prot · GF0935 · 1991-11-29 00:00:00 — Domstolarna, framför allttingsrätterna, har redan blivit mera restriktiva, ochnär föreskrifterna lämnas ser de efter hur mångagånger försök har gjorts och misslyckats. Jag haralltså reagerat mest mot § 34-placeringarna, somman gång på gång -- upp till åtta gånger -- kan pratasig till och där man uppenbarligen kan bryta ochicke vara med på urinprovstagning. Det vore ettminimikrav.Jag vet att man t.ex. på Hinseberg, riksanstalten förkvinnor, har infört frivilligakontrakt, där kvinnorna har ställt upp påurinprovstagning och slutit ett riktigt kontrakt omatt bygga upp sin hälsa och vara drogfri. PåÖsteråker finns något liknande. Det går alltså, mendet har inte införts på § 34-hemmen, självfalletdärför att det praktiskt taget inte finns någonpersonal. Det här oroar oss djupt, och det oroarockså polisen, som inte ens vet var de är placerade.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1991/92:30 omjämställdhet och pornografiAnf. 13 Justitieminister ():Herr talman! har frågatbostadsministern om regeringen avser att förändranuvarande lagstiftning mot pornografi för attytterligare främja jämställdheten mellan könen.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Låt mig till att börja med säga att även jag tror attpornografi kan påverka mäns uppfattning omkvinnor negativt och därigenom motverka vårasträvanden efter jämställdhet mellan könen.När det gäller lagstiftning måste en utgångspunktvara att andra inskränkningar i yttrandefriheteninte görs än sådana som är nödvändiga för att värnaom andra, mycket betydande, allmänna ochenskilda intressen. Ett sådant betydande intressehar dock ansetts föreligga bl.a. när det gäller attförhindra spridningen av våldspornografi. I dennatyp av bilder skildras regelmässigt den avbildadekvinnan på ett grovt kränkande och nedvärderandesätt. Genom föreningen av våld och sexualitetinnebär sådana skildringar en särskild risk för attmän påverkas negativt i sin kvinnosyn och i sittbeteende mot kvinnor.Därför finns det, som påpekar,straffbestämmelser som gäller skildring av bl.a.sexuellt våld. Det jag syftar på är bestämmelser ibrottsbalken om olaga våldsskildring. Dessabestämmelser gäller dels alla slags bilder somskildrar sexuellt våld eller tvång, dels rörliga bildersom innehåller närgångna eller utdragnaskildringar av grovt våld mot människor och djur.Straffansvaret gäller både den som sprider och densom framställer sådana bilder, om de är avsedda attspridas. Maximistraffet för detta brott skärptes den1 januari till fängelse (prop. 1989/90:70,KrU30, rskr. 309, SFS 1990:894). I samband medskärpningen beslutade även att anta enlag om granskning och kontroll av filmer ochvideogram (prop. 1989/90:70, KrU30, rskr. 309,SFS 1990:886). Lagen innebär att framställningar ifilmer och videogram som skall visas offentligt äveni fortsättningen skall granskas och godkännas iförväg av . När det gäller filmeroch videogram som inte skall visas offentligtinnebär lagen en starkt intensifierad tillsyn övermarknaden i syfte att komma till rätta med deproblem som orsakats av spridningen avvåldsskildringar. I samband med den nyalagstiftningen beslutades om ett särskiltåtgärdsprogram. I det ingick bl.a. inrättande av ettråd med uppgift att följa marknadsutvecklingen, attta initiativ till ett informations- ochutbildningsprogram på videogramområdet och attge stöd till lokala initiativ.Det är min starka förhoppning att dessa åtgärderskall bidra till att sanera marknaden. Det betyderemellertid inte att man kan slå sig till ro, utanutvecklingen på området måste noga följas. därför som justitiekanslern fått iuppdrag att utvärdera bestämmelserna om olagavåldsskildring för att se om ytterligare åtgärderbehövs. Utredningsarbetet skall vara klart senastden nästa år.Jag vill också peka på att det finns andrabestämmelser i som ger möjlighet attingripa mot pornografiska skildringar, t.ex.bestämmelserna om barnpornografibrott och dets.k. skyltningsförbudet (16 kap. 10 c och 11 §§brottsbalken).Berith anser, om jag förstår henne rätt, attdet i jämställdhetslagstiftningen bör slås fast attpornografi är diskriminerande och därmed ett hotmot jämställdheten. Som jag hoppas har framgåttav vad jag redan sagt, delar jag den uppfattningenatt det finns former av pornografi som klart kanbetecknas som oförenliga med vårajämställdhetssträvanden. Det är väsentligt att detfinns effektiva bestämmelser mot sådan pornografi.På den punkten tror jag inte att det finns någonåsiktsskillnad mellan mig och för den nuvarandejämställdhetslagen är emellertid begränsat tillarbetslivet. En ny jämställdhetslag träder i kraftden (prop. 1990/91:113, AU17,rskr. 288, SFS 1991:433). Även i denna lag ärtillämpningsområdet begränsat till arbetslivet.Bl.a. därför tror jag inte att det vore lämpligt attreglera frågan om pornografi i jämställdhetslagen.Anf. 14 ():Herr talman! Jag får börja med att tackajustitieministern för svaret.Jag vill ställa frågan: Vad vet kvinnor somjustitieministern och jag om porren -- egentligen?Jag tror att de flesta av oss kvinnor inte funderarsärskilt mycket över vad pornografi är. Ändåpåverkas vi alla av den syn på kvinnor, män,sexualitet och relationer som pornografinförmedlar. Den s.k. dagligvaruporren säljstillsammans med ost och bröd i matvaruaffärernalika naturligt som andra dagligvaror. Men detfaktum att den finns där, lättillgänglig för alla,innebär inte att kvinnor i allmähet vet vad dessatidningar innehåller, eftersom vi inte ärkonsumenter av porrtidningar. Genom att inteköpa slipper vi se innehållet, men vi slipper somindivider därmed inte undan konsekvenserna, somnegativa företeelser i samhället.Jag interpellerade ministern som har ansvaret förjämställdhetsfrågor därför att jag inte ville hamna idebatten om våldspornografi. Jag anser att ävenden tillåtna pornografin handlar om makt, våld,underordning och kontroll. Ett exempel på en bildi ett sådant här alster kan vara den som visades pådet seminarium som ROKS hade för kvinnor ivåras, där en naken kvinna är uppbunden ochupplagd på ett serveringsfat, med texten: ''Attbinda upp en kalkon på rätt sätt kräver sin man. ''Ett annat exempel är en naken kvinna i en spjälsängmed babyhätta, napp och en batong i underlivet.Vilka associationer spelar man på då?I pornografin saknas tvåsamheten, kärlek ocherotik på lika villkor. Där framställs kvinnor somobjekt, varor, som enbart är till för att brukas avmän.De som agerade mot borttagandet av lagen omsårande av tukt och sedlighet blevstämplade som sippa puritaner och moralister. Detkanske fanns sådana också, men där fanns även desom förstod hur utvecklingen skulle bli. Men ocksånu är det rädslan för att bli betraktad som enmoralist som inte är intresserad av sex som avhållermånga kvinnor från att reagera på den härföreteelsen och agera.Jag är inte jurist och kan inte komma med någrasnygga lagförslag, men jag tror inte längre på nyalagar i , eftersom de vi redan harfungerar så erbarmligt dåligt. Det senaste jag lästeangående åtalsförsök på våldspornografiområdetgällde en bildserie i den tillåtna porrtidningenSvenska Hustler, där en man hugger huvudet av enkvinna och sätter dit huvudet av sin älskarinna, somhar omkommit i en trafikolycka. Efter dentransplantationen har mannen samlag med sinskapelse. Den serien friades av justitiekanslern,därför att våldet, att skära huvudet av kvinnan, ochsamlaget inte fanns på samma bild! Man undrar juom justitiekanslern har förstått det här med serier.De lagar vi har behöver alltså verkligen ses över ochutvärderas. Jag undrar om justitieministern ärberedd att bidra till det.Vad jag blev mycket intresserad av varkommittédirektiven om grupptalan vid svenskadomstolar. Jag hoppas att det kan bli en öppning föratt föra talan enligt en modell liknande den somnågra delstater i har, där en kvinna kan föratalan mot en porrtidning som hon anser skadar ochförnedrar kvinnor som grupp och få en civil rättsligprövning av det. Det är, fru justitieminister, dagsför oss kvinnor att informera oss om pornografinoch dess skadeverkningar och att göra något åtden -- männen kommer inte att göra det åt oss.Anf. 15 ():Herr talman! När jämställdhetsfrågorna kommerpå tapeten är det som regel fråga om löneskillnader,orättvisor i pensionssystemet, brist på kvinnor påledande poster i förvaltning, näringsliv och politikeller arbetsfördelningen i hemmet som diskuteras.Det är naturligtvis mycket viktiga frågor, men detär också viktigt att diskutera de attityder som ärgrunden till det ojämställda samhället. Det är härpornografin kommer in, där våldspornografin ochbarnpornografin är de värsta avarterna.Vi har, som justitieministern sade, lagar och vi haren barnkonvention som fördömer de värstaavarterna av pornografi, men det sker övertramp,och det sker . Det kan man konstatera baraman går in i butikerna. Därför måste det ske enskärpning av tillsynen av de lagar som vi faktiskthar och som skulle förhindra att en del av den härpornografin producerades. Det måste svidaordentligt i dem som producerar och säljer de härprodukterna, som ju påverkar attityderna tillkvinnor så negativt.Allra viktigast är det naturligtvis att angripa rotentill det hela, nämligen efterfrågan. De män somefterfrågar pornografi, i synnerhet våldspornografi,måste ha en störd syn på kvinnor. Det styrks av denkoppling mellan våldtäkter, kvinnomisshandel ochpornografi som påvisats i de forskningsrapportersom refererade till.Att få fram orsaken till att män väljer att köpa ochtitta på de här produkterna är naturligtvis enangelägen forskningsuppgift, men sådant tar sintid. är det viktigt att de lagar och konventionersom vi har om videogram, olaga våldsskildring ochbarnpornografi tillämpas. Jag tycker också attvideogram för visning i hemmen borde inbegripas ilagstiftningen, men det sade ju för inte sålänge sedan nej till.Tyvärr visar det sig i resursknapphetens tid att manprioriterar bort övervakningen av den här typen avlagbrott. Därför är det bra att JK fått i uppdrag attutvärdera bestämmelserna av olaga våldsskildringför att se om ytterligare åtgärder behövs. Men jagtycker att det är viktigt att vi också stimulerarallmänheten att anmäla de brott man ser, ja, attöppna ögonen för dem och att leta efter dem. Jagtror faktiskt att man skulle kunna få många kvinnoratt anmäla övertramp på det här området om debara stimulerades att göra det. Jag tror att det ärviktigare just nu än att ändra jämställdhetslagen,även om jag sympatiserar med att jämställdhetslagen måste bidra attitydförändring ute i samhället. Jag tror attattitydförändringar kan ske på andra vägar.Anf. 16 ():Herr talman! Jag tycker att det kan vara på sin platsatt också en man ställer upp i en debatt av det härslaget -- det är ju annars mest kvinnor som brukardebattera de här frågorna.Som här påpekade kanske vi somdebatterar de här frågorna egentligen vet litet förlitet i ämnet. Det är faktiskt jagbläddrade i någon pornografisk tidning, men jagvet i alla fall av andras vittnesbörd och annaninformation att det oftast rör sig om kvalificerat,förnedrande dravel, ofta med sadistiska inslag.Därför anser jag att det är mycket viktigt att såmånga som möjligt -- också män -- står upp ochskarpt tar avstånd från pornografiska tidningar ochvideofilmer.Jag delar uppfattning att det medall sannolikhet finns en koppling mellan våldtäkter,kvinnomisshandel och pornografi. Attpornografiska alster av olika slag dessutom hos endel sexfixerade män skapar en bild av kvinnan somenbart ett sexobjekt för fritt utnyttjande är ställtutom allt tvivel.Själv har jag inte sett någon pornografisk videofilmmer än ett groteskt våldspornografiskt inslag som iupplysningssyfte visades i TV ,och det räckte för mig. Jag mådde faktiskt så illa avdet att jag inte kunde se det till slut.Herr talman! Det är bedrövligt att hänsynslösamänniskor, gripna av , skall kunnaprofitera på denna typ av verksamhet. För min delkan jag inte förstå att det finns människor som kanfå ut något positivt av våldspornografi. De måstehelt enkelt vara sjuka, och då ligger naturligtviskopplingen till våldtäkt och kvinnomisshandelmycket nära.Jag stöder helt tanken på att med alla tillgängligamedel sanera i pornografiträsket. Dess syn påkvinnan och den vulgära framställning, som jupornografiska alster innebär, av något av det finastevi har, nämligen kärleken mellan man och kvinna,måste resolut avvisas och bekämpas.Jag minns från min tidiga ungdom att någonskolkamrat visade någon pornografisk tidning somhan köpt i smyg -- smögs det med denhär typen av tidningar, helt enkelt därför att detansågs omoraliskt att läsa sådana. kan mankonstatera att de bilder som då visades, åtminstonei de alster som min skolkamrat hade inhandlat, varrena barnleken i jämförelse med vad som finnsatt tillgå i vulgaritet och råhet.Man kan då fråga sig varför utvecklingen fortsatt attgå i negativ riktning, det vill säga mer pornografiskaalster, och grövre, råare och vulgärareframställning, som man talar alltmer omoch strävar mot större jämställdhet mellan könen.Personligen tror jag att det etiska vakuum somblivit mer och mer markerat allteftersom det etiskafundament som bygger på de kristnagrundvärderingarna under främst tonats ned som normgivande för barn ochungdomar har haft mycket negativ betydelse i dethär sammanhanget. Det s.k. fria sexuellaumgänget, som förordats somnormalt, har säkert också påverkat mängden avpornografisk produktion och inte minst detvåldsvulgära framställandet, detta för att alstren iett sexuellt frisläppt samhälle skall vara tillräckligtspektakulära för att attrahera sexualfixerademänniskor.Mot den beskrivna bakgrunden borde vi litet och som politiska beslutsfattare fundera överhur vi på nytt skall få tillbaka en etisk grund somger oss ett mer balanserat synsätt beträffande densexuella utlevelsen. Man må ha vilken åsikt somhelst om gammaldags samlevnadsmoral, men alltsom var förr var inte fel.Herr talman! Det är min förhoppning att den nyaregeringen tar itu med det pornografiska dravelsom nu flödar i och som från mångasynpunkter, och då också jämställdhetssynpunkt,är förnedrande och fullständigt oacceptabelt.Anf. 17 Justitieminister ():Herr talman! frågade i sitt inläggom jag var beredd att ändra lagen. Jag vet inte omjag skall tolka propå om att vi skall''ta itu med dravlet'' som ett motsvarande förslag.Jag har svårt att se att vi når längre eller uppnårstörre effekter genom att förändra lagstiftningen.Vi måste göra avvägningar gentemotyttrandefriheten.Däremot menar jag, som också varit inne på, att vi alla somopinionsbildare -- merparten av oss är ocksåföräldrar -- har ett mycket stort ansvar för att visavårt avståndstagande från pornografin för att denvägen påverka attityderna. Det här är i högsta graden attitydfråga, en fråga där vi inte kan uppnåförändringar genom lagstiftning i första hand utangenom våra uttalanden. Jag är en av dem som heltklart tar avstånd från pornografi och vad den stårför.Anf. 18 ():Herr talman! Jag sade i mitt inlägg inte att jag villeatt justitieministern skulle ändra de lagar vi har motvåldspornografi utan att man skulle se över dem,utvärdera dem, och därefter möjligtvis, om detbehövs, föreslå förändringar av dem.Så till frågan om att påverka attityder. När mantittar på de undersökningar som har gjorts om vilkaåldrar de flesta konsumenter av pornografiskaalster befinner sig i finner man att de är män mellan16 och . Man har därför anledning att fråga sig:Varifrån får de sina attityder? Får de dem frånskolan, föräldrarna, samhället, eller får de demfrån pornografin?I det sammanhanget vill jag också ställa frågan: Vadär det som gör att gruppvåldtäkter är vanligtförekommande bland ungdomar enligt skolläkareoch personal på ungdomsmottagningar, som slårlarm om det? Vad är det för fel när ett projekt somnyligen kom med en delrapport visar att av alla17-åriga flickor har varit utsatta för sexövergreppav personer som är äldre än de själva?Det här är alltså en variant av den gamla frågan omvad som kom först -- hönan eller ägget? Det är,menar jag, inte lätt att påverka attityder så längeman inte angriper roter till den negativa påverkansom förekommer.Det jag definitivt ville undvika var att hamna i denstereotypa bilden av pornografin. Antingen ärkvinnan hora eller madonna, eller också är det deoch vi. Antingen är man frigjord eller sexfientlig,eller också saknar man etik osv. Det förhindrar använder ögonen till att se på detta på ett justnu nödvändigt sätt. Det förhindrar att maninformerar sig och även utifrån ser på det som i dagtillåts när det gäller pornografi. Det motverkar iallra högsta grad det vi eftersträvar, nämligenjämlikhet och jämställdhet i samhället.Anf. 19 ():Herr talman! Jag tycker att opinionsbildningen ärviktigare än att diskutera utformningen av lagar.När vi talar om hur vi förändrar attityder, tror jagatt det är oerhört väsentligt att komma in på sex ochsamlevnad. tog upp hur vi visarkärlek mellan människor. Jag tror att sex- ochsamlevnadsundervisningen i skolan måsteprioriteras betydligt mer än vad som har varit falletunder . , isamband med att vi fick den nya abortlagen,gjordes mycket intensiva satsningar. Det syntesockså i abortsiffror. Jag tror att de ungdomarna ficken helt annan respekt för vad kärlek och hänsyn tillvarandra betyder än vad många av dagensungdomar får. Detta tror jag är en viktigare insatsän mycket annat.Jag håller inte med om att allt var sågott och väl . Jag har nog en annan syn på hurman visar kärlek till varandra i olikaparförhållanden. Men det är viktigt att lyfta framjust den dimension som gör; kärlekmellan människor och hänsyn till varandra samtförändringen av synen på kvinnan, från att hon ärett sexobjekt till att hon är en jämställd partner i ettkärleksförhållande.Anf. 20 (nyd):Herr talman! Jag håller fullständigt med BarbroWesterholm om att attitydförändringarna är detsom är viktigast. Däremot tycker jag också attlagarna är viktiga. Det är inget fel på de lagar somfinns. Felet är att de inte tillämpas på ett sådant sättsom skulle vara möjligt. Jag tycker att det skullevara ganska enkelt att ingripa mot dem som säljersådan litteratur som är stridig mot svensk lag.Anf. 21 ():Herr talman! Jag sade inte att allt var väl förut,, utan att allt inte var fel. Det ären väsentlig skillnad.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1991/92:31 om s.k.frigång vid kriminalvårdsanstalternaAnf. 22 Justitieminister ():Herr talman!Göthe har -- mot bakgrundav ett i massmedia refererat fall -- frågat mig om jaghar för avsikt att se över bestämmelserna ochrutinerna för frigång vid våra fängelser.Jag vill först säga att jag inte tänker kommentera defall som refererar till i sininterpellation. Efter det att in sin interpellation har det kommit framytterligare liknande uppgifter som för mig framstårsom anmärkningsvärda. Regeringen beslutadedärför att ge justitiekanslern iuppdrag att utreda omständigheterna i dessa fall.Vi kommer alltså att senare få veta om det begåttsnågra fel i samband med de nu aktuellafrigångsfallen.Frigången regleras i 11 § lagen om kriminalvård ianstalt. Enligt den bestämmelsen kan en intagen ikriminalvårdsanstalt, för att underlättaanpassningen i samhället, arbeta ellerstudera utanför fängelset. Frigången skall ihuvudsak ske från lokalanstalt, men om särskildaskäl föreligger kan frigång ske även från enriksanstalt. Det är ca 1 200 fångar som årligenpåbörjar frigång.Frågan om tillämpningen av frigången för olikakategorier av intagna i kriminalvårdsanstalt harvarit uppe till diskussion tidigare. År 1984avlämnade en arbetsgrupp inomjustitiedepartementet promemorian (DsJu 1985:1)''Lyxfångar -- finns dom?''. Efterremissbehandlingen av promemorian ändrades 11 §i tillämpningsförordningen till lagen omkriminalvård i anstalt som bl.a. gäller frigång. Därframgår nu att vidbeslut om frigång särskilt skall beakta om denintagne behöver inskolning i arbetslivet eller omfrigången annars väsentligen underlättar hansförsörjningsmöjligheter efter frigivningen.Kriminalvårdsstyrelsen har gjortuppföljningar av tillämpningen avfrigångsbestämmelserna, senast i en rapport år1988 från forskningsochutvecklingsgrupp. Styrelsen har med anledning avde fall som refererar till nu beslutatatt se över tillämpningen av bestämmelserna omfrigång och då särskiltanalysera vilka effekter den decentraliseradebeslutsordningen har fått när det gällertillämpningen av frigången. Skulle det visa sig attde insatser som styrelsen har gjort för att främja enstabil utveckling av frigångsinstitutet inte ärtillräckliga, kommer styrelsen att överväga attinföra mera preciserade föreskrifter inom detaktuella området, alternativt föreslå en lagändring.Regeringen har, som jag nämnde inledningsvis, gettjustitiekanslern i uppdrag att utredaomständigheterna kring de uppmärksammadefrigångsfallen. Jag vill emellertid här passa påtilfället att tala om att jag anser att det finnsanledning att se över frigångsinstitutet i ett störresammanhang. Jag planerar att föreslå regeringenatt en parlamentarisk kommitté tillkallas för attutvärdera kriminalvårdsreform. Då är detnaturligt att se över om det finns behov av ändraderegler för bl.a. frigång.Anf. 23 ():Herr talman! Jag tackar justitieminister för svaret. Jag är mycket nöjd med svaretoch med redogörelsen. Justitieministern har snabbtoch resolut vidtagit åtgärder.Vi kunde höra här och att tre åtgärder är pågång. Sedan jag interpellerade har regeringen fördet första vänt sig till justitiekanslern och givithonom i uppdrag att utreda omständigheterna i detspeciella fall som jag har tagit upp i mininterpellation.För det andra görs nu inom kriminalvårdsverket enöversyn av tillämpningen av bestämmelserna omfrigången.För det tredje planerar justitieministern att tillsättaen parlamentarisk utredning och att utvärdera 1973års kriminalvårdsreform. Bl.a. kommer reglernaför frigång att uppmärksammas, berättarjustitieministern. Det är bra. Det är mycket bra.Det märks att vi har fått en ny regim ijustitiedepartementet. avsocialdemokratiskt styre behövermycket göras på bl.a. kriminalvårdens område.Frigången är en av de företeelser som måsteuppmärksammas. Allmänhetens förtroende för lagoch ordning måste återvinnas.Det har rått en slapphet på sina håll inomkriminalvården, men inte överallt. På mångaanstalter är det utomordentligt god ordning. Jagskulle vilja passa på att framhållaÖsteråkersanstalten, med de mycket bestämdaregler som förekommer där, vilka uppenbarligenhar lett till att det ytterst sällan förekommeravvikelser, alltså rymningar.Det exempel som jag har tagit upp handlar om entungt belastad ekonomisk brottsling.Uppenbarligen förekommer det ocksånarkotikabrott i hans tidigare verksamhet.Han dömdes alltså till fängelse. Om jag nuhar fått rätt uppgifter, är det redan under första åretav det fyraåriga fängelsestraffet som han har fåttfrigång. har han kunnatfortsätta sin brottslighet, som hanåtminstone formellt skall ha suttit intagen påSvartsjöanstalten. Han har kunnat gåut till sin mycket eleganta och dyrbara Mercedessom står utanför fängelseporten och åka in tillStockholm. Där har han ägnat sig åt brottsligverksamhet.Hur har man på anstalten kunnat åse detta? Manhar, säger man, enligt reglerna och rutinerna ringttill den restaurang där brottslingen har arbetat --eller åtminstone har det ansetts att han har sittarbete där -- och kontrollerat att han finns där, osv.Men si, där fanns han inte.Får jag då framföra som en speciell anmärkning attdet är anmärkningsvärt att en person som enligtsamfällda tidningsuppgifter och uppgifter som jaghar inhämtat hos polisen betraktas som något av enmaffiakung -- han har verkat inom bl.a.restaurangbranschen -- placeras under frigångeninom samma bransch.Jag skulle vilja rekommendera läsning avAftonbladet , där det beskrivsåtskilligt mer än vad justitieministern kan redogöraför här efter hon enligt praxis inte kan ta upp ettenskilt fall. Jag rekommenderar också läsning avExpressen under rubriken''Maffiakungen greps -- i sin cell''.