prot · GE09128 · 1991-06-10 00:00:00 — Jag hade en otäck känsla av attregeringen och de myndigheter som hade att ipraktisk verklighet omsätta det politiska beslutetförsökte att närma sig ursprungsunderlaget, dvs.LAG-utredningens resultat. Jag hävdar attdepartement och olika myndigheter iolika sammanhang missade att ta vara på demöjligheter som en kreativ lantbrukarkår öppnat.Man irriterade lantbrukarkåren medmotsägande besked osv. Jag vill poängtera att dettavar ett problem.Lantbrukarna fick på sig för omställningen.Det var ett hårt besked. Det enda skydd som dehade var gränsskyddet, som skulle ligga kvar.Gränsskyddet för lantbrukarna kunde sägas byggapå principen volym gånger pris. Minskade manvolymen, skulle man ha vissa möjligheter att höjapriset. Det var det resonemang som vi förde iförarbetena till utskottsbetänkandet ochriksdagsbeslutet.Det förslag som majoriteten av utskottet ställtsig bakom och som troligen blir beslutinnebär ett klart avsteg från det beslut som togs förett år sedan. Min första fråga tillsocialdemokraterna, och är:Stod ni bakom beslutet ? Ställde ni helhjärtatupp bakom det beslutet, eller var det bara fiffel ochbåg?Fråga två: Är ni medvetna om att ni riskerar attlantbrukarna upplever det här som ett oerhört stortsvek?Fråga tre: ni nu upp överenskommelsen fråni fjol? Är ni medvetna om den uppenbara risken?Jag vill säga att jag uppfattar det som händersom en politisk ohederlighet. Jag har fått för mig attsocialdemokraterna har lurat de båda andrapartierna, som har gått i fällan. Vi har bara frågat:Vilka kan i fortsättningen lita på dessa partier? Detkan varken bönder eller konsumenter göra.Bönderna kan aldrig mer lita på politikerna,eftersom dessa har övergett sitt löfte om det endaskydd som bönderna har.I gårdagens nummer av speglasdetta i följande rubrik: ''Vi bönder blevgrundlurade''. Detta uttalas av representanter förde större jordägarna, som solidariskt har ställt sigbakom det omställningsprogram som vi harbeslutat om. Man avslutar sin artikel på följandesätt:''Att vi bönder är besvikna på våra politiker tordeläsaren av Brännpunkt ha noterat. Vad vi kräver ären rättvis behandling och att vi får arbeta påkonkurrensneutrala villkor med EG och våromvärld. ''Också konsumenterna har all anledning att kännasig lurade. Det hände mycket i går. Även i DagensNyheter fanns en lång artikel om dessa frågor,skriven av , -- somåtminstone vissa i regeringskretsen har varit intimtförknippade med i samband med olikajordbrukspolitiska beslut -- och artikel måste från konsumentsynpunkt varamycket intressant. Den slutar på följande sätt:''Vi uppmanar därför alla kloka i riksdag:Stå kvar vid jordbruksbeslutet --behåll gränsskyddet tills uppnåttgemensamma regler. Skydda jordbruket den kortatiden fram till dess att blir medlem i EG! ''Jag tror liksom dessa skribenter att konsumenternahar all orsak att fundera. Problemet är attregeringen har valt att attackera bönder istället för skattepolitiken.Med dessa ord av m.fl. får jag ennaturlig övergång till EG och . De flestareglerna i den uppgörelse som träffades här iriksdagen knöts till GATT-förhandlingarnasresultat. Vi trodde att vi skulle få ett resultat av demunder hösten. De blev resultatlösa, och de blirkanske inte klara heller. Därför, herr ministeroch herr talman, finns det orsak att vänta medomläggningarna i vår politik.EG-perspektivet rycker ju allt närmare, och i allrabästa fall kan en anslutning ske ungefär samtidigtsom vår omställning blir klar. Min maning blir: LåtSveriges bönder konkurrera på lika villkor medeuropeiska konkurrenter!I dagens nummer av finns ettjordbruksreportage, där man redogör för en franskveteodlares förhållanden. På en av de allra bästajordarna i får han . i bidrag per tonvete. Han skördar ungefär per hektar och fåralltså ca . i bidrag per hektar. Jag tycker attdet kan vara en tankeställare för ganska många.Allt fler lantbrukare uttalar önskemål om en EG-anslutning, och det gör dem väl medvetna omproblemen. Men man vill konkurrera på likavillkor. I en reservation vid betänkandet framför vifrån moderat håll vår syn på jordbrukspolitiken ochEG. Där uttalar vi: ''Det som blir avgörande för hurSveriges jordbrukare klarar en integration är bl.a.hur förädlingsföretagen utvecklas. Det är därvidviktigt att t.ex. konkurrenslagstiftningen står isamklang med reglerna i andra europeiska länder.Det finns ett nära samband mellan konkurrens- ochjordbrukspolitik, t.ex. vad gäller regler för ochfinansiering av export. ''Vi framhåller vidare: ''När blir medlem iEG kommer också jordbruket att omfattas avgemensamma regler, dvs. Redan nu börpåbörjas en anpassning i rätt riktning för att inteonödigtvis komplicera en framtida anslutning. ''Som vi gjort vid ett flertal tillfällen uttalar vi attSverige bör etablera kontakt med EG i syfte attredan på detta stadium delta i utformningen av EGsjordbrukspolitik. Vi framhåller dessutom: ''Redannu kan förutses en del konkreta åtgärder som skulleunderlätta ett svenskt medlemskap, t.ex.anpassning av gränsskyddet till EGs form och nivå,bibehållande av exportfinansieringen i avvaktan påEGs beslut i frågan, ny inriktning av stödformersom har formen av prispåslag och harmonisering avkostnadsnivån i produktionen. ''Jag vill yrka bifall till reservation nr 4. Jag har redanberört vissa andra frågor, och för tids vinnandeyrkar jag också bifall till reservation 12 omexportfinaniseringen och till reservation 14 omkostnadsneutraliteten vad gäller avgifter påhandelsgödsel, bekämpningsmedel osv.I ett särskilt yttrande, fru talman, har vi litetnärmare angivit de riktlinjer som vi från moderatasamlingspartiet vill se . Jag kan återgedem mycket kort.Vi måste ge lantbrukarna möjlighet att konkurrerapå lika villkor med omvärlden. Vi säger att det voreolyckligt om politik efter det beslut som kankomma att fattas kommer att leda till att lantbruksom skulle vara konkurrenskraftiga inom EG slåsut under de kommande åren.Marknadsanpassningen måste bygga på det beslutsom vi fattade i fjol.Vi uttalar oss också mot höjda avgifter påbekämpningsmedel. Vi säger vidare att reglerna föromställningen har varit oprecisa och turernadäromkring oklara. Vi fordrar en bättre ordning idet här avseendena.Jag skulle sammanfattningsvis vilja säga följandeom hur jag själv skulle vilja se jordbrukets framtid.Först och främst vill jag se en snabb anslutning tillEG. Det betyder att svensk jordbrukspolitik måsteanpassas till EGs. Gränsskyddet bör läggas i nivåmed EGs. Möjligheterna till en gemensamexportfinansiering bör bibehållas tills vidare.Dessutom kräver vi att svenska jordbrukare skall fåkonkurrera på likartade villkor med sina utländskayrkesbröder. Det betyder bl.a. atthandelsgödselskatten bör avskaffas och attomotiverade restriktioner slopas. Vi föreslår sänktaskatter för främst småföretagare. Jordbruketkommer att bli en bransch för småföretagare, ochvi föreslår därför att skatterna på arbetande kapitalavskaffas liksom t.ex. skogsvårdsavgiften.Egenavgifterna, fastighetsskatten och arvsskattenbör sänkas. Rätt till kvittning mellantjänsteinkomster och underskottsavdrag skallinföras. Äganderätten måste stärkas.Miljön måste värnas, och det kan ske genom deavgiftsuttag som vi har förordat i olika sammahang.En utsläppsrelaterad skatt skulle kraftigt gynnabiobränslena. Vi säger attomställningsprogrammet måste fullföljas.Anf. 63 ():Fru talman! Det här blir den avslutadejordbruksdebatten under detta och underdenna valperiod. har i sittanförande ställt vissa frågor, som jag hoppas att jagför liberalernas räkning kan besvaramed mitt anförande. har förflutit sedanriksdagen beslutade att som första land iEuropa skall företa eninhemsk avreglering och marknadsanpassning avjordbruket.Hur har då mot målet att likställalantbrukarna med andra småföretagare gestaltatsig? Om vi först ser till den debatt vi haft imassmedia i samband med och efterriksdagsbeslutet så har den enligt min uppfattningvarit ytlig och bidragit till en polarisering därkonsumentintressen ställts motlantbrukarintressen.En omläggning av jordbrukspolitiken är helt klartav väsentligt intresse för konsumenterna. Alltförlänge har jordbruksregleringen hindratkonsumenternas önskemål att nå lantbrukarna --för dem har det varit naturligt att producera detsom regleringen premierat. Och alltför länge harsystemet med kostnadskompensation varje halvåroch bristande konkurrens i förädlings- ochhandelsled fått leda till att konsumentpriserna pålivsmedel ökat mer än på andra varor trots attavräkningspriserna till bönderna minskat realt.Men när nu äntligen tog sig an dettaproblem så har konsumentdebattörerna, som fåttdominera massmedia, framställt hård kritik därföratt inte lät beslutet om avregleringomfatta gränsskyddet utan föreskrev att vi i dettaavseende skulle följa det förväntade internationellaavtalet om avveckling av stöd och handelshinder.Vi skulle utan tvivel på kort sikt kunna sänka våralivsmedelspriser väsentligt om vi ensidigtavvecklade vårt gränsskydd. På grund av storaöverskott i den industrialiserade världen ärvärldsmarknadspriserna kraftigt dumpade; oftaligger prisnivån kring hälften av våra inhemska.Men vad vid då måste vara på det klara med är attvi därmed slår ut huvuddelen av vårt svenskajordbruk. Jag skall återkomma till den ekonomiskasituationen för lantbrukarna. Låt mig endast i dettasammanhang framhålla att den inte tål någrasänkningar av producentpriserna.Att de svenska matpriserna vid en internationelljämförelse är höga är, som framhållit, egentligen inte förvånande. Vihar ett allmänt högt kostnadsläge i vårt land medskatter och avgifter på produktionen som ligger ivärldsstopp, och vi ställer längre gående miljö- ochdjurskyddskrav på vårt jordbruk än andra länder.Av miljöskäl tar vi ut avgifter på handelsgödsel ochbekämpningsmedel som höjer priset med ,vi har förbjudit stråförkortningsmedel, begränsatdjurfabrikernas storlek, ställt långtgående,kostnadshöjande krav på hantering av stallgödselosv. Av djurskyddsskäl har vi förbjudittillväxtstimulerande medel, förebyggandemedicinering, köttmjöl med kadaverinblandningosv. Samantaget höjer detta de svenskaproduktionskostnaderna väsentligt.Att som konsumentföreträdare stillatigande hagodtagit de fördyringar som en bredriksdagsmajoritet lagt på det svenska jordbruketoch sedan plädera för ensidigt avskaffande av detsvenska gränsskyddet för att få billigare livsmedelär inkonsekvent. Då kommer vi ju att konsumeralivsmedel producerade på sätt som vi av miljö- ochdjurskyddsskäl tagit avstånd från. Jag antar att deflesta liksom har läst AstridLindgrens, och i gårdagens som till stor del handlar omdetta och som borde ha gett de ensidigamatprisdebattörerna något att tänka på. Själv harjag aldrig trots upprepade försök fått möjlighet attbemöta deras påhopp i Dagens Nyheter.Det förhåller sig heller inte så att konsumenternaenbart efterfrågar livsmedel av bra kvalitet tillrimliga priser. Konsumenterna efterfrågar ocksålevande landsbygder och öppet landskap. För dessanyttigheter och för jordbrukets betydelse för vårberedskap och för vårt försvar betalar vi inte isärskild ordning, utan denna ersättning är''inbakad'' i producentpriserna. Slås huvuddelen avvårt svenska jordbruk ut, försvinner ocksåhuvuddelen av dessa nyttigheter.Det är förvånande att denna viktigakonsumentfråga inte hörs i debatten. Vi har frånfolkpartiet liberalernas sida i riksdagsmotionerunder föreslagit att vi skall bryta ut ochbetala för dessa nyttigheter genom en generellarealersättning. Tyvärr prissätter inte marknadennyttigheterna, men vi har framhållit att eftersom viav skattemedel betalar 2--3 miljarderkronor för att hålla parker och grönytor i våratätorter så är det rimligt att betala bönderna 3miljarder kronor/år för landskapsvården. Detinnebär /ha och år till landets åker-, ängs-,och betesmark.Lars vid har i enenkätundersökning visat att en majoritet av detsvenska folket vill behålla vårt öppna landskap ochanser att en ersättning härför på /ha och årär rimlig.Det finns många fördelar med en generellarealersättning som betalas av budgetmedel. Denleder till sänkta matpriser utan att de avgränsnings-och kontrollproblem om är förenade med sänktmatmoms uppkommer. Ersättningen är lätt attadministrera, uppgifter om enskilda gårdars arealeroch skiften finns lagrade i databas förskördeskadeskyddet. Ersättningen ger jordbruket iskogs- och mellanbygd -- där vi har minst av öppetlandskap och alternativ sysselsättning -- en chansatt överleva. -- också han agronomvid -- har i en uppsats visat atten arealersättning förhindrar attmjölkproduktionen i skogs- och mellanbygd ''vandrar ut'' på slätterna och att den ger utrymmeför att ta i anspråk ca 100 000 ha avöverskottsmarken för att öka den betesbaseradeköttdjursproduktionen.Bland omställningsåtgärderna för jordbruket finnsett stöd för landskapsvårdande åtgärder med 100milj.kr. för innevarande budgetår och 200 resp. 250milj.kr. för de nästföljande. Ett bidrag i dennastorlek räcker inte för att rädda jordbruk imellanbygd och skogsbygd. Men det kankombineras med en generell arealersättning och vialänsstyrelserna betalas ut som tillägg till de mestvärdefulla markerna ur naturvårds- ochkulturmiljösynpunkt. Då skulle vi även kunnarädda de ''änglamarker'' som vi har kvar.På grund av systemet med förenkladutskottsbehandling har vi inte, som vi framhåller iett särskilt yttrande, fått realbehandlaförslaget om generell arealersättning. Vi kommerdock tillbaka med förslaget och tror att det snart ärmoget för att samla en majoritet i riksdagen.I det betänkande som vi nu behandlar har denstörsta uppmärksamheten ägnats frågan omgränsskyddet. I liberalernaskommittémotion beklagar vi attsocialdemokraterna funnit det förenligt med sinavalstrategiska intressen att göra ett utspel omgränsskyddet. Sedan det stod klart att någotinternationellt om neddragningen avgränsskyddet för livsmedel inte skulle uppnåsunder 1990, har regeringsföreträdare i olikasammanhang aviserat att i , i ljuset avGATT-förhandlingarna, lägga fram en propositionmed förslag om svensk sänkning av gränsskyddet.Av de signaler som socialdemokraterna sänt ut, harmottagarna bibringats den uppfattningen att dethandlade om en ensidig sänkning av gränsskyddet istrid med förra årets riksdagsbeslut. Av denanledningen framhöll vi i liberalerna ivår kommittémotion att vi höll fast viduppgörelsen om jordbrukspolitiken och att viutgick från att socialdemokraterna tänkte göradetsamma.Regeringens proposition förelades den26 april. Redan dagen innan kallade LRF tillpresskonferens och manade till strid motpropositionen. Man kan ställa sig frågan om LRFhandlat på det sättet om man hade fått tillfälle attläsa propositionen i förväg.Regeringsförslaget innebär en anpassning av detöverskydd som uppkommit på vissa produktergenom att lantbrukare erhåller arealstöd förprisreglerade grödor. Regeringen borde ha lämnatuppdraget att företa denna anpassning till statensjordbruksnämnd utan att gå till riksdagen.Jordbruksnämnden har uppdraget att anpassagränsskyddet efter svängningar ivärldsmarknadspriserna. fickuppdraget att höja gränsskyddet påmjölkprodukter när mjölksubventionernaavskaffades. önskade socialdemokraternaanvända gränsskyddet för ett valpopulistiskt utspel.Eftersom omställningen är mycket påfrestande förjordbruket -- det handlar om människor somkänner en stor oro -- borderegeringen avhållit sig från utspel som ökar dennaoro.Det finns olika uppfattningar om behovet av attföreta en justering av överskyddet. Vi i folkpartietliberalerna menar att det är viktigt att så sker, ochjag skall förklara varför.Vi vet att leden från bonden till konsumentenständigt försöker förbättra sina marginaler. Som jagtidigare nämnde, steg priset på reglerade livsmedelunder mer än på andra varor, trots attlantbrukarna realt fick sänkt pris. sänkte priset på vissaköttkvaliteter, resulterade det inte i sänktakonsumentpriser. Det var handelsleden som toghand om prissänkningen.Om vi i skall komma ned till europeisk nivånär det gäller inflation, måste vi ändra inställningtill kostnadsökningar. Vi har uppenbarligen levt sålänge med olika former av kostnadspåslag ochföljsamhetsklausuler att vi betraktar dem somnaturnödvändiga. Vi måste börja hata ochbekämpa alla former av kostnadsökningar. Deleder till försämrad internationell konkurrenskraftgenom inflation och därmed till höjda priser förkonsumenterna. Under den senare delen av kommer även vår livsmedelsproduktion attutsättas för internationell konkurrens. Det ärangeläget att vi ur detta perspektiv undanröjer denfrestelse som nuvarande överskydd på vissaprodukter inbjuder till. Det är en frestelse förmarknadsaktörer i leden efter bonden att öka sinamarginaler.Även om vi således är mycket kritiska till attregeringen av valpopulistiska skäl går till riksdagenmed just denna fråga, ställer vi från folkpartietliberalerna upp på principen om justering avöverskyddet. Men vi godtar inte en justering efteren generell procentsats eller i enlighet med detkritiserade tabellförslag som finns i propositionen.Jordbruksnämnden bör få regeringens uppdrag attminska överskyddet för varje enskild produkt eftersamma metod som används vid justering avgränsskyddet efter världsmarknadsprisernassvängningar. Då kommer anpassningen att ske mederforderlig säkerhetsmarginal utifrån det nuaktuella överskyddet.Det är viktigt att i detta sammanhang slå fast vadsom framhålls i propositionen, nämligen attanpassningen inte får leda till sänktaproducentpriser eller ökad import. I betänkandetslås fast att anpassningen skall ske på ett sätt somger utrymme för förbättrad lönsamhet i jordbruket.Den allmänna principen om en socialt acceptabelomställning för jordbruket skall gälla. Regeringenpekar i propositionen på att gränsskyddet kommeratt få justeras uppåt av vissa yttre orsaker. Detgäller bl.a. när prisstödet på lamm- och fårkötttrappas av. Jag har i vårt särskilda yttrandeframhållit att en svag skörd kommer att fåsamma effekt.Låt mig i detta sammanhang få framhålla att enjustering av överskyddet, precis som framhöll, kan förhindra prisökningar,men det sänker inte konsumentpriserna, som SPKslagit fast. Socialdemokraterna hade däremotkunna medverkat till en sänkning avkonsumentpriserna om man biträtt folkpartietliberalernas förslag till ändringar ibygglagstiftningen för att underlätta etablering avlågprisbutiker. Undersökningar har bl.a. visat attlivsmedelspriserna i och ,där det finns lågprisbutiker, är lägre.Fru talman! Jag vill avsluta med att ta upp den orojag känner för svenskt jordbruk för de närmasteåren. gjorde 1989 enutvärdering av lönsamheten inom jordbruket. Denvisar att lönsamheten var för låg och attersättningen för eget arbete låg på ca . Genom en mycket god skörd 1990förbättrades den totala ersättningen för detta år.Men de prognoser som jordbruksnämnden gjort för1991 och 1992 är alarmerande. Vi har riktat en stordel av omställningsresurserna för att snabbt bli avmed våra stora överskott på spannmål och mjölk.När detta sker är det naturligt att ekonomin förkvarvarande producenter blir mycket pressad.Detta får inte leda till en stor utslagning avlantbrukare. Då sker den oreparabla skada som viblev varnade för i gårdagens . Då äromställningen inte socialt acceptabel.Det är nödvändigt att regeringen beaktar detta närden förbereder för den kostnadskompensationsom, efter , betalas utdirekt till bönderna. Enligt betänkandet skall enutbetalning ske , oavsett om ett nytt föreligger då eller inte. Skulle ett GATT-avtalinte uppnås , måste vi förändra systemet medkostnadskompensation. Det går inte i längden attha det koncentrerat till en utbetalning per år.I vår motion pekar vi också på att vi måste lösaproblemen kring behovet av utbytesimport/exportpå grund av säsongs och årsmånsvariationer. Somdet nu är finns temporära exportbidrag för vissproduktion, men inte för all. Äggproducenterna fårexempelvis inget, medan alla införsavgifter påutbytesimporten går till statskassan.Fru talman! Med detta önskar jag yrka bifall tillvåra reservationer 13 och 19.Anf. 64 ():Fru talman! Detta är faktiskt den tråkigaste dagenunder min tid i . Jag tycker att det är dettråkigaste ärendet och den tråkigaste debatten. Jagvill allra först ta upp frågan om att säga ett, och göraett annat.En gammal uppmaning som borde ingå i etiskaregler för politiker, någonting som jag för övrigt harmotionerat om här i , hämtad frånMatteus evangeliet lyder: ''utan sådant skall ederttal vara, att ja är ja, och nej är nej. Vad därutöverär, det är av ondo. ''Gränsskydd kan av förklarliga skäl bara röra siguppåt eller nedåt, dvs. höjas eller sänkas. Vaddärutöver är, är struntprat. I propostionen föreslårjordbruksministern att gränsskyddet skall sänkasmed genomsnittligt , att detta inte är någonsänkning, och att denna sänkning kommer att gekonsumenterna billigare livsmedel med 3--5 %.Detta är kvalificerat struntprat.Mot bakgrund av att såväl regeringen somriksdagen enigt och otvetydigtuttalade att någon ensidig svensk neddragning ellerförändring av gränsskyddet inte skulle komma ifråga är det skamligt av ochregeringen att nu föreslå detta.Det är naturligtvis först och främst ett djupt svekmot den lilla grupp som är Sverigesbönder.Det är också ett svek mot , ,och som ingick i denjordbrukspolitiska överenskommelsen förra året.Det är också ett svek mot alla de rättrådigasocialdemokrater med i spetsen --då vice ordförande i jordbruksutskottet -- somställde upp för uppgörelsen.Fru talman! Det är också ett svek mot alla oss somsysslar med politik. Att ingen -- i varje fall ingenbonde -- vågar lita på , det är dessvärre ingen nyhet. Men bönderna vågar inte hellerlita på regeringen och inte ens på oss ioppositionen. För -- säger de -- ni har ju gjort uppmed regeringen, nu ser ni hur det går!Misstron mot regeringen löser vi väl vid valet. Menväljarnas misstro mot politiker -- det s.k.politikerföraktet -- är ett stort problem i vårdemokrati. Vi måste alla känna ansvar för att intebygga under det.Hellström kanske säger att jag förstärker dettapolitikerförakt genom att göra denna fråga störreän den är. Nej, det gör jag inte. Sakfrågan är stor,och jag återkommer till den. Principfrågan ärjättestor, och ansvaret är jordbruksministerns ochregeringens. Hur tror ni att folk skall kunna lita påer eller på politiker när ni gör så här?Med hänsyn till principen att stå fast vid sitt ord såvill jag redan nu yrka bifall till vår reservation 8,som innebär avslag på regeringens förslag att sänkagränsskyddet i strid mot beslut för ett årsedan.Det är fortfarande möjligt att rätta till vad vi inteförmådde i utskottet, nämligen att få majoritet föravslag på denna ''kvalificerade galenskap'' somAstrid Lingren, och det i gårdagens . Detta är möjligtgenom att en majoritet av kammarens ledamöterröstar för reservation nr 8, som tyvärr nu endaststöds av , ochmiljöpartiet.Apropå : Det är mycket som talarför att jordbruksministern gjort en felbedömningav opinionsläget. Han tycks ha trott att det endafolk var intresserade av var billiga, helst utländska,livsmedel, och att de struntade i öppet landskap,bevarad kulturmiljö, levande landsbygd och rena,svenska livsmedel.Men han bedrog sig. hartidningarna allt oftare refererat de hot motlandsbygden och odlingslandskapet som kommerom den socialdemokratiska jordbrukspolitikengenomförs. Debatten om livsmedelskvalitet,djuromsorg och miljöhänsyn lever än.Det är att missbedöma opinionen ochkonsumenterna om man tror att det är deras viljaatt stora delar av svenskt jordbruk och svensklandsbygd skall slås ut för att priserna på livsmedeleventuellt skall sänkas några procent.Även om och har ''gåttpå'' felbedömning, så kan jukammarens ledamöter från socialdemokraterna,och vidvoteringen korrigera denna felbedömning ochavvisa den ''kvalificerade galenskapen'' att sänkagränsskyddet och jordbrukspriserna.Jag vill instämma i vad harsagt beträffande historebeskrivningen ochutskottsbehandlingen och i huvudsak även i synenpå gränsskyddet.Omställningen av jordbrukspolitiken varnödvändig med hänsyn till såväl konsumenter somjordbrukare.