prot · GF0941 · 1991-12-09 00:00:00 — Jag tror inte att vid någonförhandling tidigare, och talar jag om EES-förhandlingarna, berörda myndigheter ochorganisationer har varit så intimt kopplade tillförhandlingsarbetet som under just EES-förhandlingarna. Jag tror detsamma kan sägas omriksdagen med tanke på det löpande samrådet.Även här kan man fundera över en ytterligareintensifiering av verksamheten.Jag menar alltså att det har gjorts en hel del på dettaområde. Dessutom vet vi väl vad vi planerar förframtiden. Vi har klara planer på att intensifieraverksamheten. Jag lovar att vid lämplig tidpunktåterkomma till med en redovisning omvad det blir för resultat av diskussionerna.Anf. 20 ():Herr talman! Jag blev ju inte mycket klokare av detdär, eftersom jag fick samma besked men medandra ord.Om folkomröstningen skall vara skild från valeteller ej är ju en principiell frågeställning, och jagutgår ifrån att regeringen måste ha en uppfattningom saken. Annars skulle det vara mycket konstigt.Hur skall man se till att de organisationer som finnshar pengar? Vi motionerade om att manredan nu skulle ha bidrag, som kunde fördelas påorganisationer som arbetar med information, dettaför att få bort litet av den obalans som finns mellande olika organisationerna. Beslutar man om enfolkomröstning antar jag att man måste göra somvid folkomröstning om kärnkraft. Då fick ja-sidanoch nej-sidan litet pengar. Jag menar att det härmåste komma i gång snart. Ni måste ju hadiskuterat saken, och därför förstår jag inte att detinte kommer ut någonting.Jag känner till grönböckerna och vet att de ärmycket svårgenomträngliga. Någon journalist harsagt att det är som att använda sig avtelefonkatalogen när man t.ex. letar efter enbegagnad cykel. Mycket papper, stora textmassoroch svårgenomträngligt. Framför allt är det mycketsällan som informationen är ''problematiserande''.Man skulle vilja ha information som visar vad detblir för förändringar och krockar och hur man villlösa problemen. Då skulle det bli möjligt förmänniskorna att väga för- och nackdelar och medutgångspunkt i den egna situationen hamna på enståndpunkt som är bra.Det är ju bra att statsrådet välkomnar förslag. Jagkan tänka mig att vi diskuterar det hela i EFTA-delegationen. Till syvende och sist handlar det omdemokrati. Demokrati är ju ett mycket viktigtbegrepp, och det är mycket viktigt att det fylls medett reellt innehåll. Jag tror att alla skulle förlora påom det blev ett lågt deltagande i folkomröstningenoch om kunskaperna om vad vi ger oss in på är små.De människor som sedan känner sig lurade blir jumycket arga och då vet man kanske inte riktigt vadsom händer. För er som är ivriga förespråkare förEG är det viktigt att se till att så många som möjligtfår veta vad det egentligen handlar om. Jag riktarstark kritik mot den information som harkommit, eftersom jag anser att den är mycketglättad och tillrättalagd. Man utgår ifrån att redanfattade beslut skall försvaras, beslut som dessutominte alltid är fattade i demokratisk ordning.Ett tips , statsrådet , är attsläppa in samtliga politiska partier till de pågåendeöverläggningarna. och miljöpartietpå sin tid fick inte vara med i utrikesnämnden närman resonerade ihop sig om att det var läge attskicka in en svensk medlemsansökan. Den typ avförhandlingar som statrådet kallade för omfattandesamråd måste i så fall bygga på att alla får vara med.Så har det inte varit -- kritikerna har varitutestängda.Anf. 21 Statsrådet ():Herr talman! Det är klart att det har förekommit enviss diskussion beträffande folkomröstning. Olikauppslag har ventilerats. Men det finns faktiskt merangelägna uppgifter just nu i fråga om medlemskapi EG, inte minst uppgiften att få i gångförhandlingarna. Vi har dock på oss, innan enfolkomröstning blir aktuell. Vi vet inte ens närförhandlingarna börjar. Det finns kanske anledningatt vänta någon tid, innan man slutgiltigt tarställning i denna fråga. Det kommer att finnasmycket tid för diskussion.Det kommer också att ges god tid för att man skallkunna förbereda förhandlingarna. Den bästaförberedelsen är en mycket detaljerad informationom förhandlingarnas förlopp. Jag lovar attregeringen kommer att lämna sådan information.När det gäller den information som har lämnatshittills har jag mycket svårt att följa GudrunSchymans resonemang. Hon angrep oss på grundav grönböckerna och sade att de är alldeles förgrundliga och svårsmälta. Jag kan hålla med om attdet blir litet av sömnpiller om man börjar på s. 1och läser fram till s. 500. Böckerna är intelättillgängliga, men de är grundliga. Vid sidan avdetta har vi framställt information som för attanvända ord är mera glättad.Den är avsedd att vara mer lättillgänglig. Viförsöker balansera detta genom att göra både--och,inte antingen--eller.Jag tror inte att det här är platsen för en diskussionom utrikesnämndens sammansättning.Slutligen beträffande information. Jag tror inte dethar gjorts mera på informationens område än närdet gäller just dessa förhandlingar. Det har varit enoerhört intensiv information, både skriftlig ochmuntlig. Från olika departements ochförvaltningens sida deltar vi i en fortlöpandeföredragsverksamhet som kompletterar denskriftliga information som ges. Vi har ett samarbetemed olika organisationer och andra intresserade föratt på olika sätt föra ut informationen. Det spridsmycket information, men jag är den förste att sägaatt man aldrig kan göra tillräckligt på detta område.Ju mer information som lämnas, desto bättre ärdet -- det är jag övertygad om.Till slut, : När man talar omobalans i informationen beror detta i allmänhet påatt man är olycklig över att ens egna uppfattningarinte vinner tillräcklig anslutning. Kanske är det såockså i det här fallet.Anf. 22 ():Herr talman! Nej det handlar inte om detta, utandet rör sig om det faktiska läget i landet. Jag kännerju till alla grönböckerna och det inflationsflöde somfinns. Det borde emellertid stämma till eftertanke,att man när man går ut på gatan och frågar folk,finner att mycket få människor egentligen vet vaddet här är för någonting. Man vet inte vad EG stårför, och man vet inte vad EFTA och EES betyder.Hälften av dem som säger sig veta vad det betyderhar en felaktig uppfattning.Det är ett mycket stort glapp mellan de mest insattaförhandlarna och andra. Ni som åker till iskytteltrafik vet väldigt mycket. Sedan finns detockså litet mera kunskaper i EFTA-delegationen,som jag själv tillhör. Vidare finns det kanske litetmer kunskaper här i i allmänhet änutanför . Jag säger ''kanske'', eftersomjag inte är säker när jag hör debatten. Sedan ärglappet väldigt stort. Om inte detta glapp minskar,kommer det inte att bli någon bra folkomröstning ifrågan. Vet vi inte vad vi ger oss in i, kommer detju att på olika sätt försvåra och minska våramöjligheter.Jag tycker att ni borde vara oroliga, bl.a. därför attmånga människor tänker att de inte riktigt vet vaddet gäller men att det tydligen är någonting som demåste räkna med och att det hela ju redan harbestämts. Folk tror ju att det redan är klart och attdet bara återstår formaliteter.Det här ger en känsla av att man är maktlös och attbesluten fattas där uppe av dem som vet. Men detär inte någon bra demokratisk situation att handlautifrån. Och det är detta som oroar mig mycket.Jag kommer att respektera den ståndpunkt som fårmajoritet. Men min ambition är att så många sommöjligt skall veta så mycket som möjligt om vad detär man säger ja eller nej till, och vilka konsekvenserdet kommer att få. Då är det inte bra med eninformation som är tillrättalagd så att den skallpassa de beslut som en gång är fattade. På det sättetfår man inte den problematiserade ochmångfacetterade bild som är nödvändig för attmänniskor skall unna orientera sig i detta storafrågekomplex.Det är brister i informationen. Jag anser att den ärobalanserad och att den inte alltid har den kvalitetsom man skulle önska. Ansvaret är regeringens.Vi som är kritiska jobbar i små organisationer ochhar små möjligheter. Men människor behöver fåreda på både fördelar och nackdelar. Framför alltbehöver människor få reda på att besluten inte ärfattade, att det finns alternativ och att världen integår under vare sig det blir ja eller nej, eftersom detär många andra krafter i politiken som styr.Anf. 23 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan fatta mig mycket kort. Jagtror att och jag är eniga på enpunkt, nämligen att vi skall se till att frågan blir såallsidigt belyst som möjligt inför denfolkomröstning som skall äga rum.Jag kan försäkra att vi från regeringens sidakommer att göra allt vi kan för att bidra till detta.Och i detta arbete behövs alla goda krafter.Samtidigt är det uppenbart att det fordras bådeefterfrågan och utbud i detta sammanhang. Vi skallstå för utbudet. Det är också viktigt att det blir enklar och tydlig efterfrågan på detta material. Då harvi också lättare att föra ut det. Därför välkomnarjag en intensiv debatt om dessa frågor, eftersomingenting är mer verksamt när det gäller att skapaefterfrågan på ny information än just en livligdebatt kring dessa frågor.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1991/92:48 omfinansieringen av m.m.Anf. 24 Kommunikationsminister ():Herr talman! har ställt följandefrågor till mig:1.På vilket sätt avser statsrådet att verka för att denprivata sektorn kan delta i och dela affärsrisken vidde infrastrukturprojekt där sådant intresse visats?2.Avser statsrådet att initiera förhandlingar med deprivata konsortierna avseende ?Låt mig börja med att slå fast att regeringen har enpositiv inställning till privat medverkan i olikainfrastrukturprojekt. tror jag inte att detråder några delade meningar om att deinfrastrukturprojekt inom väg- och järnvägssektorni som är både företagsekonomiskt ochsamhällsekonomiskt motiverade är få. Mot dennabakgrund vill jag som svar på förstafråga säga att jag inte tror att det finns någotgenerellt sätt att förhålla sig till privat medverkan iinfrastrukturinvesteringar. Hur man hanterar deprojekt i vilka det är eller kommer att bli aktuelltmed privat medverkan får prövas i varje enskilt fall.Frågan om vilka organisatoriska former som skallgälla för tillskapandet av en järnvägsförbindelse tillArlanda har diskuterats . Fleraalternativa förslag har presenterats.Arlandabaneprojektet är det järnvägsprojekt somär i särklass mest intressant ur ettföretagsekonomiskt perspektiv. I de förslag tillgenomförande som har presenterats ingårviss statlig medverkan i form av tillskott tillprojektet, men även i form av statligt risktagande.Vid analyser av den här typen avinfrastrukturprojekt är det enligt min meningmycket viktigt att de långsiktiga trafikpolitiskaeffekterna vägs in. Det är också av största vikt attförsäkra sig om ett effektivt framtida utnyttjande avden tillskapade infrastrukturen.Frågan om hanteras avdelegationen för infrastrukturinvesteringar.Delegationen har för avsikt att tillsättaen utredare vars uppgift blir att jämföra ochanalysera ett genomförande i privat regi med ettupplägg som innebär att ochluftfartsverket ingår i ett bolag som genomförprojektet. En av utredarens uppgifter blir attundersöka och utvärdera på vilket sätt den privatasektorn är beredd att delta i projektet ochdärigenom dela projektets affärsrisker.Anf.25 ():Herr talman! Herr statsråd, ärade ledamöter! Jagvill börja med att tacka kommunikationsministerMats för svaret.Sveriges framtida tillväxt hänger på vårtomvandlingstryck och på vår förmåga att genereramedel för nödvändiga infrastruktursatsningar.När vi blir en del av EGs inre marknad måste vi påolika sätt kompensera för vårt geografiska läge.Under 1980-talet har vi i stort sett konsumerat inomden offentliga sektorn i stället för att investera. Nuär listan lång över det som måste åstadkommas.Det gläder mig att statsrådet ser positivt på enprivat medverkan där så är möjligt när det bliraktuellt med infrastrukturprojekt. Jag vill betonaatt det är långt ifrån enkelt och att det krävs starkpolitisk vilja och förmåga för att åstadkomma ensådan medverkan.Öresundsbron blev på grund av Danmarksönskemål en helt statlig angelägenhet. Frågan omÖsterleden i ser ut att få en heltoffentlig finansiering. Av de projekt som på kortsikt har företagskonomisk trovärdighet återstår dåArlandabanan.I förra veckans nummer av tidskriften TheEconomist prisas den svenska uppdelningen avjärnvägen i ett bolag för infrastruktur och ett fördrift. Det är en modell som den brittiska regeringenbör pröva, råder tidningen.När någon skall konkurrera med sig själv och varabåde tävlande och domare uppstår problem.Därför har den här uppdelningen varit bra för attåstadkomma konkurrens på spåren. Men precissamma problem kan uppstå i nästa led, när privataintressen skall konkurrera med statensinfrastrukturbolag, i det här fallet banverket.En privat lösning förutsätter framtida samverkanmed det övriga järnvägsnätet, dvs. med banverket.Därför är det nödvändigt att regeringen i någonform aktivt åtar sig att svara för att det finns en rollsom domare i ett fall som detta, så att den privatamedverkan inte faller på byråkratiska revirstrideroch prestige.Regeringens hantering av studerasnoggrant i både och utlandet, som ett testpå om det är möjligt för regeringen att finna formerför privat medverkan i ett störreinfrastrukturprojekt. Om det går är det en mycketpositiv signal. Om det i detta fall skulle visa sig attdet inte går är det tyvärr ett tecken på attfinansieringsmodellen för 90-taletsinfrastrukturinvesteringar inte håller. Jag tror ochhoppas att det skall lyckas.Anf. 26 Kommunikationsminister ():Herr talman! För någon vecka sedan hade jagbesök av min kollega från Hongkong.Transportministern där har en något enklareuppgift än jag och mina nordiska -- jag skulle ocksåvilja säga europeiska -- kollegor har.Det problem som transportministern i Hongkonghade när det gällde handladeom hur överskottet från kollektivtrafiken skullefördelas mellan andra sektorer i samhället. avinvånarna i låter sig transporteras medkollektiva trafikmedel.Problemet i -- som är ett mycket vidsträcktoch vackert land -- är att befolkningen, som relativtsett är liten, huvudsakligen bor i en och samma delav landet. Infrastrukturen måste alltså byggas ut föratt kunna tjäna landets egna intressen, dvs. internt.Man kan säga att det här handlar om att göraSverige rundare. Men dessutom gäller det attövervinna det avståndshandikapp som vi hargentemot våra viktigaste marknader -- det kan juröra sig om . Man skulle kunna sägaatt det handlar om att flytta närmareEuropa. Den här uppgiften är mycket svår.Beträffande trafikunderlaget i relation tillavstånden och till de kostnader som en utbyggnadav infrastrukturen medför är det mycketbekymmersamt här i Sverige.Därför är det som säger alldeles rätt.Ett av de få projekt där man kan se en någorlundarimlig företagsekonomisk lönsamhet är justArlandabanan. Den nya regeringen har också lyftut detta projekt. Därmed undviks det öde somdetta projekt annars hade gått till mötes, nämligenatt det förslag som låg på bordet hade genomförts.Det här kommer att utredas en andra gång.Jag hoppas att är nöjd med mitt svarhär, nämligen att det blir en översyn i dettasammanhang.Stig Rindborg citerade ur ''''. Densvenska modellen prisas -- alltså 1988 årstrafikpolitiska beslut, som innebär en uppdelning iframtiden mellan och en eller fleraoperatörer. När det gäller infrastrukturen får denbästa och mest kostnadseffektiva operatörentrafikera.Det är i det avseendet som vi kommer in på det härmed privat finansiering och de problem somuppstår. Det är inte enbart de kortsiktigafinansieringsperspektiven som skall vara iförgrunden när man tittar på ett sådant här projekt.De långsiktiga trafikpolitiska övervägandena måsteockså utgöra en viktig del vid en utvärdering avprojektet. Övervägandena kan gälla t.ex.tillgången till spåret. Det måste alltså vara möjligtför olika trafikutövare att i ett framtida avregleratsystem trafikera Arlandabanan.Vidare måste den bodelning beaktas som har gjortsmellan infrastrukturen och trafikutövarna ocksånär det gäller . Det är således enmycket viktig aspekt.Ytterligare en aspekt som man måste väga in gällernyttan av en sammankoppling av de bådatrafikslagen tåg och flyg. Det har också flertaletintressenter här gjort.Dessutom måste ett effektivt resursutnyttjande avden tillskapade kapaciteten tillförsäkras. Efterstrikt nationalekonomisk modell kommer mannästan definitionsmässigt fram till att en privatfinansiering av infrastrukturen leder till ettunderutnyttjande av denna, om man intetillförsäkrat sig annat.Herr talman! Jag tror att och jag harungefär samma uppfattning om dessa saker.Med mycket stor skyndsamhet bedriver vi enutvärdering av de olika projekten, och vi hoppas attArlandabanan skall stå färdig utan att den prövningsom vi i den nya regeringen har beslutat oss för skallinnebära någon försening av projektet i fråga.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1991/92:KU12Skatteutskottets betänkande 1991/92:SkU5Justitieutskottets betänkanden /92:JuU11 ochJuU12Utrikesutskottets betänkanden /92:UU2 ochUU8Socialförsäkringsutskottets betänkande1991/92:SfU6Socialutskottets betänkanden /92:SoU5-SoU7och betänkanden /92:JoU5och betänkanden /92:Nu12,NU13 och betänkande 1991/92:BoU66 § Kammaren åtskildes kl. 13.35.Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen.