prot · GF0945 · 1991-12-13 00:00:00 — Det visar att ,och även regeringens, solidaritetsbegrepp ärbetydligt mera omfattande än det somvänsterpartiet har lyckats åstadkomma. Men det ärnog bekant från historien.Avslutningsvis vill jag helt kort kommentera detsom Axel säger om just förhandlingarnagentemot EG. Jag tror att vi genom vårarbetsmarknadsminister och denregeringssammansättning som gäller så att sägakommer att visa en bra tyngd i förhandlingarna medEuropa och också goda personkontakter. Jagtänker då på kontakterna med ledande politiker utei . Jag tror att det är viktigt att också hadetta i minnet.Vidare vill jag säga att jag inte tycker att arvet frånsocialdemokraterna är särskilt mycket att bygga på.Därför gäller det att gå vidare här. Men självfalletär åtminstone jag tacksam om socialdemokraternaagerar positivt och konstruktivt, för i så fall kan vinog tillsammans driva bra och framgångsrikaförhandlingar med just EG inför det medlemskapsom stundar och som jag hoppas på.Anf. 59 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! tar upp frågan omriskkapitalförsörjningen, som ju är en viktig frågainte minst för småföretagen. är det ettproblem som faktiskt gäller hela . Isynnerhet gäller det t.ex.orter som ligger i riktigaglesbygden. Jag hoppas att jag kan göra vissainsatser inom delar av det regionalpolitiskaområdet. Men det viktiga beskedet här är attnäringsminister i samråd med någrakolleger jobbar med en mycket noggrann analys avden tyska modellen och även av andra här möjligamodeller för att senare återkomma med förslag tillriksdagen.Ett antal debattörer -- och , under det senasteåret, börjar de bli rätt många -- har litet svårt meddetta med att se till hela landet. Därför tycker jagatt det är oerhört viktigt att gång på gång -- på detviset tror jag alltså att den här uppkomna debattentystnar -- upprepa vad som sägs iregeringsförklaringen om att hela landet skallutvecklas och att moderna järnvägar och bra vägarskall komma hela landet till del.Naturligtvis kommer det, , ocksåunder att ske en viss översyn av deregionalpolitiska frågorna. Det är min målsättningatt denna översyn skall leda till en kraftfullarepolitik för en regional utveckling.Mitt svar till Axel är självfallet ja. Närjag står här i talarstolen talar jag för helaregeringen. Jag hoppas faktiskt på en samladriksdag. I de här frågorna är det ju viktigt att vi äreniga inom landet när det gäller att hävda deregionala utvecklingsfrågorna gentemot EG.Jag hoppas att det, sedan våra tjänstemän inomNorden har tittat på det hela, skall vara möjligt attfrån samtliga nordiska länders sida tala med sammastämma när vi går in i diskussionerna med EG. Detär först då som vi får en riktigt bra styrka.Avslutningsvis vill jag till herrar meddebattörersäga att jag egentligen upplever ett stöd och ävenen stor respekt när det gäller ert intresse för att deregionalpolitiska frågorna också fortsättningsvissköts på bästa möjliga sätt i vårt land.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1991/92:64 omsysselsättningsläget i länAnf. 60 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att vidta åtgärder som hon föreslår föratt minska arbetslösheten i län.Det första har frågat mig är om jagär beredd att föreslå förändringar ibostadsfinansieringssystemet.Enligt regeringsförklaringen den 4 oktober 1991skall det beslutade systemet om s.k. räntelån integenomföras. I stället skall ett nytt förenklatlånesystem gälla . Då det avsocialdemokraterna föreslagna räntelånesystemetskulle ha trätt i kraft kommerunder 1992 övergångsregler att gälla.Bakgrunden till detta är i korthet bl.a. att ettsystem med räntelån och realräntebidrag skullekunna bidra till att minska kraven på en kraftfullantiinflationspolitik. Vid låg inflation och högaräntor skulle systemet medföra betydandestatsfinansiella påfrestningar. Ett väl fungerandebostadsfinansieringssystem måste vara stabilt ochkunna fungera och underskiftande ekonomiska förhållanden.Räntelånesystemet uppfyller inte dessa krav.Socialdemokraternas ståndpunkt är tydligen att ettökat statssubventionerat byggande skulle varalösningen på den svenska ekonomiska krisen.Byggandet var en av orsakerna till 1980-taletsekonomiska överhettning.Antalet arbetslösa ökar inombyggnadsverksamheten beroende på att den totalabyggvolymen har minskat. Byggsysselsättningenligger dock fortfarande på en hög nivå.Alla borde dock inse att det som är mest förödandeför det framtida byggandet är höga räntor. Då drivskostnaderna upp, och en ny inflationsutvecklingkommer i gång. Den svenska ekonomiska tillväxtenligger efter. Förbättrar vi inte ekonominsgrundläggande funktionssätt, vilket på kort siktinnebär förändringar och åtstramningar, kommerdetta att leda till fortsatt stagnation och ökadarbetsslöshet. Detta kommer i sin tur att medföraatt efterfrågan på bostäder och lokaler minskarytterligare, och då lär det inte bli mycket byggande.För att på kort sikt klara sysselsättningen förbyggnadsarbetarna har beslutaten rad åtgärder. Genom att sätta i gång byggentidigare än planerat kommer en del av den ledigakapaciteten att kunna användas till investeringar ivägar, järnvägar, flygplatser och telenät. Riksdagenhar dessutom att ta ställning till ytterligaretidigareläggning av statliga bygginvesteringar avolika svar. AMS har också anvisats ökade resurserför arbetsmarknadspolitiska åtgärder. situationenpå byggarbetsmarknaden kan utnyttjas för atttillgodose behovet av kompetensutveckling ochvidareutbildning inom byggbranschen. Närkonjunkturuppgången kommer är det viktigt att haen effektiv och rätt dimensionerad byggarbetarkår.Den andra frågan är om jag är beredd att anslå enrättvis och tillräckligt stor del av dearbetsmarknadspolitiska resurserna för dearbetslösa i län.Det är AMS ansvar att fördela beviljade medelutifrån situationen på arbetsmarknaden i varje län.Jag är övertygad om att AMS fördelar medlen efterde behov som föreligger i olika län.Den tredje frågan är om jag är beredd att medverkatill att den s.k. snabbtbörjar förverkligas.Då förhandlingarna om en totallösning avStockholms trafikproblem ännu ej är avslutade kanjag för dagen inte kommentera frågan.Den fjärde frågan är om jag är beredd att medverkatill att byggnadsarbetena på järnvägen till Arlandaskyndas på.Regeringen har anslagit 200 milj.kr. fråninfrastrukturanslaget för byggande av järnvägen tillArlanda. Bygget har startat och pågår. Så längehuvudmannaskapet ännu ej avgjorts kan arbetetemellertid inte skyndas på i någon störreutsträckning.Den femte frågan är om jag är beredd att medverkatill att medel ställs till förfogande för att underlättaoch påskynda upprustningen av nedslitnalägenheter och bostadsområden.Inom ramen för det statliga bostadsstödet lämnarstaten räntebidrag för sådana åtgärder somfastighetsägarna är beredda att genomföra. Detfinns alltså inga hinder för en ökadombyggnadsvolym.Den sjätte frågan är om jag är beredd att medverkatill att stimulera kommunerna att skynda pårestaureringen av gamla VA-nät.Den frågan besvarade jag visserligen den 26november i , men om var här då tar jag om det igen.Kommunerna anser att de mycket väl kan klarafinansieringen av både underhåll och förnyelse avVA-näten utan statliga bidrag. De har stor frihet attvälja både formen för finansiering ochutformningen av taxan. Det är önskvärt attkommuner med eftersatt VA-underhåll nureinvesterar. Med det låga kapacitetsutnyttjandesom föreligger inom såväl bygg- sommaskinentreprenadbranschen erhåller ocksåköparen lägre priser på upphandlade objekt.Den sjunde frågan är om jag är beredd attmedverka till att medel ställs till förfogande förupprustning av daghem, skolor, sjukhus och andraoffentliga lokaler som är hårt slitna.I proposition 1991/92:10 föreslogs attstimulansbidrag till investeringar i förbättringar avden fysiska miljön i skolorna motsvarande 600milj.kr. Förslaget innebär att statenställer sammanlagt 900 milj.kr. till kommunernasförfogande för förbättringar i skolans arbetsmiljöunder /92. har bifallitdenna proposition.Den åttonde frågan är om jag är beredd attmedverka till att ett brett upplagt program förkompetensutveckling för lågutbildade tjänstemänoch andra inom tjänstesektorn kommer tillstånd.För närvarande pågår en utredning omkompetensutveckling i arbetslivet, som skall varaklar . Utredningen kommer att lämnaförslag till åtgärder för att stimulerakompetensutveckling i arbetslivet, inkl.tjänstesektorn.Den nionde frågan är om jag har några andrakonkreta förslag till åtgärder, som skulle bidra tillatt minska arbetslösheten i län.De arbetsmarknadspolitiska resurserna ärfördelade på länen och arbetsförmedlingarna. De isin tur fördelar medlen på de åtgärder som bedömslämpligast. Det är alltså arbetsförmedlingen, somutifrån den arbetslöses förutsättningar skall vidtaåtgärder.Till slut vill jag framhålla att allakrav skulle innebära att budgetunderskottet ökadeytterligare. Problemen i svensk ekonomi ärdessutom i första hand långsiktiga och inte avkortsiktig natur. De negativa effekterna påekonomins funktionssätt blev uppenbara näröverefterfrågan förbyttes i lågkonjunktur. Det,, är priset som får betalaför av försummelser då de strukturellaobalanserna i ekonomin ej har handlagts på rättsätt.Anf. 61 ():Herr talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför svaret på min interpellation.Jag är djupt oroad över situationen påarbetsmarknaden i län.Arbetsmarknadsläget här i länet har försämratssnabbt under denna höst. Det rör sig om intemindre än 25 000 öppet arbetslösa. var den siffran 10 000. Antalet lediga jobbminskar mycket kraftigt. Kontantersättningarna äri dag 10 milj.kr. per dag till de arbetslösa.Den senaste tidens utveckling och gjorda prognoserpekar på att vi kommer att ha omkring 40 000arbetslösa . varslades4 280 personer, och det är den största siffran, BörjeHörnlund, i hela landet.Situationen är alarmerande. fanns det4 960 lediga jobb. Jämför man det med oktoberförra året är det en minskning . Det somär mest skrämmande är att det är ungdomar ochpersoner med utländskt medborgarskap som råkarmest illa ut. Bland ungdomarna i åldrarna 16--24 årär 7 940 personer utan arbete.Börje , nästan 8 000 ungdomar ärarbetslösa i . Det är 4 %.Räknar man procent, som så gärnavill göra, innebär detta faktiskt, i åldersgruppen20--, arbetslösa. Det är detta somskrämmer mig mest.Byggarbetslösheten stiger mycket kraftigt.Byggnadsverksamheten är en viktig motor när detgäller sysselsättningen. Men det kommer UlfLönnqvist att gå in på senare under debatten.Det finns inga andra tecken till ljusning som kanpåverka efterfrågan på arbetskraft.Gruppen arbetslösa med utländskt medborgarskapomfattar nästan 5 000 personer. Detta är absolutinte bra. Risken att rasism och främlingsfientlighetökar ytterligare är mycket stor, sätts inte in i Stockholmslän. Av de 1 500 milj.kr. som regeringen satsar påinfrastrukturen tillfaller endast 10 milj.kr. vårt län.Det här är ett allvarligt misstag, ocharbetsmarknadsministern visar en upprörande ochbristande kunskap om situationen iStockholmsområdet. Det betyder att man satsar enetthundrafemtiondel på en region som utgör enfjärdedel av landets befolkning, med enarbetslöshet på 25 000 personer.Jag har i min interpellation pekat på flera braprojekt som kan igångsättas , bl.a.Dennisöverenskommelsen. Kanske -- det är enliten fundering -- kunde tala medpolitikerna i , så att förhandlingarna blirklara. För det är ju det enda svar jag har fått, attförhandlingarna inte är klara. Jag tycker att detborde vara angeläget även förarbetsmarknadsministern att se till att vi får i gångdessa projekt, inte minst med tanke påmiljöpolitiken.Vi har i gått från en överhettadsituation, , till den nuvarande; denvärsta arbetslösheten . Vid en jämförelsemed övriga län är nedgången i vårt län snabbast ilandet.Det behövs nu en aktiv arbetsmarknadspolitik, somockså omfattar . Jag tycker attdet är oförsvarligt att i praktiken undantaStockholms län. Är det en slapp Stockholmsfientliginställning som ligger bakom, ?Nej, nu gäller det att vidta åtgärder för att vändautvecklingen och sätta in insatser som ärsysselsättningsskapande. Jag tycker, herr talman,att svaret inte ger oss något nytt hopp. Detinnehåller inga konkreta svar på mina frågor.Tycker arbetsmarknadsministern att de 10 milj.kr.som vi har fått av de 1 500 miljonerna är tillräckligaför ?Jag skall efter debatten överlämna litet julläsningtill om situationen iStockholmsregionen.Till sist, herr talman, kan jag konstatera att detfinns 40 borgerliga ledamöter frånStockholmsregionen. När jag tittar ut överkammaren kan jag inte se en enda av dem sitta isina bänkar. Det är ju ett bra svar till de arbetslösai Stockholmsregionen.Anf. 62 ():Herr talman! demonstrerade7 000 byggnadsarbetare i motregeringens byggpolitik. Det var ett rop på hjälp,ett rop efter åtgärder för att trygga jobben påbyggområdet. Denna jättelika manifestation harväxt fram på arbetsplatserna runt om iStockholmsområdet, när byggnadsarbetarna nu serhur de går mot den kanske svårastesysselsättningskrisen någonsin inom svenskbyggsektor. Oron för jobben, för tryggheten ochför framtiden är stor.De ser också hur en hel årskull ungdomar kastasrakt ut i arbetslösheten. går 300 lärlingararbetslösa, dvs. de får inga praktikplatser under sinutbildningstid. kommer 500 eleverfrån gymnasieskolan, vilka skall placeras påbyggarbetsplatser som inte finns.Men man ser också ute på byggena hur regeringengenom sin politik ytterligare förvärrar situationen.När regeringen bestämde sig för att riva upp detbostadsfinansieringssystem som fattatbeslut om, utan att tala om vad man skulle sätta istället, spreds oron och osäkerheten. Att byggabostäder är en långsiktig historia. Därför är manhelt beroende av hur finansieringssystemet ser utoch vilka villkor som gäller när det är dags att lyftalånen.Regeringen bär det hela och fulla ansvaret för detstopp i bostadsbyggandet som osäkerheten införframtiden ger. Och den osäkerheten minskarnaturligtvis inte när det redovisas direktivför den utredning som skall konstruera ett nyttfinansieringssystem, direktiv som klart anger attkostnaderna i boendet kommer att öka på ettdramatiskt sätt. Vem vågar då gå i gång med ettbostadsbyggande?Centern hävdade i hela valrörelsen att det var fördyrt att bo. medvekar i enregeringspolitik som gör det ännu dyrare att bo. Ärdet centerpolitik, , att säga en sakoch göra en annan?När momsen höjdes också på byggområdet,kompenserades denna höjning på bostadssektorngenom ett investeringsbidrag. Dettainvesteringsbidrag sänker nu regeringen från 9,3 %till . Det innebär att kostnaderna i den redandyra nyproduktionen dramatiskt höjs. I valrörelsenlovade att momsen på byggandet skullebort. Det skulle vara intressant att höra hur BörjeHörnlund anser att beslutet att minskainvesteringsbidraget, utan att göra någonting åtmomsen, rimmar med dessa centerlöften.Därtill förändrar regeringen en lång rad enskildafaktorer när det gäller att beräkna underlaget förlån till bostadsbyggandet. Räknar man samman alltdetta blir en vanlig trerumslägenhet inyproduktionen . dyrare i månadenjämfört med om räntelånesystemet skulle ha fåttfortsätta att fungera. Jämfört med dagens systemökar kostnaden för samma lägenhet med ungefär300 kr. i månaden.Det är dessa av regeringens åtgärder som vidlänsarbetsnämndens konferens fick enav de närvarande att säga: ''Jag har under mina 40år i branschen inte varit med om en sådandramatisk förändring. Om den politiskamålsättningen är att stoppa bostadsbyggandet, såhar man lyckats över förväntan. ''Jag förstår den reaktionen. Det är obegripligt att enregering som säger sig vilja värna sysselsättningenmitt i en lågkonjunktur klipper till med åtgärdersom gör att byggandet går, för att använda ensportterm, rakt in i väggen. Anser regeringens åtgärder är ett led i en politik för fullsysselsättning?I sitt svar på interpellationen söker att räntelånesystemet skulle driva påinflationen. Så är det inte. Bostadsutgiften för denenskilde blir med räntelånesystemet aldrig högre änutgiften är i nuvarande system. Om man däremotdramatiskt höjer bostadsutgiften, vilket regeringentycks ha för avsikt att göra, då slår det direkt påinflationstalen. Räntelånesystemet är ett stabiltsystem, som skulle ge oss den bostadsproduktionsom vi behöver.Långsiktigt behöver vi i vårt land enbostadsproduktion på i storleksordningen 40 000nya bostäder . I , därsituationen är speciellt svår, inte minst när detgäller möjligheten för ungdomar att få en bostad,behövs det en produktion på i storleksordningen10 000--12 000 nya bostäder . Men dennaproduktion får vi naturligtvis inte om regeringenförsämrar förutsättningarna för byggandet ochskapar oro och ovisshet om vilka villkor förbyggandet som skall gälla.Ett annat område där det behövs kraftfulla insatserär ombyggnaden av bostäder. Där hade viförhoppningar om att den ökning av ombyggnadersom inträtt 1991 skulle fortsätta. Men kommerregeringen med nya åtgärder som gör att ocksåombyggnadsverksamheten påverkas. När manriver upp räntelånesystemet fördyras ocksåombyggnadsverksamheten. Det gör att denvälbehövliga satsningen på ombyggnader kommerav sig. Ombyggnadsverksamheten kan ge mångajobb. Den behövs och den är nödvändig för att intefastighetsbeståndet skall slitas ner.Vi står inför det uppenbara hotet om nära nog etttotalstopp i bostadsbyggandet också i Stockholmslän. Det leder till en arbetslöshet inom byggsektornsom beräknas bli . Vilka åtgärderämnar vidta för att motverkadetta?Anf. 63 ():Herr talman! Jag hade sett fram emot denna debatt,därför att jag trodde att arbetsmarknadsministernskulle vara intresserad av att diskutera hur 25 000arbetslösa i bor något mer seriöst än vadhan gör i sitt svar på . Jag trodde också att han var merintresserad , som ser minst sagt dysterut, än han ger uttryck för i sitt svar. Jag trodde attBörje var arbetsmarknadsminister förhela , alltså även för huvudstadsregionenoch de människor som lever där. Jag trodde t.o.m.att han skulle ta till sig något av alla de exempel påsysselsättningsfrämjande åtgärder som redovisas iinterpellationen. Jag kan garantera BörjeHörnlund att det finns många fler bra exempel. Vifår sådana ofta från oroliga människor som hör avsig till oss, från politiker i våra kommuner, frånföräldrar till arbetslösa ungdomar, från varsladebygganställda och kommunanställda som går enmörk framtid till mötes samt från företagare somser sin marknad vika. Alla ser de hur jobbenförsvinner, hur pessimismen breder ut sig och hurvår hembygd håller på att bli väldigt otrygg.Det här vill de inte vara med om. Därför börjar detänka på alternativ som kan stoppa dennautveckling, på åtgärder som skulle hjälpa till att få igång hjulen igen. När jag läste interpellationssvaretundrade jag om det kunde vara så att det bara ärBörje som inte ser några möjligheter. Nuborde alla goda idéer tas till vara och inte kastas ipapperskorgen oprövade.Interpellationssvaret går ut på att inget av förslagenär bra. Men några egna förslag har inte BörjeHörnlund. Det här tycker jag är närmastnonchalant, inte bara mot som harframställt interpellationen utan också mot alla de25 000 arbetslösa i län.Strukturen i vårt län är något annorlunda än påmånga andra håll i landet. Hälften av våraarbetslösa är tjänstemän. En stor del av dem, , är kvinnor. Många av dessa har enganska kort utbildning. För många av dem ärsituationen sådan att de inte heller vid kommandehögkonjunktur kommer att ha ett arbete att gåtillbaka till. Deras jobb har helt enkelt försvunnit.Det krävs särskilda insatser för att kompletteraderas kunskaper och bredda deras kompetens. Iannat fall riskerar många att bli stående utanförarbetsmarknaden under en mycket . Detbehövs alltså rejäla satsningar nu för att få i gång enbra utbildningsverksamhet.Kommer arbetsmarknadsministern att se till atttillräckliga resurser ställs till förfogande? är detbrist på resurser, och många blir därför utan enutbildning. Arbetsmarknadsministern hänvisar tillkompetensutredningen, och den är naturligtvisviktig. Men vi kan inte sitta och vänta tills den blirfärdig och att sedan regeringen efter enremissomgång tar ställning till vad som skall hända.Vi har inte tid med det, för problemen är akuta nu.För bara några år sedan hade många kommuneroch landsting svårt att få personal till vård ochomsorg av barn och gamla. Där är situationen nuhelt annorlunda. redovisar de fackligaorganisationerna en snabb ökning av antaletarbetslösa bland kommunanställda, inte därför attbehovet av deras insatser har minskat utan därföratt det inte finns pengar att betala med.Jag är rädd för att det vi har sett bara är enbörjan. Jag vet att de nya mörkblåkommunledningarna, som har övertagit makten inästan alla av kommuner, har somfrämsta mål att skära ned verksamheter för attkunna sänka skatten. Det kommer att leda till ännufler varsel. Jag är rädd för att vi fram emot våren fårräkna med 10 000 varsel av anställda i kommun ochlandsting. Vi socialdemokrater ser allvarligt pådetta, både därför att det kommer att ökaotryggheten för alla dem som är beroende avoffentlig verksamhet och därför att det hotarsysselsättningen för tiotusentals människor, mångaav dem kvinnor.Det jag har sett av den kommunalekonomiskakommitténs förslag gör mig ytterligt orolig. FörStockholms del är förslaget ett dråpslag och skulleinnebära att ytterligare 6 000 personer riskerar attbli arbetslösa. Det duger inte längre med att sägaatt det, om vi skall sänka skatterna, får bli på detsättet.Jag tycker egentligen inte att det är så svårt. Vi harå ena sidan barn som behöver utbildning ochomsorg, sjuka som behöver vård, äldre sombehöver vård och omsorg. Å andra sidan har vimånga människor som inget hellre vill än att arbetamed just vården. De vill arbeta inom den offentligasektorn. Alla vill inte starta eget, alla vill intearbeta med vård och omsorg med kommersiellaförtecken. För mig är det den naturligaste saken ivärlden att se till att dessa arbetsvilliga händer fårarbeta med det som är det allra viktigaste: skapatrygghet och rättvisa för alla människor.Kommer arbetsmarknadsministern att medverkatill att sysselsättningen inom den viktigagemensamma sektorn kan upprätthållas?Anf. 64 ():Herr talman! Jag kan instämma i de kommentarersom talarna här gjort, attarbetsmarknadsministerns svar på AnitaJohanssons interpellation är väl tunt. Jag blir litetförvånad över att arbetsmarknadsministern är såpass tomhänt. På en punkt däremot försökerarbetsmarknadsministern vara kraftfull, och det ärnär han i slutklämmen försöker beskriva orsakernatill det läge som vi nu har.Anf. 65 ():Herr talman! Svaret ger inget hopp, sade AnitaJohansson om beskedet från statsrådet. Det gälleri hög grad också beskedet till de många arbetslösakvinnorna i län.Stockholms län har en mycket differentieradarbetsmarknad, och det har varit -- och ärfortfarande -- till stor nytta för kvinnor. Ingenstansi landet har kvinnor så hög förvärvsfrekvens somhär i vårt län, och ingen annanstans har kvinnor irealiteten kunnat försörja sig själva i så hög gradsom här, eftersom vi har många heltidsarbeten ochinte behöver ha så många ''deltidare''. Detta ärmycket bra, eftersom eget jobb inte bara ger egenförsörjning, pensionspoäng och semesterersättningutan också verklig frihet i livet.Men som vi alla vet -- vi som intresserar oss förarbetsmarknadsläget -- har den ökandearbetslösheten drabbat män mer än kvinnor.Det gäller också . Alla erfarenhetertyder emellertid på att utvecklingen går mot att detförst är byggbranschen som drabbas -- där är lägetverkligen akut, det har vi fått flera bevis på härunder debatten -- och sedan industrin. Vi har intekvar så mycket industri i . Dessa tvåbranscher drabbas alltså först.Men sedan, som ett brev på posten, följer vad mankan kalla kvinnobranscherna -- handel och annanservice. Och så har vi kommunernas ochlandstingens kärva ekonomi, och statensbesparingsprogram. Detta sammantaget gör att detypiska kvinnojobben kommer att bli allt mindreefterfrågade.