prot · GF0915 · 1991-10-24 00:00:00 — Men det är en helt ny kriminalpolitisklinje introducerar på dettabrottsområde med detta svar här i riksdagen.Riksdagen uttalade att den ekonomiskabrottsligheten leder till en rad skadeverkningar församhället. Statens och kommunernas finanserpåverkas negativt, varigenom fördelningspolitiskasträvanden motverkas och snedvridnakonkurrenssituationer uppstår mellan olikaföretag. Seriöst arbetande företag slås ut.Utgår man ifrån en samhällsförlust på 30 miljarderkronor till följd av ekobrott -- en lågt beräknaduppskattning -- då handlar det i praktiken om attvarje enskild skattebetalare blir berövad 5 000 kr.Tusentals enskilda företagare drabbas avsnedvriden konkurrens, när ohederligakonkurrenter arbetar under andra och för demgynnsammare ekonomiska förutsättningar.Till ekobrotten hör också miljöbrotten, som på ettsorgligt sätt eftersatts i brottsbekämpningen ochsom tillfogar praktiskt taget alla enskildamänniskor i arbete och natur väldiga skador.Värst av allt är kanske ändå att ekobrottenundergräver samhällsmoralen ochsamhällssolidariteten. De hotar därför ytterst denenskildes krav på välfärd och rättvisa.Det är nu viktigt att få besked ifrån moderaternaskoalitionspartner om de verkligen delar dennamycket märkliga uppfattning som uttryck för.Som vet har ochriksåklagaren redovisat sin syn påekobrottsligheten i utförliga yttranden till dendåvarande regeringen detta år. De harberetts tillfälle att ytterligare precisera sinuppfattning och sina förslag. Redan nu finnsemellertid ett rikhaltigt underlag från olika håll,inte minst från BRÅ för att ange regeringensgrundinställning till de frågor jag ställt till GunHellsvik.Syftet med interpellationen var givetvis att få tillstånd en dialog med regeringen för att påverkabudgetpropositionen såvitt gäller detta viktigabrottsområde. Det kan väl inte vara regeringensmening att vi inte skall ha en debatt ominriktningen av politiken på detta område förränvid ?Anf. 35 ():Herr talman! har ställt enmycket viktig interpellation, och han har också fåttett svar. Jag får tacka för atthan ställt frågan så att vi fick detta svar.Han sade att statsrådet var välkommen idebatten. Jag deltar sällan i interpellationsdebatteroch jag kommer inte ifrån justitieutskottet utanfrån annat håll, från skatteutskottet. Jag sätter minförhoppning till att jag inte skall behöva mötastatsrådet i så många debatter kring denna fråga.Men man får inte varje begäran bönhörd, och jagär rädd att just denna förhoppning kommer attgrusas när jag läser det svar harfått. Vi kanske får återkomma tills vihar en mer rimlig syn tillsammans på frågan.Varför är problemställningen allvarlig? HansGöran har tagit upp några synpunkter. Jagkan bara understryka: Den drar undan inkomsterför det allmänna. Vi får ett högre skattetryck ännödvändigt, eller ett större budgetunderskott ännödvändigt. I fall gäller bägge problemen.Vidare har vi den orättfärdiga konkurrensen. Dettaär en dysfunktion i marknaden. För partier somsäger sig värna marknaden måste det absolut varaviktigt att ta upp denna probleminställning. Dendriver upp prisnivåer, den minskar lönsamhet, denfördelar produktionsresurser fel, den hämmarproduktivitet och den stimulerar seriösaföretagare -- vilket merparten är -- att tulla pålagens råmärken.Det är alltså en marknadsdysfunktion som måsteåtgärdas.Vidare har vi negativa spridningseffekter på andraområden: Kan de, så kan jag. Detta sprider sigockså till andra brottsområden. Detta är ju ettvanligt tjusighetsargument inom traditionellbrottslighet: Varför gör man inget åt de härekonomiska brottslingarna.För det fjärde är det fördelningseffekterna, som ärväl kända. Det måste alltså göras insatser för att drain pengar, för att skapa rättvisakonkurrensförutsättningar, för att hävda våraallmänna rättsprinciper och för att få till ståndpreventiva effekter. Här säger statsrådet att detskall komma åtgärder. Jo, men hon bör kunna svaratydligare om inriktningen på åtgärderna ochviljeinriktningen. Statsrådet säger att dettanaturligtvis också är viktigt, men den som ler motalla, som älskar alla, har en tendens att icke le motnågon i det verkliga livet, och den som prioriterarallt prioriterar inget.Det finns möjligheter att göra saker. En metod närman vill le mot alla och säger att allt är viktigt är attutöka resurserna. Men tänker statsrådet gå med påatt utöka resurserna generellt sett? Det rullar redanganska stora sparbeting överallt, bl.a. inom statligadministration, och det är delvis dessa sparbetingsom har resulterat i att ambitionsnivåerna harsänkts. Få politiker vill stå i denna talarstol ochberätta hur lågt nedskruvade ambitionsnivåerna är,då det skulle hota den allmänna rättsuppfattningeni landet. Så kan vi inte ha det i längden, då det ären alltför talande tystnad.Statsrådet säger att detta icke drabbar enskilda. Jo,det drabbar det allmänna, det drabbar de enskilda.Det drabbar den seriöse åkare som har att möta enannan åkare som inte iakttar lagens varken bokstaveller anda. Det drabbar den seriöserestaurangidkare som har att möta konkurrens frånnågon som struntar i rättsreglerna. Denekonomiska brottsligheten drabbar enskilda medförfärande kraft och leder till konkurser. BRÅsäger att det i uppemot tre fjärdedelar avkonkurserna kan finnas misstanke om brott. BRÅtar kanske i -- jag har inte nog kunskap om det --men hälften är illa nog.Riksskatteverket har redovisat att man harfordringar på 450 000 gäldenärer om oindrivnaskatter på 26 miljarder. 2 575 av dessa 450 000 harskulder på 9,1 miljarder.Jag kan här visa statsrådet en tjock bunt medmånga konkurser, och den måste minskas.Myndigheterna säger själva att det nu finns ungefär4 000 konkurser med misstanke om brott och har resurser att utreda 1 000. Om vi studeraraffärstidningarna ser vi att vissa företagare påmarknaden -- t.o.m. ibland i oskön förening medbankväsendet -- har satt i system att användaplanerade konkurser som ett konkurrensmedel.Detta måste åtgärdas lagstiftningsvägen, för annarsfungerar inte marknaden.Det sker en explosiv ökning av antaletskönstaxeringar. I skönstaxeras ,eller 8 000, av alla bolag. Här finns i många fallmöjligheter att begå brott, och detta måsteåtgärdas.Vad statsrådet kan göra, om hon inte kan ge merresurser, är att omfördela resurser och effektiviseraverksamheten. I en kommande replik skall jag visapå några möjligheter som statsrådet kan ta med isitt arbete, men statsrådet måste själv i dennadebatt rimligen ge fler alternativ. LänspolismästareWranghult har visat alternativ och har begärt 36ekoutredare. Det finns alltså konkreta alternativatt ta fasta på, men jag får återkomma till dem i enreplik.Anf. 36 ():Herr talman! Det var bra att justitieministern i sittsvar betonade att all brottsbekämpning skalltillmätas stor betydelse och att det därmedklarlades att den ekonomiska brottsligheten ärviktig att bekämpa.Inom har vi länge arbetat för ökaderesurser till bl.a. polisen, för att den skall kunnabedriva en mera aktiv brottsbekämpning på fleraområden, däribland det ekonomiska området. Vihar betonat både vålds- och narkotikabekämpning,men också kampen mot den ökande ekonomiskabrottsligheten. Vi har därtill framhållitnödvändigheten av att särskilt uppmärksammabrott begångna av unga lagöverträdare. Vi harframhållit att den s.k. vardagsbrottsligheten, somlägenhetsinbrott, är viktig att bekämpa, eftersomden typen av brott särskilt hårt kan drabba denenskilde. har vi betonat detbrottsförebyggande arbetet i dess helhet och förtfram krav på förbättringar i stödet till brottsoffren.Den här gjorda uppräkningen av viktiga frågor attarbeta med inom det kriminalpolitiska området harjag gjort för att illustrera svårigheternamed att kort uttrycka vad som är viktigt attprioritera för regeringen inombrottsbekämpningen -- något som också framgår avregeringsförklaringen.Jag tolkar alltså inte svar såsomHans Göran och har tolkatdet. För de personer som möjligtvis har kunnatmisstänka att vår icke-socialistiska regering inteskulle anse att det är viktigt att bekämpa denekonomiska brottsligheten, har klarlagt att så icke är fallet. Därför tackarjag för det klarläggande svaret på den punkten.Däremot håller jag med om att denna syn inteklargjordes i TT-intervjun.Den ekonomiska brottsligheten är viktig attbekämpa, bl.a. därför att den är så oerhörtomfattande och invecklad. hari sin interpellation gett exempel på hur pass utbreddden är och vad den kostar den enskilde ochsamhället. nämnderestaurangrörelsen för att visa hur den enskildedrabbas. Jag skall nämna en annan rörelse,nämligen taxirörelsen. Där är man över hela landetupprörd över att de som verkligen sköter sigordentligt har svårare att få rörelsen att gå ihop ände som håller undan pengar.Det rör sig alltså om somundanhålls. Jag kan bara instämma ifaktauppgifterna i interpellationen och uppgifternaom bristen på resurser för att utreda de ekonomiskabrotten.Här har vår nya borgerliga regering uttalat --vilket gläder oss i , eftersom vi så länge harkämpat för detta -- att utbildningen av poliser skallutökas. Den förra socialdemokratiska regeringen,som representerar, drog ned påutbildningen trots att polisbristen var så allvarlig,och det drabbade självfallet bekämpningen av denekonomiska brottsligheten. Både Hans GöranFranck och kan därför glädja sig åtvår nya regering, som tillför polisen mer resurseroch gör det möjligt att bekämpa även ekonomiskbrottslighet bättre . Men det fordras mycket mer änatt utbilda fler poliser.Risken för upptäckt och straff vid ekonomiskbrottslighet är nästan försumbar, om intebrottet är av ganska enkel beskaffenhet eller rörsmå belopp. De stora och svåra ekonomiskabrottslingarna klarar sig vanligtvis undan upptäcktoch straff. Detta är oroande, eftersom avanceradekonomisk brottslighet ofta har förgreningarutomlands eller ingår i annan svårartadbrottslighet, t.ex. narkotikabrottslighet.Herr talman! Ett par andra ekonomiska brott sominte har nämnts är databrott ochförsäkringsbedrägerier. I stället för kofot användertjuven datorn. av skadeanmälningarnagäller försäkringsbluffar, enligt tillgänglig statistik.I fjol motionerade bl.a. jag själv om att en översynborde ske, där man t.ex. skulle undersöka varför såfå misstänkta ekonomiska brott anmäls, varfördomstolarna dömer till ganska milda straff m.m.Detta tillsammans med andra liknandemotionskrav godkändes och ledde till etttillkännagivande till regeringen om en översyn, tillvilken det hänvisas i svaret. Jag kommer medstort intresse att se fram mot den redovisning somskall ske . Jag förväntar mig att mantar krafttag mot den ekonomiska brottsligheten.Anf. 37 ():Herr talman! Det är klart att den ekonomiskabrottsligheten inte bara drabbar det allmänna, utanockså enskilda människor. I ett större perspektivförhåller det sig naturligtvis så att ekonomiska brottsom riktas mot stat eller kommun ytterst slårtillbaka mot enskilda individer i deras egenskap avskattebetalare.Dessutom kan ett ekobrott innebäraatt brottslingen skaffar sig konkurrensfördelar.Den näringsidkare som sköter sina affärer på etthederligt sätt blir i praktiken ett offer för denekonomiska brottsligheten när han konkurreras utav en annan näringsidkare som kommit sig framgenom olika former av fiffel och båg.Man får inte heller glömma bort den typ avekonomisk brottslighet som består i olika former avbedrägeribrott, förskingringsbrott, konkursbrottoch trolöshetsbrott. I dessa fall drabbas enskildaindivider och företag i första hand. Ekonomiskabrott är alltså inte bara skattefusk.Icke desto mindre utgör naturligtvis skattefifflet enbetydande del av den ekonomiska brottsligheten.Jag vill påstå att det i stor utsträckning ärsocialdemokraterna som har banat väg för dentypen av ekobrottslighet. Det är ju under densocialdemokratiska högskattepolitiken som denekonomiska brottsligheten vuxit fram. ,50-talet och 60-talet -- när människor trots alltupplevde skatterna som mer rimliga -- fanns ingaskalbolag och andra tvivelaktiga konstruktioner.Om vi hade skatter som medborgarna upplevdesom rimliga skulle det inte finnas samma intresse avatt fiffla och försöka komma undan skatt som nu.Då skulle rent av fler människor betala sina skatter.Vi skulle få in mer skattepengar och därmed fåökade resurser för stat och kommun.Vi moderater har kritiserat fleraav de lagar som finns på den ekonomiskabrottslighetens område. Och vi har inte varitensamma. Det har inom brottsförebyggande rådet(BRÅ) -- där bl.a. ärstyrelseledamot -- gjorts en utvärdering i det härsammanhanget. Utvärderingen var en svidandekritik mot de här lagarna.I BRÅs rapport sägs följande:''Slutsatsen efter den utvärdering som redovisas idenna rapport är emellertid att arbetet medekonomisk brottslighet kom att bedrivas på ettfelaktigt sätt. Det slarvades med fakta när detgällde de företeelser som skulleförebyggas/bekämpas, det framlades illa bereddalagförslag under alltför stor tidspress och man hadeen principiellt alltför lättsinnig inställning tillrättssäkerhetsfrågornas betydelse. ''Det är hårda ord för att vara en utredning frånBRÅ. Men vi kan också se tydliga exempel sompassar in på BRÅs beskrivning. Det räcker att jagnämner fallet varit offer för densocialdemokratiska politiken på det här områdethade det varit klädsamt om den socialdemokratiskaregeringen hade ordnat upp sitt mellanhavandemed Alvgard innan den avgick. sköt man ifrånsig frågan så att den borgerliga regeringen fick ta itumed den som en av sina första åtgärder. Jag tycker,herr talman, att detta var svagt avsocialdemokraterna. Mycket svagt!När antyder att vi moderaterskulle vara mindre intresserade av åtgärder motden ekonomiska brottsligheten kan jag upplysahonom om att jag senast i en riksdagsdebatt den 24april för moderata samlingspartiets räkningbl.a. uttalade att den ekonomiska brottsligheten,sådan som den utvecklats i sina nyare former, ärallvarlig och äventyrar mycket viktiga intressen ochatt denna typ av brottslighet därför måsteprioriteras.Men i samma debatt sade jag också att enprioritering inte får ske på bekostnad av kampenmot sådan brottslighet som mer konkret slår mot deenskilda människorna, t.ex. rån och andravåldsbrott. Här måste alltid den regeln gälla att närgamla ligger nedslagen och blöder --då är det viktigare att polisen åker till henne än utreder ekonomiska brott.Sedan kan man naturligtvis diskutera om det ärklokt att statsmakterna över huvud taget prioriterarolika delar av brottsbekämpningen annat än genomsjälva lagstiftningen. Redan i varje brottsparagraffinns ju en typ av prioriteringsanvisning genom attdär anges en viss straffskala. Utgångspunktenborde nog i stället vara att polisen i ett läge då dessresurser är hårt pressade gör prioriteringar medutgångspunkt från varje brotts straffvärde, vilketskulle innebära att ett allvarligt brott alltid skall gåföre ett mindre allvarligt brott.Huvudregeln måste vara att varje brott somupptäcks och faller under allmänt åtal skallåtgärdas. Vad det handlar om är att staten måsteställa nödvändiga resurser till exempelvis polisensförfogande. Och på den punkten harsocialdemokraterna minsann inte gjort någonstörre insats.Den socialdemokratiska polispolitiken har varit förödande för alla typer avbrottsbekämpning. som härtalar så varmt för åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten har själv varit med och drivit igenomden ena urholkningen efter den andra av polisensresurser.Det är svårt att ta ord på allvarnär han talar om den ekonomiska brottsligheten,eftersom han själv har varit med och ryckt undanmattan för polisen på det här området.(forts. 10 §)9 § Information från regeringen om EES-avtalAnf. 38 Statsrådet ():Herr talman! intensivtförhandlingsarbete är i hamn. Attkunna konstatera detta första gången som jag hartillfälle att informera om Europafråganär givetvis särskilt glädjande.Det handlar om det mest omfattande avtal somSverige, och för den delen också EG, någonsin haringått. Från bildar de sju EFTA-länderna och de tolv en enda storeuropeisk marknad med fri rörlighet för varor,tjänster, kapital och personer. fördjupassamarbetet på en rad andra områden. Totaltomfattas nu 350 miljoner människor av EES.Det är ett avtal i tiden; en ny och viktig byggsten iden europeiska arkitekturen. För delinnebär avtalet en mycket påtaglig förstärkning avvårt samarbete med EG. Det är därmed också ettviktigt steg på vägen mot svenskt medlemskap iEG.Det är ett avtal som underlättar våraansträngningar att bryta den ekonomiskastagnationen och främja ekonomisk tillväxt, ochdärmed att utveckla välfärdspolitiken. Det är ettavtal som öppnar nya horisonter -- för individer ochföretag. Det är ett avtal som ger oss möjlighet attupprätthålla en hög nivå när det gäller skydd förhälsa, miljö och säkerhet och som banar vägen förett förstärkt internationellt samarbete påmiljövårdsområdet.Det är ett avtal som förbättrar förutsättningarna förvårt land att aktivt medverka i arbetet för att byggaett nytt Europa.Herr talman! Slutförhandlingen ägde rum vidparallella ministermöten EFTA--EG i Luxemburgden 21--. före löstes den allra sistaåterstående politiska frågan i förhandlingarna --fisket. Denna fråga, regionalfonden till stöd för demindre utvecklade regionerna i EG ochtransittrafiken genom och blevde dominerande ämnena vid ministermötet. Detvar väntat.Först några ord om dessa tre frågekomplex.Fisket -- marknadstillträdet: EGs bud förbättradesnågot genom sänkning av tullarna för vissafiskeprodukter. För svensk del underlättas nufiskeexporten till EG högst väsentligt.Fisket -- resurser: accepterade en höjning avexisterande fiskekvoter för EG, och en särskildkvot beviljades de sämre lottade EG-länderna.Sverige som också har ombetts att medverka i enlösning av resursfrågan har förklarat sig redo attkonsolidera avtal om fiskekvoter iÖstersjön i ograverat skick.I fråga om investeringar i fiskesektorn medgesIsland och alltjämt rätt att tillämpa nationelllagstiftning.I fråga om regionalfonden uppnåddes enkompromiss bestående av en lånefacilitet, s.k.mjuka lån, om totalt 1,5 miljarder ecu över fem årsamt 500 miljoner ecu i gåvodel, dvs. För Sverigesdel innebär detta ett årligt bidrag om 247 milj.kr.under de närmaste fem åren.Osäkerhet rådde in i det sista om transittrafikengenom och . De bilateralatransitavtalen mellan EG å ena sidan och Schweizoch å den andra godkändes dock slutligensedan en kompromiss uppnåtts mellan EG ochÖsterrike som innebär en successiv minskning avkoldioxidutsläppen från transitfordonen.Vad innebär då ? harinformerats fortlöpande om förhandlingarna. Vihar ställt samman en redovisning avhuvudinnehållet i avtalet som givits en vidspridning. Jag nöjer mig därför med en summarisksammanfattning.För det första varuområdet:-- I fråga om den handelspolitiska ramen harförhandlingarna lett fram till ett avsevärt förbättratfrihandelsområde.-- för kol- och stålsektorn fortsätteratt gälla. För svensk stålindustri har risken förprotektionistiska ingrepp nu undanröjts genomkompletteringar i .-- Handeln med specifika produkter medanknytning till jordbrukssektorn kommer attunderlättas. Bilaterala ömsesidigaliberaliseringsavtal har slutits. Gränskontrollernakommer tills vidare att bibehållas. Avtalet skallemellertid medföra förenklade och förbättradegränskontrollformaliteter.-- Gemensamma skärpta regler påkonkurrensområdet (fusionskontroll,statsstödsdisciplin, kartellförbud m.m.) skall gälla.-- Så långt som möjligt skall existerande tekniskahandelshinder som uppstår till följd av skiljaktigatekniska föreskrifter avvecklas och uppkomsten avnya förhindras.-- Ett av problemområdena i detta sammanhanghar varit EGs och EFTA-ländernas olikakravnivåer rörande miljö, hälsa och säkerhet.EFTA-länderna har i avtalet lyckats slå vakt omväsentliga skyddsnormer, bl.a. mot bakgrund av attEG avser att införa skärpta krav på en radområden.-- Vi behåller alltså våra förbud och regler vadgäller farliga ämnen och kemikalier (t.ex. asbest).Vi har också fått en rad andra undantag ochövergångsarrangemang (t.ex. för bilavgaser ochfreoner).-- Härutöver innehåller gemensammaregler på det veterinära och fytosanitära området.-- omfattar vidare gemensammaupphandlingsregler för statliga, regionala ochkommunala myndigheter. EFTA-ländernasnäringsliv får nu rätt att konkurrera på EGs hittillsstängda offentliga upphandlingsmarknader. Vitalar här om en för svenskt näringsliv viktigmarknad på 10--.-- Antidumpingsåtgärder och utjämningstullarskall i princip inte tillämpas inom EES på deområden där EFTA tagit över EG-reglerna fullt ut.För det andra kapital och tjänster:-- Utgångspunkten är att liberalisera ochharmonisera kapitalrörelser och handeln medtjänster fullt ut inom hela EES-området. Friakapitalrörelser är en förutsättning för fri etablering.-- Ekonomiskt och monetärt samarbete stärksgenom löpande samråd och informationsutbyte.-- Förutsättningarna för industrins ochservicebranchens konkurrenskraft förbättrasgenom gemensamma regler för finansiella tjänster,transporter, audiovisuella tjänster,telekommunikationer och nya teknologier.För det tredje personens rörlighet:-- Här handlar det om att skapa gemensamvästeuropeisk arbetsmarknad, som också omfattararbetstagarnas familjemedlemmar,socialförsäkringsskydd för migrerandearbetstagare, etableringsrätt för självständiganäringsidkare, ömsesidigt erkännande av examinaoch förenklad gränskontroll.För det fjärde angränsande politikområden:-- EES omfattar också en rad samarbetsområdensom inte direkt hänför sig till någon av de fyrafriheterna men som utgör viktiga delar i ett utvidgateuropeiskt samarbete.-- Sammantaget omfattas tolv delområden:bolagsrätt, sociala frågor, miljö, konsumentskydd,forskning och utveckling, utbildning, små ochmedelstora företag, turism, medborgarnas (ett samlingsbegrepp för åtgärder som främjar denenskilda medborgaren i hans eller hennesverksamhet), räddningstjänst, statistik samtekonomisk och social utjämning mellan regioner.-- Parterna har även kommit överens om attkonsultera varandra i utrikespolitiska frågor.Så till form:-- Avtalet kommer att innehålla en huvuddel därsamarbetets mål och medel, de materiellabestämmelserna om de fyra ovannämnda friheternaoch angränsande politikområden samt EES-institutionerna regleras. Denna del av avtaletkommer således motsvara den s.k. primära EG-rätten, i första hand regler.-- I bilagor till avtalet skall relevanta regler i dens.k. sekundära EG-rätten tas in och anpassas till ettEES-sammanhang. Det sker genom enhänvisningsteknik, dvs. bestämmelserna tas inte ini fulltext i själva avtalet.-- Översättning av bestämmelserna pågår, eftersomdessa i sin helhet skall publiceras på svenska.-- EES-samarbetet kommer att bygga pågemensamma former för beslutsfattande.-- På ministernivå inrättas ett EES-råd meddeltagande av samtliga EFTAs och EGsmedlemsländer samt .-- Det löpande arbetet kommer att avse bådeändringar i de avtalade EES-reglerna och helt nyaEES-regler.-- Beslut skall förberedas genom fortlöpandekonsultationer. EFTA-länderna får rätt att när somhelst och på vilken nivå som helst begärakonsultationer om olika frågor och problem.-- Besluten skall fattas i ett gemensamt EES-organ,som också skall svara för förvaltningen av avtalet.-- För att motverka allvarliga ekonomiska,samhälleliga eller miljömässiga störningar har enallmän skyddsklausul införts i avtalet. Dettainnebär att enskilda länder har rätt att temporärtgöra avsteg från avtalets regler, dock med risk förmotåtgärder.-- EGs existerande regelverk undergårkontintuerlig revidering i form av tillägg,tillämpningsbestämmelser och ändringar. Detarbetet utförs i ett stort antal kommittéer inom . I denna process skall EFTA-länderna delta med experter på de områden somberörs av samarbetet.-- För de rättsliga avgörandena på internationellnivå kommer en gemensam attinrättas. Ett parlamentarikerorgan kommer attinrättas för samråd mellan parlamentariker iEFTA-länderna och EG-parlamentet. Likasåförutses ett samrådsorgan med arbetsmarknadensparter.Herr talman!