prot · GE09123 · 1991-05-31 00:00:00 — Enkartläggning i senaste långtidsutredningen visar attfler länder i EG har en utgiftskvot på motsvarandenivå som eller t.o.m. högre än . Detgäller t.ex. , , och Danmark.Om vi kvittade vissa betalningsflöden mellan statoch kommun, t.ex. ATP-avgifter ochsjukförsäkringsavgifter, och ersatte beskattadetransfereringar med motsvarande lägre ochobeskattade bidrag eller skatteavdrag, som ärvanligt i flera , skulle de bokfördaoffentliga utgifterna sjunka betydligt.Vi skulle få en sänkning av skattekvoten, påpapperet. Men det skulle ju bara vara en rent optiskeffekt. Samhällsekonomiskt har inget förändrats.Om den här sortens kosmetiska operationertillgrips är risken uppenbar att viljan att ta itu medverkliga utgiftsminskande åtgärder försvagas.Bo Lundgren frågar vidare om regeringen avser attlägga förslag som innebär att offentliga monopolbryts upp och att enskilda alternativ tillåts ochstimuleras.Låt mig slå fast att det avgörande inte är om enverksamhet drivs i privat eller offentlig regi -- detväsentliga är hur väl den uppfyller sina mål.Det finns därför ingen anledning att av dogmatiskaskäl hålla fast vid den ena eller andraproduktionsformen. I varje skede måste manförsöka finna de bästa verksamhetsformerna.Regeringens arbete med att förnya och utveckladen offentliga sektorn innebär att konkurrens ocheffektivisering stimuleras i en rad olika former.Anf. 108 BO ():Herr talman! När man lyssnar till den nuvarandefinansministern liksom till många tidigaresocialdemokratiska finansministrar och aktivapolitiker, kommer man att tänka på en gammalschlager: Din mun säger ja ja, dina ögon säger nej.Enligt finansministern vill socialdemokraternasänka skatterna successivt, men ser man efter vadde egentligen gör, finner man åtgärder som går raktemot en sådan strävan.Det är i och för sig naturligt, eftersom ensocialistisk ideologi bygger på ett högt skatteuttagsom finansierar kollektiva åtgärder, därmänniskornas inflytande minskar och politikernasmakt ökar.I sitt interpellationssvar argumenterarfinansministern för att vi i inte ärså exceptionellt långt gångna när det gällerskattetrycket. Det är ett uppehållandeförsvar, på samma sätt som socialdemokraterna iriksdagens skatteutskott argumenterarmed utgångspunkten att det är så besvärligt attsänka skattetrycket och att det i vart fall inte går attgöra det just . Börjar man aldrig så blir det helleringenting, det är en självklarhet.Finansministern hänvisar till att det krävs enkonsekvent utgiftsprövning i syfte att dra nerutgiftsnivån. Det är alldeles korrekt. Ser man ävendär på den praktiska handlingen, finner man attsocialdemokraterna tid efter annan lägger framtankar som tyder på en viss omprövning, enneddragning, men när de ställs inför debatt och närde kan komma till handling, drar de tillbakaförslagen. senast verkar det som om tanken påen ökad egenavgift i arbetslöshetsförsäkringen drastillbaka, vilket ytterligare minskar möjligheternaatt sänka skattetrycket.Erfarenheterna är också väldigt dåliga. Underperioden --1976 höjdes skattetrycket från 40till av BNP. framtill nu höjdes det från ungefär 50 till ungefär 55 %.Visserligen får vi en formell minskning avskattekvoten , men det beror, somframgår av kompletteringspropositionen, påtekniska omläggningar. införda tillfälligahöjningar av arbetsgivaravgifter och mervärdeskattupphör, och man får en del andra automatiskaeffekter genom omläggning av sjukförsäkringen.Men aktiv skattesänkningspolitik förs ju inte. Vikan också se på den diskussion som pågår imomsfrågan vad socialdemokraterna egentligensyftar till. Det är inte fråga om att sänka momsen.Det är fråga om att höja momsen på flertalet varoroch tjänster för att finansiera en, som man hoppasvaltaktiskt riktig, åtgärd att sänka momsen pålivsmedel. Momsuttaget blir oförändrat högt. Liksom alla andra skatteomläggningarsyftar den här till att i varje fall inte sänkaskattetrycket för individerna. Det är där problemetligger.När det gäller frågan om att bryta de offentligamonopolen kan man med ett kortspelsuttryck sägaatt finansministern mörkar, han säger egentligeningenting mer än några klyschor om att man inte avdogmatiska skäl skall hålla fast vid den ena ellerandra produktionsformen. Det viktiga är ju attkonstatera att varje verksamhet som drivs imonopolform faktiskt leder till ineffektivitet ochsämre utfall än den som drivs i konkurrens. Det ärdärför som man byggde uppkonsumtionsföreningar för att få konkurrens,effektivitet och kostnadspress.Hade haft samma skatteuttag somgenomsnittet för , hade det varit merän lägre, . igenomsnitt räknat per hushåll. Detta extra högaskattetryck, som är onödigt högt, har i kombinationmed de offentliga monopolen bromsat denekonomiska tillväxten, som utgifterna ärhögre än vad de egentligen skulle vara på grund avmonopolen. Socialdemokratisk politik har lett tillatt våra samlade resurser utnyttjas sämre ochväxer långsammare än vad som egentligen ärmöjligt. Det kostar medborgarna oerhört mycketpengar att socialismen som idé har misslyckats, intebara i utan även i Sverige.Trots att har ett mycket högre skatteuttagän vad som exempelvis gäller för , oavsettvilka korrigeringar som görs, är välfärden i Sverigeinte bättre än i det landet. Vi är inte unika i detavseendet. Vi är unika när det gäller det högaskatteuttaget. Det är därför som 90-talet måste bliett skattesänkningsdecennium, där man kan föra enpolitik som leder till större valfrihet, somtillväxten kan bli högre. En förutsättning för dettaär naturligtvis att skattetrycket förs ner till övrigaEuropas nivå och att man sloparmonopolen i barnomsorg, sjukvård ochäldreomsorg.Bland de skattesäkningar som behöver vidtas, --och det är ganska mycket som måste göras -- utanprioriteringsordning finns en momssänkning på allavaror och tjänster till och en sänkningav arbetsgivaravgifterna, främst så att man tar bortde delar av arbetsgivaravgifterna som är ren skattoch sysslar med att förmånsanknyta avgifterna iövrigt. Skatten på nyföretagande och sparande,särskilt riskvilligt sparande, måste lindras ochsänkas.Med en sådan politik, som syftar till att sänkaskatteuttaget, att effektivisera och rationalisera denoffentliga sektorn, för att på det viset bidra till attskapa utrymme för de nödvändigaskattesänkningarna, kan man se till att vårasamlade resurser dels utnyttjas bättre -- man fårmer för varje satsad krona --, dels växer snabbare.Så några avslutande frågor till finansministern.Varför kan socialdemokraterna inte ange något målför sin skattesäkningspolitik, om den nu existerar?Kan finansministern tala om hur mycket momsenskall sänkas? Skall arbetsgivaravgifterna sänkas?Skall skatterna på företagande sänkas?Anf. 109 ():Herr talman! Jag lyssnade på finansministerns svartill med stort intresse, och det börjadefaktiskt bra. Ja, sade ,socialdemokraterna vill sänka skatterna. Detta ärden rituella delen av ett interpellationssvar ellerfrågesvar när det gäller den här frågan. Och som BoLundgren sade finns det andra finansministrar ochandra socialdemokrater som har sagt samma sak.Särskilt under valår uttalas denna mening.Men resten av svaret var ju en aning beklämmande,måste jag säga. Det handlade egentligen om varfördet inte behövs någon skattesänkning i . Detvar en ganska lång utläggning om skattekvoten ochdess innebörd. Det var, om jag får säga så, ett kortreferat av en del av en av bilagorna tilllångtidsutredningen. Av det referatet får man vetavad , och jag vet ändå,nämligen att om man mäter skattetrycket på sammasätt i olika länder framstår inte som fullt såextremt. Men fortsatte interesonemanget. Den slutsats man drar är ju att AllanLarsson menar egentligen att det inte behövs någonsänkning i . Skatterna är bra som de är.Detta är faktiskt fel. Det framgår också avlångtidsutredningen själv. Om man fortsätter attläsa efter det som beskrev finns detett långt och ganska intressant avsnitt om deskadliga effekterna av dagens skattetryck ochnödvändigheten av att sänka det. Det finns ettkapitel som har rubriken med skatterna.Jag skall bara läsa upp de underrubriker som dettakapitel innehåller:Välfärdsförlusten, det viktiga problemet.Möjligheten att driva in skatt försämras på sikt.Skatterna hämmar produktionen.En sämre fungerande arbetsmarknad.Inlåsning av kapital.Sparandet påverkas negativt.Slutsatens i långtidsutredningen är att alla dessaproblem blir värre med ett högt skattetryck. Självadet faktum att tar in mycket mer skatt,oberoende av förklaringen, ger oss faktisktsnedvridningar i användingen av resurserna, ochdärmed får vi sämre tillväxt. Det spelar faktiskt inteså stor roll vad det höga skattetrycket beror på. Deträcker egentligen med att konstatera att tarin av bruttonationalprodukten genomskatter och avgifter. Detta har faktiskt skadligaeffekter. Det undergräver den fortsattautvecklingen, och därmed försämrar vi långsamtmed säkert möjligheterna till ökat välstånd ochsysselsättning.Det är faktiskt precis samma resonemang somgäller för marginalskatterna. Det har en viss förståelse för. Det är inte så att deskadliga effekterna av höga marginalskatteruppkommer plötsligt över när man går från99 % eller , utan de kommer successivt vidstigande marginalskatt, och de ger successivtstigande negativa effekter. Därför har vi ocksåsänkt dem. Men det förhåller sig på samma sättmed stigande skattetryck. Efter hand ökar denegativa effekterna mer och mer. De försämrar förmedborgarnas välfärd i . Det är nämligen såatt oberoende av vad skattetrycket beror på måstedagens hushåll och dagens företag i bäradenna skattebörda. Det innebär att t.ex. svenskaföretag konkurrerar med utländska företag på olikavillkor.Det är faktiskt ett viktigt skäl till att svenska företagföredrar att expandera utomlands, till att ingautländska företag kommer hit och till att svensktnäringsliv förlorar i konkurrenskraft och förlorarmarknadsandelar. I slutänden är detta ett viktigtskäl till att arbeten försvinner från tillutlandet.Om jag får återgå till första svar,som ändå var litet uppmuntrande, och ta fasta pådet som var positivt i svaret, vill jag komplettera BoLundgrens fråga med att fråga hur tänkt sig att skattetrycket skall sänkas om haninte är beredd att sänka någon enda enskild skatt.Men om så är fallet, vilka skatter har han tänkt sigskall sänkas. Det är nämligen inte så att det skernågon sänkning av skattetrycket alldeles av sigsjälv, utan det kräver att regeringen lägger framkonkreta förslag om att sänka mervärdeskatten ocharbetsgivaravgifter på arbetande kapital eller pånågot annat.Om man inte har någon strategi för detta, går detinte. säger i svaret bara att det skallske genom återhållsamhet med utgifterna ochgenom tillväxt, och det räcker faktiskt inte. Jag ärövertygad om att vet det själv. Vi haren strategi i det program som vi har lagt framtillsammans med , start förSverige.Vi vill se över socialförsäkringssystem som intefungerar bra som de är . Då säger att det är social nedrustning. Vi föreslår skulle ta bort ett bidrag till en ganska stor rikförening i landet, men se det går inte, för denföreningen är närstående. Vi villslopa ineffektiva offentliga monopol, som BoLundgren beskrev, öppna för konkurrens iproduktionen, men behålla den solidariskafinansieringen och uppmuntra privata alternativ. Vivill få mer konkurrens. I i dagkunde man läsa att konkurrens är oerhörtstimulerande för effektiviteten och tillväxten. Dåsäger : Detta är privatisering; usch,det vill vi inte ha. Att bekämpa byråkrati i all ära,det är bra, men det räcker inte för att sänkaskatterna.Genom att på detta sätt säga nej till allaförändringar av utgifterna visar atthan inte har någon strategi för hur det skall gå till.Därmed är hans ja-svar också fullständigtmeningslöst. Det blir inte några skattesänkningarmed den socialdemokratiska politiken. Dettakommer tyvärr att försämra välfärden förmedborgarna i Sverige.Anf. 110 Finansminister ():Herr talman! Det är värdefullt att vi får dennadiskussion om skattekvoten. Det handlar om ettviktigt vägval inom politiken. Det innebär, såsomdebatten nu förs från olika partiers sida, ett valmellan stora skattesänkningar eller en välfärd somomfattar alla, men som ger mest till den som bästbehöver det.Ni i högeralliansen och galosch-högern har inlett enformlig tävlan om vem som kan utlova de störstaoch snabbaste skattesäkningarna. Ena veckan lovarni skattesänkningar på , nästavecka kommer det uppgifter om 80--90 miljarderkronor för att ni skall kunna mäta er med galosch-högerns löften om skattesänkningar på ett . I den tävlan och medformeln kommer vi socialdemokrater inte att delta.Vi kommer på område efter område att stå upp förtryggheten, rättvisan och solidariteten.Låt mig ge några exempel. I valet mellan storaskattesänkningar eller en god omsorg, hemma ellerpå dagis, för alla småbarn, står vi på barnens sida.Vi vill engagera alla goda krafter i barnomsorgenför att vidareutveckla den, hushålla med resursernaoch förbättra pedagogiken. Barnen skall ha det brapå dagis, och föräldrarna skall känna trygghet försina barn.I valet mellan att utlova stora skattesänkningareller att erbjuda ungdomarna bästautbildning står vi på ungdomarnas sida. Vi har enbra skola, men vi kan göra den mycket bättre.Regeringen ger nu skolan tydliga mål och en störrehandlingsfrihet, och vi räknar med att skolandärmed också skall kunna åstadkomma ännu bättreresultat.I valet mellan att utlova stora skattesänkningareller att ta vara på de medicinska framstegen ochutveckla en vård som ger hälsa och ett längre liv,väljer vi hälsan och livet. Vi har en medicinskforskning och en sjukvård av god kvalitet, men vikan använda resurserna ännu bättre än . Detpågår ett intressant utvecklingsarbete inomsjukvården, och vi vill stödja alla goda krafter somvidareutvecklar verksamheten, så att vi får mer ochbättre vård för varje skattekrona.I valet mellan en stor allmän skattesänkning ellerutbildning och rehabilitering som ger möjlighet attkomma tillbaka till arbetet, väljer vi vägen tillarbetet. Vi vet att det krävs stora insatser för attförhindra utslagning. Det behövs en rejälförbättring av arbetsmiljön och en väl fungeranderehabilitering för dem som trots allt råkar ut förskador och sjukdomar. Vi vill engagera ochstimulera alla som vill göra en insats för att förnyaarbetslivet och bygga en väg tillbaka till arbete ochgemenskap.I valet mellan att utlova en allmän skattesänkningeller att erbjuda de gamla en trygg omsorg, står vipå det gamlas sida. Vi vet att det finns stora bristeri äldreomsorgen, och vi vet att det finns stora ochväxande behov framöver. Vi satsar nu stort på enreform inom äldreomsorgen för att få kommuneroch landsting att samverka på ett bättre sätt. Degamla har byggt upp , och de måste få engod omsorg.I valet mellan att utlova en allmän skattesänkningeller att vidmakthålla ett rikt kulturliv, står vi påkulturens sida. Jag har blivit alltmer övertygad omhur viktigt det är med kultur i vid bemärkelse. Vistår nu inför ett skede av snabbinternationalisering. Vi kommer att riva ner hinderför handel med varor och tjänster och skapa ökadfrihet för arbete och pengar att röra sig övergränserna. När det ekonomiska livet blir alltmerinternationaliserat, måste vi på andra områdenförstärka och utveckla vår nationella identitet --språk, utbildning, forskning, kulturen, miljön ochsamhällsorganisationen.I valet mellan att hävda ett starkt rättsväsende elleratt utlova en allmän skattesänkning står vi pårättssäkerhetens sida. Också här finns stora behov,inte minst när det gäller att få större kraft iinsatserna mot den ekonomiska brottsligheten.Så ser för mig valsituationen ut på område efterområde. Välfärdssamhället har alltjämt mångabrister. I ett kärvt statsfinansiellt läge kan vi inteutlova nya reformer som kräver ökade skatter. Viskall ha en nogrann utgiftsprövning ochåstadkomma en snabbare tillväxt i vår ekonomi.Det är grunderna för att vi skall kunna åstadkommaen god ekonomisk utveckling.Vi socialdemokrater vill värna den solidaritet somär grunden för välfärdssamhället. Vi är samtidigtövertygade om att vi med det nuvarande resursernaför välfärden kan göra stora framsteg. Vi vill därförpå alla dessa områden ta vara på de goda kraftersom är beredda att utveckla verksamheten i nyabanor.Vi vill skapa en ökad handlingsfrihet och enmångfald för att därmed ge möjlighet att tillgodoseväxande behov. Ni inom högeralliansen har gjortert val. Ni har utlovat stora skattesänkningar. Vihar också gjort vårt val, och här syns nugränslinjerna tydligt. Vi kan redovisa alternativen idebatten, och det är medborgarna i detta samhällesom skall avgöra valet mellan dessa tvåalternativ.Anf. 111 BO ():Herr talman! Mitt i all vulgärpropaganda lyser detändå igenom att det inte blir någraskattesänkningar så länge socialdemokraterna harchans att bestämma i . Det är ett klartbesked, och det är inte oväntat. Men det är enligtmin mening ändå tragiskt att se hurfinansministern, som jag tror egentligen har insiktom problemställningarna och inser att man måsteeffektivisera offentlig verksamhet och skapautrymme för skattsänkningar, genom valtaktikenskrav, på grund av den socialistiska ideologinsdogmer, tvingas stå här och försvara en omöjlig sak.Hur ser det egentligen ut i dagens , detsolidariska samhälle som socialdemokraterna sägersig vilja skapa? Vem i dagens socialistiska system ---- har råd att gå till Sofiahemmeteller kanske skaffa sig vård utomlands, om det blirkö till vårdinsatserna? Jo, det är den välbeställde.På grund av högskattesamhället och de offentligapolitikerstyrda monopolen är det de vanligamänniskorna som blir utlämnade och står utanalternativ medan de välbeställda harhandlingsmöjligheter. Ändå har att kritisera de partier som vill bryta uppmonopolen för att ge vanliga människor sammachans som ni endast låter välbeställda få. Det ärdagens socialdemokratiska Sverige.Det socialdemokratiska systemet kväver tillväxtoch utnyttjar de resurser vi har mycket sämre. Ivarje undersökning av svensk offentlig sektor visardet sig att det utan tvivel finns mycket att göra iform av effektiviseringar och rationaliseringar.Det finns också en stor skillnad i att vi av flera skälvill dra ner på offentliga utgifter på ett sätt som vianser vettigt, exempelvis en reducering aversättningsnivån vid korttidssjukfrånvaro. Vi villpara detta med skattesänkningar, men ni drar baraner och låter skatterna ligga kvar på en hög nivå.Allan säger att de gamla måste få en godomsorg. Har inte sett de inslag iRapport i TV som visat hur många gamla har det ?Rättssäkerheten behöver mer resurser, menuppenbarligen inte genom socialdemokratiskpolitik. Vi ser ju effekten av densocialdemokratiska kriminalpolitiken, och den harinte lyckats särskilt väl.Frågan kvarstår: Vill socialdemokraterna sänkaskatten? Det formella svaret på frågan var ja. Detfaktiska svaret i finansministerns andra inlägg var:Nej, det kommer vi aldrig att kunna göra. Vi skallfortsätta att kväva tillväxten och utnyttjaresurserna sämre. Om ni nu vill sänka skatterna,hur skall ni då göra? Vilken strategi har ni? Vilkaskatter skall sänkas?Anf. 112 ():Herr talman! Så här dags kan manmöjligen ursäkta att tar till någotslags anförande som måste ha varit skrivet för ettannat ändamål. Det visar möjligen intresset fördagen hos en socialdemokratisk finansminister. Detvar ett tydligt valtal som höll. Dessinnebörd i klartext var precis det som Bo Lundgrensade, nämligen att socialdemokraterna inte villsänka skatterna. Ni kommer aldrig att föreslå någotsådant. Ni kommer alltid välja något annat.Om jag skall vara alldeles uppriktig, tror jag attprecis den typen av resonemang kan man finna omman läser anföranden som harhållit. var finansminister för ganskalänge sedan. Han försvarade år och aktivtargumenterade för och genomförde höjdamarginalskatter. Argumenteringen var alltid avtypen att man för in några kronor extra, och då kanman tillgodose angelägna sociala ändamål.Det tog innan socialdemokraternaförstod att denna argumentation var falsk. Jaghoppas att det kan komma socialdemokratiskapolitiker efter som så småningomkommer att inse att även det resonemang somfinansministern nu gav uttryck för faktiskt är falskt.Den typen av skattepolitik som leder till att vi få mindre och mindreresurser i detta land och färre och sämremöjligheter just att föra en socialt medveten ochansvarsfull politik som kan avhjälpa de brister somfinns i dagens . Detta är för oss i folkpartietliberalerna det absolut viktigaste skälet till att vilägger så stor tonvikt vid en ändrad ekonomiskpolitik med ett viktigt inslag av att vända den hittillsförda skattepolitiken, så att skatterna börjar sänkasi stället för att ständigt höjas. Jag beklagar attfinansministern inte tycks förstå detta. Jag beklagarhonom ännu mera om han förstår men ändå tvingasföra fram argument av den typ som han nu gjorde.Jag vill ta upp ett av de exempel finansministernnämnde. Det handlade om att öka möjligheternaför människornas rehabilitering vid arbetsskador.Regeringen aviserade en förändring iarbetsskadeförsäkringen som enligt en radutredningar aktivt skulle medverka till att förbättramöjligheterna till rehabilitering. Propositionenmötte motstånd från och, trorjag, även från TCO, och den har stoppats.Jag undrar om inte som en pendangtill satsningen på rehabiliteringen kunde säga attförslag till förändringar i arbetsskadeförsäkringenskall komma eller så. Det skullevara för att genomföra något som är bra även för desyften som säger sig vilja uppnå.Anf. 113 Finansminister ():Herr talman! Jag var för sedan i USA.Taxichauffören som körde mig till hotelletberättade om sin arbetssituation och sina villkor.Han hade inte råd med att vara försäkrad. Skullehan behöva sjukvård, hade han inget att betalamed.Jag läste en intervju med en amerikanskforskare som berättade om sin mamma som hadebrutit benet. Mamman var försäkrad, menförsäkringen täckte inte kostnaderna. Så man ficklägga ut . per dag för att klarasjukvårdskostnaderna. Forskaren sade att där gick hans barnsuniversitetsutbildning åt skogen. Han hade interåd, för nu var sparpengarna slut.Visst är skatterna lägre i . Men är det valfrihetsom ligger i det? Jag tycker att det finns anledningatt jämföra och se vad systemen faktiskt betyder förden enskilde i form av risker och trygghet.Bo Lundgren och tillmäterskattekvoten den helt avgörande betydelsen förden ekonomins utveckling. Låt mig få peka på attStorbritannien är det land inom EG som har denlägsta skattekvoten. Men det är också det land somjust nu har den sämsta ekonomiska utvecklingen.Jag skulle vilja höra förklarasambandet mellan dessa saker.Ni gör återigen precis samma misstag som ni alltidhar gjort. Ni koncentrerar er på skattesidan. Mendet är faktiskt på utgiftssidan som det avgörs omskattekvoten kan gå ned. Vi socialdemokrater harfaktiskt visat att vi kan sänkautgiftskvoten. Den har sjunkit från . Närni hade möjligheten höjde ni i stället utgiftskvotenfrån , utan att ha den ordentligtfinansierad.Jag läste för sedan ett refererat frånmoderaternas stämma. Där finns ett uttalande somjag skulle vilja att kommenterar:''Om föreslår skattesänkningar, storaskattesänkningar, utan att vågaifrågasätta den generella välfärdspolitiken, då finnsdet tre sätt att fixa det här. Det ena är inflationen,det andra är budgetunderskottet och det tredje ärupplåning. Visst, så kan man göra, så gjorde manunder de borgerliga åren.'' Det var ett av ombudenpå partistämman, , som sade detta. BoLundgren, tala om hur ni skall fixa det här!Sedan vill jag ställa en fråga till skrev följande i : ''Det moderatabudskapet blir allt tydligare och alltmer oroande.De offentliga insatserna, dvs. välfärdsstaten skallminskas, skatterna sänkas kraftigt och människor iökad utsträckning själva betala för välfärden-- -- --Detta är för en oacceptabel politik. Viliberaler kommer aldrig att medverka till att dengenomförs.'' Kan förklara vad det ärsom har hänt ?Anf. 114 BO ():Herr talman! Som i stort sett alltid talarfinansministern inte om vad socialdemokraternaeventuellt vill göra.