prot · GE0987 · 1991-03-27 00:00:00 — Viktigt idetta sammanhang är att det är nu som dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna skall geresultat.I och med kompletteringspropositionen kommerolika förslag som förstärker de åtgärder som läggsfast i betänkandet. Bl.a. har finansministern ifinansdebatten redovisatsina planer på att pröva ett system medutbildningsvikariat. De anställda erbjudsutbildning och kompetensutveckling, ocharbetslösa får vikariera för dem som utbildas.Den här idéen prövades enligtde riktlinjer som drogs upp av ,som då var biträdande arbetsmarknadsminister.Systemet är väl värt att prövas på nytt. Det kanskekan prövas i de län som har denmest ansträngda arbetsmarknaden. Det finns ettstort intresse bland enskilda löntagare och fackligaorganisationer för ett sådant här system. Mennaturligtvis krävs det också att de privataarbetsgivarna är med. Okonventionella grepp avdet här slaget behövs i arbetsmarknadspolitiken.Fru talman! Jag reser mig mot den systematiskasvartmålning av de framtida möjligheterna förSverige som välfärdsnation som en del ägnar sig åt.Samtidigt måste man inse att befinnersig mitt i en lågkonjunktur och att vi måste takrafttag för att trygga vårt hus . SonjaRembo gav ett övertydligt exempel på vad jagmenar med svartmålning. försöktesig också på detta. Men han nådde inte upp tillSonja Rembos höjder. Dessutom verkar det, avElver resonemang att döma, som omreservationerna 1 och 3 skulle kunna ha någontingatt ge när det gäller vägledning.Då och då förekommer det i diskussionen förslagom att vi skall låta arbetslösheten ''ha sin gång'' somett sätt att få ner inflationen. Men den ansatsenavvisas bestämd av utskottet, som säger attarbetslöshet inte får användas som ett medel i denekonomiska politiken. Mänskliga, sociala ochekonomiska aspekter talar mot ett sådant sätt attanvända politiken. Alldeles särskilt viktigt är detatt förhindra att långtidsarbetslösheten får fäste påarbetsmarknaden. Långtidsarbetslösheten kanaldrig accepteras.Strategin för att motverka arbetslösheten innebär,som utskottet ser saken, följande:-- Stabiliseringsavtal med lågalönekostnadsökningar är enförsta försvarslinje för den fulla sysselsättningen,och då måste återvinna konkurrenskraften.-- Utskottet hävdar arbetslinjen med enutbudsinriktad politik som inriktas på effektivarbetsförmedling, ytterligare förstärkning avarbetsmarknadsutbildningen och uppmärksamhetpå de svaga grupperna. Den kraftiga satsningen påjobbsökaraktiviteter ser utskottet mycket positivtpå.-- Om utvecklingen så kräver skall ävenberedskapsarbeten sättas in. Utskottet betonar idetta sammanhang att värdet av beredskapsarbeteninte får underskattas och att det finns grupper påarbetsmarknaden för vilkaarbetsmarknadsutbildning känns meningslös.-- Beträffande invandrarnas situation påarbetsmarknaden gäller det, enligt utskottetsmening, att ta till vara den resurs som invandrarnautgör på den svenska arbetsmarknaden. Även omdet känns trögt går arbetet framåt, t.ex. när detgäller att hitta nya metoder för att bedömautländska utbildningar och kunskaper.-- När det gäller arbetsmarknadspolitikensinriktning i stort finns det skilda åsikter inomutskottet. Den gemensamma borgerligareservationen är emellertid inte väsenskild frånregeringens uppfattning, och reservanterna menarockså att regeringens politik vad gäller AMS ärpositiv. däremot går fortfarandeomkring med skygglappar när det gäller denekonomiska verkligheten. Man föreslår bl.a.generella ekonomiska stimulansåtgärder för attförhindra arbetslöshet. Syftet må vara gott, men attvidta sådana åtgärder är som att hälla bensin påinflationsbrasan.När frågan om beredskapsarbetena behandlades iutskottet flaggades det för en reservation.Tvärtemot vad som då sades är den nyainställningen, enligt reservationen, attberedskapsarbeten, om situationen så kräver, skallsättas in. Det gäller och centern.Moderaterna har också ställt sig bakomreservationen. Men det är inte sammaberedskapsarbeten som de talar om. I reservation22 sätter upp höga staket. Närmarebestämt handlar det om bidragsandel. Det ärnågot virrigt på den borgerliga sidan.Av övriga reservationer att döma kan detkonstateras att även drastiskt villminska den fond, arbetsmarknadsfonden, som skallanvändas för utbetalning av arbetslöshetsersättningm.m. Regeringens förslag är ju att även vissautbildningsbidrag skall finansieras med hjälp avdenna fond. vill vrida på kranen ännulitet mera och finansiera alla utbildningar på dettasätt. Men centerpartisterna vrider inte på någrakranar -- de öppnar hela . Deras förslag ärju att denna arbetsmarknadsfond skall få finansieraäven delar av närings- och regionalpolitiken.I övrigt kan det vid en genomgång av de speciellafrågorna om åtgärder på arbetsmarknadsområdetkonstateras att de borgerliga och nuåterkommer i en reservation och talar om att ''detär hög tid att tillsätta en utredning om en allmänarbetslöshetsförsäkring''. Men det har tillsatts enutredning. Vi får se vad den kommer fram till.Reservationen 28 är för övrigt litet väl avslöjandenär det gäller det som reservanterna egentligen villåstadkomma.Fru talman! Den fulla sysselsättningens politik fårinte slarvas bort. Det är i en lågkonjunktur somprövningen visar vad vårt tal om full sysselsättningoch om arbetslinjen i arbetsmarknadspolitiken stårför. Uttalanden av ansvariga politiker om en högtoleransnivå och om en hög arbetslöshet är direktfarliga. Det är något som bör funderaöver.Vi kan se hur man i vår omvärld har accepterathöga arbetslöshetstal och därmed ansett slagetförlorat i kampen om den fulla sysselsättningen. Iland efter land ligger arbetslöshetstalen på sådananivåer att det är omöjligt att ens komma inärheten av full sysselsättning. Det visar att det ärviktigt att angripa arbetslöshet direkt med deåtgärder som står till buds. Därför skall man hårtoch resolut angripa långtidsarbetslöshet,ungdomsarbetslös eller annan arbetslöshet som detkan vara fråga om.Anf. 31 () replik:Fru talman! beskyllde mig för attsvartmåla. Han brukar göra det när han har svårtatt försvara sig mot min beskrivning avverkligheten -- och denna är, tyvärr, inte alltför ljusi socialdemokraternas Sverige.Själv skröt ohämmat över de högasysselsättningstalen utan att alls beakta vad jag harsagt om utslagningen när det gällerarbetsmarknaden, om de höga frånvarotalen ochom låsningen genom offentliga monopol. Allt dettahar medverkat till att vi har fått en brist påarbetskraft, och denna brist har i sin tur blivit fröettill dagens brist på arbete.Oppositionen har sagt nej till regeringens politik,hävdade . Ja, vi har sagt nej tillregeringens politik därför att det är fråga om felförslag. Den statliga inkomstpolitiken har inneburithöjda skatter och mer av regleringar. Men det harfaktiskt i denna kammare år funnits välutarbetade förslag från moderata samlingspartiet,vilka har visat på en väl sammanhållen politik ochvilka, om de förverkligades, skulle ha inneburit attvi hade haft en betydligt ljusare situation ochbättre möjligheter att hanteraarbetsmarknadsproblem. Det är regeringen, LarsUlanders parti, som har sagt nej till den politik somär absolut nödvändig för att vi skall klarasysselsättningen.I stället skulle jag vilja höra säga:Sänk skatten, riv hindren och skapa nyamöjligheter för de anställda inom de offentligamonopolen! Låt parterna på arbetsmarknaden heltoch fullt ta sitt ansvar och släppregleringsambitionerna! Ja, det är många sakersom skulle kunna göra men som haninte gör. Visst kan vi laborera med olika former avteknik för att hjälpa arbetslösa till arbete, för attkortsiktigt lindra de problem som arbetslöshetenskapar. Vi kan damma av gamla förslag . Det kan också gälla förslag som är äldre änså. Det viktiga är att förslagen visar sig varaeffektiva. Men därmed löses inte detgrundläggande problemet. Det gäller ju att skapaarbete åt alla, och då skall det vara riktiga ochtrygga jobb som är ekonomiskt bärkraftiga. Det ären sådan politik som och hans partiinte har klarat av att föra.Anf. 32 () replik:Fru talman! Jag tyckte mig kunna utläsa avutskottsordförandens glada anlete att han ärmycket glad för att han är svensk -- i alla fall ensvensk socialdemokrat. tyckte att denbild som oppositionen har målat upp var alltfördyster. Men om det bara var oppositionen som stodför gjord beskrivning, skulle t.o.m. ha kunnat anses vara relevant.Det verkar som om , som i övrigtföljer med väl, inte har studerat vadarbetsmarknadsverket säger, nämligen att denärmaste 15 månaderna ser ut att bli den djupastekrisperioden under hela efterkrigstiden.Arbetslöshetstal som är dubbelt så höga som demsom noterades som vårt parti deltogi kanslihusets verksamhet skulle vara heltrealistiska. Visst måste man vara bekymrad. Det ärviktigt att verkligen ta krafttag.När det gäller, skulle jag vilja säga, den verbalapolitiken i övrigt anför saker som viär mycket överens om. Arbetslinjen skall hävdas. Det ärmycket viktigt att vi har full sysselsättning.Egentligen är det inte särskilt svårt att uppnåsamstämmighet på den punkten.Det intressanta är egentligen det som från att ta upp. Han kommenterade ju inteaktualiteten vad gällerarbetsmarknadsprognoserna framöver. Han sadeingenting om den sociala dimensionen. Vidaretalade han inte om varför regeringen ochsocialdemokraterna är så njugga när det gällerhögskoleplatserna, som ju skulle kunna innebäraett utrymme för ungdomarna i en situation där detär ont om jobb. Inte heller tog han upp frågor somgäller de handikappade. Det är möjligt att BoNilsson kommer med socialdemokratiskadeklarationer på dessa punkter.Lars Ulander sade att det är i lågkonjunkturer somarbetsmarknadspolitiken prövas. Ja, det är så santsom det är sagt. Arbetsmarknadspolitik ärdessutom mycket mer än så.Arbetsmarknadspolitiken handlar nämligen inteenbart om de anslag som finns underarbetsmarknadsdepartementets huvudtitel.Anf. 33 () replik:Fru talman! påstår att vi ärpådrivande vad gäller inflationen. Han säger ocksåatt vi skall vara försiktiga när det gäller bensin. Ja,det håller jag helt och fullt med om. Men dethandlar om att snabbt komma i gång medinfrastrukturinvesteringar, om nya resurser försatsningar på ett omfattande ROT-program, omstörre insatser beträffande vuxenutbildningen samtom investeringsstöd till kommuner för satsningarpå äldre- resp. barnomsorgen. Vidare handlar detom att behålla löntagarfonderna, som skallanvändas till insatser i den svenska industrin. Ärdet att driva på inflationen?När det gäller ROT-programmet fick jag inte någotsvar. Jag tog ju upp den frågan i mitt anförande. Påbyggsidan stiger arbetslösheten, och det är etttecken på en konjunkturnedgång. Det är från densynpunkten som jag nämnde ROT-programmet.Skulle man komma tillbaka med ett ROT-programinnebärande satsningar även på offentligabyggnader -- jag tänker då på t.ex. skolan och VA-nätet -- blir det fråga om en upprustning och omstora investeringar. Men kommunerna har intenågra pengar som de kan avsätta för sådanainvesteringar. Framför allt gäller det vatten- ochavloppsnätet.Mot den bakgrunden skulle det vara positivt bådeför dem som är arbetslösa på byggområdet ochför samhället i stort om investeringar gjordes i detsammanhanget.Jag kan alltså inte förstå resonemanget om att detskulle vara fråga om att driva på inflationen. Istället tror jag att föreslagna åtgärder skulle bidratill att både arbetslösheten och inflationen kundehållas på en lägre nivå. Mot den bakgrunden tyckerjag att ordförandens behandling av vår reservationoch av våra förslag är litet märklig när det gäller vårmotivering till arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Anf. 34 () replik:Fru talman! sade att vi använder 1,5miljarder ur arbetsmarknadsfonden till offensivaregionalpolitiska och infrastrukturella satsningar.Men det är bara en liten del av våra offensivasatsningar. Våra förslag bygger på mycketnoggranna uträkningar. Slutsatsen är att centernkommer att ha mera pengar vid budgetårets slutden i arbetsmarknadsfonden än vadregeringen kommer att ha. Hur kan det då kommasig? Jo, vi skapar arbetstillfällen på den ordinariearbetsmarknaden när det gäller vägar, järnvägar,regionalpolitik osv. Då går det åt färre kontantaarbetslöshetsunderstöd.Som exempel kan nämnas en sak påregionalpolitikens område. Ett arbetstillfälleskapat av glesbygdsmedel i , dvs. i , kostar 50 000 kr.Det handlar då om framöver. Det blirfråga om en långt mindre summa än vad ett årsarbetslöshet kostar. Det är den typen av alternativttänkande som vi måste ha. Vi måste alltså lämnadet rent kamerala, det som handlar om plus ochminus. Det viktiga är bokslutet, och med vårmodell blir det ett bättre bokslut. Dessutom har vibyggt upp en infrastruktur för en utveckling av helalandet.Anf. 35 () replik:Fru talman! talade om svartmålning.Det är klart att om man som går uppi talarstolen och talar om ohälsa ochförtidspensioneringar och talar frejdigtom att de 10 miljarder som den arbetslivsfond somhar skapats har till sitt förfogande minsann kananvändas bättre, då är det fråga om svartmålning.Då använder man de negativa sidorna. Men depositiva sidorna som uppstår genom att manförsöker ta bort grunden till både ohälsa ochförtidspensioneringar tar man inte med.Resonemanget om devalveringen som SonjaRembo förde i sitt första anförande tillhör precissamma del av resonemanget -- en borgerligfördärvning av ekonomin tvingade fram endevalvering som i nästa läge skall anses vara ennackdel för regeringen.Sonja Rembos hela anförande kan läsas ochbedömas i protokollet.Till vill jag säga att det är klart attvi har fått siffror, och vi kommer att få ytterligarematerial för att kunna bedöma sysselsättningsläget.Det är viktigt att vi får det. Det är AMS skyldighetatt lämna sådana uppgifter. Men man skall dra derätta slutsatserna av dessa uppgifter. Man skallanvända sig av dessa siffror för att förbättrasituationen.Jag fick inget svar av på frågan omatt ha uppfattningar om arbetslösheten. BengtWesterberg höll ett anförande här i kammaren den10 januari. Han sade: ''Antingen sluter ju parternatill sist upp bakom förslag -- det vore braoch det skulle vi applådera, för vi har stött dentanken -- eller också gör de inte det. Då ankommerdet naturligtvis på regeringen att utforma enekonomisk politik mot den bakgrunden. Det är minbestämda uppfattning att det i det läget inte finnsmycket annat att göra än att acceptera en ökadarbetslöshet -- -- --. ''Detta var alltså syn påsysselsättningsfrågorna och arbetslösheten. Det ärganska viktigt att detta tas med.Till vill jag säga följande. Närdet gäller diskussionen om åtgärder, tycker jag attdet är viktigt att man använder sig av olika formeri en situation när det behöver skapas sysselsättning.Då anser jag att ROT-programmet är en alldelesypperlig idé. Jag kan också stödja att säga att min egen fackförening i förrgårantog ett uttalande där man ställde samma krav.Det är naturligtvis viktigt att man ger tips, uppslagoch idéer om hur man skall klara av den situationsom vi befinner oss i. Jag representerar ju ett partisom har den fulla sysselsättningen som mål i sittpartiprogram och som också har detta som mål iden praktiska politiken.Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag vill erinra om attäven hans anförande kommer att finnas i tryck iriksdagens protokoll. Och jag undrar om inteframtida läsare av replik kommer attkänna sig lika konfunderade som jag gjorde när jaglyssnade på honom. Jag förstod nämligen interiktigt vad han menade.Ohälsotalen är ju ett faktum. Socialminister har ju t.o.m. gått in för att sänkaohälsotalen. Hon inser i alla fall problemet medohälsotalen. Hon kommer förmodligen att lyckastack vare att hon accepterade våra förslag om att fåkontroll över utvecklingen av den kortasjukfrånvaron.Det finns anledning att erinra om attarbetslivsfonden tillkom enbart i syfte att ökaskattetrycket och därmed minska köpkraften.Ekonomin ansågs överhettad. På detta sätt drogman in som 24regionala och en central fond skall disponera ochfördela enligt korporativa och planekonomiskaregler till de arbetsgivare och arbetstagare som medmössan i hand ställer sig snällt i kön med enansökningsblankett i näven. Och ochhans kolleger skall tala om vad som är bra och intebra i fråga om arbetsmiljön.Det är förödande för med sådana åtgärder,. Det är ju sådant som ger oss enekonomi som leder till arbetslöshet. Det är ju dettasom jag har försökt att påpeka i mitt anförande idag.Det finns kanske anledning att erinra om vad BoSödersten säger i ett par artiklar i Dagens Nyheter.Han betecknar utvecklingen i under 70- och80-talen som att har blivit ett dårarnasparadis. De borgerliga regeringarna får också ensläng av sleven. All right, det får vi acceptera. Deborgerliga regeringarna förde alltför mycket avsocialdemokratisk politik. Det är det som man kankritisera dem för, men knappast för någontingannat. I dessa artiklar kan man tala omsvartmålning. talar också om att detaldrig tidigare hade erbjudits ett bättre tillfälle änvid devalveringen 1982 att rätta till systemfelen ochnå en grundläggande balans i vår ekonomi. Menden offentliga sektorns Gargantuanska glupskhetstod inte att hejda. Man tog inte vara på tillfället.Och det är detta sammantaget som har lett till att vii dag ser fram emot efterkrigstidens längsta periodav svår arbetslöshet.Anf. 37 () replik:Fru talman! Utskottsordföranden verkarfortfarande litet nymornad när det gällerverkligheten. Det verkar inte som om AMS-statistiken har gjort tillräckligt intryck på LarsUlander. Jag ber honom att ta hjälp av vad som stårpå s. 59 i arbetsmarknadsutskottets betänkande 11.Diagrammen där kan hjälpa honom att inse attläget är dramatiskt svårt. Då räcker det inte att LarsUlander talar om att socialdemokraterna har denfulla sysselsättningen som mål i sitt partiprogram.Det måste råda större samstämmighet mellanprogram och verklighet om man skall kunna uttalasig så frejdigt som gjorde.Om man ser på länen är tendensen om möjligt ännuklarare. På länsarbetsnämnden i mitt eget län,, sade man att manräknade med en svag nedgång. Men för någonvecka sedan sade man att det som man nu upplevtär ett konjunkturras -- de lediga platserna har varitfärre än man trodde och antalet arbetslösa har blivitmycket större än man hade räknat med i sinasvagaste prognoser. Man säger att en vändning ikonjunkturen inte kan väntas förrän långt in pånästa år.Jag känner mig hedrad av att citerarfolkpartiledaren . Men hanbeskriver egentligen bara en situation, som en slappekonomisk politik av den socialdemokratiskaregeringen har lett fram till och som leder till dessatal. Då hjälper det inte ens att göra storaansträngningar, eftersom arbetslöshetstalen tyvärrskjuter i höjden.På tal om citat skall jag redogöra för vad som står ien tidning som både och jag ärpartipolitiskt obundna till, nämligen . Där refererades ett uttalande avstatsminister . Där säger han atthan ser arbetslösheten som en fördel försocialdemokraterna i valet. Vad menas med det?Spekulerar man i en hög arbetslöshet för att nå ettbättre valresultat? Enligt tidningen säger att arbetslösheten kommer att bli entillgång för socialdemokraterna i valrörelsen,eftersom de där praktiskt kan visa att de är bereddaatt vidta åtgärder.Tänker socialdemokraterna vänta till valrörelsenmed att föreslå åtgärder mot den dramatiskasituation som vi har redan nu? På den frågan skulleLars Ulander kunna ge ett besked. Spelarsocialdemokraterna med arbetslösa människorstragiska situation för att lägga upp en valrörelse?Fru talman! Jag hoppas att referatet är fel.Anf. 38 () replik:Fru talman! När det gäller svartmålning underströkjag i mitt anförande det som jag tyckte var positivti utskottets betänkande, nämligen att man användeberedskapsarbeten som ett instrument. Det tycktejag var positivt. Det kanske inte framgick att detåtminstone från min sida finns något positivt och attjag inte bara svartmålar.Eftersom utskottets ordförande och jag tillhörsamma fackförbund läser vi också sammafackföreningstidning, nämligenByggnadsarbetaren. I den har det talats om ROT-programmet och dess förträfflighet. Om vitillsammans nu kan övertyga regeringen om ROT-programmets förträfflighet och få den att förstå attoffentliga byggnader, VA-nät, m.m. kan vara enpositiv del för byggnadsarbetarkåren och få ettpositivt utfall i samhället, tycker jag att det skullevara fantastiskt bra. har vi en öppning, och nukan vi ge regeringen direktiv att komma igen närdet gäller detta. Det är vi helt överens om. Om vikan övertyga regeringen om detta skulle det varaännu bättre.Anf. 39 () replik:Fru talman! och jag lär väl aldrigkunna komma överens, men jag kan ändåkonstatera vad som sägs. Och det som SonjaRembo sade i sin andra replik är ganska fantastiskasaker. Hon säger att man kan få ned ohälsotalet.Men blandar bort korten ganskarejält. Korttidsfrånvaron har knappast något medohälsotalet att göra, utan den handlar om något heltannat. Ohälsotalet har med utslagningen iarbetslivet att göra. Och det är där somarbetslivsfonden kommer in i bilden. Jag tycker attdet var ett genialt drag av socialdemokraterna ochcenterpartiet att i ett läge då det fanns möjligheteratt få fram resurser se till att det tillfördes medel föratt minska den stora utslagningen i arbetslivet.Detta är mycket viktigt.Sonja Rembo säger att det sitter en massamänniskor i 24 fonder och väntar på att folk skallkomma med mössan i hand. Det gör man inte. Jagkänner till detta mycket väl, och det finns även enannan person här i kammaren som kan undervisaSonja Rembo om vad detta är fråga om. BörjeHörnlund och jag sitter i denna fonds styrelse. Vivet att det minsann inte kommer några människormed mössan i hand, utan det bedrivs ett mycket fintarbete ute i företag och län för att få en bättrearbetsmiljö till båtnad för alla. Detta var bland detvärsta som jag har hört på mycket länge: föraktetför ett ordentligt arbete för att se till att människorfår ett bättre liv, människor som annars löper storrisk att bli utslagna i arbetslivet.Elver kände sig hedrad av BengtWesterbergs citat, men sadeElver själv att arbetslösheten inte fåranvändas som ett medel i den ekonomiskapolitiken. Det är ganska intressant, och det börkanske bli en diskussion i folkpartietsriksdagsgrupp om vad som egentligen gäller i denhär frågan.Beträffande och ROT-programmet vill jag säga att vi kan ta en diskussionsenare. Jag, liksom regeringen, tycker att man kananvända sig av detta program. Metoden är inteoprövad. Att programmet har lagts åt sidan berorpå den överhettning som harfunnits på byggsidan. Det är emellertid klart att detär ett bra sätt när det gäller att föra aktivarbetsmarknadspolitik.Förste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligarerepliker.Anf. 40 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Varför är kampen för fullsysselsättning, arbete åt alla, så viktig? Det gällerinte bara det faktum att det för den enskilde är enoerhört viktig förutsättning för ett bra liv att kunnaförsörja sig själv, att man har ett meningsfulltarbete och arbetskamrater. Arbete är för mig somsocialdemokrat framför allt det främsta beviset påvarför politik, fördelningspolitik, och rättvisa är såviktigt i ett samhälle. Om bara det som i andrasammanhang kallas marknadskrafter får råda överarbete och sysselsättning, blir det svaga grupperoch svaga regioner som råkar illa ut, vilket BörjeHörnlund så riktigt påpekade. Alltså är kampen förarbete någonting mer än bara en aktivarbetsmarknadspolitik. Det handlar i grund ochbotten om viljan att använda ett samhälle och deresurser som vi gemensamt arbetar ihop för att dethela skall komma så många som möjligt till del.Vad händer på svensk arbetsmarknad? LarsUlander har varit inne på frågan. Vi har enlågkonjunktur som drar fram över . Vidarehar vi en strukturomvandling inom stora delar avvårt näringsliv. Vi har också haft en egen,hemmagjord, kostnadskris som har hotat jobbenoch välfärden i vårt land. De varsel, och dennedgång beträffande lediga platser, som vi nu sermåste självfallet åtgärdas. Det har också skett. Vihar gjort arbetsmarknadspolitiska insatser. Mendet räcker inte.