prot · GF0943 · 1991-12-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:43Onsdagen den 11 decemberKl. 9.00Ceremoni med anledning av FN-deklarationenom de mänskliga rättigheternaCeremonin inleddes med att körunder ledning av sjöng ''ofchange''.(Applåder)Anf. 1 TALMANNEN:Den 10 december 1948 antog FNs dåvarandemedlemsstater den allmänna deklarationen ommänskliga rättigheter. Nära 20 år senarebekräftades deklarationens ställningstaganden i tvåkonventioner om dels medborgerliga och politiskarättigheter, dels ekonomiska, sociala och kulturellarättigheter. Tillsammans utgör dessa dokumentgrunden för det internationella arbetet på attfrämja respekten för de mänskliga rättigheterna.För del är skyddet av de mänskligarättigheterna en viktig del av utrikespolitiken.Sverige har en markerad profil när det gäller attpåtala brott mot och en aktivroll när det gäller tillkomsten av nya deklarationer,exempelvis inom Europarådet.Allt detta är gott och väl. Men vi vet också att detinte räcker att stifta lagar och skriva underhögtidliga konventioner. Dessa dokument får baraen verklig betydelse om det skrivna ordet får ettutrymme och uppmuntras att växa i människorshjärtan. Här har vi i riksdag ett stortansvar. Men ansvar måste också tas av varje enskildmedmänniska. Vi måste alla, var och en på sitt sätt,försvara alla människors lika värde oberoende avras, hudfärg, kön, språk, religion eller politiskuppfattning. Detta är inte minst viktigt dåtendenser till främlingsfientlighet och rasism visarsig, också i vårt land. Genom att ta aktiv ställningoch genom att inte för låta dessaytterlighetsuppfattningar stå oemotsagda kan vimedverka till att respekten för människors likavärde bibehålls.Det handlar om att uppfostra den uppväxandegenerationen så att de grundläggande fri- ochrättigheterna blir en självklar del av derasmänniskosyn. Det handlar om att visa att våld,oförsonlig konfrontation och odemokratiskametoder inte har någon plats i vårt samhälle. Närdet gäller respekten för de mänskliga rättigheternaskall inga gränser finnas mellan människor ochpartier i riksdag. Tillsammans skall vi slåvakt om demokratiska värden och alla människorslika rättigheter och agera -- med FN-deklarationensord -- ''i en anda av broderskap''.Jag överlämnar nu ordet till statsminister därefter till socialdemokratiska partietsordförande . Därefter avslutasceremonin med ytterligare några sånger av körenfrån Rinkebyskolan.(Applåder)Anf. 2 Statsminister ():Fru talman, ärade ledamöter! Ingen tanke harbetytt så mycket för vår civilisations framväxt somidén om människans unika värde och respekten förlivet.Det var när individen på allvar steg fram urstammens mörker i den grekiska kulturens gryningsom idén om människans unika värde föddes. I detantika kreativa stadsstater utveckladesföreställningar om rätt och moral som formade denvästerländska humanismens begynnelse.Tillbakaträngda och halvt bortglömda i nästan ettårtusende återuppstod dessa idéer underrenässansen med förnyad kraft. Och medupplysningstiden fick den av kristendomen och avde antika idealen inspirerade europeiskahumanismen en central ställning också i detpolitiska tänkandet. Deklarationer om mänskligarättigheter blev självklara inslag i de nyaförfattningar som tillkom efter politiskaomvälvningar i t.ex. och Nordamerika.Men historien lär oss också att enbart ord på papperinte räcker. De stolta franska deklarationerna förmådde ingenting mot detjakobinska skräckväldet och envälde.Och den amerikanska rättighetsförklaringen gav iårtionden, , bara ett ytterstsvagt skydd för den svarta befolkning, varsrättigheter som medborgare i har ifrågasattsända in i vår moderna tid.Även i vårt har förföljelse av minoriteteroch folk på grund av hudfärg eller religion eller rasbara varit alltför välbekanta inslag, och iblandtycktes det som om humanismens idéer helt skullekvävas av mörkret.Men också ondskan och våldet lär oss något. Deneuropeiska kontinenten är nu på väg att slutgiltigtbli kvitt de gissel som plågat oss under så lång tid.Fascismens era blev kort, och har dekommunistiska systemen i Öst- och Centraleuropaockså rämnat. Förändringens vindar blåser över vårkontinent, och hoppet om att skall upplevaen renässans för frihet, demokrati och mänskligarättigheter har tänts på nytt.Samtidigt har vi inte rätt att glömma att merpartenav världens människor lever i länder därmänniskovärdet, friheten och rättigheterna interespekteras. Många av våra tankar går särskilttill en av världens många tappra frihets- ochrättighetskämpar, Nobels fredspristagare , som arbetat för ett fritt ochdemokratiskt . Hon har förhindrats av denburmesiska regimen att resa till för att taemot sitt pris. Men hennes ord kan inget våld ochingen regim stoppa. Hennes kamp förtjänar alltvårt stöd.Men också i vårt eget samhälle och i vår egen delav världen får vi aldrig nonchalera hoten som finns.Tendenser till växande främlingsfientlighet och tillrasism kräver ökad vaksamhet från alla dem somsluter upp på frihetens sida.Detta måste vi möta främst genom att med storfasthet hävda lagarna och hävda rätten. Våld kanaldrig accepteras från enskilda i vårt samhälle --allra minst om våldet utövas mot någon på grund avhudfärg eller religion.Men ytterst är det nog genom ökad kunskap omden egna mångfasetterade historien och kulturen,genom ökad kunskap om andra människorsmångfassetterade historia och kultur, som vi kanskapa den större tolerans och den fördjupaderespekt för andra som vi behöver också i vårt egetfria, demokratiska och toleranta samhälle. Det ärkärleken till människan som är grunden för detgoda samhället. Och låt oss aldrig i vårtsamhällsbygge och vårt samhällsarbete, somindivider eller som politiska företrädare, glömmaden oöverträffade mänskliga vishet somsammanfattats i gyllene regel: Allt vad Iviljen att människor skola göra Eder, det skolen Iock göra dem.(Applåder)Anf. 3 ():Fru talman, kammarledamöter! En ny människaföds just någonstans på jorden --en ny individ med ett eget, okränkbart värde.Och medan jag sagt detta har ytterligare ett barnfötts, med samma rätt att existera och levatillsammans med oss andra.Detta med mänskliga fri- och rättigheter blir såsjälvklart, om vi ser ett barns ansikte framför oss.Det borde vara så att barnen var de första att få delav våra framsteg och de sista att drabbas av våramisstag. I verkligheten är det precis tvärtom. Detär barnen som råkar mest illa ut.Förra året fick världens barn en egen internationelllag genom FNs barnkonvention. Hösten 1990samlades världens ledare till ett barntoppmöte iNew York.Sverige var en av initiativtagarna tillbarntoppmötet. Vi har därmed ett alldeles särskiltansvar att verka för att det som sades på det mötetinte bara blir vackra ord.För miljoner barn är svält, krig, tortyr, sjukdomar,rädsla och otrygghet vardag. De har nästan ingarättigheter alls. Hälften av alla flyktingar är barn.Några av dem kommer hit till vårt land. Med sig bärde ofta upplevelser som är så hemska att vare sigbarnen eller vi vuxna har ord för dem.Vi skall inte ta emot de här barnen och derasföräldrar, säger en del. Det finns inte plats för demi härbärget -- för att anknyta till den föreståendejulens budskap.Främlingsfientlighet kallar vi det -- eller iallvarligare fall rasism -- men det skiljer sigegentligen inte från vad vi vanligen kallarmobbning; då menar vi förstås svenskar som stötsut av andra svenskar för att de på något sätt avviker.Jag läste ett studiematerial för skolan, därelever skrivit dagbok. En pojke i sjunde klass skrevså här:''MåndagI dag var det . Vi fick prinskorv, kål,köttbullar och annan julmat. Jag satt för mig självvid ett bord och åt gröt. Då kom fram och laen prinskorv på min macka. Sen pekade han på migoch vrålade över hela matsalen: Titta! Han käkarkorv, korv med fläskkött i. 'Då blev jag arg. Arg och ledsen. Ta du din korv ochdra åt (hum, hum), sa jag över axeln och kändegråten klumpa sig. ''Ny forskning visar att det är mobbarna som förlorari längden. De är mer kriminella än resten avbefolkningen och misslyckas ofta med skolor, jobboch annat i livet. Egentligen är det de som plågarandra som är de verkligt svaga.Och svagast och fegast av alla är de rasister ochnynazister som marscherar och skriker ut sittförakt för demokratin och för människovärdet.När jag hör deras skrän, får de mig att tänka pånågot som har skrivit:''Man vill bli älskad,i brist därpå beundrad,i brist därpå fruktad,i brist därpå avskydd och föraktad. ''Vi måste säga ifrån: Det är fegt, det är svagt, det ärenfaldigt att tro att man kan lägga en tum till sitteget värde genom att nedvärdera andra.Vi är alla människor. Vi kan vara varandras glädje.Vi kan leva tillsammans i vardagen -- oavsett om vihar olika ursprung, hudfärg, religion, politiskauppfattningar eller sedvänjor. Vi kan var och en,, bidra till att mänskliga fri- och rättigheterrespekteras. (Applåder)1 § Anmälan om återtagande av plats iriksdagenTalmannen meddelade att () ochBertil Måbrink (v) denna dag återtagit sina platser iriksdagen, varigenom tjänstgöringen som ersättareupphört för och § Justering av protokollJusterades protokollet för den 5 december.3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkanden1991/92:KU5, KU8, KU11, KU13, KU14, KU17,KU18 och betänkande 1991/92:LU15Utrikesutskottets betänkanden /92:UU11,UU12 och UU17Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att utrikesutskottetsbetänkande UU2, jordbruksutskottetsbetänkanden JoU5 och JoU7, skatteutskottetsbetänkande SkU5 samt konstitutionsutskottetsbetänkande KU12 skulle avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt.4 § Mänskliga rättigheterFöredrogsutrikesutskottets betänkande1991/92:UU2 Mänskliga rättigheterAnf. 4 ():Fru talman! Jag vill först passa på att tacka för detinitiativ som har tagits i kammaren med denhär manifestationen. Jag tycker att det var viktigtoch fint.Jag vill börja med att säga några ord om de yttringarav främlingsfientlighet och rasism som under densenaste tiden har blivit vanligare och fått enobehagligare karaktär i vårt land. Den djupareinnebörden av dessa företeelser är i många fallangrepp mot grundläggande mänskliga rättigheter.De som med brandbomber i händerna attackerarflyktingförläggningar trampar på innehållet i artikel1 i FNs förklaring om de mänskliga rättigheterna:''Alla människor äro födda fria och lika i värde ochrättigheter. ''Men inte ens är förskonad från angreppmot de mänskliga rättigheterna från dennatalarstol. föreslog en ledamot att ettettårigt totalstopp för invandring borde införas.Effekten av en sådan åtgärd skulle bli att artikel 14i förklaringen om de mänskliga rättigheterna sattesur spel: ''har rätt att i andra länder söka ochåtnjuta från förföljelse. ''Det vilar ett stort ansvar på oss politiker att påhemmaplan alltid stå upp till försvar för demänskliga rättigheterna, oavsett vems rättighetersom hotas -- invandrare, asylsökande, judar,homosexuella eller vilken minoritet det vara må.Jag anser att ett särskilt ansvar vilar påstatsministern för att med stor kraft slå fast, att närdet gäller försvaret av allas mänskliga rättigheterkan inga eftergifter eller kompromisser komma ifråga. ''Alla människor äro födda fria och lika i värde ochrättigheter.'' Så inleds FNs deklaration om demänskliga rättigheterna som antogs den 10december 1948. Men hur fjärran från dagensverklighet är det? har FN inte förmåttskapa instrument för att få regeringarna attefterleva vad de har skrivit under. Fortfarandetorteras fångar i minst 60 eller kanske i så mångasom 100 länder. Hederliga val är på det hela tagetförebehållna medborgarna i de rika länderna. Imånga är det vanligt att de fattigas rösterköps. Polis och militär kommenderas ut för attstoppa journalister, advokater,fackföreningsorganisatörer, trädkramare och andrasom går i bräschen för de mänskliga rättigheterna.Oppositionella försvinner. Barn arbetar som slavari fabriker och på bordeller. Fosterdiagnostikanvänds för att det inte skall födas så mångakvinnor. De har ju lägre värde. Klyftorna växermellan fattiga och rika, såväl människor somländer. Ojämlikheten blir allt större.Nu när FN inte längre blockeras av öst--väst-konflikten borde emellertid tiden vara inne för attFN skall kunna skaffa sig instrument för att fåregeringarna att respektera de konventioner somderas länder undertecknat. Sanktioner måstetillgripas mot flagranta MR-brottslingar.Folkmördare måste straffas av världssamfundet.Kan vi acceptera att och hansmedbrottslingar går fria?I den svenska debatten kommer det ständigt nyapropåer om att dra in biståndet för att straffaodemokratiska regimer. Men den typen avselektiva sanktioner slår bara mot ett litet antal , därtill de fattigaste och inte alltid de värstaförbrytarna.Visst måste vi protestera när poeter sätts i fängelsei och på , såsom skett, ochnär de styrande vägrar tillåta andra partier än sinaegna. Men flyter handeln ochexportkrediterna vidare till mycket värre MR-förbrytare. fullföljer vapenexporten tillIndonesien oavsett hur många människor somskjuts ihjäl i Östtimor.Gentemot var det ''business asusual'' ända fram till . med en miljardfordran påIrak. Det var aldrig tal om att straffa den regimenför gasmordet på kurder i Halabja eller förmassavrättningarna av oppositionsfolk.Samma undfallenhet visas den lika blodiga regimeni och många andra.Här hemma kan man så att säga ostraffat få oreraom det vita blodet, om den vita rasens överlägsnaintelligens. Det måste bli mer kraft och konsekvensi behandlingen av dem som bryter mot demänskliga rättigheterna, motfolkmordskonventionen och alla andraförpliktelser i folkrätten.Den dystra verkligheten är således att de mänskligarättigheterna, efter det att FNs förklaringskrevs under, fortfarande kränks i flertalet länder ivärlden.I sitter Aung i husarrest. Honfick men kunde inte hämta detsjälv. Men tack vare priset har hennes fall ochförtrycket i , eller ,uppmärksammats.Det överväldigande flertalet offer är emellertidokända för oss. hör vi bara talas omdem som nummer, ett antal människor somarresterats eller mördats; den 12 novembermejades ett hundratal östtimoreser ner. Men vimåste engagera oss lika starkt för alla offer förförtrycket, oavsett var de finns. Inte heller fårekonomiska och politiska intressen innebära attSveriges röst tystnar i sin kritik mot länder där brottbegås mot de mänskliga rättigheterna.Bland de värst förföljda är kurderna. Derassituation i blev äntligen uppmärksammad iapril i samband med stridigheterna. Menfortfarande är mellan en och två miljoner kurderutan bostad. De har inte ens tillgång till tält införden stundande vintern. Många skadas av minorna iområdet. Mat och medicin saknas. Turkisk militärhar bombat kurdiska flyktingläger och t.o.m.UNHCRs lager för hjälp till kurderna underföregivande av att det skulle vara . Deninternationella uppmärksamheten haruppenbarligen slappnat.De förföljda kurderna i och har intekommit i rampljuset på samma sätt som de i isamband med . I råderundantagstillstånd i stora delar av de områden,främst i sydöst, som befolkas av kurder. Den nyaterroristlagen i innehåller samma förbudsom de gamla, nu upphävda paragraferna istrafflagen. är det förbjudet attanvända det kurdiska språket i offentligasammanhang och för trycksaker. All politiskverksamhet för den kurdiska frågan är fortfarandelikställd med terrorism och skall bestraffas.Också förtrycket i fortsätter. Men trots det har,nu när kriget med är slut, handel,industriinvesteringar, handelskrediter ochdiplomatiska förbindelser med kraftigt utökatsfrån många länder, så också från svensk sida.Vänsterpartiet anser därför att mer måste göras föratt kurdernas situation i alla tre länder -- ,och -- uppmärksammas bättre i FN,och andra internationellasammanhang.Mot den bakgrunden yrkar jag bifall till SeijaViitamäki-Carlssons meningsyttring.Herr talman! Politik blir bäst av och förutsätterinlevelse. Kanske särskilt viktigt är det att utvecklaförmågan till inlevelse i samband med att vi i dagdiskuterar de mänskliga rättigheterna här ikammaren. Jag skulle som avslutning vilja läsa endikt av vår kollega i , . Hanskriver i sin senaste diktsamling som heter ''Hudendär den är som tunnast'' följande:Själslig smärta är en förnybar mänsklig resurs.Det händer att den tar slut.Man förlorar kontakten med sig själv.Det som har hänt har inte hänt.Det verkar som en lättnad men är det inte.Man blir vilsen, gråter inte, känner ingenting,glömmer att sörja.Man minns inte, kan inte minnas, vad man skullekomma ihåg.Man minns inte heller vad man glömt.Det är en form av amnesi.De flesta, liksom man själv, märker ingentingsärskilt.Det förekommer i samband medsvek, krig, katastrofer, fysiskoch annan tortyr, obesvarad kärlek.Utmärkt, svarar man undrande.Anf. 5 HANS ():Herr talman! I utrikesutskottets betänkande finnsen redogörelse för FNs regelsystem på MR-området. Där anges bl.a. att det inom ramen för FNhar utarbetats flera konventioner och förklaringarmed syfte att skydda speciella grupper ellerintressen. tillkom konventionen omavskaffande av alla former av rasdiskriminering.Mot bakgrund av aktuella händelser och pågåendeoffentlig debatt, inte minst vad som tidigare i daghar förekommit här i kammaren, finns särskildanledning att ytterligare gå in på och fästauppmärksamhet just på denna konvention.Konventionen, som trädde i kraft ,har som övergripande mål en faktisk jämlikhetmellan människor utan åtskillnad på grund av ras,hudfärg eller nationellt eller etniskt ursprung.Staterna åläggs i konventionen dels att fördömarasdiskriminering, dels att föra en politik som syftartill att avskaffa rasdiskriminering och dels attgenom positiva åtgärder främja jämlikhet mellanmänniskor oberoende av ras. Konventionenålägger staterna att göra slut på rasdiskriminering ialla dess former, således även från enskildapersoners och sammanslutningars sida.Konventionen omfattar det offentliga livet.Rasismen och flyktinghatet sprider sig alltmer iSverige och i övriga . Det är nu av ytterstavikt att slå vakt om det öppna och demokratiskasamhället.Det finns inga enkla lösningar för att uppfyllakonventionen, men låt mig peka på ett antalåtgärder som jag anser måste vidtas för att vändaden djupt oroande utvecklingen.Förstärk kraftigt undervisningen om rasism ochfrämlingshat i alla skolor! Vi som lever i ettdemokratiskt samhälle måste självklart hävdainformationens och upplysningens betydelse förökad tolerans, humanitet och förståelse mellanmänniskor.Det är också viktigt att vuxna fungerar som godaexempel för att hävda dessa värden. Vi får inte varatysta eller huka oss när rasfördomar och rashatsprids.Massmedia har ett stort ansvar när det gäller atthävda toleransen och främja alla människors likarätt och värde.Det gäller också att genomföra sådana politiska,sociala och ekonomiska förändringar i samhället kommer åt själva grogrunden för rasism ochrasfördomar.Men det räcker inte. Det måste kombineras med enskärpt lagstiftning. Det är allmänt accepterat att visedan lång tid bestraffar hets mot folkgrupp och attvi därigenom även inskränker yttrande- ochtryckfrihet. Det borde därför inte vara så märkligtatt göra en begränsad inskränkning iorganisationsfriheten. Skyddet mot rasistiskaorganisationer måste nämligen förstärkas. Denorganiserade rasismen, som kan arbeta bådeovan och under jord, är vida farligare än denenskilda.I regeringsformen sägs att föreningsfriheten fårbegränsas om det gäller en organisation varsverksamhet innebär förföljelse av folkgrupp av vissras, hudfärg eller etniskt ursprung. Det är just ettsådant lagförslag som justitiekanslern lagt fram efter direktiv från den tidigaresocialdemokratiska regeringen.Det svenska engagemanget måste inriktas på attförmå fler stater att dels ansluta sig till, delsrespektera de folkrättsliga normer och principersom finns. Då det gäller inte bara den av mig nyssnämnda konventionen utan även andrakonventioner finns det åtskilligt mer att göra. Detfinns nämligen skäl för ett aktivt svenskt deltagandei utarbetandet av ytterligare normer där behovfinns.Ett sådant exempel är att bordeinnebära förbud mot att utnyttja barn som soldateri väpnade konflikter och att åldersgränsen måstehöjas från nuvarande 15 till 18 år.Ett annat exempel är att det behövs en konventionsom förbjuder dödsstraff både i freds- och i krigstid.Nuvarande FN-regler innebär ingen sådanskyldighet för staterna, utan erbjuder endast enmöjlighet att åta sig att inte använda dödsstraff ifredstid. I slutdokumentet vid Köpenhamnsmötetom den mänskliga dimensionen 1990 sades endastatt medlemsstaterna åtog sig att utbyta informationom dödsstraffets avskaffande och att publicerainformation om dess användning.Inom har arbetet framskridit längre.Det s.k. sjätte protokollet till Europakonventionenförbjuder dödsstraff i fredstid. gäller det förTurkiet, där de flesta dödsdomarna i haravkunnats och fortsättningsvis avkunnas, att medsin nya regering leva upp till de förpliktelser somlandet har som medlem i Europarådet.Det har bildats en ny koalitionsregering underDemirels och Inönüs partiers ledning. Det bör frånTurkiet komma en snar reaktion på frågan omdödsstraffet men även om andra förpliktelser somTurkiet har, främst i fråga om det utbredda bruketav tortyr i detta land. Både Demirel och Inönü harskarpt kritiserat kränkningarna i tidigareoppositionsställning, och vi måste också riktaoss till dem och säga att de måste förändra sinpolitik visavi den kurdiska minoriteten i landet,som uppgår till omkring 10 miljoner människor.Här borde det nu finnas nya förutsättningar för attde synpunkter och krav som vi har iutskottsbetänkandet kan vinna ökat gehör, men vimåste fortsätta att pressa på.Kampen mot dödsstraffet och tortyren, som bådaär barbariska förbrytelser, måste intensifieras.Tortyren i världen har inte minskat. Det är bara 56länder som har anslutit sig till FN-konventionen.Efterlevnaden av reglerna måste kraftigtförbättras, vilket jag poängterar på nytt. Sverigesuppgift är inte bara att kritisera utan även attgenom utrikespolitiken stärka och utvecklarespekten för mänskliga rättigheter, inte minstinom ramen för biståndspolitiken.Med de här orden vill jag yrka bifall till hemställani utskottets betänkande, där det endast finns enmeningsyttring, som jag har bemött tidigare undermitt anförande.Anf. 6 ():Herr talman! Överallt i världen kränks ochförnekas människors grundlägganderättigheter. Detta gäller framför allt demedborgerliga och politiska rättigheterna menäven de ekonomiska, sociala och kulturellarättigheterna. rapporterredovisar att allvarliga övergrepp mot de mänskligarättigheterna förekommer över hela världen i formav åsiktsförtryck, tortyr, försvinnanden,fängslanden utan rättegång och mord utförda avregeringsanknutna dödspatruller. Vi har nubelägg för att massmord har utförts avregeringsstyrkor och för att enskilda personer, bådemän, kvinnor och barn, med berått mod har dödatsav sina regeringar. Motiven för dessa mord har i deflesta fallen varit att offren misstänkts föropposition mot den härskande regimen. Menmänniskor har också dödats för sin religion, sinetniska tillhörighet och för kontakter ellersläktskap med människor, som ansetts vara fiendertill regeringarna. De regeringsstödda mordenförövas på de mest skilda platser. Somligamänniskor dödas på öppen gata, andra i hemligaceller och isolerade läger, i moskéer, i kyrkor och påsjukhus eller i sina hem. Somliga skjuts ner igrupper eller dödas av prickskyttar. Andra torterasihjäl.Mycket av detta avsiktliga dödande utanför lagensråmärken har skett i länder där det har pågåttväpnade konflikter. Under sådana förhållandenkan regeringarna lättare undgå ansvar förmorden -- det finns få oberoende iakttagare på platsoch myndigheterna kan hävda att mordoffren ärkrigsoffer.Men många regeringsstödda mord förövas också avtrupper under eller efter regeringsfientligademonstrationer. Massakern på civila påHimmelska fridens torg i är ettexempel på detta.