prot · GF0923 · 1991-11-12 00:00:00 — måsteproduktionsförmågan i olika regioner tas till varaoch utvecklas. Goda förutsättningar för företagenär därför av avgörande betydelse för att främjasysselsättningen och säkra välfärden.Anf. 23 ():Fru talman! Jag vill tacka näringsministern försvaret även om jag är långt ifrån nöjd. Statsrådetutgår från att utlandsägda företag tar ansvar försysselsättning och utveckling i . När detgäller Outokumpu Copper kan konstateras att såinte är fallet.Företagets egna kalkyler visar att man väljer detsämsta ekonomiska alternativet. Ett skäl är att manskall rädda bolaget i från konkurs genomatt flytta moderna maskiner från tillSpanien. T.o.m. september gick valsverket iVästerås med vinst. Förutsättningarna är de bästai . Det är av andra skäl som verksamhetenflyttas. Därför behövs det aktiva åtgärder frånregeringen, och det förväntar sig de anställda.Anf. 24 Näringsminister ():Fru talman! Outokumpu Copper är ett utlandsägtföretag med ett dominerande ägande från finskastaten. Vi förutsätter att ägaren tar det ansvar somden anser vara riktigt och gör de ekonomiskaöverväganden som är riktiga för företaget och somkan trygga sysselsättning och utveckling iföretagsgruppen totalt sett. Jag har inte någonanledning att tro att ägaren har något horn i sidantill just och på det sättet skulle viljagenomföra nedläggning just där av några mycketunderliga skäl. Jag förutsätter att ägaren fattarerforderliga och riktiga företagsekonomiska beslutsom tryggar företagets utveckling på bästa sätt.Anf. 25 ():Fru talman! Jag vill fråga statsrådet vilka åtgärderhan tänker vidta om Outokumpu Copper inte fattarsina beslut i enlighet med företagsekonomiskakalkyler utan fattar dem av andra skäl.Chefen i den finska koncernledningen sade i ettTV-program att medbestämmandeavtal iSverige inte har något att tillföra utan barafördröjer besluten. Med den inställningen behöverde anställda stöd av politiker för att tillvarata sinaintressen.Facket har fått nej till att träffa koncernledningen iFinland. De har också fått nej till en förfrågan att fåen resa betald till en sådan träff i . Ett bättrenäringsklimat i löser inte dessa problem.Anf. 26 Näringsminister ():Fru talman! Ett bättre ekonomiskt klimat gerväsentligt bättre förutsättningar för företag attkonkurrera. Vi är inte betjänta av att starta någonindustristödspolitik, och vi kommer inte att fattabeslut om att det behövs ett politiskt medgivandeför nedläggning av en verksamhet somföretagsledningen icke anser det vara värt att drivavidare.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1991/92:101 omsmåföretagssatsningen i TanzaniaAnf. 27 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaslutsatser jag drar av en utvärderingsrapport,publicerad av SIDA, angående det svenskasmåindustristödet till Tanzania.Rapporten utvärderar hela det svenskasmåindustristödet till , som startade år1975, och jämför de tre kanaler som funnits förstödet. Dessa är ett systerindustristöd, ett hyr-/köpsystem för utrustning samt ett kreditsystem försmåföretagare. Det totala svenska stödet haruppgått till 400 milj.kr. i löpande priser, varav260 milj.kr. har gått till systerindustristödet.Systerindustristödet har omfattat 34 tanzaniskaföretag, medan småindustristödet i stort har gått till1 300 företag i !Frågeställaren påstår att av biståndsmedlenutgjort ett återflöde till . Om man läserrapporten finner man att konsulterna säger att de''gissar att 80--'' av biståndet till helasmåindustristödet gått tillbaka till Sverige.Rapporten är intressant, så till vida att manförsöker mäta kostnadseffektiviteten avsmåindustristödet till . Det är dock enrelativ rapport i bemärkelsen att man drarslutsatser om systerindustristödets effektivitet ijämförelse med hyr-/köpsystemet resp.kreditsystemet. De två sistnämnda anses varakostnadseffektiva i jämförelse medsysterindustriprogrammet.Småindustristödet har haft flera positiva effekterför . Stödet har medfört ökadsysselsättning, skapat en entreprenöranda ochinneburit överföring av kunskap och teknologi.Genuina kontakter har skapats mellan tanzaniskaföretag och svenskt näringsliv. Systerindustristödetmedförde också att man bröt igenom deninneboende skepsis mot privat ägande som fanns iTanzania och i början av 1980-talet.Min slutsats är dock att systerindustristödet harvarit kostsamt. En oberoende heltäckandeutvärdering av stödet borde ha gjorts på ett tidigarestadium , som grund för ettställningstagande om eventuellt fortsatt stöd.Man kan med rätta ifrågasätta om gåvobistånd böranvändas för att starta företag. En satsning påsamriskföretag, vilket redan skett för två av de34 företagen, vore att föredra.Min slutsats är därför att denna typ av bistånd börgå över till , den nyabiståndsmyndigheten för näringslivsbistånd, och attinsatserna, förutom särskild kunskapsöverföring,får formen av riskkapitalsatsningar.Det faktum att sedan fem år tillbakagenomför ett ekonomiskt reformprogram i rörelsemot marknadsekonomi innebär attförutsättningarna för stöd till näringslivsutvecklingavsevärt förbättras.Anf. 28 ():Fru talman! Jag vill börja med att tackabiståndsminister för svaret.Sedan jag ställde min fråga har även riksdagensrevisorer riktat viss kritik mot att har förliten kontroll eller styrförmåga vad gällerbiståndsinriktningen.Det är oerhört viktigt att biståndsfrågornabehandlas på rätt sätt. Svenskar, som anmodasdra åt svångremmen, får inte bibringasuppfattningen att det hela går slentrianmässigt elleratt vi inte följer upp, utvärderar och reviderarbiståndsprojekt om vi anser att det behövs.Jag är mycket medveten om att man när det gällerfrågor om bistånd av så här skilda slag och som gårtill så vitt skilda länder ibland hamnar fel. Men detgäller att snabbt, betydligt snabbare än som ärfallet, kunna göra korrigeringar och lägga omkursen. I det avseendet är vi tydligen helt överens.Nyligen var en del av ledamöterinbjudna till SIDA för att bli informerade omverksamheten förklarade man faktiskt att man intehade uppfattat några nya signaler över huvud tagetangående biståndsinriktning m.m. Det gjorde migpåmind om systerindustriprogrammet. Fleragånger har brister påtalats, men SIDA har bara körtvidare. Jag tycker att det vore tragiskt om manskulle behöva lägga ner programmet. Ja, det är denenda kommentar som vi har hört. Då kan man frågasig för vem det vore tragiskt -- för dem som arbetarmed detta eller för vilka?Därför vill jag fråga statsrådet om hanär beredd att agera, och då naturligtvis inom deramar som gäller, för att t.ex. överföra verksamhetav dylikt slag till . Jag vill dockockså säga att jag anser att det är positivt att manhar lyckats bryta igenom den skepsis mot privatägande som byggts upp avsocialism. På många punkter är vi således överens.Anf. 29 Statsrådet ():Fru talman! Det gläder mig att höra detta. Jag ärnaturligtvis mycket angelägen om att vi gör vårtyttersta för att man på u-avdelningen inte uppfattaross så, att vi struntar i alla impulser och all denkritik som kommer. Jag tror att det är väldigtbetydelsefullt att vi tar åt oss när det gäller sådankritik. Vi måste lyssna till vad som sägs. Dessutommåste vi göra vad vi kan när det gäller att kommatill rätta med de fel som finns.Vidare är jag glad över det som sägs här om attinsikten finns om att fel kommer att begås och omatt vi kommer att misslyckas. Men vi skall inte låtafelen passera under en så som i dettafall utan att reagera. Meningen är, som jag sagt imitt svar, att vi skall försöka få över den här typenav verksamhet till SWEDECORP.Sedan vill jag understryka att detfinns ett värde i att få sagt att det händer en delockså i . politik med''ujamabyar'' låste fast landet i ett planekonomisktsystem, vilket naturligtvis omöjliggjort vad vi i dennya regeringen strävar efter. Jag tänker då bl.a. påde impulser och, skulle jag vilja säga, mycket klarasignaler som vi har skickat vidare och som jaghoppas också har nått SIDA.Nu är en annan tingens ordning på gång också iTanzania. Låt oss glädjas över det!Anf. 30 ():Fru talman! Jag är glad över och tacksam för dettasvar, biståndsministern, och jag hoppas mycket påatt man snabbare skall gå in med åtgärder. Jaghoppas alltså att man, när man ser att det blir fel,snabbare rättar till det hela. Jag tar det som ett löfteför framtiden att så blir fallet.Jag är, som sagt, helt och fullt på det klara med attmisstag begås. Det ligger nästan i sakens natur attdet blir så när man kommer ut på okänd mark. Detvar också problemet med det tidigare låsta landet.En fungerande by eller grundstruktur förstördes ju.Om det som här gjorts har bidragit något är detokej. Men låt oss se till att inriktningen förframtiden förändras! Jag tackar alltså för svaret.Anf. 31 Statsrådet ():Fru talman! Jag frågade mig naturligtvis ocksåomgående varför ingenting har skett under tidenfrån och fram tills . Jag vill ha sagt här ikammaren att det har gjorts utvärderingar, dockinte så specifika sådana som just den här. Det hargällt hela småindustrisatsningen, från många olikaländers sida till förmån för . Det utgör ioch för sig inte något försvar för att det här arbetetinte har gjorts tidigare. Men det kanske någotförklarar varför det har tagit så som det hargjort. Heltäckande utvärderingar har alltså gjortsavseende hela småindustrisatsningen när det gällerTanzania. Det var bra att den här aktuella åtgärdenvidtogs. Sedan skall vi komma ihåg att det varSIDA som tog initiativ i det sammanhanget -- dethar kanske inte alltid framgått.Vidare gladde mig just formuleringen att det liggeri sakens natur att misstag begås.Anf. 32 ():Fru talman! Jo, det måste vi ändå sägas varaöverens om. Men just det faktum att det tidigareförekommit flera signaler -- det gäller då mångasmå utvärderingar och överslag -- som hela tidenhar pekat mot att det hela håller på att gå galet ochatt pengarna inte har avsedd effekt. Det som jagtycker är tragiskt är att man då inte snabbt harkunnat, eller velat, gå in med åtgärder. I stället harman haft inställningen att det är synd att bryta ettprojekt som man tycker är bra.Anf. 33 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill bara säga att jag tror att manhar haft insikt här. Men man har hoppats ochönskat, och det tror jag att vi gör litet till mans ochlitet för länge ibland.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1991/92:109 om distributionenav hjälpsändningar till BaltikumAnf. 34 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omregeringen omgående kan lösgöra biståndspengarför att hjälpa till med de transportproblem somfinns i Baltikum.Det svenska biståndet till Central- och Östeuropasyftar till att stödja demokratiseringsprocessen,underlätta övergången till marknadsekonomi samtbidra till en förbättring av miljön. Merparten av detbilaterala biståndet handläggs av BITS och gesfrämst i form av kunskapsöverföring. SIDA stödjerenskilda organisationers insatser. Jag vill ocksånämna möjligheterna till näringslivsbistånd genomSWEDECORP, som kan främja investeringar iCentral- och Östeuropa.Utöver detta mer långsiktiga bistånd finns det enberedskap för att ge katastrofhjälp till länderna iCentral- och om en akut nödsituationskulle uppstå. Humanitära insatser har redan gjortsi , och Jugoslavien.Utvecklingen i vårt närområde följs noggrant.Hittills har en direkt katastrofsituation i Baltikumkunnat undvikas.Låt mig så gå till fråga omproblemen i hamnarna i , som försvårardistributionen av hjälpsändningar. Enligt deninformation som vi fått kan problem uppkomma isamband med brister i tullhanteringen av gods,dålig säkerhet i hamnarna, begränsadelagermöjligheter m.m. Jag vill här särskilt påpekaatt vi har goda kontakter med regeringarna iBaltikum. Om det i dessa kontakter skulle visa sigatt det behövs insatser för att förbättradistributionssystemet kan sådana projektövervägas. BITS har redan bistått de baltiskastaterna på transportområdet.Anf. 35 (nyd):Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Menjag måste nog uttrycka en viss besvikelse över attregeringen trots allt inte är beredd atthjälpa med tanke på det nödläge som är.En mängd livsmedel och andra förnödenheterligger uppenbarligen kvar och förstörs ihamnarna -- detta sagt på basis av information somregeringen säger sig ha fått.Mot den bakgrunden vill jag anknyta till vad somstår i en ledarartikel i :''Däremot är det troligt att ett renodlat och i tidenbegränsat katastrofbistånd skulle fungera. Detskulle fylla en viktig funktion genom att bryggaöver perioden fram tills dess de baltiskaregeringarna har försörjningsläget undernågorlunda kontroll.För det är just , och framåt i tiden, somde baltiska staterna är i ett verkligt behov av utifrånkommande hjälp. Får de inte den hjälpen, är riskenstor för att den politiska och ekonomiskasituationen blir så pass instabil att utvecklingen påsikt hotas. ''Med anledning härav och med anledning av mintidigare framställda fråga vill jag ge uttryck förförhoppningen att statsrådet är beredd attytterligare informera sig om läget genom att taemot en representant från transportministeriet iLettland, vilken avser att komma hit nästa veckatillsammans med den aktuellenäringslivsrepresentanten i . Det är mittönskemål, och jag undrar om statsrådet är bereddatt göra detta.Anf. 36 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan försäkra omatt vi, när vi fick den här frågan, informerade ossgrundligt om situationen i och, i synnerhet,i . Vad man där har påtalat är onekligenvissa bekymmer i hamnarna, som främst beror påatt de som var vana vid att förtulla ochklarera varor, alltså sovjetiska medborgare, nu harlämnat området. De här båda länderna har ännuinte så att säga egna utbildade tullkontrollörer.Dessutom har man bekymmer, enligt informationsom vi har fått, med bl.a. kriminaliteten.Men viljan från vår sida att ställa upp är heltentydig. Erforderliga kanaler finns också. Det ärdock inte detsamma som att det inte skulle finnasnågra svårigheter, och då från både svensk ochbaltisk sida -- från baltisk sida när det gäller attadministrera just den problemsituation som haruppkommit med tanke på att de Sovjetmedborgaresom tidigare hade hand om dessa saker , somsagt, har lämnat landet.Anf. 37 (nyd):Fru talman! Jag har, herr statsråd, fått informationfrån en företagare som personligen har besökthamnarna i området, och då i synnerhet i ,för att konstatera hur läget är. Den här mannen harkontakter med transportministeriet ochkonstaterar att liggande hjälpsändningar ochförnödenheter i högsta grad är beroende avmöjligheterna att transportera dessa varor i landet.Det saknas alltså transportfordon, släpvagnar,trailrar osv. -- saker som det svenska näringslivetskulle kunna bistå med. Det är den sortens hjälpsom man vill diskutera och möjliggöra genomkontakter med herr statsrådet.Anf. 38 Statsrådet ():Fru talman! Jag menar att det går att hjälpa till här,om det nu är just nämnda hjälpbehov som är mestakuta. Vi har från de här ländernas regeringar fåttbeskedet att det i första hand kanske är andrainsatser som behöver göras. Man klarar alltså inteav att tullklarera varor. Men det viktiga, BengtDalström är att vi är överens om att hjälpa till, ochdet är vi uppenbarligen.Anf. 39 (nyd):Fru talman! Jag tackar för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1991/92:113 om och demänskliga rättigheternaAnf. 40 Statsrådet ():Fru talman! har frågatutrikesministern om regeringen avser att i FN-sammanhang agera i fråga om de mänskligarättigheterna i Iran.Frågan har överlämnats till mig för besvarande.Inledningsvis vill jag klargöra att den iranskaregeringen inte har vänt sig till den svenskaregeringen och begärt att den skall stoppa deniranska motståndsrörelsen aktiviteter iSverige.Främjandet av mänskliga rättigheter och kritik avbrott mot dessa är en viktig del av svenskutrikespolitik. Regeringen hävdar i fråga om mänskliga rättigheter ibilaterala kontakter, i internationella fora och påsätt som övrigt befinns lämpligt. Så är även falletmed Iran.FNs kommission för de mänskliga rättigheternabehandlar MR-situationen i sedan år 1982.Kommissionen beslöt att tillsätta en särskildrepresentant för att granska . Denne avgervarje år en rapport till kommissionens möte ifebruari--mars.Som nybliven medlem av kommissionen gickSverige in sommedförslagsställare beträffande kommissionensIran-resolution, som gav uttryck för kritikbeträffande MR-situationen i landet.Den särskilde representanten har besökt tvågånger för att rapportera om MR-situationen där. Av den senaste rapporten somlades fram vid kommissionens möte februari--mars1991 framgår att situationen i kräver fortsattFN-granskning. Den särskilde representantenpekar särskilt på det stora antalet avrättningar.Omständigheterna kring dessa är ibland attbetrakta som tortyr. Den iranska strafflagenbehöver reformeras och då främst när det gällerdödsstraffets tillämpning. Allvarliga ingrepp iyttrande- och församlingsfriheten består.Eftersom regeringen i ansåg att fortsattgranskning inte var nödvändig gjordes från iransksida under kommissionsmötet starka försök attavsluta den särskilde representantens uppdrag.Efter intensiva förhandlingar mellan och dentraditionella förslagsställargruppen, inkl. ,antog dock kommissionen en resolution medinnebörden att representantens mandat förlängdesmed ytterligare ett år.Sverige är inte längre medlem avFNs kommission för de mänskliga rättigheterna.Den avser icke desto mindre attaktivt verka för att situationen på de mänskligarättigheternas område i även i fortsättningenkomer att uppmärksammas i FN.Anf. 41 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret. Det är mitt iallt mörkret något glädjande att det i alla fall intefinns någon formell framställan om att man skallvidta åtgärder i mot den iranskamotståndsrörelsens eventuella aktiviteter. Menhela andan i de utspel som förmodligen sker viapresskonferenser är en fortsättning på detarbetssätt som man använde när man utfärdadedödsdomen över . Det är en, enligtinternationell rätt, oacceptabel arbetsstil.Vi har en lång rad rapporter, från Amnesty ochandra folkrättsorganisationer, som pekar på attIran är det land där flest avrättningar sker. Det ärfler än i , som har en mycket större befolkning,och där man också flitigt använder avrättningar.Man har under rättegångar inte tillgång tillförsvarsadvokater. Man får inte använda vittnen försin sak. Anhöriga underrättas ej osv.I fjol greps 20 framstående regimkritiker, somskrivit brev till regeringen och klagat på situationensamt framhållit de mänskliga rättigheterna. Nyligenhar nio av dessa dömts till fortsatt fängelse. Mångaär äldre och svaga och skulle egentligen ha frigivitsav hälsoskäl om inte annat. Naturligtvis är detta enfullständigt oacceptabel situation.Jag hade hoppats att det av svaret skulle haframgått att regeringen nu har instruerat densvenska delegationen i FN att kraftfullt göra en sistainsats för de mänskliga rättigheterna i , nu närSverige går in på slutvarvet av sitt medlemskap ikommissionen för de mänskliga rättigheterna.Anf. 42 Statsrådet ():Fru talman! och jag är helt överensom att situationen i är outhärdlig för många.Det är alldeles korrekt att avrättningarna är många.Jag har statistik med mig här som, om man jämförde 1990 med 1991, visar en dramatisk ökning avavrättningarna. 1990 handlade det om 203avrättningar, 1991 om 647. kan fådenna statistik av mig efteråt.Men jag vill också säga att den svenska regeringentar upp detta gång på gång och är ivrig när det gälleratt tala om för den iranska regeringen att vi inteaccepterar deras sätt att hantera MR-frågor. Senastett sådant åsiktsutbyte ägde rum var när chefen förrättsavdelningen i iranska utrikesministerietbesökte . Då togsdetta upp, och vi kommer att fortsätta. Varförvissad om det.Anf. 43 ():Fru talman! Jag kan ändå konstatera att någonsärskild instruktion om att agera kraftfullt underdet nu pågående mötet i generalförsamlingen intehar getts. Om jag förstår saken rätt utvecklar vivåra kommersiella och ekonomiska förbindelsermed . I andra sammanhang har det frånregeringens sida betonats att det ibland kan vara ettriktigt initiativ att hålla tillbaka det ekonomiska ochkommersiella utbytet med regimer som kraftfulltförgriper sig på de mänskliga rättigheterna. Mennågra sådana initiativ från regeringen har jag inteheller kunnat notera.Avser regeringen att ta något initiativ i dessaavseenden?Anf. 44 Statsrådet ():Fru talman! Det här är en principfråga som vi kanresonera mycket länge runt. Om vi håller oss tillIran, kan vi trots allt konstatera att man öppnat sigför kontakter på ett helt annat sätt än vadsom var fallet för . Det är, somnågon uttryckte det, en intensiv besöksdiplomati.Iranierna själva har faktiskt också anordnat ettseminarium om mänskliga rättigheter. Vad det nuhade för verkan kan vi naturligtvis ha olikauppfattning om. Men det finns en spänning mellanolika grupper inom den iranska regeringen ochstaten. Personligen tror jag att det vore fel av oss attdra oss därifrån. I stället bör vi finnas där ochförsöka påverka.Anf. 45 ():Fru talman! Vi må ha delade meningar om detta. Ivissa sammanhang tror jag att en återhållsamhet ide kommersiella relationerna kan vara en värdefullmarkering.Ibland säger man att utvecklingen går åt rätt håll,det blir bättre och bättre, man blir mer öppen.Samtidigt växer oppositionen inne i . Detförekommer demonstrationer och öppen kritik,som jag tidigare nämnde. Det ger en tendens till attregimen blir brutalare och brutalare av rädsla föroppositionen. Det är naturligtvis förklaringen tillatt förtrycket, enligt många bedömare, har ökatunder 1991. Därför anser jag att det skulle varaangeläget om regeringen gjorde en kraftfullmarkering när det gäller de kommersiellaförbindelserna.Anf. 46 Statsrådet ():Fru talman! Vår bedömning är den att det klokasteoch mest effektiva vi kan göra är att rakryggatfortsätta påtryckningarna inom FNs kommissionför de mänskliga rättigheterna och där försöka enanationer i ställningstaganden för MR-frågor, bl.a. iIran. Det enhetsarbetet har inte alltid varit så lätt.Men det är trots allt nödvändigt för att man skall nåresultat. Det är, fru talman, min uppfattning att vidär inte får svikta.Anf. 47 ():Fru talman! Det är naturligtvis ett oerhörtväsentligt arbete man bedriver via FN och dess . Jag vill naturligtvis att man om möjligtskall öka intensiteten i det arbetet.Men oppositionen i har riktat kritik mot detresultat som den här observatören har kommit framtill. Man anser att han delvis har blivit manipuleradav de iranska myndigheterna. En breddning avaktiviteterna när det gäller , som är ett särskiltsvårt fall, tycker jag vore välkommet.Anf. 48 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig säga att jag har mycket storförståelse för att oppositionen inte är nöjd. Hurskulle den kunna vara det. Men vi får heller integlömma att de officiella myndigheterna i stredtappert för att bli av med observatören. Det ärockså ett tecken, var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1991/92:99 omförsäkringsbolaget konkurs, m.m.Anf. 49 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migvarför jag inte är beredd att ingripa för att lindraverkningarna för skadedrabbadesakförsäkringstagare hos försäkringsbolaget vilka långsiktiga åtgärder regeringen är bereddatt vidta för att förhindra ett upprepande.Den främsta orsaken till Njords konkurs tycks varaatt bolaget underlåtit att teckna återförsäkring förstörre kreditgarantiåtaganden som bolagettvingades infria.Omedelbart efter Njords konkurs tillsatteregeringen en utredningsman (Fi 1991:05) somskall utreda vissa frågor om kreditförsäkring ochåterförsäkring av kreditförsäkring. Utredningenskall redovisas före utgången av februari 1992.Vidare utreder finansinspektionen vad som harhänt i det aktuella fallet. Finansinspektionensutredning beräknas vara klar i slutet av november1991.Det är oundvikligt att ett företags konkurs leder tillnegativa verkningar för fordringsägarna.