prot · GE0950 · 1991-01-16 00:00:00 — Situationenblir inte bättre av att i de områden därlägren finns bedriver ett formligt krig mot PKK.Det betyder naturligtvis att situationen försämrasför de irakiska kurderna eftersom de till stor delutgörs av f.d. detta gerillasoldater från grupper iIrak.De som har haft pengar bland de irakiska kurdernahar, som har sagt, flytt från lägrenoch tagit sig till andra länder då situationen harvarit hopplös.Det är oerhört problematiskt att leva år i etttältläger under usla sanitära förhållanden, med matpå en absolut miniminivå, utan möjligheter attförsörja sig och utan möjlighet till rörelsefrihet.Barnen har inte gått i skola på två och ett halvt år.Huvudsakligen beror det på att inteaccepterar att undervisning ges på kurdiska, ochbarnen talar naturligtvis enbart kurdiska.Detta är en oacceptabel situation, och det råder risk att ingenting kommer att förbättras.Turkiet måste kritiseras utomordentligt starkt föratt man trots de uppenbara humanitära behovenvägrar att låta hjälp komma fram från utländskaoch internationella givare. Framför allt måsteTurkiet kritiseras för att UNHCR har förvägratsspela en roll för de europeiska kurderna.Det är en omänsklig politik som har förts avTurkiet. uppgifter om denamerikanska delegationen, som verkar vara bereddatt ta emot ett antal familjer, innebär också attSverige borde reflektera över att ta initiativ till enmotsvarande fördelning mellan de europeiskaländerna av så många som möjligt av de irakiskakurderna. Vi borde nu inse att det efter två och etthalvt år är uppenbart, av en lång rad olika skäl, attdet inte kommer att bli någon lösning i förden här gruppen. Det borde naturligtvis leda till försöker lösa problemet på annat sätt, t.ex.genom att dessa människor får komma påflyktingkvot till övriga har varit ratificerad avTurkiet i ungefär , och ändå strömmartrovärdiga rapporter ständigt in om nya fall avtortyr. Det går inte längre att, som man har gjorttidigare, skylla på disciplinsvårigheter inompolisen -- inte . Bl.a. visar enAmnestyrapport, som kom , än 100 personer blev torterade mellan mittenav april och mitten av juni 1990.Det finns också ett hot från regeringen om att börjaverkställa dödsstraff, något som man inte gjortsedan 1984. Det är över 300 personer som i så fallskulle komma i fråga för avrättning.Det föreligger även rapporter om att t.o.m. slagordsom ''Fred och frihet'' leder till trakasserier förmänniskor. En affärsinnehavare hade satt upp enlapp i sin butik om att han önskade fred och frihet iMellanöstern med anledning av det nuvarandekrigshotet. Han lär som ett resultat ha blivit av medsin affär. Detta är bara ett tecken på att respektenför de mänskliga rättigheterna inte riktigt är vadden borde vara i Turkiet.Det är dock rimligt att invänta den rapport från som agerar inom ramenför tortyrkommissionen. Men om inte denkommissionen på ett kraftfullt sätt klarlägger atttortyr inte förekommer, så måste reaktionbli klar och entydig. bör i så fall återigenanmälas till för de mänskligarättigheterna.Jag vill citera utskottet i anledning av vadMargaretha sade om Europarådetsbetydelse för de nya demokratierna i :''har tillkommit för att främjasamarbetet mellan demokratier. Kravenför att bli medlem är högt satta. Medlemskap iEuroparådet ses därför av staterna i Central- ochÖsteuropa som en bekräftelse på att man uppnåttstatus som parlamentarisk demokrati, att demänskliga rättigheterna respekteras och att manbekänner sig till ett lagbundet samhällsskick. ''Vi måste då konstatera att det helt enkelt inte finnsplats i den europeiska gemenskapen, iEuroparådet, för ett land som systematiskt ochmedvetet kränker grundläggande mänskligarättigheter. Det finns en risk för att så är fallet intebara med utan möjligtvis också när det gällerTurkiet.Anf. 19 () replik:Herr talman! Jag ställer mig bakom MariaLeissners krav att skall ta emot flerflyktingar från dessa läger och att vi skall finnasmed i den här planeringen.Men jag vill också påpeka att vi kanske måstestäda litet utanför den egna dörren och ta emot de18 personer som vi själva direktavvisade iTrelleborg och som kom från de härflyktinglägren. De sitter fortfarande i , ochderas ärende ligger hos invandrarverket i . Idet fallet har vi uppenbarligen brutit mot debestämmelser vi har om transitland underflyktvägen. Men vi fick troligen stora skälvan närplötsligt 20 personer från de här flyktinglägren stodvid vår gräns. Vi trodde kanske att om vi släpper indem, så kommer de övriga 30 000 omedelbart.Det har ju tidigare varit mycket svårt att ta sig urlägren. Det verkar som om man i harlämnat öppningar för dessa flyktingar -- att dekanske kan ta sig ut ur landet. Det kan ju ocksåbero på att man tidigare med jämna mellanrum hartvångsåtersänt människor från lägren till , ochatt det efter inte är möjligt attfortsätta på det sättet.Jag ställer mig också bakom att vi bör överväga att åter anmälaTurkiet till Europadomstolen.Anf. 20 ():Herr talman! Låt mig först konstatera att det närdet gäller frågan om enligt min uppfattninginte finns några principiellt skiljaktiga meningar,trots att det föreligger en reservation. Jag tror att vialla är ense om att vi måste sätta största möjligapress på , så att vi där får till stånd respektför de mänskliga rättigheterna. Och om det intevisar sig gå, måste lämna . Vikan inte som medlemmar acceptera stater som inteuppfyller krav på demokrati ochmänskliga rättigheter.Anledningen till att vi från utskottets sida intehar föreslagit några särskilda åtgärder är ju attsituationen i är föremål för en särskildutredning, som senare kan leda till åtgärder. Vi ärnaturligtvis beredda att medverka till deerforderliga åtgärderna om det visar signödvändigt, vilket tyvärr är bara alltför sannolikt.Europarådet är en viktig institution. Europarådetär viktigt som väktare för demokrati och mänskligarättigheter, och det är viktigt därför att det är detmest representativa organet för samarbete mellanEuropas demokratier, mellan regeringarna ochmellan parlamentariker. Det gör att Europarådethar fått en alldeles särskild roll att spela i denutveckling som vi nu ser i . Det faktum attallt fler av blir demokratier gör attEuroparådet blir ett naturligt politiskt forum för ettvidare alleuropeiskt samarbete. harockså kunnat spela den rollen på ett mycket aktivtsätt. Det gäller inte minst dess parlamentariskaförsamling.Man diskuterar också om kan tjänasom bas för den parlamentariska förankring avESK-processen som man nu diskuterar. Vi ser detsom ganska naturligt.Det är alltså viktigt att får möjlighetatt spela en fortsatt aktiv -- och en aktivare -- roll iarbetet på att inlemma de öst- ochcentraleuropeiska staterna i demokratiskasamverkan och samarbete, och att bliren drivkraft i arbetet på att skapa en alleuropeiskgemenskap.Men detta innebär naturligtvis inte enurskillningslöst öppen famn. Det är ocksånödvändigt att fortsätter sin roll somväktare av kraven på demokrati och mänskligarättigheter. Den rollen är naturligtvis särskiltbetydelsefull i den situation vi befinner oss i.Här har redan kommenterats det faktum attSovjetunionen har en observatörställning iEuroparådet och också aktivt utnyttjar dennamöjlighet. Detta välkomnande av Sovjetunionenatt närvara vid Europarådssessionerna varnaturligtvis ett uttryck för en optimistisk syn påSovjetunionens inre politiska utveckling motdemokrati.Europarådet bör nu ta upp frågan om hanteringenav de baltiska republikerna, och det bör man göraur två synvinklar. Den ena är det faktum attockupationen av de baltiska republikerna är ett arvfrån och att freden efter andravärldskriget inte kan anses ha fullt uppnåtts innanockså de övergreppen har upphävts och de baltiskarepublikerna har återfått sin frihet. Därför bordedet vara naturligt för att aktivt sökadriva det kravet.Den andra synvinkeln är naturligtvisSovjetunionens agerande i de baltiska republikernaur de mänskliga rättigheternas perspektiv. Det äruppenbart att den typ av ingrepp -- devåldshandlingar -- som har skett, de inskränkningari yttrande- och tryckfrihet som har åstadkommitsoch det hot man har skapat motdemokratiseringsprocessen i , är brottmot de mänskliga rättigheterna.Därför bör det vara naturligt att Europarådetsnabbt tar upp detta, både iparlamentarikerförsamlingen och påministerrådsnivå, och samlar sig till gemensamreaktion mot , en reaktion där mannaturligtvis bör ta upp ochEuroparådets fortsatta relationer till diskussion.Herr talman! har möjligheter och ettansvar. Jag tror att rådets sätt att hantera den krissom vi just nu upplever i också blirbetydelsefull för rådets möjligheter att spela enaktiv och pådrivande roll i arbetet för att skapa endemokratisk alleuropeisk gemenskap.Jag vill yrka bifall till utrikesutskottetshemställan.Anf. 21 ():Herr talman! Jag är mycket tillfredsställd meddagens debatt om -- att så stor enighet ochsamstämmighet råder när det gäller synen påTurkiet. I dagens debatt har vi fått ytterligare ochmer långtgående uttalanden än vad som framgår avbetänkandet.Jag ställer mig bakom reservationen men ämnarinte yrka bifall till den.Vi i ställer oss också bakom kravet,som här förs fram, att frågan om skall tasupp i så snart som möjligt.Anf. 22 ():Herr talman! I dagens debatt om harsituationen för de irakiska kurderna i tagitsupp.I måndags, alltså , var jag i påsammanträde med flykting-,invandrar- och befolkningskommitté. Därbehandlade vi just denna fråga tillsammans medsituationen för dem som flytt från tillTurkiet. Vi beslutade med stor majoritet om enrekommendation som kommer att behandlas vidEuroparådets ordinarie session , närmarebestämt måndagen den 28 januari.Rekommendationen grundar sig på en rapport somär gjord av den tyska parlamentsledamoten den nederländska parlamentsledamotenEisma.I mars förra året var underkommittén förflyktingfrågor, där jag ingår, i för attundersöka situationen för de olika grupper avflyktingar som finns där. Som vi tidigare hörde härvar förhållandena för människorna i deflyktingläger vi besökte miserabla, framför allt i dekurdiska lägren i och . Frihetenför människorna var begränsad, speciellt i Mardin.De sanitära förhållandena var dåliga. I t.ex. lägreti fanns i vissa delar tillgång till vattenendast mellan och kl. 5 påmorgonen. I var tappkranen tilldricksvattnet placerad fråntorrdassen. Flyktingarna i bodde i tält, ochgör så fortfarande. Bostäderna, dvs. tälten, hadedock förbättrats jämfört med förhållandena undervintern tidigare, genom att de nu var försedda meddubbla tältdukar och genom att halvmeterhögaväggar hade byggts upp. Jag vill påpeka atttemperaturen i detta område kan gå ner till mycketunder noll.All undervisning av barnen var förbjuden. Lägreti Mus hann vi inte besöka, men enligt uppgift varsituationen ännu värre där. Detta ledde bl.a. framtill att vi efter besöket hos UNHCR, som endat fårverka i under tryck från den turkiskaregeringen, gjorde påtryckningar hos våra olikaregeringar för att få fram de medel som saknadesför att bygga bostäder åt flyktingarna i Mardin.Detta lyckades, men när allt var klart sade denturkiska regeringen nej till byggandet medhänvisning till att den turkiska befolkningen inteville ha kurderna i det området. Situationen för deirakiska flyktingarna är således lika svår ävendenna vinter.Den rapport som har godkänts har diskuteratsunder många möten i kommittén, och den skulle hadebatterats under höstsessionen iStrasbourg men blev uppskjuten på grund avGulfkrisen.I rekommendationen uppmanas ministerrådet attverifiera att flyktingarna i , oberoende avvarifrån de kommer, skall ha sina rättigheter ienlighet med den europeiska konventionen ommänskliga rättigheter, innebärande bl.a. rätt tillutbildning, att medlemsländerna skall visa sinsolidaritet mot och ge stöd tillfinansieringen av projekt för de irakiskaflyktingarna, och att den sociala utvecklingsfondenskall se till att tidsplanen för projektet för debulgariska flyktingarna hålls.Turkiet uppmanas att dra tillbaka sin reservation tillGenèvekonventionen rörande flyktingars status,låta UNHCR bygga bostäder åt flyktingarna frånIrak, och låta Röda korset hjälpa till medåterförening av familjer.Turkiet föreslås också låta den socialautvecklingsfonden få stödja de irakiskaflyktingarna, och ge internationellahjälporganisationer tillträde till lägren i enlighetmed praxis i andra medlemsländer. Dessauppmanas också att ta emot de kurdiskaflyktingarna i sina länder.Rekommendationen upptar också en del åtgärderavseende de bulgariska flyktingarna.Vid behandlingen av rapporten i måndagsinformerade de turkiska representanterna oss omatt skolor startats förflyktingbarnen i Mus och , däremot intei . På grund av lärarbrist är klasserna mycketstora. All undervisning sker på turkiska medturkiska lärare.Jag har kontaktat ambassaden i Turkietangående denna fråga samt även rörande denmuntliga information som lämnades påsammanträdet om UNHCRs möjlighet att byggabostäder på annan plats än den som varaktuell.Med det anförda yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 23 ():Herr talman! Jag tackar för den härredogörelsen. Det sista påståendet, att Turkietskulle ha startat skolor ,ifrågasätter jag. Så sent som taladejag med en flykting direkt från lägren, och enligthonom finns fortfarande ingen skolgång i lägren.Anf. 24 ():Herr talman! Det förekommer viss undervisning ilägren. Jag kan då säga att enligt det skriftligabesked vi fick undervisas i Mus 1 135 elever i åldern7--av nio lärare. I är det 1 868elever i åldern 8--som undervisas av 40 lärare.Turkiska regeringen har enligt egen uppgift satsat19 för att få i gång den härundervisningen.Ambassaden har också bekräftat att detförekommer viss undervisning. Naturligtvis är detinte den undervisning som vi menar medundervisning i de svenska skolorna, men jag tyckeratt det är en framgång i alla fall att man har börjat.Anf. 25 ():Herr talman! Det är ju möjligt att man medundervisning menar den frivilligakoranundervisning som förekommer i de moskéersom finns i lägren. Man har byggt upp en lokal somskall fungera som moské, och där erbjuds barnen attläsa Koranen.Det var mycket bra att vi fick det här sagt . Jagkommer att förmedla dagens protokoll till dem somvi har kontakt med i lägren, så att de kanske kanställa krav på att få den undervisning som turkarnasäger bedrivs där, ett påstående som jag fortfarandeifrågasätter sanningshalten i.Anf. 26 ():Herr talman! Det är inte den undervisning sombedrivs i lägren, utan den här undervisningenbedrivs utanför lägren.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 5 §. )5 § betänkande1990/91:UU5 Kambodja.Anf. 27 ():Herr talman! Även som den här, då tragiskakonflikter och konfliktrisker tornar upp sig, tyckerjag att det är rätt att vi försöker ägna någon tid åtatt inte glömma andra oroshärdar i världen där krigfaktiskt pågår och där stora tragedier kan inträffa iframtiden, om ingenting görs nu.Vi behöver kanske inte repetera någonbeskrivning över de röda khmerernas skräckvälde iKambodja --1978, dåförmodligen över en miljon människor mördadeseller svalt ihjäl, däribland av alla som hadenågon form av högre utbildning.Många har haft svårt att förståvarför ansett sig tvunget attse mellan fingrarna eller rent av indirekt stödja enav de mest barbariska regimer världen skådat ochsom har kallat sig kommunistisk. Förklaringen är,som väl många av oss inser, den långsintabestraffningspolitik som fört mot Vietnamoch som visar sig på en rad områden. Det ser tyvärrut som om inte ger sig i det här området förränman säkert har fått en antivietnamesisk regeringorganiserad i Phnom Penh.Det var emellertid mycket välkommet att USAunder deklarerade att ett av målenför dess politik var att förhindra att de rödakhmererna kommer tillbaka till makten. EG ochländerna i och t.o.m. har följtefter och gjort liknande ställningstaganden. Skälentill denna omsvängning är flera, men naturligtvishar den internationella oron för ochopinionsbildningen mot att det gamla Pot-gänget skulle hjälpas tillbaka till makten varit enfaktor som har drivit på. Det fanns ju en risk för attplötsligt skulle och kunna stå ensamma iFN och försvara de röda khmerernasrepresentation. Även i har stödetför den förutvarande linjen sviktat.Givetvis har utvecklingen i och dendärav följande försvagningen av ekonomiockså bidragit till uppmjukningen av ochUSAs positioner. Omsvängningen undersommaren beredde också vägen för den fredsplanför som presenterades av de fempermanenta medlemmarna i den28 augusti. Det högsta nationella rådet förKambodja, som enligt planen skulle bildas, harockså skapats men har oerhört svårtatt nå konkreta resultat.Efter Paris-mötet utövas nu påtryckningarfrån främst och motparterna i den kambodjanska konflikten att försökaförverkliga den plan som säkerhetsrådets fempermanenta medlemmar har lagt fram. Det är svårtatt utöva påtryckningar på de gerillakrigare somfinns ute i djungeln, och det är då i första handPhnom Penh-regimen som kan påverkas, som manhar direktkontakt med.Gerillakriget fortsätter, och de röda khmererna ärenligt min mening fast beslutna att återta makten.De har inte tagit avstånd från sin tidigare politikoch har inte visat sig beredda att avstå ifrån attsabotera de fria val som är tänkta att äga rum.Läget är enligt min mening oroande, och vackra ordhjälper inte långt. Jag skulle, som jag har sagt ireservationen, gärna velat ha en mera tydligskrivning i utskottet men godtar att våra yrkanden1, 2 och 4 i motion U644 har blivit besvarade.Förutom de flyktingar som skapas inutiKambodja på grund av gerillakriget finns, som vialla vet, 400 000 flyktingar längs gränsen motThailand. De flesta är kvinnor, barn och åldringar.Lägren där de vistas kontrolleras av koalitionenmellan röda khmererna, Son Sanns KPNLF ochSihanouks folk. Förhållandena i dessa läger anseren del rapportörer vara en internationell skandal. Iutbyte mot mat, sjukvård och kläder frånbiståndsgivare, däribland FN, rekryteras barn tillsoldater inuti Kambodja.Flyktinglägren kan därför sägas delvis fungera sommilitära baser. krav att lägren skalldemilitariseras och att flyktingar och soldater skallåtskiljas har inte lett någonstans. Vi tycker att detär dags att FN sätter kraft bakom orden, försökerställa lägren under UNHCFs kontroll och ser till atträtt personer får den flyktinghjälp som delas ut.Jag är därför inte till freds med den mycketförsiktiga skrivning som utskottet gör medanledning av vårt yrkande att flyktinglägren måstebefrias och har därför avgivit en reservation i dethär ärendet.Anf. 28 ():Herr talman! I årtusenden har människanvandrat omkring på denna jord. Vi har utvecklatsfrån att ha levt i grottor och träd till att stänga våradörrar kring bekvämt centraluppvärmda hem. Vihar tagit sjumilakliv från primitiva riter och sedertill avancerade datatekniksystem. Från dentidpunkt då hjulet förenklade vår tillvaro harutvecklingen rullat långt, ibland kanske t.o.m.alltför långt.Vi som befolkar jorden nu i 1900-talets slutskedeskulle ha kunnat skapa en civilisationens högborg.Men vad har vi egentligen lärt oss, herr talman?Egentligen ingenting.Fortfarande tror världen på att konflikter kan lösasmed krig. måste människor offrasinnan internationella och regionala konflikter kanfå ett slut. Det är med både sorg och besvikelse somvi kan betrakta de våldshandlingar och krig som nutornar upp sig i och i Gulfen.Samtidigt som världsmakter återigen är bereddaatt försöka kriga sig till ett samförstånd, lider andrastater fortfarande av sviterna från tidigare försöktill sådana lösningar. , det ärende som vinu skall behandla i kammaren, är ett av dem.Kambodja, detta land som våldförts av krig ochslitits sönder av inbördes stridigheter. ,detta land som Pot-regimens groteska socialaexperiment ruinerade på ekonomiska och socialainfrastrukturer och vars folk lidit mer än någonsinvår fantasi kan föreställa sig. Detta land om någotär beviset på nödvändigheten att lösa konfliktermed förhandlingar och fredliga överenskommelser.Efter många år utan någon synlig lösning påkonflikten antog i september1990 resolution 668, i vilken det ges stöd för enfredsplan för och en allomfattandelösning av konflikten. Den planen godtogs också avde fyra kambodjanska parterna. En fredlig lösningär egentligen den enda reella möjligheten för attKambodjafrågan en gång för alla skall lösas, enuppfattning som också utskottsmajoritetenuttrycker i betänkandet.Reservationen som fogats till betänkandetbehandlar främst mänskliga rättigheter samtflyktingars och krigsfångars situation i . Ireservationen anförs att aktivt skall verka iFN och i andra internationella sammanhang för attgränslägren befrias från de röda khmerernas terror,för att flyktingar och soldater skiljs åt och för attlägren demilitariseras.Precis som nämnde, ärsituationen för de hundratusentals människor somlever i gränstrakterna mellan ochThailand mycket svår. En stor del av flyktingarnaär barn , och många av dem har aldrigupplevt något annat liv än det i lägren. Barn tvingasatt bli soldater och delta i stridigheterna.En faktor som ytterligare komplicerar situationenär att majoriteten av flyktingarna inte befinner sigunder UNHCRs kontroll och därför inte heller harfull flyktingstatus. I få läger, framför allt inte i demsom röda khmererna kontrollerar, finns detmöjligheter för internationella organisationer attkomma in.Utskottet säger i betänkandet att det är angelägetatt i internationella sammanhang fortsätteratt verka för de mänskliga rättigheterna, inkl.flyktingars och krigsfångars situation, något somSverige aktivt har gjort i FN. Brott mot mänskligarättigheter kan aldrig accepteras, oavsett vem sombär ansvaret för dem. Vidare har vidupprepade tillfällen tagit avstånd från denfrämmande militära inblandningen i Kambodja.Sverige har också försökt få säkerhetsrådetatt ta upp Kambodjafrågan till behandling. Det böräven nämnas att en del av fredsplanen sompresenterades av säkerhetsrådets fem permanentamedlemmar innehöll förslag om skydd för demänskliga rättigheterna.Möjligheten att ge bistånd till offren förkränkningarna av de mänskliga rättigheterna ärberoende av att fredsplanen förverkligas. Det ärförst när fredsplanen har börjat verka som Sverigekan ta ställning till frågan om diplomatiskaförbindelser med . Men vi skall integlömma att faktiskt ger stöd tillKambodja genom framför allt katastrofbiståndet,som uppgick till 16 milj.kr. under förra budgetåret.Biståndet har främst lämnats genom FNs barnfondför stöd till landets primärskolor, hälsovård ochdricksvattenförsörjning. Genom ettregeringsbeslut kommer dethumanitära stödet till att uppgå till 36milj.kr. under /91.Med det, herr talman, och med förhoppning omfred vill jag yrka bifall till utrikesutskottetshemställan i betänkande 5 och avslag påreservationen.Anf. 29 ().Herr talman! Alla önskar vi att det sargadeKambodja skall få fred, en demokratisk utvecklingoch en legitim regering.FN antog en resolution som innebär enfredsplan för . Ännu har den inte lett tillnågra framgångar. Vid det möte som hölls i idecember kunde de olika kambodjanska parternainte enas i arbetet med fredsplanen. Trots allt komman dock överens om att samlas till enfredskonferens i år.Den stadga och den enighet som FN nu harmotsvarar de idéer om en institution förkonfliktlösning som avsågs när de en gång bildades.Det ger trots allt förhoppningar om en lösning påKambodjakonflikten.Japans premiärminister kommer i slutet av dennavecka att besöka . Avsikten med hansbesök är att få till stånd ett samarbetsavtal mellanJapan och de sydostasiatiska staterna. Avtalet skallförhoppningsvis omfatta dels samarbete om enuppbyggnad av ländernas ekonomier, dels ettsamarbete för att finna lösningar påKambodjakonflikten. Därmed stöder de femständiga medlemmarna i säkerhetsrådet i arbetetför att finna en väg till fred i Kambodja.Situationen är plågsam för folk. Det ärangeläget att också vi stödjer det kambodjanskafolkets rätt att själva besluta om sin framtid. Vi bördärför stödja FNs fredsplan.Jag yrkar därmed bifall till utskottets hemställan.Anf. 30 ():Fru talman!