prot · GE0950 · 1991-01-16 00:00:00 — Krig och mänskligt lidande har vi settmånga prov på och överallt i världen,men inte minst i under de senastedecennierna -- och de rödakhmerernas härjningar. Ett visst hopp ommöjlighet till fred i väcktes dock sedan dekrigförande parterna i enatsig om att bilda ett nationellt råd som skall styralandet , till dess fria valunder FNs överinseende kan hållas.Men vägen dit kan tyckas ganska lång. Frågan ärhur de röda khmererna skall förmås sluta med sinterrorverksamhet och sina krigshandlingar. PolPots skräckvälde --1979 får inte återbli en grym verklighet. Minst 1 miljon människordödades brutalt under de åren.Nu har det skett en del positiva saker, dock. Mankan säga att har gått frånplanhushållning till marknadsekonomi.Entreprenörer har startat verksamhet i företaginom småindustri, hantverk, byggande, fiske,handel etc. 1989 blev det tillåtet för enskilda attbruka mark och driva familjejordbruk. Samma årfanns det ca 12 000 privata företag i ,detta i ett land som befann sig på enutvecklingsnivå som man kan jämföra med 1200-talets, ett helt förlamat land.Den dag vapentillförsel upphör, flyktinglägren iThailand neutraliseras och de röda khmerernaavväpnas kan vi förhoppningsvis se en lösning påKambodjafrågan. räknar man med att rödakhmererna har en armé på ca 40 000 soldater.Skall man då nå fram till fria val i ? Detdiskuteras i FN att man skulle kunna försökaanvända Namibiamodellen till att övervaka fria vali Kambodja.Nu är det svårt att jämföra dessa två länder. De harhelt olika förutsättningar. Det blir betydligt dyrareoch svårare för FN att övervaka fria val iKambodja, och man räknar med att det kanskeskulle kosta över 2 miljarder kronor.Men demokrati måste få kosta. I jämförelse med deenorma summor som läggs ner påvapentillförsel, vapenköp, upprustning ochkrigsmateriel av olika slag är detta småpengar isammanhanget. Därför får inte kostnaderna varaett hinder när vi nu skall försöka att via FN få tillstånd fria val. Dessa pengar måste anslås och enorganisation skapas för att man skall kunnaövervaka fria val i . Jag yrkar bifall tillhemställan i utskottets betänkande.Anf. 31 ():Fru talman! Jag vill gärna börja med att instämmai det säger i sitt anförande.Under 1990 växte förhoppningen om attmänskligheten i ett starkt FN har ett effektivtinstrument för att lösa svåra konflikter med fredligamedel.Arbetet för är ett gott exempel på detta.Stormakterna har böjt sig för FN. har slutatförse Kmeh rouge med vapen och har ändratsin inställning totalt till förmån för FNs fredsplanom fria val under FNs överinseende med skydd förmänskliga rättigheter och internationella garantierför självständighet.Sverige stöder FNs ansträngningar som också går iden riktning som förespråkas i den motion sombehandlas i betänkandet. Det finns ingamotsättningar mellan motionärernas förslag ochutskottsmajoritetens.Fru talman! Jag ber att få yrka bifall tillutskottsmajoritetens förslag.Anf. 32 PER ():Fru talman! Jag kan instämma med det samtligaföregående talare sagt. Det här är väl en fråga därdet råder en ganska massiv enighet mellan allapartier och företrädare i debatten.Vi minns väl alla när befriades 1975:Glädje och hopp över att befrielsen också nåddeKambodja och fasan och skräcken när vi efter handfick klart för oss att det var en regim som satte igång det största folkmordet sedan andravärldskriget. Jag kan till alla delar instämma i vadsom har sagts.Jag har försökt att bilda mig en uppfattning om detfinns någon saklig djupgående skillnad mellanreservationen och majoritetstexten, men någonsådan har jag inte riktigt kunnat finna. Därför yrkarjag bifall till utskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöretogs till avgörande utrikesutskottetsbetänkanden /91:UU9, UU10 och betänkande UU9Mom. 6 (direktval till )Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 1 av Per -- bifölls medacklamation.Mom. 7 (kärnvapenfri zon i )Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av och --bifölls med acklamation.Mom. 11 (miljöfrågor i )Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 3 av Per -- bifölls medacklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU10Mom. 1--4Utskottets hemställan bifölls.Mom. 5 (anmälan av till )Utskottets hemställan -- som ställdes motreservationen av och --bifölls med acklamation.Utrikesutskottets betänkande UU5Mom. 1Utskottets hemställan bifölls.Mom. 2 (mänskliga rättigheter, flyktingars ochkrigsfångars situation i )Utskottets hemställan -- som ställdes motreservationen av -- bifölls medacklamation.6 § Ändrade regler för bidrag till avhjälpandeav fukt- och mögelskador i småhusFöredrogsbostadsutskottets betänkande1990/91:BoU8 Ändrade regler för bidrag tillavhjälpande av fukt- och mögelskador i småhus(prop. 1990/91:61).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld.BeslutUtskottets hemställan bifölls.7 § Sammanställning av tilläggsbudget I /91Föredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU12 Sammanställning av tilläggsbudget Iför /91 (prop. 1990/91:25).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld.BeslutUtskottets hemställan bifölls.8 § Ändring i sekretesslagenFöredrogsnäringsutskottets betänkande1990/91:NU20 Ändring i sekretesslagen.Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld.BeslutUtskottets hemställan bifölls.Meddelande om manifestation för BaltikumAnf. 33 FÖRSTE VICE TALMANNEN:I dag onsdag hålls enmanifestation för i andrakammarsalen.Därvid kommer anföranden att hållas avtalmannen, utrikesminister ,vice presidenten i vice presidenten i parlamentBronislovas Kuzmickas. Vidare kommer enbarnkör från i attmedverka.AjourneringPå förslag av förste vice talmannen beslötkammaren att ajournera förhandlingarnaunder i väntan på att statsrådet skulle anlända till kammaren för attlämna två på föredragningslistan upptagnainterpellationssvar.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 11.12.9 § Svar på interpellation 1990/91:111 omflyktingar i bemärkelseAnf. 34 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omkvinnor som i samband med polisförhör i sitthemland utsatts för våldtäkter och misshandel, äratt betrakta som flyktingar i Genèvekonventionensbemärkelse samt hur jag avser att garantera skyddåt de bulgarienturkiska kvinnor som utsatts försådana övergrepp mot bakgrund av vårinskränkning av asylrätten.Interpellationen baseras på en missuppfattning.Maria anför nämligen i sin interpellationatt de bulgarienturkiska kvinnornas möjlighet att fåskydd i har försämrats, eftersom''paragrafen om uppehållstillstånd på humanitäragrunder är tagen ur bruk sedan den 13 december1989''. Detta är fel.Reglerna om vem som är flykting finns i 3 kap.utlänningslagen. Beslutet den 13 december 1989innebär att endast konventionsflyktingar skallbeviljas asyl här samt att krigsvägrare och s.k. defacto-flyktingar skall undantas från rätten till asyl,såvida de inte har ett särskilt starkt skyddsbehov.En sådan företrädesrätt till i kanemellertid gälla även en utlänning som får stannapå humanitära grunder enligt bestämmelsen i2 kap. 4 § utlänningslagen (prop. 1983/84:144 s.36). Denna bestämmelse tillämpas alltsåfortfarande.Vad gäller frågan om flyktingskap görs dennabedömning utifrån om utlänningen kännervälgrundad fruktan för förföljelse och på grund avsin fruktan inte vill begagna sig av sitt hemlandsskydd. För att utlänningens fruktan skall godtasmåste den inte bara ha fog för sig, utan den skallockså vara välgrundad. Det är fallet när det medhänsyn till utlänningens personliga förhållandenoch förhållandena i hemlandet finns anledning attanta att utlänningen kan komma att utsättas förförföljelse om han eller hon återsänds dit.Vi vet att den s.k. bulgariseringskampanjen underden förra bulgariska regimen var brutal, och denföranledde också att en del bulgarer med turkisktursprung fick asyl i Sverige.Sedan regimen fallit, har utvecklingen i Bulgariengått mot en demokratisering, och de trakasseriersom eventuellt kan förekomma är intesanktionerade av staten på det sätt som var falletunder Zhivkov-regimens dagar. Den politiskasituationen i har förändrats på ett förasylbedömningen avgörande sätt. Detta innebäremellertid inte att det i det enskilda fallet inte skullekunna föreligga flyktingskäl även för bulgarer medturkiskt ursprung.Vad gäller kvinnor som i samband med polisförhöri sitt hemland utsatts för våldtäkter och misshandelkan givetvis något generellt svar inte ges. Det är desammantagna omständigheterna i det enskildafallet som får bli avgörande för bedömningen avflyktingskap eller ej. Regeringens beslut idecember 1989 innebär därvidlag ingen förändring.Anf. 35 ():Fru talman! Min interpellation handlar inte omBulgarien-turkarnas situation i allmänhet, utan omproblemet med troligen ett hunddratal kvinnor somhar utsatts för mycket svåra övergrepp i sambandmed bulgariseringskampanjen. Dessa problem harkrupit fram först efter , eftersom detär väldigt svårt för kvinnorna att börja berätta omdem, och det har framkommit att problemen intebara rör vissa individer utan att det kan röra sig omett stort antal av de Bulgarien-turkiska kvinnor somfinns här.Jag skulle vilja referera till en inlaga från enpsykolog som har arbetat med dessa kvinnor ochsom jag tror också har kontaktatinvandrarministern. Hon skriver:Det har uppenbarat sig att de turk-bulgariskakvinnorna i har haft ett rent helvete.Under den tid som deras män har suttit fängsladehar den bulgariska polisen och militären uppsöktkvinnorna och våldtagit dem. Det har inte varitfråga om en, utan upp till tre fyra stycken vidsamma tillfälle. De har sedan uppmanats att hållatyst, annars skulle deras män råka ännu värre ut.Dessa turkiska kvinnor, som är muslimer, har käntsig skändade och fått skamkänslor. De har intevågat berätta om övergreppen för sina män,eftersom de då skulle riskera att överges, vilketockså hände en av de kvinnor jag har träffat. Dettaär en stor skymfning inom islam. Dessa kvinnor harinte heller kunnat prata med andra kvinnor omövervåldet. De har ej heller kunnat prata medsvensk polis om detta vid förhöret tillsammans medmaken. Några insiktsfulla advokater som förhördemaka och make var för sig fick klart för sig omdenna tragedi. De vände sig till mig för attkvinnorna skulle få bearbeta de traumatiskahändelserna.Sedan nämner psykologen några av de exempelsom har kommit fram, och jag vill också gärnareferera några fall. Ett exempel handlar om entrettioårig ensamstående kvinna med två barn,tvillingar, som är . Hon våldtogs under förhörpå en polisstation. Hon blev övergiven av maken dåhan fick veta detta.En annan kvinna med två barn blev hämtad av polisen när mannensatt i fängelse. Hon blev våldtagen av två poliser.De brände henne med droppande plast på brösten.Hon vaknade utanför huset efter att ha varitavsvimmad och fick söka hjälp hos en vän som ärsjuksköterska. Maken är ovetande om detta.Ett annat fall gäller en trettioettårig ensamståendekvinna med en elvaårig son. Hon är frånskild på grund av att maken fått vetskap om att honunder hans fängelsetid under början av 80-taletvåldtagits av poliser. Hon fick missfall efter det atthon brutalt våldtagits, bränts med cigaretter ochrispats med kniv. Hon har vid ca 25 tillfällen underdetta år varit tvingad till samlag t.o.m. i sonensåsyn. ., osv.Det är alltså fråga om oerhört brutala övergrepp,som på något sätt måste tas i beaktande närkvinnorna ansöker om asyl i Sverige.Jag ställde två frågor till invandrarministern. Denena frågan var om man rent generellt skulle kunnatänka sig att kvinnor i allmänhet som på grund avetnisk tillhörighet utsätts för övergrepp som är såpass brutala som den här typen av våldtäkter skullekunna passa in under . Jag fåringet riktigt svar på den frågan i . Jag vill då hävda att det äralldeles klart att när man är förföljd så betraktasman enligt som flykting omförföljelsen uppnår en viss nivå, även omförföljelsen sker på etnisk grund. Min bedömningär att den nivån i dessa fall är tillräckligt allvarligför att man skall kunna bedöma dessa kvinnor somkonventionsflyktingar. Det är inte uteslutet att manär flykting enligt bara därföratt förföljelsen sker på etnisk grund. Det är tvärtomen av de grunder som nämns iGenèvekonventionens paragraf.Min andra fråga gällde vilket skydd som kangaranteras dessa kvinnor om de inte får stanna somkonventionsflyktingar. Jag hade i mininterpellation en felaktig formulering, som harklarlagts av . Men faktum är ändå attäven om regeringen formellt inte är förhindrad attge uppehållstillstånd av humanitära skäl, så ärdessa möjligheter i princip i praktiken helt borta.Såvitt jag har förstått har paragrafen knappastanvänts,men det är möjligt att jag är dåligtinformerad.Jag skulle därför vilja fråga : Iungefär hur många fall har denna paragraf kommittill användning som har förflutitsedan den 13 december 1989? Jag skulle inte tro attdet är fråga om särskilt många fall, och därför liggerväl egentligen min beskrivning närmareverkligheten än . Men det kan juhända att jag har fel.Jag skulle till slut vilja få ett mer utförligt svar påhur kvinnor som har utsatts för den här typen avövergrepp kan få skydd i medan nuvaranderegler gäller. Jag skulle uppskatta om Maj-LisLööw kunde ge något positivt besked. Det rör signämligen om kvinnor som har varit utsatta förmycket mycket svåra upplevelser. Även om denpolitiska situationen i nu delvis är enannan, är dessa kvinnor ändå så djupt skadade ochhar blivit så pass störda att det kommer att bliutomordentligt svårt för dem att återvända tillhemorten och kanske se våldtäktsmännen i ögonenoch träffa dem och stundligen igen. Dettai sig kan vara en grund för att beviljauppehållstillstånd i Sverige.Anf. 36 Statsrådet --():Fru talman! Jag skall inte återupprepa vad jag sadei mitt svar. Jag vill bara än en gång understryka vadjag alltid har anledning att understryka, nämligenatt det alltid liksom i det här fallet ärutomordentligt svårt att ge några svepande,generella svar.Även om jag inte på något vis vill kommentera deexempel som här har återgett somtredje- eller fjärdehandsuppgift, vill jag inteifrågasätta att det under den tidigare regimen iBulgarien och även under den s.k.bulgariseringskampanjen kan ha förekommitallvarliga sexuella övergrepp och andra övergrepppå kvinnor, att man tyckte att fältet så att sägaockså var fritt för sådant.Vad vi emellertid måste göra, vilket också i höggrad anknyter till , är inte baraatt bedöma hur situationen i ser ut ,utan vi måste också ta med i bilden attdemokratiseringssträvandena och arbetet för attockså ta hänsyn till minoriteterna i Bulgarienfaktiskt hade påbörjats , när deallra flesta i denna grupp kom till . Dettamåste enligt min uppfattning också tas med i bilden.Men självfallet kan det faktum att kvinnor har varitutsatta för sådana här övergrepp, när det ingår somen del i en sammantagen bild av en familjssituation, leda till att man bedömer att det finnsgrund för att familjen skall få stanna i Sverige.Jag är ledsen, men jag har utomordentligt svårt attpå rak arm ge några siffror på hur ofta hänsyn tastill humanitära skäl. Jag kan emellertid försäkra attmöjligheterna att ge uppehållstillstånd avhumanitära skäl har utnyttjats i åtskilliga ärendenunder . I det avseendet finns det ingenskillnad föranlett av det s.k. decemberbeslutet.Anf. 37 ():Fru talman! Jag hade inte för avsikt att ta en debattom hela den Bulgarien-turkiska situationen, ävenom det kanske också hade varit på sin plats. Jag villändå protestera mot att säger att enförsvagande omständighet för Bulgarien-turkarnavar att de lämnade sitt land när demokratiseringenredan hade påbörjats. Jag tror inte att det har såsärskilt mycket med verkligheten att göra. Maj-LisLööw vet säkert vid det här laget att väldigt mångaav Bulgarien-turkarna blev uppmanade att lämnasitt land och blev försedda med dokument avmyndigheterna för att de skulle kunna göra det.Hon vet säkert också att det, när de kom till Sverigeunder augusti, , inte fanns såmånga tecken på att saker och ting skulleförbättras.Det fanns inte heller särskilt många tecken tillförbättringar , även om den delegation somregeringen då skickade till var oerhörtframsynt, eftersom den konstaterade att saker ochting redan hade hänt fastän beslut om detta fattadesförst , dvs. Detgällde Bulgarien-turkarnas rätt att få tillbaka sinanamn och annat. Låt oss ta upp detta i en annandebatt så att vi kanske då kan gå mer på djupet medfrågan.Jag tackar ändå för de något positiva formuleringarsom ger när det gäller möjlighetenatt räkna in den här typen av upplevelser vidbedömningen av en asylansökan.Den inskränkning som gjordes den 13 december1989 innebar att enbart rena konventionsflyktingarskulle få stanna. De asylsökande utöverkonventionsflyktingarna som skulle få komma in ilandet var endast människor med inte bara starkaskyddsbehov utan särskilt starka skyddsbehov.Paragrafen om humanitära skäl har som jag haruppfattat det för det mesta använts för människorsom haft avsevärt svagare skäl än ''särskilt starkaskyddsbehov''. Det är kanske därför på sin plats attjag återkommer med en fråga, så att vi sedan kan fåett svar på om paragrafen om humanitära skälverkligen är i bruk på det sätt som . Det vore mycket intressant att få veta det.Jag hoppas att har dessa fakta om deBulgarien-turkiska kvinnornas situation aktuellanär deras fall bedöms. Som jag sade tidigare är detnämligen inte bara den nuvarande situationen iBulgarien som är aktuell, utan det är också frågaom hur mycket dessa kvinnor har skadats av sinaupplevelser och hur problematiskt det skulle bli fördem att återsändas tillbaka till samma ställe ochmöta de människor som har förövat brott emotdem. Detta måste också tas med när man behandlarderas ansökan.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1990/91:115 omasylsökande som kommit till via PolenAnf. 38 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migom regeringens inställning till en av UNHCRöverlämnad lista avseende ettantal personer vilka befinner sig i men haranhöriga i och därför önskar ansöka omasyl här.Bakgrunden är följande. skeddeen markant ökning av asylinvandringen via Polen.Från svensk sida togs kontakt med polskamyndigheter för att få stopp på en från börjanmisstänkt men senare bekräftad illegal invandring.Det stod snabbt klart att man från polsk sida villemedverka till en lösning av problemen. Som enföljd av dessa strävanden avvisades ca 260 personertill med omedelbar verkställighet, och depolska myndigheterna stoppade omkring 500personer från att fortsätta resan till . PolskaRöda korset tog hand om personerna i Polen.Svenska myndigheter ställde dessutom ett belopptill förfogande för hjälp tillsysterorganisationen i polska myndigheterna tog kontakt och inleddeett samarbete med UNHCR. Efter UNHCR:sutredning framkom att ungefär hälften av de ca 760personer som begärt att få resa till ansågsha flyktingskäl och att ett drygt hundratal av dessasagt sig ha anhöriga här i riket. har förklaratsig villigt att medverka till en lösning i dessa fall. Vikom överens med UNHCR att personakterna iresp. ärende skulle tillställas statens invandrarverkför vidare handläggning. Dessutom ombadsUNHCR att med kraft söka en lösning även förövriga inom denna grupp som finns kvar i Polen.Personakterna tillställdes invandrarverket straxföre jul. Där handläggs nu ärendena.Granskningen sker för att säkerställa arten avanknytningar till Sverige.Anf. 39 ():Fru talman! Jag får tacka invandrarministern försvaret på min interpellation.Jag anser att åtgärd att direktavvisaasylsökande till var felaktig, bl.a. därför attPolen inte har skrivit under Genèvekonventionenoch därför att i det närmaste saknarasyllagstiftning. Jag är också mycket kritisk motSveriges agerande när det gäller personer som villesöka asyl i och som reste via . Mankan också misstänka att svenska myndigheter nuförhalar en lösning av detta problem.FNs flyktingkommissar överlämnade redan den 3oktober 1990 till den en listaöver 77 ärenden, representerande 124 personer,som uppfyller kriterierna i den svenska regeringensutfästelser.Dessa utfästelser är att asylsökande, somdirektavvisats från till som förstaasylland och som därefter i intervjuats genomFNs flyktingkommissar och befunnits varaflyktingar enligt och hadesläkt med uppehållstillstånd i , skulle tillåtasåtervända till . Dessa utfästelserbekräftades av statssekreterare i enTV-film i Kanal den 4december 1990. De personakter sominvandrarministern talar om borde mycket snabbtkunna kontrolleras via invandrarverketsdataanläggning.En annan anmärkningsvärd formulering iinterpellationssvaret gäller invandrarministernspåstående om bekräftad illegal invandring. Jagskulle vilja att invandrarministern närmareförklarade innebörden i uttrycket ''illegalinvandring''. Avses exempelvis användande avfalskt pass, förfalskade viseringar etc.? Anserinvandrarministern att det alltid är fel att någonmed hjälp av förfalskade handlingar tar sig tillSverige? Jag hoppas att invandrarministern kanförklara denna formulering i interpellationssvaretom illegal invandring.Till sist, fru talman: invandrarministern talaom för mig hur det kommer att ta innan deasylsökande som fortfarande finns i fårkomma till ? Jag åsyftar alltså deasylsökande som enligtFNs flyktingkommissar uppfyllde kraven på att fåasyl i Sverige.Anf. 40 Statsrådet ():Fru talman! Jag skulle kunna ägna åt attbeskriva bakgrunden till det som var alldelesnödvändigt att göra i förhållande till när densituation som jag beskriver i mitt svar uppstod ibörjan av . Vi upptäckte att vivar på väg att få en ström av f.d. gästarbetare frånFörenade och trakterna däromkring. Det var en hel kedja av profitörer somgav dessa människor falska förespeglingar ochutnyttjade deras brist på kunskap ommöjligheterna att få asyl i . I dennaverksamhet ingick även falska viseringar och falskapass.Jag har ingen lust att medverka i eninvandrarpolitik som ger fritt fram för den härtypen av verksamhet ute i världen eller i Sverige.Det var alldeles nödvändigt att vidta denna åtgärd.Vi hade annars fått en alldeles ohållbar situation.Det visade sig också att -- och det tycker jagatt vi skall ta med på plussidan -- var beredd att tasitt ansvar. Man ansåg också i att om Polenskulle kallas för demokrati och vara ett fritt land ifortsättningen, fick man lov att ta sitt ansvar på detsätt som demokratiska och fria länder gör när detgäller flyktingar från andra länder. Det gjorde manockså, bl.a. med bistånd från svenska Röda korset.Jag anser att det var bra att saken kunde lösas pådet sättet.Vi har emellertid sagt oss att det bland dessamänniskor kan finnas sådana som är flyktingar ikonventionens bemärkelse. Det var svårt för Polenatt klara ut detta, eftersom -- precis som Jan-OlofRagnarsson påpekade -- man inte hade någon rutini sådana här frågor och heller ingen lagstiftning påområdet. Man tog därför hjälp av UNHCR, somställde upp och gjorde denna prövning. Vi ficksedan i oktober ett brev med ett antal namn. Visvarade då att vi ville ha dessa människors akter, såatt vi kunde bedöma vilken anknytning de hade, varde skulle placeras osv. Det har faktiskt betydelseför att vi skall kunna åstadkomma ett vettigtmottagande. Vi fick akterna alldeles , och vijobbar nu med ärendena.Jag tycker faktiskt att det är litet oförskämt attpåstå att vi förhalar handläggningen. Ärendenahandläggs i bästa samarbete med de polskamyndigheterna och UNHCR. Jag är alldeles säkerpå att vi kommer att ha ett sådant samarbete även ifortsättningen.Anf. 41 ():Fru talman! Jag anser att den här aktionen motPolen var ett allvarligt brott mot detinternationella regelsystemet när det gällerflyktingar. Jag ställer mig också mycket frågandetill en hel del av de formuleringar som Maj-LisLööw använder i debatten när hon säger att dethade varit att ge fritt fram för flyktingar attströmma in i och bosätta sig här, om manhade behandlat deras asylansökningar. Jag vill dåbara påminna om att ommänskliga rättigheter slår fast att människor harrätt att söka asyl.