prot · GF0935 · 1991-11-29 00:00:00 — Där framgår bl.a.att det inte bara rör sig om grova bedrägerier, utandet har också förekommit narkotika.Frigång har diskuterats, som justitieministernpåpekade, åtskilliga gånger. Det förekommerfrigång i flera andra länder också, däriblandDanmark, och . Men där är detuppenbarligen mer rigorösa linjer förverksamheten.Det kan påpeks att den statistik somkriminalvårdsstyrelsen kommit ut med visar attdet är rätt många avvikelser under frigången. Somjag minns det visar statistiken på i snitt åtta à nioavvikelser under frigången , någraockså i de fall där vederbörande är intagen påsluten anstalt. Det är alltså inte bara på öppenanstalt som det förekommer frigång.Än en gång: Tack för svaret, justitieministern.Anf. 24 (nyd):Herr talman! Ny Demokratiser också med gillande på den parlamentariskautredningen. Jag vill emellertid kort påpeka att viändå har en behandlingstanke inomkriminalvården, det får inte glömmas bort. Vårbehandlingstanke bygger på idén att brottslingensätts i centrum. Dessa aktuella fall visar ju att manhar haft väldigt litet behandlingstanke och sattbrottslingen väldigt litet i centrum.Humanitära skäl skall styra vår syn. Det innebärinte att vi anser att fängelserna skall varasjukhusmiljöer och dölja det faktum att det trotsallt handlar om tvång och inlåsning. Orsaken tillkriminalitet hos den enskilde skall klarläggas understrafftiden. Det skall också pågå en vettigbehandling, inte bara i form av utsläpp påmorgonen. Vi är väldigt tacksamma för denkommande utredningen.Anf. 25 Justitieminister ():Herr talman! Det finns anledning för mig att göranågra ytterligare kommentarer till det jag tog upp imitt svar. Jag nämnde där bl.a. att jag har för avsiktatt föreslå regeringen att en parlamentariskkommitté skall få i uppdrag att utvärdera årskriminalvårdsreform. Då är det naturligt att ocksåse över olika former av utevistelser underverkställigheten av fängelsestraff. En sådanutvärdering kan t.ex. visa att de nuvarande reglernabehöver stramas upp för att minska risken försådana misslyckanden som de vi här har diskuterat.Vidare finns det anledning för mig att närmareinformera om det uppdrag som regeringen har givittill justitiekanslern. Regeringen har alltsåuppdragit åt justitiekanslern att granska ochredovisa omständigheterna kring verkställighetenav fängelsestraffen i de aktuella fallen. I uppdragetingår att se på de beslut som har fattats i fråga omanstaltsplaceringar, frigång och andra utevistelserunder straffverkställigheten, grunderna för dessabeslut samt formerna för uppföljningen ochkontrollen av vistelserna utanför anstalten.Dessutom skall justitiekanslern undersöka i vadmån uppgifter hos polis och åklagare skulle kunnaha påverkat de beslut somkriminalvårdsmyndigheterna har fattat i de aktuellafallen. Vidare ingår i uppdraget att utreda ochredovisa vilka åtgärder som har vidtagits frånkriminalvårdsstyrelsens och regionmyndighetenssida för att säkerställa en rimlig avvägning mellande olika intressen som gör sig gällande vid beslutom placeringar och olika former av utevistelser i fallsom dessa. Därvid omfattar uppdraget även fråganvilka effekter den delegerade beslutsordningeninom kriminalvårdsverket kan ha haft.Anf. 26 ():Herr talman! har jag all anledning att tackajustitieministern för den komplettering hon gjordedär hon närmare beskrev det utredningsuppdragsom de flesta av oss vill beteckna som mycketangeläget. Det borde kunna betraktas som mycketangeläget av alla, inte minst inom kriminalvården,som tyvärr fått generellt mycket dåligt anseende pågrund av att så många av de intagna har kunnatmissköta permissioner utan att det hänt någotspeciellt. Man har kunnat promenera ut i friheten,så som storspionen och landsförrädaren Berglinggjorde. Det var en promenad rakt ut i friheten.Inom vissa anstalter han man låtit sig luras på ettutomordentligt originellt sätt. Man haruppenbarligen inte tagit sin arbetsuppgift med detallvar som svenska folket har anledning att kräva --kriminalvården kostar väldigt mycket.Det är anmärkningsvärt att det under de intagnasfrigång i stort sett bara görs rutinkontroller pertelefon. Så har det visat sig vara inte bara i det härfallet utan också i många andra. Justitieministernnämnde att fler fall har kommit till henneskännedom efter det att jag väckt min interpellation.En tillförordnad föreståndare på en anstaltsade:''Vi har gjort allt vi skall göra enligtrutinerna.'' Men då är rutinerna synnerligenotillräckliga! Det framgår också av . Jag nämnde tidigareAftonbladets och skildringar av detspeciella fall som jag har tagit upp. Förvisso haräven andra tidningar i land genom TTredovisat en del fakta.Men det är naturligtvis inte hela sanningen som harkommit fram.Till sist vill jag nämna att Svartsjöanstaltenfigurerat i frigångsfall på ett synnerligenanmärkningsvärt sätt. satt dären annan ekonomisk storbrottsling, och han levdeungefär samma brottsliga lyxliv som den personsom jag här har tagit upp.Överläggningen var härmed avslutad.f401 > 5 § Svar på interpellation 1991/92:45 omnedskärningar inom kriminalvårdenAnf. 27 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen kommer att vidta några årgärder föratt rädda narkomanvårdsverksamheten vidÖsteråkersanstalten och om regeringen kommeratt återuppta verksamheten vidbehandlingsavdelningen på Härlandaanstalten.Jag återkommer strax till fråga. inleder sininterpellation med påståendet att det under densenaste tiden har kommit flera larmrapporter omnedskärningar inom kriminalvården och att dessanedskärningar främst har drabbatbehandlingsinriktade projekt.Låt mig först kommentera de påståddalarmrapporterna om nedskärningar inomkriminalvården. Det är korrekt attkriminalvården har ställts inför krav på attrationalisera verksamheten. Bakgrunden till detrationaliseringsarbete som pågår inomkriminalvården är att all statlig verksamhetnumera ställs inför krav på ökad effektivitet ochproduktivitet. Detta ledde fram till ett förslag frånden förra regeringen budgetproposition,att en rationaliseringsplan skulle läggas fast förkriminalvårdsverket för budgetåren 1991/92 --1995/96. Förslaget i budgetpropositionen följdesupp med ett särskilt regeringsuppdrag tillkriminalvårdsstyrelsen . I detregeringsbeslutet angavs de närmare riktlinjernaför rationaliseringsarbetet. Det bör understrykasatt inte hade någon erinran motförslaget i budgetpropositionen.Jag har inte för avsikt att föreslå att den plan somhar lagts fast för rationaliseringsarbetet inomkriminalvårdsverket rivs upp. De resurser somfinns inom den offentliga sektorn måste användaseffektivare. Jag kan inte se något skäl till attkriminalvården skall undantas från deeffektivitetskrav som gäller för övrig statligverksamhet.Det är också viktigt att ge besparingskraven inomkriminalvården rimliga proportioner.Kriminalvården kostar staten omkring 3miljarder kronor . Totalt skallkriminalvårdsverket spara 30 milj.kr. om åretunder den aktuella femårsperioden. Av deresurser som frigörs genom rationaliseringarnaskall 10 milj.kr. dras in till statskassansom besparing. Resten, dvs. ,kan användas för olika effektivitetsfrämjandeåtgärder inom kriminalvården. Det handlar alltsåom att minska kostnaderna för''basverksamheten'', bl.a. för att få utrymme föråtgärder som kan höja kvaliteten på verksamhetenvid fängelser och inom frivården. Jag är medvetenom att det pågående rationaliseringsarbetet kanupplevas som påfrestande för de anställda inomkriminalvården, men talet om larmrapporter tersig något överdrivet. Besparingskraven är enligtmin mening förenliga med en fortsatt högambitionsnivå i fråga om säkerhet och kvalitet iövrigt, om besparingarna fördelas rätt iorganisationen.Det är ,regionmyndigheterna och de lokalamyndigheterna inom kriminalvården som haransvaret för fördelningen av besparingarna. Detär alltså inte en fråga för regeringen. Någrakonkreta beslut i fråga om hur stora besparingarsom skall göras på Österåkersanstalten har ännuinte fattats, om jag är rätt informerad.Överläggningar om detta pågår. Däremot kan jagförsäkra attkriminalvårdsstyrelsen inte har några planer påatt avveckla narkomanvårdsverksamheten vidÖsteråkersanstalten. Regeringen behöver alltsåinte vidta några årgärder för att räddaverksamheten där.Jag är inte heller beredd att föreslå regeringen attverksamheten vid behandlingsavdelningen påHärlandaanstalten återupptas. Regeringen biföllden en framställning frånkriminalvårdsstyrelsen beträffande verksamhetenvid kriminalvårdsanstalterna ochHögsbo. Beslutet innebär att de tolv platserna påden s.k. behandlingsavdelningen vidHärlandaanstalten avvecklas och attkriminalvården i stället utnyttjar samtliga 47platser vid den nya lokalanstalten i förmotivationsarbete med narkotikamissbrukare.Enligt kan en välfungerande motivationsverksamhet byggas uppvid Högsboanstalten genom att personalen frånbehandlingsavdelningen på Härlandaanstaltenflyttas dit.Detta regeringsbeslut har för övrigt också singrund i ett förslag budgetproposition.Där föreslogs nämligen att Härlandaanstaltenskulle läggas ned och att platsbortfallet skullekompenseras genom om- och tillbyggnad av ettantal modernare anstalter, bl.a. av den slutnariksanstalten . hade inte hellernågon erinran mot det förslaget.Slutligen vill jag kommentera fråga, nämligen frågan om vilka åtgärderregeringen kommer att vidta för att uppfyllaregeringsdeklarationens skrivning om attbekämpa missbruket på fängelserna. Som svar påden frågan vill jag hänvisa till mitt svar här ikammaren påinterpellationer om kriminalpolitiken framställdaav och . Jagframhöll då att regeringen vill öka insatserna föratt få kriminalvårdsanstalterna narkotikafria. Idetta arbete ingår också att öka antalet anstalteroch avdelningar på anstalter som arbetar medsärskilda behandlings- och motivationsprogramför narkotikamissbrukare. Sådana insatser ledertill en bättre kriminalvård och kan medföraen positiv utveckling av återfallstalen. Regeringenkommer alltså inte, vilket i sin interpellation, att nöja sig med eninlåsning av fångarna.Anf. 28 ():Herr talman!Jag skall be att få tackajustitieministern för svaret. Jag konstaterar att detinte är mycket som vi är överens om. Vi beskriververkligheten väldigt olika.I sitt svar tog justitieministern upp att riksdagenhar ställt sig bakom besparingsförslag, och det äringen som har protesterat mot det. Jag tror inteheller protesterade. Tvärtom ville viatt man skulle lägga ned ännu fler av de fängelsersom finns, eftersom vi anser att fängelsestraff inteär något effektivt sätt att få människor att upphöramed att vara kriminella. Dessutom hade vi enförhoppning om att en ansvarsfull regering ochunderlydande myndigheter inte skulle göra dessabesparingar rakt av utan hänsyn till innehållet iverksamheten, den s.k. osthyvelsmetoden. Men såsker , vilket får dessa konsekvenser för debehandlingsinriktade insatser som görs inomkriminalvården, på och förut vidHärlandaanstalten.Det är inte fråga om obefogade larmrapporter. Deär framsprungna ur en verklighet och levereradeav den personal som arbetar på dessa avdelningar,och jag tror att personalen vet vad den talar om.Jag är överens med justitieministern om attkriminalvården inte skall undantas från deeffektivitetskrav som gäller för övrig statligverksamhet. Men man måste ställa sig frågan: Vadär det som är effektivt i det här sammanhanget?Det mest effektiva borde väl vara att se till att desom är kriminella slutar att vara det, vilketmåste utgöra måttet på effektiviteten och påsamhällsnyttan. Detta skall dessutom ske underhumana former. På det här viset skulle det bli besparing.Justitieministern sade att av 30 milj.kr. gå tillbaka och användas inomkriminalvården, men problemet är att dessa 20milj.kr. inte får användas till löner, utan de skallanvändas för effektivitetsfrämjande åtgärderinom kriminalvården. Det handlar om att minskakostnaderna för ''basverksamheten'', står det iinterpellationssvaret. Jag har på morgonentalat med ledningen för Österåkersanstalten, ochjag frågade då anstaltschefen, , om hon visste vad detta betydde. Detvisste hon inte. Också hon undrade vadeffektivitetshöjande åtgärder som minskarkostnaderna för basverksamheten innebar. Det ärett byråkratiskt uttryck, och man har inte särkiltklart för sig vad det betyder i praktiken.Hon berättade att de neddragningar ochsparbeting som man har att räkna med påÖsteråkersanstalten i praktiken innebär, även omallt inte är beslutat ännu, att man måste skära nedpå tjänsterna. Man måste gå över från att habehandlingsassistenter till att ha vårdare, vilketinnebär att man sänker kompetensen. Det betyderatt man lägger behandlingsuppgifter på personalsom inte har utbildning för detta. I praktikeninnebär det att man inte kan ha dagensverksamhet, som har varit så lyckosam.Visserligen säger man kanske inte öppet attnarkomanvårdsverksamheten påÖsteråkersanstalten skall avvecklas, men det skerbakvägen genom sparbetingen utan att det tashänsyn till effekten av verksamheten. Har maninte personal och kompetens, kan man inte hellerbedriva ett behandlingsinriktat arbete. Så är detju.I vad gäller Härlandaanstalten vill jag säga att jagoch den personal som har sysslat medmotivationsarbete vid anstalten tycker att det ärmycket konstigt att man säger att man vill utvecklaen verksamhet som man lägger ned enfungerande verksamhet. Jag vet att personalenupplever detta som inte bara påfrestande utan somett sabotage som man säger sig viljaverka för att behandlingsinriktade avdelningarskall få större utrymme. Varför lägger man ned enfungerande verksamhet? Följden har ju blivit denatt personalgruppen har splittrats och spritts förvinden. Man har inte tagit till vara kompetens somhar funnits i gruppen. Man har inte byggtunderifrån på en existerande fungerandeverksamhet och låtit den utvecklas. Man läggerned och tar inte hänsyn till det arbete som hargjorts. Det är milt sagt påfrestande för personalen.Det är inte bara personalen vidÖsteråkersanstalten som har reagerat, det tror jagGun känner till. Det gäller t.ex. denmycket omfattande grupp som kallar sigOnsdagsgruppen, som består av vårdpersonal avolika kategorier. Hela missbruksvården iGöteborg, narkomanvårdsgrupperna i väster,centrum, norr, på , Rävlandagruppen,prostitutionsgruppen, Solmugruppen,polikliniken för narkotikamissbrukare, RFHL-G,narkomanvårdsteamet, skyddskonsulenterna,basstationen på och diakonicentralenstår bakom Onsdagsgruppen. Jag kunde räknaupp flera. Man har gått till samlad protest motsättet att bedriva nedläggningen och sparnitet.Justitieministern sade på slutet att man inte tänkernöja sig med inlåsning av fångarna. Jag tror att ensammanfattning på hur det står till beträffandeverksamheten är den att man gårfrån en blygsam behandlingsambition till ett rentfångförvar, och detta tycker jag är en utvecklingsom strider mot de stolta deklarationerna iregeringsdeklarationen, där man säger att manskall arbeta för narkotikafria fängelser och enökning av behandlingsinsatserna.Anf. 29 (nyd):Herr talman! ställde jag, frujustitieminister, en fråga angående framtiden förKarlskronaanstalten som, vilket justitieministernhöll med om, har en duktig kader av motivatörer.Justiteministerns första svar gick ut på att det intefanns några pengar till anstalten. I det andrasvaret sade justitieministern ''att denna fråga förnärvarande var föremål för intensivadiskussioner''.Jag hoppas att diskussionerna blir framgångsrika,så att Karlskronaanstalten kan bevaras. Jaghänvisar till slutet av det svar som GudrunSchyman fick på sin interpellation, nämligen attdet i det fortsatta arbetet ingår att också ökaantalet anstalter och avdelningar på anstalter somarbetar med särskilda behandlings- ochmotivationsprogram för narkotikamissbrukare.Jag vill understryka att sådana insatser leder bättre kriminalvård och kan medföra enpositiv utveckling när det gäller återfallstalen.Herr talman! Jag kan med tillfredsställelsekonstatera att justitieministern och jag talarsamma språk. Det ligger i linje med NyDemokratis uppfattning i dessa frågor.Slutligen, fru justitieminister! har jag fåttsvaren. Det som återstår är resultaten avsamtalen.Anf. 30 Justitieminister ():Herr talman! Jag är inte i den här debatten bereddatt gå in på frågan om Karlskronaanstalten utanvill ta upp frågor ochpåståenden.Först vill jag göra klart att det inte är aktuellt attförändra verksamheten på Österåkersanstalten.Där är det regeringen som harpåverkansmöjlighet. Om ett beslut omverksamhetsförändringar skulle bli aktuellt, ärdet regeringen som har att fatta beslutet.Regeringen har icke för avsikt att fatta ett sådantbeslut.Oberoende av vad säger finnsdet inget beslut beträffande resurserna tillÖsteråker. Det pågår diskussioner. Isammanhanget bör det kanske också påpekas --det framgick inte riktigt av vad -- att det finns en mycket stor skillnad mellanpersonalmängden vid Österåkersanstalten och vadsom är gängse personaltäthet på våra anstalter.Tidigare har det också från anstaltens sida kommitett förslag om en viss begränsning av personalen.När det gäller nedläggning av Härlandaanstaltenvill jag säga att det är fråga om att slopa 12 platserdär man arbetar med motivation och inrätta 47platser. Vi får alltså betydligt fler platser som viinte skulle ha råd med, om vi behöll de 12platserna.Beträffande personalen gäller det väl för oss allaatt vi oroar oss över förändringar, men enligt detbesked som vi fick i går från regionchefen iGöteborg har personalen ändrat inställning närden väl fick klart för sig helheten, dvs. när den fickveta att det inte är fråga om att sluta medmotivationsarbetet utan om att flytta öververksamheten och ge flera möjlighet att fåbehandling. Detta är alltså det besked som vi ficki går.Anf. 31 ():Herr talman! Jag tycker att det är intressant attjustitieministern och jag håller oss informeradeom verkligheten genom att vända oss till olikanivåer och till olika personalkategorier.Jag har som sagt talat med ledningen förÖsteråkersanstalten på morgonen.Ledningen känner sig inte alls lugnad av de beskedsom justitieministern har gett iinterpellationssvaret. Chefen tycker att hon ser enutveckling från en blygsam behandlingsambitiontill rent fångförvar. Det var hennes ord som jaganvände tidigare. Hon menar att detta ärkännetecknande för hela den svenskakriminalvårdens utveckling . Jag delar dennauppfattning. Det framkom också vid vår debatt förnågra veckor sedan. Anstaltschefen menar attbesparingskraven måste gå ut över personalen.Det är där som de s.k. stora vinsterna kan göras.Det går ut över vilken kompetens personalen kanha, vilka löner man har råd att betala och därmednaturligtvis också ambitionen beträffandeverksamheten.Det är bra att justitieministern nu säger att dettaär regeringens ansvar. Och regeringen är den somman får ''hänga'' om verksamheten påÖsteråkersanstalten förändras i den riktning somman där befarar. Det är bra att justitieministernsäger att det är regeringens ansvar, eftersom det iinterpellationssvaret stod att det inte var en frågaför regeringen utan att det varkriminalvårdsstyrelsen och regionkontoren somhade ansvar för den.Det är också intressant att göra iakttagelsen genom att tillskapa dessa nya regioner ochregionkontor har tillskapat 120 nyabyråkrattjänster som man kanske skulle kunnavara utan. I stället hade dessa pengar kunnatläggas direkt i verksamheten. Det är en reflexion,och det vore intressant att höra hurjustitieministern ser på detta. Men det är bra omman på kan få så lugnande besked där med full förvissning kan så att säga körapå och bedriva den mycket goda verksamhet somfinns där och att man kan vara säker på att deninte kommer att drabbas av nedskärningar.Jag har talat med personalen på . Jaghar inte talat med regionchefen utan med dem somarbetar i verksamheten. De har varit mycketbekymrade. De har inte blivit lugnade, och flerahar slutat och sökt sig till andra arbeten.Det som jag förvånas över är hur man på detta sättbryter ned en fungerande verksamhet. Sedan sägsdet visserligen att denna verksamhet kan byggasupp på nytt med ett större antal platser. Menvarför tar man inte fasta på kärnan? Och varförlåter man inte den personalgrupp som har funnitsfortsätta med sitt arbete och utveckla det? Det ärju det som är så frustrerande för människor somhar ambitioner.Anf. 32 ():Fru talman! I ett av mina inlägg i den tidigareinterpellationsdebatten nämnde jagÖsteråkersanstalten som ett gott föredöme när detgäller narkotikabekämpning på anstalter. Jagnämnde också att man där har mycket klara ochbestämda regler och en handfast ledning. Vi är noglitet till mans övertygade om att det behövs mycketbestämda regler. Jag kan beteckna reglerna påÖsteråkersanstalten som mycket hårda. Därgodtas inte några undantag från regeln om att deintagna skall lämna urinprov. De skall således helatiden ställa upp på kravet att inte på något sätt tain narkotika på anstalten.Nu har jag en alldeles speciell anledning till dettainlägg. Jag tycker nämligen att man så ensidigtfokuserar behandlingsprogram ochmotivationsprogram när det gäller bekämpning avnarkotika på anstalterna.När jag har talat med många anställda inomkriminalvården, som arbetar i denna dystraverklighet, säger de nästan allihop att det finns ettsätt att förhindra att narkotika kommer in påanstalter, och det är att använda sig avnarkotikahundar. Knappast ett enda gramnarkotika går förbi en utbildad narkotikahund.Jag har själv sett narkotikahundar komma in påanstalter och av våldsamaktivitet sätta sig ned på golvet och bokstavligenbara yla. Då säger den som vet att den hunden harfått för mycket narkotika i sig för de närmaste 14dagarna.Vad säger oss detta? Jo, att det finns så mycketnarkotika på en och annan och kanske på fleraanstalter att narkotikahunden blir fullkomligtutslagen efter en stund.Jag skulle vilja höra justitieministerns synpunkternär det gäller att använda fler narkotikahundar påanstalterna. Det tar emellertid innan enhund blir fullständigt utbildad. Men resurser finnsgenom utbildningen vid den särskilda hundskolan.Det är något anmärkningsvärt att man från vissthåll inom myndigheterna anser att det finnstillräckligt med narkotikahundar. Detta som svarpå motionskrav på större anslag till flernarkotikahundar. Detta har tagits upp vidjustitieutskottets ärendebehandling, och manförundras över att det finns olika synpunkter pådetta. Man har som bekant från ordnatinsamlingar till narkotikahundar för att ge tullensådana, därför att den svenska staten inte ansettsig ha råd att anslå medel till sådana hundar.Sammanfattningsvis, herr talman, finner jag detanmärkningsvärt att man inom kriminalvårdeninte begär anslag för att skaffa flernarkotikahundar och placera dem på ett sådantsätt att det inte kommer in någon narkotika påanstalterna. Detta är alltså enligt dem som arbetari verkligheten fullt möjligt. Jag är fullt medvetenom att det finns en uppfattning om att den enskildainternens integritet gås för när. På detta områdeär väl mästare i att ta hänsyn.Anf. 33 Justitieminister ():Herr talman! frågor omnarkotikahundar är jag inte beredd attkommentera. Jag kan kommentera målen medverksamheten -- narkotikafrihet -- men hundar ärrimligen ett medel som jag i detta sammanhang intekan föra in i diskussionen.Det är kanske säkrast att jag för det som jag tidigare sade beträffandeÖsteråker. Vad regeringen fattar beslut om ärinriktningen av verksamheten. Hur man sedaninom kriminalvården fördelar medlen kanregeringen inte lägga sig i så länge de mål som ärsatta för verksamheten uppfylls.Sedan för ett mycketkonservativt resonemang när det gäller Härlandaoch . får enligt henne icke röras.Där finns tolv väl fungerande platser. Men om viinte rör kan vi inte heller få de 47 platsersom vi nu får i stället på Högsbo.Den som aldrig är beredd att göra förändringar ibefintlig verksamhet rikserar att missa den positivautveckling som jag är övertygad om att ävenGudrun strävar efter.Anf. 34 ():Herr talman! jag tror inte att det är en riktigbeskrivning som justitieministern gör om att jag förett konservativt resonemang och att jag inte är förförändringar.