mångapartier -- bl.a. det jag tillhör -- som tvärtom mycketväl kan tänka sig att avskaffa landstingen. Om manskall göra någonting på detta område får man nogtänka nya tankar, och kanske också se över helalänsindelningen och komma in på nya, regionalaparlament.Till de frågor som har tagits upp här skulle jag ocksåvilja lägga denna, som nämns iregeringsförklaringen, nämligen att man avser attföreslå sådana lagändringar att friheten ökar påradio- och TV-området och att det i princip skall blifri etableringsrätt. Detta är en väsentligståndpunkt, och jag hoppas att man med kraft skallkunna driva denna från den nya regeringens sida.Anf. 51 Tredje vice talman () replik:Herr talman! Nej, så lätt kommer man inte undani debatter i denna kammare. De förslag som vi harlagt fram om länsdemokrati innesluter mycket välde förändringar som tydligen vill ha.Jag är öppen för att vi kan behöva förändraregionerna, men grundtanken är den som vi hardrivit länge här i kammaren. Ljuset i denna frågahar alltså brunnit i . Det äringenting som några kommunalpolitiker i Malmöhar kommit på, utan det har varit en ledande frågaför oss inom länge.I samband med att vi nu diskuterar regionernasEuropa och hur det folkliga inflytandet skall görasig gällande på länsplanet, är det självklart att viockså skall se på den organisatoriska och denregionala indelningen. Den nuvarandekonstruktionen är helt tokig, med ett slagstudelning mellan ett folkvalt parlament och enstatlig myndighet, som dessutom har fått förstärktafunktioner för varje beslut som har fattati denna fråga .