prot · GE09130 · 1991-06-12 00:00:00 — Det är just för attdet är en så stor fråga, kanske en av de största somriksdagen har haft att gå till beslut om, som det ärså många talare anmälda och så många som anseratt de vill vara med och påverka, innan det är försent.Den väldigt starka opinion som finns i landet haregentligen ingen av broförespråkarna tagit upp här.Om det nu vore en miljöopinion där alla som harbrytt sig och haft invändningar mot bron vore s.k.aktivister kunde jag förstå att ni tycker att ni kannonchalera dem, för så har er attityd varit i varjefall som jag har suttit i riksdagen.Men handlar det också om forskare som harframträtt inför trafikutskottet, haft ett stort antalartiklar i tidningarna, osv. Även om alla vet attmoderata samlingspartiet alltid har förespråkat enbro och har gjort det utan att det har märkts särskiltmånga dissidenter i det egna partiet, kan det ju intevara så, menar jag, att ni inte alls bryr er om hur detkommer att gå med miljön.Jag skulle vilja att ändå säger någotlitet om de forskarvarningar som vi har läst om itidningen , kanske särskilt den varning somkommer från den marinbiologiska experten , som säger att det inte går att lämnagarantier för att inte hela skullestöras av de ingrepp som man kommer att göra.Alla ni som pratar så varmt för bron och som ärså segervissa, därför att ni troligen kommer att fåen majoritet här i kammaren, vad säger ni dendagen då alla farhågorna visat sig riktiga? har t.ex. sagt att han varnar för att enspeta i , dvs. betongfundament och andraingrepp som skall göras framstår från hansexpertsynpunkt som väldigt farliga.Vad gör ni , när kanske de verkligaeffekterna visar sig? sitter väl intehär i då, kantänka, men han kanske ändåkan ställas till svars. I varje fall kan hans parti göradet. Vad gör ni den dagen? Vad skall ni då säga tillde forskare som har varnat så enträget och till denenormt starka opinion som finns i mot ettbrobygge och som också har miljökunskap?Anf. 27 () replik:Fru talman! Frågan om och inställningen tilletablerandet av fasta förbindelser i harverkligen varit föremål för mångårig ochomsorgsfull beredning inom vårt parti. Visst har vihaft dem som haft en annan uppfattning än vårriksdagsgrupps majoritet eller den som helariksdagsgruppen har . Men det är sammaproblem vi ständigt stöter på vid stora tekniska ochandra avgöranden, att det finns två sidor.I nästan alla frågor har forskningen varit delad i sinuppfattning om för- och nackdelar, och så är detockså . Men ingen av dem som ViolaClaesson nu nämnde har påstått att det blir enkatastrof. De har bara varnat för att det kan bli det.Det finns också de som säger att dessa varningar äroberättigade och ogrundade.Jag måste verkligen säga att jag både för egen deloch för moderata samlingspartiets räkning mycketkraftigt värjer mig mot misstanken att vi skullelättvindigt ta ett beslut som skulle kunna medföraen miljökatastrof av den ordning och storlek sombromotståndarna befarar.Anf. 28 Kommunikationsminister ():Fru talman! Så diskuterar vi återigen frågan omfasta förbindelser över . Det har blivitåtskilliga debatter . En och annanhar nog frågat sig: Kan parlamentarikerna någonsinsamla sig till ett avgörande beslut? Till skillnad frånvad som har varit fallet vid de flesta av de andratillfällena, står vi faktiskt i begrepp att ocksåfatta beslut i frågan -- äntligen. Det är en seger fördet demokratiska parlamentariska systemet. Det ärviktigt att vi som parlamentariker kan visa att vi kanfatta beslut också i svåra frågor.Fasta förbindelser över har sysselsattsvenskt och danskt utredningsväsende i olikaomgångar ända . Redan långtdessförinnan hade dock den egentligen fögaoriginella tanken uppstått att sundet mellan Sverigeoch borde kunna överbyggas. Ett mycketstort antal olika förbindelsealternativ har studerats,förkastats, utretts på nytt och åter hamnat ibyrålådan. Ständigt har nya krav påkompletterande undersökningar rests,uppdateringar efterlysts och faktamaterialunderkänts.Någon har skämtsamt sagt, att om man lade alla deutredningar, rapporter och promemorior som harutarbetats angående en fast förbindelse överÖresund, i Sundet, skulle man kunna gå torrskoddöver. är väl det en viss överdrift, men detmarkerar att mycket har producerats i ämnet.I dag kan skapa fullständig klarhet omden svenska inställningen i denna fråga. visa omvärlden beslutskraft, framåtandaoch mod. kan göra upp medräddhåga, ängslan och isolationism.Fasta förbindelser över har trehuvudsyften.Två av största städer -- ochKöpenhamn -- kan knytas samman till ettkraftcentrum för handel, utbildning och kultur.Goda förbindelser främjar strävandena att skapaen gemensam arbets- och bostadsmarknad. Ensådan utveckling kommer att skänka medborgarnai de båda städerna ett rikt utbud av service, kulturoch utbildning. Ett intensivt och utökat samarbeteom stadsplanering, miljöfrågor och samhälleligaservicefunktioner ger på det sättet möjligheter attvidareutveckla det bästa i de båda städerna till enskapande enhet.Två likartade regioner -- och -- meden lång gemensam historia ges ökadeförutsättningar till samverkan. Näringslivet får nyautvecklingsmöjligheter, och samarbetet mellanuniversitet och andra institutioner kommer attkunna skapa ett unikt klimat för kreativitet ochskaparglädje. Den ömsesidiga förståelsen för skildakulturmönster och olika levnadsvillkor kommer attöka.Låt mig här säga att en bra regionalpolitik tar tillvara varje regions egna förutsättningar på bästasätt. Det är ingen bra regionalpolitik att försökahindra utveckling i vissa regioner. Det skapar inte isig framgång och utveckling för andra regioner.Bron blir brygga till kontinenten.En fast förbindelse över blir i rent fysisktbemärkelse vår främsta anknytning till ett alltmerintegrerat . När nu nya handelsvägaröppnas till tycks mångaglömma att de västra delarna av Europafortfarande är och kommer att förbli huvudmåletför våra transporter till den europeiskakontinenten. Där finns stora befolkningscentra, ettlivskraftigt näringsliv och de för svenskt näringslivså viktiga exportmarknaderna. Snabba ochkapacitetsstarka förbindelser till dessa delar avEuropa är naturligtvis av stor betydelse för våramöjligheter att delta på lika villkor i deninternationella konkurrensen. Det här harbetydelse för tillväxten i den svenska ekonomin.De som av olika skäl varit motståndare tillÖresundsbron brukar föraktfulla tala omförbindelsen som en ''motorvägsbro''. Sådanainslag har inte heller saknats i debatten här i dag.Ena stunden försöker man skrämma människormed att bron kommer att medföra en ohämmadmassbilism, som kommer att ödelägga stora delarav . I nästa stund menar man attskattebetalarna kommer att få stå för projektet,eftersom trafikavgifterna -- ellertrafikantavgifterna som de kallas i avtalet -- intekommer att räcka. Men att i självaverket är en enorm järnvägssatsning förtiger man,medvetet eller omedvetet. Mer än hälften avinvesteringen i avser järnvägsdelen,men nära tre fjärdedelar av investeringen bedömsbli betald av vägtrafiken. Enbart enjärnvägsförbindelse genom t.ex. en borrad tunnelskulle inte vara möjlig att finansiera. Det är ensanning som måste slås fast än en gång, inte minstmot bakgrund av den förda debatten.Jag har i en tidning noterat att två ingenjörer redanår 1872 ville bygga en tunnelbana mellanHelsingborg och . Enligt uppgifttillstyrkte stadsfullmäktige, men ingen ville betala,och så är det faktiskt alltjämt. Ingen bedömer detmöjligt att klara tunnelalternativet finansiellt utanstora statliga subventioner.Elving har här på ett mycketvårdslöst sätt bollat med siffrorna. Jag noterade attElving talade om att projektet skullekosta 40--50 miljarder. Jag vet inte varifrån han harhämtat de uppgifterna. Han talar om enregionalpolitisk satsning i på 40--50miljarder.Samtidigt har talat om attfinansieringen med trafikantavgifter bara avserförbindelsen från kust till kust. För att klaraanslutningarna skulle vi därutöver behövaytterligare en mängd skattepengar.Antingen är mycket dåligtpåläst, trots ett intensivt utskottsarbete, eller så ärdet ett medvetet sätt att försöka vilseleda. Helaprojektkostnaden täcks genom de trafikantavgiftersom skall betalas, både för kust till kust-förbindelsen och för anslutningsdelen.Men vad skulle det kosta skattebetalarna att byggaen anläggning enbart för järnvägstrafik? För detskulle krävas betydande belopp. Järnvägstrafikensubventioneras kraftigt i det här projektet. Ändåsäger att tågtrafiken enligt dennaöverenskommelse inte får gynnas.Järnvägstrafiken kommer alltså att främjas. Detgäller såväl den lokala och regionala som denlångväga trafiken. Det sker dels genom densubvention som ligger i självainvesteringskostnaden och den förhållandevisförmånliga avgiftskonstruktionen, dels genom desystemmässiga fördelar som järnvägen kan uppnåmed en fast förbindelse.Möjligheterna att utveckla snabba lokal- ochregionaltåg är utmärkta, liksom förutsättningarnaför internationell snabbtågstrafik. Effektivapendeltåg mellan och , medstopp vid , tillgodoser bl.a.arbetspendlingens behov.Med en utbyggd västkustbana ochsnabbtågsanpassning av kommertåget att bli ett mycket konkurrenskraftigtfärdmedel på längre avstånd, i synnerhet i närträngseln i luften och på vägarna blir alltmerbesvärande. , och Hamburghamnar nu på betydligt bekvämare tågavstånd meddet här broprojektet. Också för godstrafik påjärnväg kan få en mycket storbetydelse. Denna betydelse förstärks naturligtvisytterligare när en fast förbindelse över Femer Bältkommer till stånd. Det ligger också i avtaletskonstruktion att den danska regeringen förklaratsig beredd att arbeta för en sådan förbindelse.Fru talman! Miljöfrågorna kring fastaÖresundsförbindelser har varit föremål för mycketomfattande utredningsinsatser. Debatten har i denfrågan varit mycket uppskruvad, så också . Dethar påståtts mycket skrämmande om asfalteringenav , att åkerjorden kommer att läggas igen,att blir ett dött hav utan torskar och liv iövrigt och att stora jordbävningskatastrofer hotar.Vi har hört det tidigare här i debatten. Mycketannat skrämmande har också åberopats isammanhanget, mycket att förtiga.Även om debatten enligt min mening ofta varitöverdriven och ensidig tycker jag att det ärvärdefullt att den har förts. Det har tvingatregeringarna och de olika utredningarna att mycketnoga överväga förbindelsens olika miljöaspekter.Det har medfört att stora summor för miljöåtgärderingår i projektet. Låt mig med anledning av dennadebatt konstatera följande.All mänsklig verksamhet innebär någon form avpåverkan på miljön. Det kan gälla färjetrafik,biltrafik och flygtrafik. Det gäller ocksåbyggprojekt, oavsett om det nu råkar vara hus,broar, vägar, järnvägar eller kraftverk. Av detskälet har vi i en omfattande lagstiftning tillskydd för miljön. Vi har på såväl svensk som dansksida anlitat ett stort antal experter ochvetenskapsmän för att att skaffa oss underlag omÖresundsbrons effekter på miljön, på vattnet,luften och i fråga om övriga naturresurser.På grundval av detta är det de svenska och danskaregeringarnas bestämda uppfattning att det ärmöjligt att bygga och driva så attmiljöskador förebyggs. Den uppfattningen delasockså av trafikutskottets majoritet. Demöjligheterna skall självfallet tillvaratas. För attsäkra att så sker kommer projektet -- på samma sättsom liknande projekt -- att underkastas gällandelagstiftning. När det detaljerade underlagetföreligger kommer en sedvanlig dialog mellanbrokonsortiet och de svenska och danskamyndigheterna att föras om den närmareutformningen av förbindelsen och de miljövillkorsom måste ställas.Jag anser också att formerna för en fortlöpandeövervakningen av miljöfrågorna i samband medprojektet bör diskuteras med den danskaregeringen. Ett exempel på en sådan övervakningkan vara den typ av internationell expertpanel somsatts upp för Stora Bält-projektet.Det har oftast sagts, och med rätta, att trafiken ärsamhällets blodomlopp. Kommunikationer är enförutsättningen för samhällsutveckling ochframsteg. Vår främsta utmaningen består i attförena kraven på goda kommunikationer mednödvändigheten att skapa ett renare trafiksystemmed renare fordon. Denna uppgift skall vi fullföljapå det nationella och internationella planet.Sverige skall vara pådrivande.När vi talar om den framtida transportapparatengör vi det från delvis olika utgångspunkter.Socialdemokratin bekänner sig till en trafikpolitiksom innebär att varje transportslag skall utnyttjasdär det bäst kommer till sin rätt. Trafiken skallbetala sina kostnader som kundentillförsäkras valfrihet på transportmarknaden. Vi äri grunden utvecklingsoptimister. Erfarenheternahar lärt oss att tekniska framsteg efter handövervinner samtidens bekymmer. Så kommer attske -- och sker redan -- även inom transportsektorn.Vi får nya bränslen, effektivareframdrivningssystem och renare fordon. Dekommer att kunna använda den befintligainfrastrukturen.Öresundsbron blir en del av vårt väg- ochjärnvägssystem. Den blir också något mer, och ärnågot mer, en symbol för vår vilja att integrerasmed övriga delar av och ett bevis för vårvilja och kraft att överbygga gränser och ta oss överhinder som lagts i vår väg. gäller det attövervinna den beslutsvånda som harblockerat den här frågan.Jag noterar att det här föreligger reservationer därman vill ha ytterligare överväganden, ytterligareförhandlingar och ytterligare material. Skjut ifrån och undvik slutgiltigt beslut.Det vore förödande för tilltron till de demokratiskasystemet om vi skulle gå den vägen.Jag tycker att är ett fascinerandeprojekt som öppnar dörren till en ny spännande tidi ett nytt europeiskt landskap. Den skaparförutsättningar för ett högt utvecklat system försnabba järnvägstransporter på långa och kortadistanser. Den stärker det nordiska samarbetet ochfördjupar kontakterna mellan ochDanmarks folk på en gemensam arbets- ochbostadsmarknad. Utbildning, forskning, kultur ochfritid kommer att utvecklas utifrån nyaförutsättningar. Jag tycker att det finns skäl attdiskutera denna bro utifrån den här optimistiskaoffensiva utgångspunkten.Låt oss blicka framåt, se möjligheterna och gripatillfället. Låt oss därmed övervinna denna ängslanoch räddhåga och låt oss utmana pessimismen ochbygga för framtiden!Anf. 29 () replik:Fru talman! Jag fick nästan en känsla av att GeorgAndersson, när han började närma sig slutet påanförandet, tyckte att han själv stod på bron. Hanklippte av banden, bron var färdig. Det var helt enkelt ett invigningstal, tänkte nipå det? Och den pojkaktiga fascinationen inför denvackra ljusbågen som han skall se fanns där. Jagtycker att det är bedrövligt, handlar om mycket större och viktigare sakerän ens bryr sig om att läsa om.Har hört talas om ''SverigesNatur''. Ja, det finns en natur både i ochi , men jag menar tidskriften står det bl.a., precis som det gör i annatmaterial som hargett ut, om kostnadsberäkningar på mellan 40 och50 miljarder. Man säger att det är ganska lågträknat när det gäller bron. Har alls läst detta? Vi som kämpar för miljön ochför miljövänliga transportlösningar, som t.ex.järnvägssatsningar, går inte hit upp i talarstoleneller arbetar i trafikutskottet utan att arbeta medmängder av material som finns.Jag har bl.a. läst det material som jag vet harfunnits i mängder påkommunikationsdepartementet från ScanLink-konsortiet. har det inte ens behövts någotmaterial. Det har funnits kontakter ändå. Där hardet inte handlat särskilt mycket om miljön. Därförkänner jag igen också det här ytliga resonemanget.Men när gör det till ett nummeratt det skulle vara en metod att bara säga nej trotsalla utredningar som har gjorts, handlar det faktisktom vem som lägger ner mest möda, omsorg, känslaoch politiskt arbete för att rädda miljön, och helstockså förbättra den. , regeringenoch andra broförespråkare tycks inte fatta attmiljön i och hela detta område inte tålytterligare utsläpp. Utsläppen måste minskas.Sedan säger attmotorvägsbrosatsningen egentligen är enjärnvägssatsning. Men om man hade börjat från enmiljöståndpunkt i stället hade man tänkt så här:Utsläppen måste minska om det inte skall bli enkatastrof. Havet måste räddas från en eventuellframtida ekologisk katastrof, alltså måste vi minskautsläppen. Det som går snabbast att minska medrätt transportlösning är faktiskt bilismen. Då hademan satsat på en järnvägstunnel. Har pengarnatagit slut i det här landet? Nej, så är det inte, GeorgAndersson.Anf. 30 () replik:Fru talman! All mänsklig verksamhet påverkarmiljön, sade , och det är rätt.Därför det är så oerhört viktigt att vi hela tidenförsöker välja lösningar och system som är de minstskadliga, som minst påverkar miljön i negativriktning.Georg säger att han ärutvecklingsoptimist. Den tekniska utvecklingenskall lösa problemen framöver.Jag är också utvecklings- och teknikoptimist. Menjag vill se lösningarna innan jag vågar lita på democh bygga så här stora projekt på dem. Att barahysa fromma förhoppningar, att det troligtviskommer att lösa sig, är jag inte beredd att göra. Jagär inte beredd att spela roulett med sydvästskånesbokskogar och miljön eller den ekologiskabalansen i i from förhoppning att kanskede tekniska lösningarna klarar detta framöver.Låt oss se de tekniska lösningarna först. Sedan kanvi ta ställning i sakfrågorna.Eller underkänner t.ex. de nioforskare som i säger att detinte går att garantera detta med den kunskapsnivåvi har ? Det går inte att garantera att vi intefår allvarliga ekologiska störningar i . Detkommer från svenska forskare i en mängd olikadiscipliner. Jag frågar om deras argument helt och hållet.Så om ekonomin. Vad skulle det kosta med enjärnvägstunnel? Det finnsett antal olika beräkningar på detta, och det finnsockså beräkningar som visar att detta ur direktekonomiskt hänseende skulle vara lönsammare änen bro. Men det går alltid att diskutera vilkaparametrar man har lagt in i olikakostnadsberäkningar.Men miljökostnaderna, , var ärde redovisade i regeringens proposition eller iavtalet? De skador som vi vet kommer att uppstågäller stora kostnader som måste betalas förr ellersenare. De måste på något sätt belasta dennabudget. Men regeringen och socialdemokraternaväljer som vanligt att skjuta dessa problem framförsig. Det får kommande generationer lösa, med enförhoppningsvis bättre teknik än den vi har i dag.Jag tycker det är oansvarigt.Sedan säger att detta är den storaförbindelsen till kontinenten. Han talar omvisionen om fria transporter osv.Jag tittade på kartan. Min minnesbild stämde. Detmesta av den europeiska kontinenten ligger söderom . Bron går västerut. Det blir trots allt enomväg, vore bättre att i stället utveckla snabba,miljövänliga färjealternativ från ett antal orter påden svenska sydkusten till ett antal gamla och nyadestinationsorter på kontinenten. Det vore ettväsentligt bättre alternativ. Det skulle ge snabbareresvägar, effektivare transporter och framför alltvara mycket skonsammare för miljön.Anf. 31 () replik:Herr talman! Vi har äntligen fattat beslut, sägerkommunikationsministern.Men har fattat beslut förut att bygga enbro. Det blev ingenting, för det var ett dåligt förslagoch danskarna köpte det inte. Man blev tvungen attrevidera.Det är väl ofta så när man skall varahandlingskraftig och springa i väg före utantillräcklig kunskap och utan tillräckligt underlag.Vilket beslut? Vi har från sida krävtatt beslutet skall vara nej till bron och att man skallutveckla de miljövänliga alternativen, i första handfärjetrafik och sedan utreda närmare enjärnvägstunnel för framtiden.Det är ett alternativ -- det är inte att säga nej. Detär att utveckla någonting som är bra i stället för attgöra det som är dåligt. Det vore ett bra beslut omriksdagen antog det. Det vore bra för framtiden,bra för miljön, bra för ekonomin, bra förtransporterna och bra för våra förbindelser medEuropa. Men det beslutet säger tydligen GeorgAndersson nej till, om vi skall använda samma typav argumentering som han gjorde nyss.Georg säger att vi som är mot bron villförhindra utveckling av vissa regioner.Vilka regioner vill då förhindrautvecklingen i? Är det Norrlands kustland,eftersom han inte vill bygga , ellerNorrlands inland eftersom han lägger nedinlandsbanan? Vilka andra delar av skallGeorg då lägga ned, om vi skall användadet resonemanget.I själva verket är resonemanget helt befängt.Om man utvecklar färjetrafiken får man ju inte förden skull en sämre utveckling av regionerna runtMalmö och i . Vad det handlar om är att fåen regional balans i landet och en balans gentemotEuropa, så att vi inte utarmar vissa delar av vårtland för att få vissa andra delar att växa maximaltsnabbt. Det är ju detta som kommer att hända medden bilbro som förespråkar.Tidigare under debatten tog uppdetta med jordbävningskatastrofer. tycker inte att man kan ta uppdiskussion om sprickbildningar i berggrunden. Mendet får väl de två göra upp. Jag noterar bara attdemagogin är utbredd. Det är svårt att få en seriösdiskussion kring de miljöproblem ochtrafikproblem som bron skulle medföra.Georg har dessutom helt undvikit att taupp frågan om varför man inte vill samråda med deandra innan beslutet tvingas framhär i riksdagen.Anf. 32 ()replik:Herr talman! sade mycket riktigtatt äntligen fattar vi nu beslutet. Jag håller med omdet och instämmer i detta nästan suckartadekonstaterande.Jag vill också gärna instämma i den optimism somkommunikationsministern gav uttryck för,optimismen över positiva möjligheter som kanfinnas att också ta tag i de miljöfrågor som faktisktändå kommer på grund av brobygget och redanfinns långt innan brobygget har kommit till stånd.Georg gjorde också ansatser till enavvägning. Trots detta tycker jag miljöfrågorna blirmycket styvmoderligt behandlade i betänkandetoch framför allt i regeringens proposition.Om vi rensar bort de personangrepp som ljungatfram och tillbaka i salen: Vi är överens om att bronskall byggas. Bron innebär stora fördelar.Människor står i kö och väntar vid färjelägena varjedag på att bron skall byggas, det skall också sägas,det kommer inte alla gånger fram närbromoståndarna argumenterar.Å andra sidan är miljösituationen i Skåneoacceptabel , även utan bro. Då bör vigöra någonting åt det, om vi har denoptimistiska ansats som kommunikationsministernger uttryck för nämligen att det borde finnasmöjligheter, tekniska och människotankens, somkommunikationsministern också var inne på. Viborde ta ett politiskt ansvar både för att bygga bronoch värna om miljön. Då borde det inte vara såsvårt att utarbeta ett handlingsprogram motluftföroreningar i regionen, med konkreta ochrimligt detaljerade åtgärder för att minskautsläppen.Vi har föreslagit det från vår sida. Det skulle varaintressant att höra litet mera i detalj vadkommunikationsministern har att säga om detta.Anf. 33 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag har haft svårt attförstå behov att mäla sig ur ochstå litet vid sidan om när nu bron byggs -- jag höllpå att säga tåget går; det är ju i hög grad entågsatsning vi gör.Folkpartiet vill ha en bro. Vi tillgodoser alla debehov uttrycker i sin motion efter vadjag förstår. Men har hållit enhög profil här i någon sorts ambition att ändå mälasig ur och på något sätt ange reservation. Jag förstårinte riktigt den tekniken. Kanske har den någrataktiska bevekelsegrunder.Viola talade om min pojkaktigafascination. Jag undrar: När fascinerades ViolaClaesson av någonting? Det skulle vara intressantatt veta.Jag tycker faktiskt att vi i politiken behövernågonting att fascineras över och satsa på. Vibehöver spänna musklerna, göra en insats, få seutveckling och framsteg. Är det inte roligt, ViolaClaesson? Det är inte lättsinne! Det är till gagn förSverige och tillväxten i . Det innebär ettbättre och effektivare näringsliv, ökad välfärd, enframtid för våra barn. Det är vad det handlar om.Vi får ta till vara de möjligheter som finns i olikaregioner. Det innebär inte att vi hämmar andradelar av landet.