prot · GE09124 · 1991-06-03 00:00:00 — Men man kan möjligenändå då och då använda den vägen för att driva påutvecklingen. Vi har därför bl.a. föreslagit en avgiftpå krom och arsenik i träskyddsmedel för att uppnåen snabbare avveckling av dessa produkter.När det gäller den stora och viktiga frågan omavfallshanteringen i kommunerna är det givetvis ettsteg framåt att kommunterna nu tvingas upprättaavfallsplaner. Men om man ser på dessaavfallsplaner, får man intrycket av att kommunernahar ganska olika ambitioner när det gälleravfallshantering. Möjligen kan man med hjälp avdessa planer få ett bättre grepp om huravfallsflödena ser ut, hur stora de är och vilketinnehåll de har, men det kan också uppståsvårigheter att sammantaget får en bra situation.Grundprincipen är att källsortering skall införas1994. Men frågan är vilken källsortering. Vilkafraktioner skall sorteras, och hur skall dessafraktioner definieras för att det skall vara en riktigkällsortering? Det räcker inte med att plocka ut glasoch tidningspapper och kalla resten avfallet försorterat. Sannolikt bör vi komma upp i minst 5--6fraktioner för att få en källsortering värd namnetoch få sortering hanterbar för hushållen.I det län jag kommer ifrån i har vi undernågra år sorterat ut glas och papper. Det har visatsig att den berömda marknadsekonomin egentligeninte klarar av att ta hand om dessa produkter. Manhar tyvärr i flera kommuner fått avvecklapappersinsamlingen under en period.Returpappret hade samlats på hög,och har man återgått till att brännatidningspappret.De pappersbruk som har byggt upp kapacitet för attta emot tidningspapperet har alltså fått så mycketpapper att de inte anser sig kunna betala densumma som egentlingen skulle behöva betalas föratt man skall kunna transportera papperet ner tillsödra . Samma sak gäller insamlingen avglas. Det finns inte någon som helst ekonomi i attfrakta ner glaset till glasbruken i södra leder detta till att människor kännermaktlöshet och tycker att miljökampen ochmiljöpolitiken tar ett steg bakåt. De ser inte någramöjligheter till att få någon ordning på denelemäntära sortering som det här ju trots allt ärfråga om. Det skulle vara intressant att höra vadnågon företrädare för regeringspartiet har förmedicin mot denna svaghet i marknadsekonomin.Vi borde i också kunna gå före EG när detgäller avfallshanteringen. Såvitt jag förstår harTyskland redan gjort detta. Tillverkare ochdistributörer i skall bli skyldiga att ta emotförpackningar som människor vill returnera. Dettaär ett utmärkt sätt att försöka minska mängdensopor. Vi hoppas att den förpackningsutredningsom är tillsatt skall kommamed förslag i denna riktning så att också vi i Sverigekan minska mängden förpackningar i soporna.Herr talman! Slutligen några ord omindustriutsläppen. Jag tror det är sant att vi iSverige har nått längre än i mångra andra länder.Men fortfarande tar miljön skada av en del utsläppsom trots allt sker till luft, mark och vatten. Ettexempel är utsläppen från klorblekning imassaindustrin. Ett annat exempel är denhantering av kol och koks som sker inomstårindustrin. Genom att släcka koks medsaltvatten kan koksen bli sådan att det leder till attdioxiner bildas vid råjärnframställning. Detta kanmöjligen vara en källa till de dioxinutsläpp somman trots allt funnit men inte riktigt vet var dekommer ifrån.Kvicksilverutsläppen från kloralkaliindustrin är ettannat exempel. Jag anser också att de mycket storamängder koldioxid som produceras vidmetallframställning sannolikt kommer att bliomöjliga att acceptera när vi skriverunder de kommande klimatkonventionerna och närde avgifter som diskuteras internationellt förkoldioxidutsläppen kommer att införas. Skulle deavgifter som diskuteras införas kommer ett företagsom att få en kostnad på uppemot en miljardkronor, och det klarar man inte med vinsterna i detföretaget.Vi i har för vår del vid flera tillfällenframfört att den högsvavliga oljan borde utredas.Vi har i problem att bli av med den. Denskulle kunna förgasas och renas och användas somenergikälla. Denna högsvavliga olja exporteras skamligt nog till länder som och ,som vi kritiserar dessa länder för derashöga svavelutsläpp. Det skulle också på dennapunkt vara intressant att få ett svar frånregeringspartiets företrädare om vad man tyckerom den svenska exporten av högsvavlig olja tillEngland och . Denna olja är en typ avrestprodukt i våra raffinaderier.Det finns de som säger att en miljard kronorsatsade i öst är mer väl använd än om den satsas iSverige. Det är sannolikt riktigt. Men vi måsteförsöka klara av båda delarna. Vi får heller inteagera så att viktig inhemsk industri slås ut genomatt miljökraven eftersätts i vårt land. Enmiljömässigt ren produktion blir också ettkonkurrensmedel i framtiden.Än så länge går det ganska trögt i beslutsprocesseni vissa länder i öst. Problemen med valuta och vemsom har det politiska ansvaret är tyvärr i blandhinder för framgångar i samarbetet. Det är därförrimligt att driva kraven på industrin vidare också ivårt land.Herr talman! Jag vill härmed yrka bifall tillreservation 102.Anf. 56 ():Herr talman! Detta betänkande om miljön ärmycket stort, och det rör sig om mycketkomplicerade frågor. Det är också frågor som påolika sätt är politiskt svåra. När degröna kom in i efter valet var det ettuttryck för att det svenska folket krävde enradikalare och mer långtgående politik framför alltpå miljöområdet. Det var inte bara miljöpartietsom gick framåt i det valet, utan även ochvänsterpartiet, vilka också är mer radikala än deflesta partier i denna riksdag.Man skulle då naturligtvis kunna förvänta sig att detnu skulle komma ett mycket bra förslag.Vi har ju i under de senaste två årenskjutit på alla miljöfrågor. Det har skett ensummarisk behandling och mycket litet har gjortsjust i väntan på den stora miljöpropositionen våren1991. Då skulle man gå igenom det hela ordentligt,men det blev inte ordentligt.Jag är djupt besviken över hur harbehandlat miljöfrågorna. Det har inte saknatsmöjligheter att planera och prioritera på ett annatsätt om det verkligen funnit en vilja till det. Om vimiljöpartister skall vara ärliga mot oss själva, äråterremiss det enda vettiga för att få en seriösbehandling. Vi kan inte frivilligt acceptera att manän en gång lägger allt åt sidan. Därmed haregentligen en rad ärenden inte behandlats seriösten enda gång . Detta varmycket svårt att se innan hela behandlingen ijordbruksutskottet var färdig och dimmorna så attsäga skingrades så att vi kunde se vad det egentligenblev av det hela. Det vi såg var en förskräcklig syn.Vad är det nu som skiljer från de andrapartierna inom miljöpolitiken? Det är bl.a.mängden av ärenden, vilket redan har berörts avandra debattörer. Vi har avgett en stor mängdreservationer och väckt en stor mängd motioner. Vianser att detta är ett prioriterat område där manmåste jobba mycket hårt för att få fram bra saker,och man måste ge sig på alla områden, inte baravissa.Vi anser också att man måste fastställa striktagränser för en rad miljövidriga företeelser. När detgäller kemiska ämnen gäller det tungmetaller,klorerade lösningsämnen, PCB, CFC osv. Detgäller att avveckla användningen av denna typ avämnen så snabbt som möjligt och totalförbjudadem. De hör inte hemma i biosfären över huvudtaget. Vår utgångspunkt är att detta skall göras såfort som möjligt. Det är därför som våra krav blirmer långtgående än de andra partiernas.Vi vill också systematiskt förändra skattesystemetså att det i sig verkar i miljöanpassningens tjänst.Miljöavgifter är en liten del av detta, och s.k.bubblor kan vara en annan del om man kan utformadem på ett bra sätt, vilket inte alltid har varit falletbl.a. i där man försökt sig på detta.Detta innebär naturligtvis inte att man ensidigtskall höja skatter, utan andra skatter skall sänkas istället om dessa saker införs. Frågan ommiljöavgiften dyker upp på olika ställen i deärenden som behandlas . i ett särskilt betänkande som kommer attdebatteras senare, och med tanke på detta kommerjag inte att tala så mycket om den frågan. Det bliren särskild debatt om miljöavgifter senare.Miljöpartiet vill prioritera miljörelateradeinvesteringar, så att hela samhällsbyggetmiljöanpassas. Det gäller kanske framför allt påtrafik- och energisidan, där det måste investerasmycket stora summor. Det handlar då om renabudgetprioriteringar. Även den frågan behandlasvid ett senare tillfälle, varför jag nu inte närmaregår in på den saken.Däremot går vi mer in på frågan ominvesteringar i naturvården. Det gäller köp av desista naturskogarna och urskogarna i landet, så attdessa räddas innan det är . Här finns detingen väntetid -- inget utrymme för väntan. Dentypen av investeringar är viktiga. Vi kan notera attmiljöpartiet här går betydligt längre än något annatparti, och det är naturligtvis ett uttryck för vårambitionsnivå.Vi har också ställt upp konkreta mål och framlagtkrav på åtgärdsplaner när det gäller en lång radmiljöproblem. Vi anser inte att det räcker medvackra ord och att man säger saker som i och för sigär bra och som alla säkerligen kan skriva under på,åtminstone när vi är på gott humör. Man måstekonkretisera det hela och tala om hur mycket, när,vem som har ansvaret osv. Det är vad vi har försöktgöra, och då blir naturligtvis ärendevolymen stor.Vi ställer också krav på överstatliga beslut påmiljöområdet. Vi vet -- och jag hoppas att alla i denhär kammaren gör det vid det här laget -- attmiljöproblemen är internationella till singrundläggande karaktär. Naturen struntar i våranationsgränser, och då måste vi också hanteraproblemen internationellt. Svagheten i detinternationella arbetet är ju alltid att konventioneroch liknande inte är tvingande beslut. Därför måstevi tillskapa den typen av beslut även internationellt.Vi noterar att vi är ensamma om att driva den linjeni , och det beklagar vi.Vi menar också att det inte räcker med att planeraoch fundera kring de här frågorna, utan det gällerockså att komma i gång, och det snabbt -- för detär då man lär sig hur man kan jobba. Det har gåttalldeles för långsamt med många saker. Vi anser attförsiktigheten på många områden är överdriven.Herr talman! Jag skall nu litet mer detaljerat gå inpå en del områden, som jag har fått mitt partisuppdrag att behandla i debatten. Det gäller då iförsta hand frågan om kemiska produkter ochvaror, dels det vi köper i affären, dels sådant somsläpps ut från fabrikerna. Det är en stor utmaningatt komma åt alla kemiska ämnen som sprids, oftadiffust, i en lång rad varor och produkter. Ett förstasteg borde egentligen vara att ha en hårdlagstiftning på märkning, så att vi över huvud tagetkan veta vad en vara eller produkt innehåller. Denmärkningen bör dels gälla vad varan ellerprodukten rent kemiskt består av, dels innehållauppgifter om hur produkten har tillverkats, hur denskall tas om hand och vilka andra alternativ somfinns tillgängliga för vissa användningsområden.Det sistnämnda är helt enkeltsubstitutionsprincipen, som finns i lagen omkemiska produkter efter ett miljöpartiinitiativ ochsom egentligen borde gälla även märkningssidan.Miljömärkningen borde sedan byggas ut medkonsekvensanalyser, så att man vet vilkakonsekvenser olika varor och produkter får närman använder dem.När det gäller substitutionsprincipen anser vi ocksåatt kemikalieinspektionen måste redovisade kemikalier som är utbytbara, så attsubstitutionsprincipen verkligen kan fungera. I ingen sådan redovisning, och det är egentligenmycket oklart vad man kan och inte kan göra.Därför, herr talman, yrkar jag bifall till motion1990/91:Jo710, yrkande 9, som handlar just omdetta.Vi anser också att det förekommer alldeles förmycket giftiga tungmetaller i varor och produkter,som mycket väl skulle kunna förbjudas enligtsubstitutionsprincipen. I de fall man nu inte kaninföra förbud bör man gå in med panter ochåterlämningspremier för att snabbt få nedanvändningen och stimulera teknikutvecklingen.De värsta tungmetallerna, kvicksilver ochkadmium, anser vi bör totalförbjudas till år 2000.Vi anser också att kadmiumförbudet, som redanfinns men som är bemängt med dispenser ochundantag skall få verka fullt ut, dvs. att dispensernaoch undantagen skall avvecklas senast den 1 juli1992. Därför yrkar jag bifall till motion1990/91:Jo119, yrkande 32, 33, 34, 35 och 36.Vad beträffar lagen om kemiska produkter sägs ipropositionen att den omvända bevisbördan skalltillämpas. Men så står det faktiskt inte i lagtexten,och vi anser att så måste bli fallet om lagenverkligen skall kunna fungera. Annars är riskenstor för att den bara blir en papperstiger.Vi anser också att förhandsgranskning av olikakemiska produkter och varor skall föreskrivas ilagen om kemiska produkter. Vi får hela tidenuppleva hur det tillförs nya kemiska varor ochprodukter i vårt samhälle, vilka det egentligen intefinns någon kontroll på. Det finns inget krav påförhandsgranskning som verkligen fungerar.Vi anser också att lagen om kemiska produkterskall tillämpas vid koncessionsprövningar enligtmiljöskyddslagen. Men vi anser att även lagen omkemiska produkter bör utnyttjas i detta syfte. Dethänger samman med att det behövs en bättretäckning.Vi anser att lagen om kemiska produkter skall gällaäven varor och att detta skall skrivas in i lagen. Dengamla lagen om kemiska produkter innehöll ensådan bestämmelse, men den togs bort. Vi harmotionerat i denna fråga tidigare och faktiskt fåttbifall till vårt förslag, men sedan blev detta ändratigen. Så kan det gå, och därför kommer vi tillbakai denna fråga.Vi anser också att kommunerna skall åläggas attupprätta åtgärdsplaner för att få bort demiljöfarliga produkterna och varorna. Därför, herrtalman, yrkar jag bifall till motion 1990/91:Jo710,yrkandena 1, 4 och 14.Vi anser vidare att kemikalieinspektionens uppdragmåste skärpas och konkretiseras. Det måste bl.a.införas tidsgränser för att vi skall bli av med defarligaste varorna och produkterna som innehållerkemiska ämnen. 13-listan, som är ''värstinglistan'',innehåller en rad ämnen som egentligen bordeförbjudas så fort som det bara går. Vi anser att deti väldigt hög grad går att förbjuda dessa ämnentämligen omgående. Allra senast till den 1 januari1995 borde alla organiska ämnen som finns med på13-listan totalförbjudas i . Förbudet motdessa kemikalier i konsumentprodukter bordeförbjudas i stort sett omgående; de har inte där attgöra.Kemikalieinspektionen har fått ett bemyndigandeatt förbjuda en del varor och produkter enligt § 12LKP enligt regeringens förslag, som väl riksdagenkommer att bifalla. Det är vi glada över, för det ärprecis vad vi har krävt . Men det ärdå viktigt att det bemyndigandet gäller fullt ut, såatt det inte blir alltför många begränsningar. Vi harnoterat att det enligt propositionen skrivs in en delbegränsningar. Risken är att det hela blir tandlöstom man stirrar sig blind på dessa begränsningar.Avsikten med begränsningarna är att lagen inteskall få störa frihandeln. Om lagen inte får gällaimporten, blir den förstås ganska verkningslös.Vi anser också att kommunerna måste få störrebefogenheter att förbjuda miljöfarliga varor ochprodukter. Därför, herr talman, yrkar jag bifall tillmotionen 1990/91:Jo119, yrkande 25 och Jo710,yrkande 11.Vi anser också att kemikalieinspektionen skalloffentliggöra hur mycket som importeras ochexporteras och hur mycket som används i landet avmiljöfarliga kemikalier, varor och produkter, i denmån det finns sådan statistik. Det är viktigt attsådant blir offentligt, så att det kan diskuteras påett öppet sätt. På det sättet kan vi också komma åtproblemen effektivare.Vi anser också att de ansvariga myndigheterna --dels kemikalieinspektionen, dels livsmedelsverketoch andra -- skall göra regelbundna revisioner isyfte att skärpa bestämmelserna så långt det ärmöjligt.Andra debattörer har påpekat att amalgam är enkvicksilverförening. Amalgamet är ettmiljöproblem. Amalgamet hamnar inaturen och kommer att sprida där. Visserligen äramalgamet mycket stabilt i den kemiska form ivilket det används i tänderna, men vi vet att en delmänniskor får betydande besvär av amalgamet.Redan av det skälet bör man få bort amalgamet såsnabbt som möjligt. Vi anser att det bör kunnatotalförbjudas . Vi anser ocksåatt det är viktigt att se till att man får en effektivrening på krematorier och liknande för attförhindra spridning av kvicksilver i miljön.Vi föreslår vidare att man på arsenik och krom, somär andra farliga tungmetaller, skall lägga på enmiljöavgift på träskyddsmedel på det sätt sommiljöavgiftsutredningen föreslår. Vi är faktiskt rättförvånade över att regeringen inte kom med detförslaget, eftersom det var ett ganska välanpassatförslag. Utredningen lade fram bara ett antalvälutredda förslag för att få dessa som en test iverkligheten innan man breddade det hela. Tankenär ju att man mer systematiskt skall kunna arbetamed miljöavgifter. Men detta förslag harregeringen lagt åt sidan för att i stället användaadministrativa styrmedel, utan att det egentligenfinns någon uppenbar fördel med det. Därmedmissar man en bra chans att pröva det härstyrmedlet och att utveckla det på ett konstruktivtsätt.När det gäller de klororganiska lösningsmedlenföreslog miljöavgiftutredningen även där en avgift.Den avgiften är också principiellt riktig, eftersomdet här handlar om en vara. Utredningen valde uttre lösningsmedel som är speciellt farliga och somdessutom har en begränsad spridning. Även detförslaget har regeringen underlåtit att ta upp.Därmed fördröjer man hela processen att utveckladenna typ av ekonomiska styrmedel ett antal år.Denna tanke förblir därför oprövad. anser vi i och för sig att dessaklororganiska lösningsmedel är så giftiga att de börförbjudas ganska snabbt. Vi har föreslagit att deskall vara förbjudna senast, och då bliravgiftens funktion dels att påskynda avvecklingen,dels att dra in pengar till en fond, vilka pengar dåkan användas för att stimulera utvecklingen avmiljöanpassade varor och produkter. Därför, herrtalman, yrkar jag bifall till motion 1990/91:Jo119,yrkandena 26--28 samt motion 1990/91:Sk625,yrkande 19.CFC -- dessa freonor -- är egentligen någonting heltonödigt och borde kunna förbjudas mycket snabbt.Detta har i någon mån också observerats avregeringen och de andra partierna här i riksdagen.Vi är internationellt sett ganska snabba på dettaområde. Men vi anser att man borde kunna gå ännumycket snabbare fram. Dessutom anser vi att dessaämnen borde kunna samlas in mycket mereffektivt. Risken för ozonskiktet ochväxthuseffekten är ett så pass stort problem att detfinns alla skäl i världen att gå fram så snabbt detöver huvud taget är möjligt.Vi anser även att PCB skall förbjudas totalt sedanfrån . Vi bör också få i gång en aktivinsamling av alla varor som innehåller PCB. I dentakt man får fram uppgifter om PCB-förorenadeföremål bör man utveckla metoder att samla indessa på ett effektivt sätt. PCB är ju ett mycketallvarligt miljögift. Hur PCB verkar i naturentänker jag nu inte tala om, eftersom jag förutsätteratt ni känner till det.Även klortetraklorid och trikloretan anser vi börförbjudas , senast den 1 januari1992. Vi har svårt att se varför dessa två mycketgifta lösningsämnen skall få användas när det finnsså många andra alternativ. Därför yrkar jag bifalltill motion 1990/91:Jo119, yrkandena 19 och 20.Herr talman! I andra änden på det hela har vi dettamed avfall och därmed återvinning. Vi anser att vibör få en lagstiftning här i landet om juståtervinning, vars syfte och inriktning skall vara attvi skall kunna se till att så mycket som möjligt attdet som blir avfall aldrig blir avfall utan att deti första hand återanvänds och i andra handåteranvänds, i den mån det alls behöverförekomma. Vi har därför i lagt fram ettkomplett förslag till en återvinningslag. Vi tyckeratt denna fråga behandlats mycket styvmoderligt isamband med riksdagsbehandlingen. Vi lade framförslaget , men den förkortadebehandlingen gjorde att det inte blev någonting då.Vi har lagt fram det igen, och det har blivit enförkortad behandling av åtminstone detta. Det kanvi notera. Bakom detta lagförslag ligger naturligtvisflera års arbete av oss för att få fram ett heltäckandeoch sammanhållet lagförslag.Vi anser att avfallet borde kunna reduceras medåtminstone och med åtminstone 80 %när det gäller miljöfarligt avfall. Det är också idénmed denna lag. Vi anser också att en miljöavgiftskall kunna läggas på osorterat hushållsavfall. Denbör kunna utsträckas till att gälla fler typer av avfalli takt med att man höjer standarden beträffandevad som kan anses vara osorterat resp. sorterat.Detta är delvis också ett förslag frånmiljöavgiftsutredningen. Vi skiljer oss dock frånmiljöavgiftsutredningen; på så sätt att vi vill ha enbetydligt högre avgift, . per ton motutredningens . per ton.Detta är också något som vi väntat oss ipropositionen, men det kom aldrig. Det ärnaturligtvis en besvikelse att man underlåter det.Det visar väl att man från regeringens sida inte ärberedd att satsa på ekonomiska styrmedel annat äni mycket begränsad utsträckning.Vi anser också att källsortering måste bliobligatorisk från . Därför yrkarjag bifall till motion 1990/91:Jo119 yrkande 8 och1990/91:Sk625 yrkande 20 och 21.Ett annat sätt att förhindra att avfall blir avfall äratt utveckla system med panter. Vi har föreslagitpant på bildäck, katalysatorer, smörjoljor, osv.Utskottet har avstyrkt allt detta. Det är litet svårtatt förstå varför inte ens , som faktisktbrukar tala mycket om sådant här, velat stödja ossi denna fråga. I andra sammanhang framhålls dettasom ganska okontroversiellt, men när det gäller fårvi ändå inte igenom det här i riksdagen.Vi har ett förslag om att inrätta en avfallsfond.Anf. 57 TREDJE VICE TALMANNEN:Meningsyttringar från läktaren är absolut intetillåtna.Anf. 58 ():Herr talman! Avfallsfondens idé är att se till attåtervinningsmarknaden förbättras. Det är inte stormening att sortera och återvinna avfall om ingen villha det och det inte finns teknik för att göra någotvettigt av det i nästa steg. Här krävs det insatser.Flera utredningar pekar på just detta problem. Jagtror att en av de största besvikelserna på många hålli landet är just detta, på att det inte fanns någotförslag om avfallsfond i regeringens propositioneller i det betänkande som vi strax skall ta ställningtill.Herr talman! Jag yrkar därför bifall till motion1990/91:Jo728 yrkande 5, som kräver enavfallsfond.Beträffande avfall och återvinning finns det mångaandra frågor som man skulle kunna beröra. Detmesta täcks dock av det lagförslag jag förutnämnde. Jag skall inte gå in på alla detaljer. I ställettänker jag gå in på detta med industrin och andrapunktutsläpp. Detta är ett mer traditionelltområde, där man får säga att det hänt ganskamycket. Miljöskyddslagen är i hög grad riktad motjust punktutsläppen. Men vi menar att det ändåfinns en hel del kvar att göra. Beträffandetungmetaller bör man, tycker jag, omprövautsläppen betydligt mer systematiskt. Man börförsöka pressa ned dem så att de praktiskt tagetupphör till mitten av 90-talet och senast år 2000.Vi anser att alla företag som omfattas avmiljöskyddslagen och inte har något tillstånd ellerinte ens sökt något måste göra det ochsenast 1994. Det är egentligen rätt konstigt att viinte fått med utskottet på detta. Jag yrkar därför,herr talman, bifall till motion 1990/91:Jo89, somkräver just detta.Vi anser också att avloppssystemen bör förbättras ilandet. De behöver åtskiljas. Man bör inte blandaihop avlopp från hushåll, industri och dagvatten.De bör skiljas åt, och man skall rena var och en avdem i den mån det behövs. På det sättet kan man ireningsverken av hushållsavfallet få fram ett slamsom inte är förorenat med en massa kemikalier. Detär också en förutsättning för att man i framtidenskall kunna återanvända detta slam somgödningsmedel. Jag yrkar därför, herr talman,bifall till motion 19990/91:Jo118 yrkande 14.Vidare menar vi att utsläppen av klororganiskaämnen måste minskas snabbare. Det gäller alltsåutsläpp alltså från blekerierna hosmassaindustrierna. Vi vet att en stor del av deklorerade organiska ämnena som kommer ut frånblekerierna egentligen är okända.