prot · GE0962 · 1991-02-13 00:00:00 — Det är ett mycket vanligt krav i våradagar. Många tycker att man skall kunna gå tillEuropadomstolen för att i domstol få överprövat debeslut som fattats i politiska församlingar.Här har vi en företeelse som är civilrättsligtreglerad. Det rör sig om en tvist mellan parter därdet finns domstolsförfarande redovisat. Det ärrimligt att man då faktiskt använderdomstolsförfarandet för lösning i stället för att sägaatt man tycker att det är obehagligt och dyrbart attgå till domstol, så därför får vi här ta ett politisktbeslut. Sedan skulle man begära överprövning avdet i domstolen. har vi domstolsförhandlingensom ingår i en civilrättslig reglering. Då måste vifaktiskt se vad domstolen säger. Om detta i sin turskapar sådana konsekvenser att det krävs politiskabeslut och politiska åtgärder, får vi pröva dem då.Vi kan dock inte ta över domstolens handläggningav en civilrättslig process.Till sist vill jag ta upp . Det ärtradition att regeringen föreslår riksdagengodkännande av en internationell konvention förstnär regeringen är övertygade om att vår lagstiftninglever upp till konventionens krav. Det fanns en radbrister som remissbehandlingen har visat. Vikommer att beakta dem, se över dem iberedningen av förslaget och att se till att etteventuellt förslag om godkännande avkonventionen blir slutpunkten i den process sompågår. Att vi sedan lägger fram information förriksdagen sker i enlighet med den skyldighet vi harinom ramen för våra internationella åtaganden.Anf. 7 ():Herr talman! I min kommentar tillinterpellationssvaret försökte jag i huvudsak hållamig inom ramen för det jag hade tagit upp i mininterpellation. I interpellationen nämnde jag som ett exempel på åtgärder. Jagtänker nu inte gå in i någon debatt om det, eftersomjag utgår ifrån att senare kommer att fåtillfälle att debattera detta. Jag ställde dock en delkompletterande frågor som anknöt tillinterpellationen.Innan jag går in på dem vill jag dock säga att jagfäste mig vid vad utbildningsministern sade omförträngningar och glömska. Jag vet att dentillträdande socialdemokratiska regeringenutfärdade tilläggsdirektiv och att de i princip inteavvek ifrån de direktiv som redan var utfärdade.Det var således en komplettering, som kanskebehövdes för att de samiska representanternaskulle vara nöjda. Om vi nu skall dra fram urglömskan hur utredningsarbetet har bedrivits kanman nämna att efter det att utredningenhade inlett sitt arbete lämnade representanter förSamernas riksförbund, SSR, utredningen därför attde inte var nöjda med direktiven. Enbart tack vareutredningens ordförandes ,diplomatiska talang återkom de samiskarepresentanterna efter hand till utredningen, så attutredningen blev så representativ som den skullevara. Jag tycker att även detta bör sägas i det härsammanhanget.Jag är glad över att utbildningsministern säger attsametinget kommer. Utbildningsministernfortsätter dock att tala om kostnaderna. Vi har noglitet olika meningar om detta. I varje tidigare sådanhär debatt har jag sagt att demokrati måste fåkosta. Med hänsyn till de skyldigheter som vi hargentemot en minoritetsbefolkning och med hänsyntill vad man gjort i övriga nordiska länder tycker jagatt det är självklart att skall genomförasså snart man har löst frågan praktiskt.I övrigt uppehöll sig utbildningsministern inte såmycket vid mina kommentarer. Jag fick ingetbesked om varför det har tagit drygt två och en halvmånad att bestämma sig för att skicka utslutbetänkandet på remiss. Jag fick ingen synpunktnär det gäller grundlagsstadgandet och inte hellerom den viktiga frågan om hur regeringen tänkerarbeta för att få en bred lösning så att man interiskerar att det återigen blir ett nederlag i riksdagenoch att det kommer ett förslag som det blir starktmissnöje med från samiskt håll. Jag berutbildningsministern att i sitt nästa inlägg ta upp defrågor som jag ställde i mitt förra anförande.Anf. 8 ():Herr talman! Jag har inte heller fått svar på minafrågor, utan jag har fått en hel del tvetydigakommentarer med anledning av mitt anförande.När det gäller kostnadsfrågor har enbalanserad budget, vilket kanske inte alla kan läggafram. Det är inge tvivel om detta. Det här ärsmåpotatis. Hur stor del av en promille avstatsbudgeten skulle detta kosta? Som enjämförelse kan sägas att man satsar miljarder påvägar och broar som inte alltid ens är i behov avreparation. Där finns det miljarder, men det finnsinte den summa som behövs för att hållademokratin uppe i . Jag frågar än en gång:Vilken kommun i skulle kunna säga att viinte har råd att ha fullmäktige och därför skall vi istället ha en ordförandeberedning?Utbildningsministern har helt och hållet, medveteteller omedvetet, missuppfattat mig när det gällerden medling som jag föreslog i konflikten iHärjedalen. Jag talade om en medling. Jag skulleinte drömma om att vi skulle föreslå att lägga ossi rättsväseendet. Däremot behövs en medling. Omregeringen ställer upp på medling är det självklartatt parterna deltar i den. Vad som sedan kommer utav den, kan man aldrig veta i förväg. Det finnsbehov av att någon tar tag i detta innan dennaprocess ytterligare raserar förtroendet mellangrupperna. Det är också mycket viktigt att mantittar på skogsbolagens roll i processen.För övrigt vill jag om möjligt gärna ha entidsangivelse för när en samlad samepropositionkan komma och när man kan tänka sig att få ettbeslut eller ett förslag om att skriva under . Det är det två huvudsakligafrågorna i dag.Anf. 9 ():Herr talman! Det kanske var något annatlandsmöte än det som ägde rum i Folketshus i som tog uppskolfrågorna på. Däremot tog jag upp språk- ochskolfrågorna på det landsmötet.Jag ställde kanske en mycket vid fråga, men jagtycker inte att jag har fått något som helst svar påden. Som rennäringslagen ser ut får samebynendast bedriva renskötsel och att man måste varamedlem i samebyn för att få bedriva renskötsel.10 % av samerna i är sysselsatta inomrennäringen. Med den lagstiftning som vi nu harmåste antalet samer som kan leva av renskötsel helatiden minska. Det är en logisk följd, eftersomrenantalet per familj måste öka för att familjernaskall kunna försörja sig.Vi kan endast uppfylla vår målsättning att bevaraoch utveckla den samiska kulturen när vi på allvarhar uppmärksammat problemet i hela dess vidd.Ett problem är rennäringen. Det finns dock andranäringsfång och verksamheter med band tillrennäringen. Dessa samiska näringars ochverksamheters förutsättningar måste också belysas.Vi kan inte fortsätta med den samepolitik sominnebär att samerätt skall vara någon sortsprivilegier som staten i nåder tilldelar samerna.Samernas rättigheter måste klarläggas. Samernamåste få möjligheter att själva utveckla sin kulturoch sina näringar. Vi måste arbeta på att ta bort dehindrande lagregleringar som finns . Det måsteinrättas ett självständigt organ, ett sameting. Vimåste sträcka oss längre än de absolutaminimireglerna när det gäller rättighetsnivån förurbefolkningar enligt folkrätten.Anf. 10 ():Herr talman! försöker bygga uppnågot som ger intryck av försvar för sitt personligaengagemang. Jag tvivlar verkligen inte påstatsrådets personliga engagemang. hardock begärt ett förslag om en samlad samepolitik.Den socialdemokratiska regeringen är känd för attinte ge klara besked, men människorna vill ha klarabesked. Skall det vara så svårt att åtminstone ge ettklart besked om när klara besked kommer att ges?Är regeringen, , kanske inte heltsäker på att den avser att efterkomma riksdagensbeslut?Bengt sade att han inte vill ingripa i desvåra konflikterna som gäller rennäringen som haruppstått , hösten och delvis nuunder vintern. Det kan vara en klok politik. Vemövertalade då regeringen att lägga fram höstensproposition, som satte tummen ner för?Nog var det ett försök att ingripa. Intrycket av attdet var en brandkårsuttryckning för att ingripa ikonflikten förstärktes av den socialdemokratiskariksdagsledamoten , som i ettav sina mera uppbragta inlägg sade att regeringenhar begripit de svåra konflikterna och lägger framett förslag för att vi skall slippa krig mellanstorsvenskarna och samerna.Riksdagen sade nej till regeringens proposition.Det är dock klart att frågan om hur rak regeringenskurs verkligen är i denna fråga insmyger sig. svarade inte heller på frågan om detkommer ett samlat förslag om något som kan kallasför samepolitik i mera heltäckande bemärkelse.Den frågan återstår fortfarande för BengtGöransson att svara på.Anf. 11 Utbildningsminister ():Herr talman! Tillkomsten av samerättsutredningenår var för mig utomordentligt lärorikt. Som jagnämnde i mitt förra inlägg ville de samiskaorganisationerna från början stå utanför därför attde inte kunde godkänna de direktiv somutredningen hade fått.Vi fick en konfliktpunkt till, och den har varitmycket besvärlig . Den konflikten hadeatt göra med att den stora organisationen, , inte ansåg sig kunnamedverka i utredningen om LandsförbundetSvenska -- det sannolikt mycket mindreförbundet, även om det har diskuterat huruvidadetta är ett större förbund -- skulle vararepresenterat. Regeringen ansåg att alla deorganisationer som hävdar sig som samiska måstefå möjlighet att vara med i utredningen. Detta varen konflikt som vi hade, och den tog det ganskalång tid att lösa innan vi fick samtliga organisationermed. Jag är glad att alla blev med i utredningen.Att utsändandet av en remiss ibland kan dröja vetvi, och det är klart att ett statsråd kan stiga upp medskammens rodnad på kinderna och säga att det ärsynd att vi inte gåt ut med remissen tidigare. Jag gördet!Frågan om vilka förslag som kan komma att läggasfram i propositionerna är jag förhindrad attbesvara. Jag kan bara säga, och det är viktigt attunderstryka det, att regeringen är angelägen om attlägga fram den samlade proposition som riksdagenhar beställt. Den kräver emellertid att alla frågorvägs in. Det uttalande som gjorde medanledning av den proposition som avvisadeinnebär att remissbehandlingen påsamerättsutredningens slutbetänkande måstegenomföras innan regeringen kan lägga fram denbeställda propositionen. Den propositionen kandärför inte komma i vår -- det beskedet kan jag ge.Anledningen härtill är att samerättsutredningensslutbetänkande är så viktigt och att, BerithEriksson, samerna är fler än de renskötandesamerna. På den punkten ställer jag mig frågandetill vad egentligen menar när honsäger att samerätt inte får vara privilegier som inåder utdelas. ''Privilegier'' är naturligtvis ettdramatiskt ord, men bakgrunden är att det som ärförutsättningen för den samiska näringenrenskötseln är att denna i realiteten är enensamrätt. Där finns det en konflikt med en radandra lagar i vårt samhälle, lagar ometableringsrätt, fritt näringsutövande osv. Vem somhelst får faktiskt inte idka renskötsel. Detta är ettav de svåra problemen. De som tror att det ärstorsamhället som i det avseendet uppträderentydigt mot den samiska befolkningen skallmöjligen fundera över vari konflikten mellan SSRoch LSS egentligen består. Jag är angelägen attsäga, att för att renskötseln skall kunna bestå somen central del av den samiska näringen, kan maninte lägga allmänna näringsfrihetsperspektiv på denfrågan. Man måste ha det som irealiteten avvisar, nämligen rätten att säga att vimåste begränsa rättigheterna. Det är vad dethandlar om, och det är detta som gör de härfrågorna så komplicerade. De kan inte behandlasmed det lättsinne som jag tycker ibland sker närman säger att det bara är att använda somett forum som gör uttalanden utan att se påkonsekvenserna.Vi har varit med och arbetat fram . En ratifikation kommer som enkonsekvens av att vi har sett till att de oklarheteroch brister som finns i svensk lagstiftning harundanröjts, så att vi kan bekräfta tillämpningengenom en ratificering. Det är detta som är poängen,och det är det viktigt att säga.Ragnhild Pohanka återkommer till den process somförs uppe i . Hon säger att regeringenväl ändå kan medla. Men regeringen har ju försöktatt medla. Landshövdingen i , som ärstatens högste ämbetsman i länet, har gjortoerhörda ansträngningar för att medla mellan destridande grupperna. Landshövdingen harkonstaterat att han har misslyckats med denuppgifter. Medlingen har alltså misslyckats, och jagbeklagar att så är fallet. Jag tvingas då att säga attregeringen i det läget inte kan ta över denrättsprocess som blir en konsekvens av att man integodkände medlingsförslagen. Jag försäkrar attlandshövding har lagt ner ettoerhört arbete på att föra denna fråga till en lösningutan process. Vi får nu se vad detta får förkonsekvenser. Det är möjligt att parternaupptäcker att processen får så stora konsekvenseratt de säger att de avstår från processen och berlandshövdingen att hjälpa dem en gång till. Medkännedom om landshövding goda vilja och stora förmåga är jagsäker på att han är beredd att sägaatt han gör ett försök till.Anf. 12 ():Herr talman! Jag är medveten om problemen ochde avvägningar mellan olika intressen som måstegöras i dessa frågor. Innan jag går in på detta vill jaguttala min uppskattning över attutbildningsministern helt enkelt erkänner attförseningen av remissen var ett misstag. Dåbehöver vi inte diskutera detta mer, men det hadekanske kunnat skrivas in något klarare i detutdelade svaret.Vi skall komma ihåg att det svenska samhället harett ansvar för den samiska befolkningen och för densamiska kulturens fortbestånd. Vi får heller intebara se till rennäringen, utan denna ingår i densamiska kulturen i vid mening. Vi har haft enrennäringslag men inte någon samelagstiftning ivårt land. Det är genom en sådan som vi skallkunna flytta fram positionerna, så att vi kan se densamiska kulturen som en helhet. har detendast varit rennäringen som man i dettasammanhang tagit hänsyn till. Skall de samiskatraditionerna, kulturen och språket kunna fortlevaär det viktigt att så många som möjligt i den samiskabefolkningen deltar i det arbetet och inte enbartden minoritet som renskötarna utgör.Men åter till frågan om hur det kommer att gå medriksdagens uttalande -- det var ju det som varutgångspunkten för min interpellation. Jag tyckerändå att den här diskussionen har varit nyttig. Dethar gjorts en del klarlägganden. Visserligen ärmånga frågor obesvarade, men jag skall inteupprepa dessa . Jag tar fasta på attutbildningsministern sade att regeringen ärangelägen om att lägga fram en samlad proposition.Utbildningsministern nämnde i sitt inläggfolkhögskolan, men den frågan finns inte med i detutdelade svaret, och det var därför jag intekommenterade detta.Jag hoppas att de krafter inom regeringen som villåstadkomma en positiv lösning av frågan om ensamlad samepolitik skall stärkas varje gång videbatterar denna fråga i kammaren. Jag hoppasockså att uppgift att hållatillbaka statsutgifterna inte skall få utgöra etthinder för inrättandet av ett sameparlament och förandra viktiga åtgärder inom samepolitiken, somkan komma att kosta något för den svenska staten.Anf. 13 ():Herr talman! Det är rennäringslagensom är grunden och orsaken till de kontroverseroch motsättningar som finns mellan de samiskaorganisationerna . I klassisk kolonialandainnebar införandet av rennäringslagen och denutformning denna fick att man delade samerna irenskötande och icke renskötande samer; manfråntog alla andra samer deras rättigheter. Det är idet ljuset man måste se dagens konflikter. Man kaninte vara historielös om man skall försöka hittavägar för att lösa dessa konflikter.Som sade måste man varamedlem i en sameby för att få bedriva renskötsel.Men det är också så att samebyn endast får bedrivarenskötsel. Det är någonting som jag anser att manpå allvar måste ta itu med. En sameby borde somjuridisk enhet kunna få bedriva även andranäringar, exempelvis förädling av renkött,sameslöjd och turism. T.o.m. när det gäller attförvalta allmänningsskogar kan det finnas mångaöppningar om man verkligen går in för att finnasådana.Lantbruksstyrelsens rennäringsdelegations tilltag i samband med nödutfodringen i attbegära in renlängderna klargjorde med all tydlighetatt regeringens försök att motverka utvecklingenatt antalet renskötande samer minskar går ut på attalla skall ha ungefär lika stora hjordar och att allarenskötande samer skall ha lika stor inkomst,vilken då bestäms av regeringen. Vilka reaktionerskulle det inte bli i om regeringen försöktereglera svenska småföretag på samma sätt! Ellerhar någon annan modell för attbromsa denna utveckling, dvs. att antaletrenskötande samer minskar? Mednuvarande regler kan utvecklingen inte bli någonannan.Anf. 14 ():Herr talman! Om det hade funnits en samepolitikoch ett sameting är det möjligt att den härprocessen hade kunnat undvikas. I detta vakuumdär samerna icke har möjlighet att sätta maktbakom sina ord och där man inte kan föra en riktigsamepolitik, händer det saker. Jag säger inte att detär så, utan att det möjligen kan vara så. Man skullehär kunna vinna inte bara pengar utan ocksåenighet. De sår som rivs upp i den här processenkan det ta generationer att läka, och detta ärnaturligtvis mycket allvarligt.Om jag fattade utbildningsministern rätt kommerILO-konventionen nu att skrivas under. I så fall kanvi bemanna oss med litet tålamod; förutsättningenär bara att undertecknandet kommer att ske.I en skrivelse från samerna till regeringen heter det:''Statens samepolitik skapar utrymme förtvehågsenhet och ett slags vakuum. Den svenskafolkopinionen har en annan syn på hur den statligasamepolitiken skall vara utformad. Tidpunkten ärinne för att ta det samlade grepp som står isamklang med denna opinion. Det borde därförligga i regeringens intresse och ansvar att göra dettasnabbt och att skapa dessa förutsättningar. ''Detta är ett samlat samiskt krav.Anf. 15 Utbildningsminister ():Herr talman! I slutet av dennainterpellationsdebatt nalkas vi ändå på vissapunkter någon form av samsyn.Martin pekar på, och det uppskattar jagmycket, att detta är komplicerade frågor, somkräver noggranna överväganden. Jag vill gärna tillMartin uttala en uppskattning. Han, liksomAnders Castberger, är de som jag mest har mött närvi diskuterat samefrågor, och jag har lärt mig attuppskatta deras engagemang och kompetens.Att folkhögskolan inte behandlades i det påförhand utsända interpellationssvaret beror inte påatt den frågan skulle vara oklar. Det beror i ställetpå att den behandlas i en proposition som i alla sinadelar inte var färdig när interpellationssvaretutarbetades. Det är alltså inte sameskolfrågan sompå något sätt har varit komplicerad.Berith viker fortfarande undan från ett avhuvudproblemen genom att föra in begreppet''kolonialt synsätt''. Det finns ju faktiskt spänningarmellan de samiska organisationerna, mellansamerna själva. Det är viktigt att erkänna despänningarna -- vi måste se dem.För mig är det två punkter som är centrala i dettasammanhang.Jag har när det gäller synen på rennäringenaccepterat uppfattningen att renskötsel bara kanbedrivas i vissa delar av landet, dvs. att det finnsgeografiska begränsningar. Man kan därför inte hafilosofin att alla som har rätt att beteckna sig somsamer också har rätt att bedriva renskötsel. Denstora gruppen samer bor i , Göteborgoch . Vi måste alltså acceptera ettinskränkande synsätt för att kunna se till attrennäringen skall kunna behållas i Sverige.Den andra huvudfrågan är: Hur bevarar man ochutvecklar ett samiskt språk och en samisk kultur förden samiska folkgruppen som helhet? Det gör mangenom att satsa på kultur och språk, och det gör vimed mycket stor energi.Martin avslutade med att säga att hanhoppas att ochfinansministerns ambitioner att hålla tillbakastatsutgifterna icke skall hindra en god samepolitik.Jag hoppas, , attfinansdepartementets och finansministernsambitioner att återställa den samhällsekonomiskabalansen mycket snabbt skall leda till det resultatetatt vi får möjlighet att genomföra den godasamepolitiken.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:92 till bostadsutskottetFörslag1990/91:14 till finansutskottet4 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 13 februari1990/91:147 av () till statsrådet om beskattningen av folkpensionärer:Återigenom finner jag att det är nödvändigt att taupp lågpensionärers orimliga marginalskatter ochmarginaleffekter på grund av besparingar.I en interpellation 1987 till dåvarandefinansministern tog jag första gången uppdenna fråga och visade hur en folkpensionär dåkunde drabbas av 208 procents marginaleffekt påränteinkomster. Denna rent fantastiskamarginaleffekt -- dubbel motPomperipossaeffekten -- uppstod på grund av attdels det extra avdraget för pensionärer reduceradessom följd av både ränteinkomsten och debesparingar som gett ränteavkastningen, delsbesparingen begränsade pensionärernaskommunala bostadstillägg, KBT.Sedan jag åtskilliga gånger därefter tagit upp dessamissförhållanden i i motioner har vissaförbättringar genomförts, men alltjämt kanmarginaleffekter på långt uppståoch avses få uppstå fram t.o.m. inkomståret 1992enligt riksdagsmajoritetens (s, fp, v och mp) beslut(1990/91:SkU10) . Då avvisades nämligenmin motion 1990/91:Sk38 med krav innebärandeavskaffande av systemet med den mycket högamarginalskatten för personer med låg eller ganskalåg pension men med besparingar.Med ett exempel vill jag visa marginaleffekterna förvissa pensionärer.För den som endast har den lägsta pensionen, i år48 . för ensamstående, är det särskildagrundavdraget så stort att vederbörande intebehöver betala någon skatt. Med stigandeinkomst -- dock ej inkomst av anställning eller aktivnäringsverksamhet -- minskas det särskildagrundavdraget av inkomsten.Dessutom minskas detta grundavdrag med 10procent av besparingar . förensamstående.På alla ränteinkomster och andra kapitalinkomsterutgår för alla övriga inkomsttagare en enhetlig 30-procentig statlig skatt. Men för pensionärer, somhar ett särskilt grundavdrag, är situationen en heltannan. Eftersom ränteinkomsten reduceraravdraget blir det vid genomsnittlig kommunalutdebitering ytterligare skatt påränteinkomsten. Men det räcker inte med detta.För att få ränta måste ju pensionären habesparingar. Om räntan kommer från besparingarpå . och räntesatsen är 10 procentoch den kommunala utdebiteringen . innebärdet skatt på ränteinkomsten.Tillsammans blir det alltså skatt påränteinkomsten. Dessa effekter uppstår förpensionärer med inkomster upp till drygt 90 000 kr.Vid denna nivå upphör nämligen det särskildagrundavdraget för pensionärer.En pensionär med låg pension får i regel KBT.Även detta reduceras på grund av besparingen.Besparingar . för ensamståendeanses avkasta medan förmögenhetdäröver ''avkastar'' enligt lagen omKBT. Där föreskrivs även att KBT reduceras meden tredjedel av den framräknade inkomsten. Vid 10procent verklig avkastning medför det attminskningen av KBT på grund av besparingen påöver 100 000 i exemplet leder till ytterligare 50procent marginaleffekt på ränteinkomsten.Resultatet för folkpensionären med låg pensionmen med besparingar efter ett strävsamt liv och storsparsamhet blir att tillsammans avräntan går bort i skatt och minskat KBT. Dessutomminskar inflationen värdet på hans besparingar.Alla måste väl inse att systemet är orimligt. i ränteinkomst leder till en kostnad på . !Själv har jag i mina motioner krävt att varkenränteinkomster eller besparingar skall minska detsärskilda grundavdraget. KBT skall inte hellerpåverkas av besparingarna. Härigenom skullepensionärerna få samma marginaleffekter somövriga.Lågpensionärernas beskattning skall jämföras medatt alla vi som inte ännu är pensionärer, eller somär pensionärer med goda pensioner, betalar i skatt på våra ränteinkomster.De som drabbas är de som haft låga inkomster ochdärför har låg pensionsrätt. I stor utsträckning ärdet kvinnor, som skött hem och barn och kanskehaft deltidsarbete eller deltagit i makarnasgemensamma verksamhet. Men även många mäningår i den drabbade gruppen. Trots låga inkomsterhar dessa pensionärer lyckats få besparingar. Imånga fall har värdet uppstått genom satsningar påeget hus.