prot · GE09116 · 1991-05-22 00:00:00 — Vi vet , när vi ser helaADBs utveckling, att kvinnor kommer att finnasinom vissa delar och män inom vissa delar av ADB-verksamheten. Det måste vi ocksåuppmärksamma. Kvinnorna hamnar irutinarbeten. De får byta arbetsuppgifter mersällan än männen får. Därigenom får de mindrekompetensutbildning. Vi måste alltså skaparekryterings- och personalutbildningsmodeller sommotverkar detta. Framför allt måste det varasådana modeller som passar kvinnorna. Inte minstgäller detta på de mansdominerade områdena.En rad insatser har gjorts på detta område. Pengarhar getts till länsarbetsnämnderna.Civildepartementet har beviljat projektanslag föratt komma till rätta med de här frågorna.Vi vet också, och det är mycket viktigt att påpeka,att flickorna har det mycket svårare vid övergångenfrån skola till arbetsliv än vad pojkarna har.Flickorna får oftare tillfällig hjälp i arbetet änpojkarna. Deras arbetsmarknad är mindre. Dettagäller naturligtvis också kvinnorna i samband medföretagsnedläggelser. Vi vet att de kvinnor somförlorar arbetet mycket oftare får tillfälliga arbetenän vad männen får. Man brukar ibland tala ompermanent tillfällighet för dessa kvinnor. Vi måstealltså göra större insatser där, precis som vi hargjort för männen, för att de snabbare skall kommatillbaka till fast anställning i samband medstrukturomvandlingar.1990 hade av kvinnorna tidsbegränsadeanställningar, medan av männen hadedet. Det har skett en minskning , menändå är minskningen störst bland männen. Detbetyder alltså att männens anställningstrygghet harökat i förhållande tillkvinnornas. Detta kräver en rad insatser, inte minstpå det arbetsmarknadspolitiska området och förarbetsförmedlingen. När vi sysslar medarbetsmarknadspolitik i utskottet, tycker jag iblandatt det är litet underligt att man så gärna villprivatisera arbetsförmedlingen och att man villavskaffa monopolet. Är det någon här som tror attde svårigheter för kvinnorna som jag har räknatupp skulle övervinnas om vi fick en privatarbetsförmedling? Alla dessa svårigheter skulleförmodligen förstärkas. Det tycker jag att deborgerliga partierna, som driver de här frågorna,borde fundera på. Annars blir er inställning tilljämställdheten ihålig.Arbetsmiljön skulle jag också vilja säga några ordom. Arbetsmiljöns kartläggning, som jag nämndeinledningsvis, visar att kvinnorna har ett mycketutsatt läge. Det visar också den LO-utredning somjag nämnde. av kvinnorna i LO-kollektivet utför tunga lyft. För ungakvinnor som jobbar inom är antalet61 %. utför upprepade ensidigaarbetsrörelser. har olämpligaarbetsställningar.Detta visar varför belastningsskadorna har ökat såkraftigt och varför sjukfrekvensen har ökat såkraftigt. Det är alltså inte fråga om en otillåtensjukfrånvaro, utan den är i högsta grad reell fördessa kvinnor.Kvinnorna försöker klara en del av de härsvårigheterna genom att arbeta deltid. Skullekvinnorna i de här yrkena i mycket högre gradarbeta heltid, skulle vi få ännu fler arbetsskador. klarar sig genom att de bara arbetar i dehär hårda yrkena. Vi måste komma till rätta meddetta. Arbetslivsfonden har gett oss möjligheter.Centern skall ha en eloge för att man medverkadetill att vi fick arbetslivsfonden. Den kommer att geoss stora möjligheter att rätta till förhållandena,inte minst för kvinnorna.800 arbetsgivare har fåttbidrag från arbetslivsfonden. 600 miljoner harbetalats ut. har gått till den privata sektorn.60 % av pengarna har gått till kvinnor. Det är ihuvudsak insatser för kvinnliga yrken.Man bör kanske erinra om att ochfolkpartiet inte ville ha den här fonden.Moderaterna vill nu avskaffa den. Man skall betalatillbaka pengarna till arbetsgivarna. Moderaternavisar alltså inget intresse för de här frågorna. Minfråga är: Tror ni att man skulle kunna rätta till dessaförhållanden, om man betalar tillbaka dessapengar, eller skulle det vara bättre att användadem, som vi gör , för att förbättra arbetslivet?Detta är frågor som gäller jämställdhet. Det ärfrågor som rör de mest drabbade kvinnorna ilandet. Dessutom försöker man att försämraarbetslagarna och inflytandet i arbetslivet. Inteminst gör detta i sina motioner. Detbetyder också, det skall man ha klart för sig, enförsämring för kvinnorna, framför allt för dekvinnor som har det sämst här i landet.Några ord vill jag också säga omjämställdhetslagen. Som jag tidigare sade är dennya jämställdhetslagen uppdelad i två delar.Förbud mot diskriminering, direkt och indirekt, ärde tvingande delarna. Aktiva åtgärder förjämställdhet är de dispositiva delarna som kanersättas med kollektivavtal.Reglerna för det aktiva jämställdhetsarbetet skallbyggas ut. Det gäller, som jag tidigare nämnde, attunderlätta för kvinnor och män att förenaförvärvsarbete och föräldraskap, motverkasexuella och andra trakasserier på arbetsplatsenoch att upprätta en jämställdhetsplan. De aktivaåtgärderna skall kunna ersättas med kollektivavtal.Dispositiviteten skall innebära -- och det tror jag ärmycket viktigt att betona -- en materiell regleringav det aktiva jämställdhetsarbetet. Det gällerarbetsförhållande, rekrytering ochjämställdhetsplan. I annat fall kan den integodkännas. Det är inte fråga om en fulldispositivitet. Det gäller vissa minimikrav.Huvudansvaret skall däremot ligga påarbetsmarknadens parter. Det är en viktig princip isvensk arbetsrättslagstiftning.Det finns motioner från , ,och , där man säger att manvill vidga tillämpningsområdet. Om man vill göradet, är det naturligtvis en god ambition. Men iarbetsmarknadsutskottet är man tveksam, och detär också jämställdhetsministern, till detta med atten lag skall omfatta alla områden. Vilken kraft fåren sådan lag egentligen? Vi har erfarenheter avförhållandena i andra länder i det sammanhangetoch vet att det inte är bra. Då är det bättre attjämställdhetskraven formuleras områdesvis. Varjeområde tas alltså upp för sig --socialförsäkringsområdet, familjerättens område,utbildningens område osv.Arbetsmarknadsutskottet avstyrker förslagenbeträffande lagen om jämställdhet. Det gäller alltsåockså de motioner som har väckts i dettasammanhang och där man säger att man vill ha enutvidgning.Av motion framgår att de anser attjämställdhetsplanen för aktiva åtgärder är enmeningslös byråkrati. Vidare påstår att det gåratt avtala bort jämställdhetsplanen. Men det är intesant. Som jag sade innehåller 12 § just enmateriell reglering, bl.a. i fråga omjämställdhetsplaner, rekryteringsplaner ocharbetsförhållanden.Arbetsmarknadsutskottet framhåller att allerfarenhet visar att en plan är en förutsättning förframsteg och förändringar. Det gäller att konkretkunna tidsbestämma det mål som man vill arbetaför. Därför tycker jag att inställninghär är märklig.Alla framgångsrika företag har tidsbestämda planerför sin verksamhet, och det vet moderaternaförmodligen mycket väl. Vi avstyrker den aktuellamotionen.Sedan finns det motioner där man kräver tvingandebestämmelser. Man vill t.ex. att JämO skall avgöraom kollektivavtalen har samma nivå som lagen.Men det är en mycket grannlaga uppgift. Det äralltså mycket svårt att genomföra detta. Det krävsmycket stora insatser från JämO för att det skall gåatt klara hela den svenska arbetsmarknaden. Jagtror att man har en övertro på myndigheternasförmåga.Av egen erfarenhet -- jag har nämligen 30 årserfarenhet av fackligt arbete -- vet jag att det äromöjligt, med tanke på hur komplicerad ochomfattande den svenska arbetsmarknaden är, attlägga en sådan uppgift på en enda myndighet.Moderaterna anslår 1 miljon för det här ändamålet.Men det är, skulle jag vilja säga, som att spotta ihavet. Det går inte att med 1 miljon klara den häruppgiften. Det är mycket viktigt att vi håller fast vidatt det är arbetsmarknadens parter som skall ha dethär ansvaret -- i likhet med vad som har gällt påmånga andra omrdåen.Jag kan förstå den ambition som man har i dettasammanhang. Men man tror att allting skall gå bragenom att lagstiftning tillgripes. Men man glömmerden praktiska tillämpningen. Hur skall man kunnaleva upp till en sådan lag? Risken finns ju att lagenbara blir en papperstiger. Våra erfarenheter av hurdet är i utlandet är inte särskilt goda på denpunkten.Som exempel brukar jag nämna det beslut somfransmännen fattade under folkfrontens dagar 1936om 40 timmars arbetsvecka. Men jag är inte säkerpå att fransmännen ännu har nått dit. När det gälleröststaterna är det samma problem med lagarna,som har blivit papperstigrar. Vi skall ha respekt förlagar. Det är viktigt att så är fallet. Men lagar fårinte utformas på ett sådant sätt att det inte går attleva upp till dem.Kollektivavtalet har en stark förankring i nordiskarbetsrätt. Det är värdefullt. Lagstiftningen kangälla detaljer. T.o.m. ute på arbetsplatserna kan detvara reglerat in i minsta detalj. Inom varje branscheller företag kan man förhandla på det sättet. Ettavtal bevakas ofta av arbetsmarknadens parter --både lokalt och ute på arbetsplatserna. Vi harstarka fackföreningar i vårt land som skall se till attdetta är möjligt. Men då säger någon, kanske medrätta: När det gäller kvinnorna är det sämre ställtmed inflytandet. Ja, det är sant. Men kvinnorna serkanske alla orättvisor som finns och får en starkareställning inom fackföreningsrörelsen genom att depåtalar dessa orättvisor. Därmed får vi en väldigkraft när det gäller att genomföra dessa saker, påvarje arbetsplats.På den svenska arbetsmarknaden har männenlyckats med den saken i mycket hög grad. Varförskulle då inte kvinnorna lyckas med samma sak?Jag tror att det är mycket viktigt att vi ser på dessasaker i det perspektivet när vi diskuterar enlagstiftning på området. En lagstiftning är viktig.Just kombinationen lagstiftning och avtal har gjortatt har varit ett föregångsland på många avde områden som jag här har nämnt, och det ärmycket viktigt.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan iarbetsmarknadsutskottets betänkande 17 ochavslag på samtliga reservationer.Anf. 60 ()replik:Herr talman! Först vill jag säga att det var nästanrörande att höra berömma JämOoch jämställdhetslagen. Alla är vi ju medvetna omatt vi, om socialdemokraterna hade fått bestämma,inte hade haft vare sig jämställdhetslagen ellerJämO. Men det är bra om man har tänkt om.Socialdemokraterna tillhörde ju de 162 som yrkadeavslag den gången beslut om lagen och JämOfattades.Sedan vill jag erinra om den undersökning som FNhar gjort och som talade om iinledningen av sitt anförande. Vad gällerjämställdheten ligger bra till, och det är vialla mycket glada över. Men jag vill understryka attdet ingalunda är socialdemokraterna som ensammaskall ta åt sig äran av den situation som råder i dag.Det finns dock också andra undersökningar somvisar att inte alls ligger särskilt bra till påvissa områden. Det gäller då områden som ärviktiga för kvinnorna och för jämställdheten. Dethandlar t.ex. om kvinnor på chefsposter och ibolagsstyrelser. var själv inne påden saken. Det är konstigt att socialdemokraternainte tar tag i dessa saker och arbetar för enförändring genom att stödja vår reservation, där visäger att det gäller att se till att det finnstidsbestämda mål för chefsbefattningar. Mål måstesättas upp även för statliga utredningar. Det gälleratt leva upp till målsättningen om kvinnor iindirekt valda styrelser och nämnder -- något somsocialdemokraterna i övrigt har accepterat och somvi är helt överens om.Det är rimligt, ja, det är bra att tarupp diskussionen om de kvinnor som har det sämstställt i vårt land. Jag delar naturligtvisuppfattningen att vi har ett särskilt ansvar för dessakvinnor. Men då är det konstigt attsocialdemokraterna med så stor frenesi motarbetaratt kvinnor inom vård, utbildning och omsorgverkligen får tillgång till en breddad arbetsmarknadgenom att det förekommer både privat ochoffentlig verksamhet.Om utbudet var större på kvinnornasarbetsmarknad skulle kvinnorna, det är vi alldelesövertygade om, både inom den offentliga och inomden privata sektorn ha haft bättre löner, en bättrearbetsmiljö och en bättre situation över huvudtaget.Sedan vill jag säga att jag återkommer tillarbetsmiljöfrågorna i den debatt som vi kommer attha . Jag vill dock fråga socialdemokraterna inte kan acceptera att engravid kvinna skall ha rätt och möjlighet tillomplacering och varför den kvinna som inte kanomplaceras inte skall ha rätt tillhavandeskapspenning.När det gäller arbetsmiljösidan i övrigt bordeGustav ha klart för sig att vi i folkpartietär helt klara över att arbetslivspengarna skall gå tillskyddskommittéerna, som bäst vet hur arbetsmiljönkan förbättras -- och då också för kvinnorna.Anf. 61 () replik:Herr talman! Jag har av presidiet, som det såvackert heter, blivit ombedd att inte yrka bifall tillså många reservationer. Därför har jag med mödagått in för att minska antalet reservationer som jagyrkar bifall till. Jag yrkar alltså bifall tillreservationerna 10, 19, 34, 47 och 63. Det är sålångt jag kan gå när det gäller att reducera antaletyrkanden.Gustav redovisade en FN-studie. Ja, det ärbra att vi i ligger långt framme i det härsammanhanget. Men vi skall kanske också se påden studien i ett annat perspektiv. Den sägernämligen kanske mera om förhållandena i andraländer än om förhållandena här i . ägnade en stor del av sitt anförande åt attredovisa situationen i , och det är inteprecis någon uppmuntrande redovisning.Kvinnorna har fått betala ett högt pris för denjämställdhet som man har lyckats uppnå och för sittinträde på arbetsmarknaden. Bl.a. redovisadeGustav omfattningen avbelastningskadorna och kvinnornas sjuktal som ärmycket högre än för männen. Då måste jag fråga:Är det för att bestraffa dessa kvinnor som ni harinfört försämringar i sjukförsäkringen? Det slårsjälvfallet direkt hårdare mot precis de grupper somGustav beskriver.Kvinnorna är, som jag sade, dagens arbetarklass.Vilket ansvar tar ni i socialdemokratin för att ändrapå det och se till att kvinnornas förhållanden blirbättre? Ett sätt är att förbättra jämställdhetslagen.Hur mycket av utvecklingen beror påmaktbalansen mellan könen, som ?Gustav nämnde två perspektiv som mankan se jämställdheten i, nämligen det sociologiskaoch det historiska. befinner sig nogi historien. Jag saknar ett perspektiv, och det ärframtiden. Vilka visioner finns det i GustavPerssons och socialdemokraternas syn påjämställdhet och på kvinnornas situation iframtiden? Vad har ni för visioner, och hur skall ninå målen?Gustav säger att många av oss som harreserverat oss har en övertro på lagstiftningen, attdet finns en lång tradition på arbetsmarknaden.Javisst finns det en lång tradition påarbetsmarknaden i , men den traditionenhar burits fram av männen i väldigt hög grad, vilketockså är en av orsakerna till att kvinnorna har ensämre situation än männen.Jag tycker att det är märkligt när det gällerlagstiftningen att man i kollektivavtal kan skriva sigfri från flera saker i jämställdhetslagen. Det kan man inte göra i andra sammanhanginom arbetsrätten. Ett exempel på hur dennuvarande lagen fungerar är att det är svårt attanmäla eller pröva den, därför att kollektivavtalenär så allmänt hållna att de inte håller för en rättsligprövning.Gustav citerade , som sägeratt man inte kan uppnå jämställdhet medlagstiftningen. Jag håller fullständigt med om det.Vi har många lagar i som vi inte harmöjlighet att kontrollera, men lagens uppgift är juatt ge signaler om vilket normsystem vi vill ha isamhället.Anf. 62 () replik:Herr talman! Vi har fått lyssna till det godaarbetets diversehandel från . Hanhar talat om för oss att vi lever i den bästa av allavärldar. finns det tydligen väldigt mycketatt klaga på. Det är svårt att veta vilken slutligståndpunkt intar. Enligt minmening intar han alla ståndpunkter , ochdärför är det litet svårt att strukturera det hela.Dessutom betar av litet avmåndagens debatt. Det tycker jag att vi kan sparatills vi skall ha den debatten.För att hålla oss till det ämne som vi nu diskuterar:Gustav säger att vi inte skall ha någonövertro på lagstiftningen. Det är en ståndpunkt somjag i och för sig kan dela. Däremot är detförvånande att få höra det från en representant försocialdemokraterna, som en gång för inte allt förlänge sedan levde i ''Lidbomeriets'' glansdagar. Jagföredrar att lyssna till de nyckelord som JämO haruttalat om det arbete som hon bedriver på dettaområde.Jag vill gärna ha besked från när detgäller avtalen, som han säger är mera värda änlagen. Det har visat sig i den utredning som liggertill grund för detta betänkande att denkontrollerade parten, dvs. facket, inte levt upp tillsin roll. Facket har visat en påtaglig passivitet, heterdet. Då har vi inte så stor glädje av att hajämställdhetsavtal, om man inte följer upp dem ochser till att det händer någonting.Jag vet inte om lyssnade på vad jagsade inledningsvis, när jag talade om kommunensom en del av den offentliga sektorn. CharlotteBranting var också inne på att kommunerna utgörden stora kvinnoarbetsmarknaden, där kvinnornasolika tjänster inte renderar vare sig de löner, denuppskattning eller det inflytande framför allt somde borde få på detta område. kundeväl medverka till att vi får konkurrens inom t.ex.den stora vårdsektorn, så att kvinnorna kan väljaatt arbeta hos den arbetsgivare som de självaföredrar och inte blir hänvisade till enmonopolsektor.Arbetsförmedlingslagen togs plötsligt upp här avnågon anledning. Vi kan se den som ett exempel pålagstiftning över huvud taget. Vad vi har sagt är attvi skall våga ha någonting annat än bara monopol ivårt land, alltså fler alternativ. De försök som görsger visshet om huruvida kvinnorna vill haalternativa arbetsförmedlingar. Visar dessa försökatt kvinnorna inte vill ha sådana, är det ingen idé attfortsätta med dem. Så enkelt är det.Gustav påstår att lagen är garanten förjämställdhetsplanerna och för att planerna inte kanavtalas bort. Vad betyder då det som står omjämställdhetsplanerna i propositionen:Lagreglerna om jämställdhetsplaner skall kunnaersättas med andra regler i kollektivavtal? Förklaradet för mig, !Anf. 63 ()replik:Herr talman! Jag vill också harangera GustavPersson när han säger att deltid ger färrearbetsskador. Det är så sant som det är sagt. Ändåvar det inte så länge sedan pläderadeför att alla kvinnor mer eller mindre skulle tvingasut i heltidsarbete. Då skulle vi alltså få ännu merarbetsskador. är det inte så enkelt. Hon ville att kvinnornaskulle få större ekonomiska möjligheter genom attarbeta heltid. Men ofta är det inte alls det somdriver dem ut i arbetslivet, utan det är höga skatteroch höga priser som tvingar oss alla att försökatjäna mer, att öka vår arbetstid. Det är knepigt detdär, och alltså någonting som inte stämmer. Mankan alltid fråga sig om vi inte skulle uppmuntramännen till deltidsarbete i stället. Det vore väldigtlyckat ur många synvinklar.Sjukdomar, vare sig det gäller människor ellermiljö, har aldrig åsatts det negativa värde som deborde få. börjar det komma genom införandetav en s.k. grön bruttonationalprodukt, eller MNPsom kallar det. I och med attden kommer med i spelet och vi får siffror på denegativa verkningarna på olika områden, kommerväldigt mycket av den dåliga jämställdheten ocksåatt bli synliggjord, eftersom de negativa följdernablir bokförda. Därför hoppas jag att samtligapartier kommer att driva på försöket med ochinförandet av MNP på olika områden, därför att detär siffror som män förstår.Anf. 64 iVårgårda (c) replik:Herr talman! Jag kan inte låta bli att reagera närGustav drar alla statistiska uppgifter omkvinnornas situation på arbetsmarknaden, omökande klyftor, ökad sjukpensionering och ökadesjukskrivningar, beskriver mycket riktigtsituationen som den är. Detta har faktiskt häntunder 80-talet, då socialdemokraterna har suttit iregeringsställning. Med det starka sambandetmellan socialdemokraterna och de fackligaorganisationerna är det svårt att låta bli att draslutsatsen att antingen har de fackligaorganisationerna, regeringen ochsocialdemokraterna misslyckats eller också harman inte varit tillräckligt intresserad för attverkligen på allvar ta tag i dessa frågor. De kvinnorsom drabbas av arbetsskador är just de som GustavPersson säger sig värna, de kvinnor som har detsämst och som så att säga står längst ner. Jag skullegärna vilja ha en kommentar av säger vidare att det faktum att vihar en segregerad arbetsmarknad beror på att vi harfler kvinnor i arbetslivet än man har i andra länder.Vi har faktiskt få kvinnor i i ledandeställning. Där finns fler kvinnor i andra länder. Sådär ligger vi inte särskilt bra till.Sedan vill jag instämma i det som bl.a. och har sagt om ökatkvinnligt företagande. Jag tror att det är just genomatt vi skapar valfrihet och ger kvinnorna möjlighetatt få utnyttja sina kunskaper och erfarenheter pårätt sätt som vi når betydande fördelar, ochkvinnorna kommer att må mycket bättre. Det ärjust därför att kvinnorna inte har valfrihet, att dekanske känner frustration i sitt arbete och inte kangå till något annat, som sjukdomar skapas. Det ärviktigt att veta att man har valfrihet, oavsett omman sedan tar chanser eller inte.Jag fick inget svar när det gäller frågan omarbetsvärdering. Vi har önskat att utredningen intebara skall analysera möjligheterna tillarbetsvärdering utan även göra en arbetsvärdering.Jag fick inget svar på frågan om det finns någotverkligt skäl till att man inte kan gå längre.Det var väldigt klena argument som mot den vidgning inom jämställdhetslagensom vi och flera andra har talat för; den skulle bliutslätad och det finns inte så bra erfarenheter frånandra länder. Men det beror naturligtvis på hurman utformar en sådan lag. Det var inga bärandeargument.Anf. 65 () replik:Herr talman! Det är naturligtvis svårt att hinnasvara på alla frågor som ställts. Jag vänder mig försttill , som säger att vi skulle få enbredare arbetsmarknad genom en privatisering. Jagär inte så övertygad om att man åstadkommer det.För detta krävs så enormt stora insatser. Jag trorinte att man kan bredda vårdsektorn på det sättet.Charlotte nämnde också att kvinnor intefår ledighet i samband med graviditet ochomplaceringar. Det kanske har inträffat. Men jaghar erfarenheter från i Uppsalalän, och där betalar man ut ersättningar ganskaofta. Jag tror att försäkringsöverdomstolen harändrat en del på praxis i sådana fall. Men det ärmöjligt att det finns anledning att följa upp dettaytterligare.Maggi säger att detta att vi är så bra iSverige säger mer om förhållandena i utlandet. Det är sämre utomlands; vi har lyckatsbättre. Det är bara det jag har sagt. Men jag sägerockså att det fortfarande finns brister.Maggi undrar varför vi tvingasförsämra socialförsäkringen. Vi tvingades till detjust . Men det var ju för att kunnabehålla de viktigare delarna i socialförsäkringen,kunna göra insatser för alla de människor somverkligen behöver det; inte minst alla de kvinnorsom jag beskrev och som har de här svårigheterna.Det är ju slutligen så att all praktisk politik ärprioritering. Det har vi socialdemokrater fått läraoss i hög grad. Det gäller inte minst när man har detsvårt ekonomiskt, vilket vi har här ilandet.Maggi sade att jag bara talar omhistorien. Jag tyckte att jag pratade om detaktuella. När jag i början citerade våra målhandlade det väl om framtiden. Jag håller mig intealls kvar i historien. Jag använder den för att visaatt vi åstadkommer förändringar.Det är litet bekymmersamt att man inomvänsterpartiet tror så mycket på lagstiftning. Jaghar pratat med många av era partivänner somsäger: Jag förstår inte att vissa av minapartikamrater tror så mycket på lagstiftning. På denpunkten tycker jag att man borde vara litetförsiktigare.Enligt är min beskrivning tydligenatt vi lever i den bästa av världar. Ja, för kvinnornai världen är ett av de bästa länderna --låg före i -- och det tycker jagatt vi skall vara stolta över. sägerockså att jag tar upp alla områden. Ja, det är justdet jag gör. Om vi skall åstadkomma jämställdhetmellan kvinnor och män måste vi arbeta på allaområden; därför behandlar jag detta så brett sommöjligt.Här har nämnts passivitet inom facket i vissaavseenden. Jag kan hålla med om att detförekommer.