prot · GE0987 · 1991-03-27 00:00:00 — Vikanske vill se en demokratisering på ett någotannorlunda sätt, men vi är inte emot en utvecklingpå området.Vi har i ett särskilt yttrande också tagit upp fråganom kvinnoforskningen. Den är viktig att slå vaktom, och den måste med i en förändrad forskningkring dessa frågor.Vi tror, liksom , att värdet iforskningen är så stort att vi borde kunna kommaöverens i frågan. Vi ser inte ut att göra det i dag.Men vi är övertygade om att forskningen omarbetsmiljöfrågor skall läggas ut på universitet ochhögskolor. Långsiktigt är det den riktiga lösningen.Anf. 79 () replik:Herr talman! säger att vi yrkar attden forskning som bedrivs vidarbetslivscentrum skall läggas ut på högskolorna.Det skulle enligt försämrakvaliteten. Vi har precis motsatt uppfattning. Vitycker att detta är ett viktigt område som krävermycket forskningsresurser. Där finns många frågorsom man måste skaffa sig bättre kunskap om.Därför är det otillfredsställande att haforskningsresurser som inte har fungerat specielltbra sedan de tillkom -- det står också i betänkandet.Här gäller att hitta vägar för att få en förhöjdkvalitet på forskningsresultaten. Man skall ta sig analla de problem inom arbetslivsområdet sombehöver utredas och forskas om. Det är vårt skäl tillatt vi yrkar att forskningsverksamheten läggs ut påhögskolor och universitet. Vi är alldeles övertygadeom att forskningen kommer att ske på ett bättre sättdär och att man då kan skaffa sig bättre kunskap omde frågor som är så utomordentligt viktiga.Anf. 80 () replik:Herr talman! Vi hävdar i ett särskilt yttrande attvid en omorganisation skall inte forskningen omkvinnors arbete och arbetsmiljö, som bedrivsvid arbetslivscentrum, få minskade resurser iframtiden. Det har utskottet bemött med en positivskrivning. Vi förutsätter från sida attoavsett om det blir en av regeringen föreslagenomorganisation eller en till universitetoch högskolor kopplad forskning, kommerkvinnoforskningen att bestå.Det var intressant att höra när han lyfte fram vikten av att iforskningssammanhang belysa den skillnad i hälsasom finns mellan olika samhällsgrupper. Det är ettalltför litet observerat faktum i den allmännadebatten på området. Detta faktum bör få ökadtyngd i fortsättningen, inte minst på grund av att dethar ett så klart samband med hur arbetet bedrivsoch organiseras.Jag begärde ordet för att bemöta i den del som berör kvinnoforskningen.I propositionen föreslår man en neddragning avresurserna, inte minst de fasta forskartjänsterna.När man nu som svar på centermotionenkonstaterar att det inte får ske en minskning på justområdet forskning kring kvinnors arbete ocharbetsmiljö, innebär det rimligen att det kommeratt ske en relativ förstärkning av forskningen på detområdet.Anf. 81 () replik:Herr talman! Jag tycker att de utredningar som harlagts som grund för ställningstagandet, ErikHolmkvist, ändå visar värdet av sektorsforskningpå området. visar klartatt den behövs och det gör också erfarenheter frånandra länder. I t.ex. , ochUSA finns sektorsforskningsinstitut. Forskningenkan då koncentreras till ett visst område på ett heltannat sätt. Därför finns det erfarenhet som talar föratt vi i vårt land, som ligger långt framme påområdet, också skall fortsätta med sådan forskning.Erfarenheten inom forskningsvärlden säger, att omman utan vidare flyttar över forskningen tilluniversiteten kommer man inte att nå så godaresultat.Erik Holmkvist säger att det kommer inte någonextern forskning till sektorsforskningsinstituten.Arbetsmarknadens parter är delvis med ochbeställer forskning där. Det viktiga är att det ärbrukarna som är med och beställer. Därför går detinte att jämföra extern forskning i ettsektorsforskningsinstitut med den viduniversiteten.Vidare säger att universiteten harrätt inställning. Jag tvivlar på att universiteten harså stora kunskaper och intressen. Min erfarenhet ärinte sådan, och arbetsmiljökommissionen har inteheller den erfarenheten.Jag kan inte undgå att kommentera att ErikHolmkvist säger att är glada att SAFhar ungefär samma inställning på det området. Inästa andetag säger att de visst inte äremot demokratisering på det området i arbetslivet.Men såvitt jag förstår, om man har SAFsinställning, är man emot demokratisering iarbetslivet. Jag förstår inte hur kanfå det att gå ihop.I stort sett gäller samma svar för vi splittrar forskningen, som ändå har varitframgångsrik på arbetslivscentrum, kommer det attbli sämre, . Denna forskning haren speciell inriktning mot de stora grupperna avkvinnor som finns på arbetsmarknaden. Jagredovisade också vilka besvär dessa kvinnor har,inte minst i industrin och i vårdsektorn osv. Jag trordärför att det är oerhört viktigt att forskningenfinns kvar.Anf. 82 () replik:Herr talman! Det förslag som görsig till tolk för innebär att det i fortsättningenkommer att vara färre som kommer att forska omdessa frågor än . Det är ett faktum.Utredningen visar på stor misstro mot de resultatsom forskningen har presterat vidarbetslivscentrum. Utredarna stryker klart ochtydligt under detta.Gustav säger också att sektorsforskningfinns i andra länder som och . MenGustav , i alla andra sammanhang tar niavstånd från vad som sker i de två nämndaländerna. Hur kommer det sig att justarbetslivsforskning är så mycket bättre i änvad den skulle kunna bli vid svenska högskolor ochuniversitet? Det kan vara intressant att få veta.Jag tror att det är den som håller i pengarna iforskningssammanhang som ändock styr det mestaav hur resultaten blir, även om parterna har ettinflytande. Men jag tror att inflytandet skulle bliminst lika stort om inflytandet gavs över universitetoch högskolor.Gustav oroar sig över att kunskapernaförsvinner om forskningen flyttas. Så är det inte. Istället kommer de kunskaper som finns vidarbetslivscentrum att flyttas ut till högskolor ochuniversitet, likväl som vi säger attkvinnoforskningen skall flyttas. Forskarna blir intefärre för att de byter arbetsplats och skrivbord.Till sist beträffande SAF och demokratiseringen:Vi är inte synonyma med SAF, som det hela och som jag också hört här ikammaren tidigare. Vi har diametralt motsattauppfattningar i många frågor.I demokratiseringsfrågan kan jag säga att vi skiljeross betydligt. Men man får ändå till SAFs fördelsäga att det som har skett i emokratiseringsfråganinom näringslivet under de år som har gått tillmycket har stöttats upp av just SAF, även om mankan ha haft olika uppfattningar om takten iutvecklingen och även om vad som skulle vara mestangeläget att genomföra.Anf. 83 ():Herr talman! Jag vill först säga något kort medanledning av anförande. Hankommenterade den motion som jag och Karl-ErikPersson har skrivit. Men han glömde bort attnämna att vi har kommit överens i utskottet, vilketbl.a. har lett till en uppmjukning av de krav i frågaom dimensioneringen för omorganisationen sompropositionen hade.Det är en av de två saker som jag ville ta upp ianslutning till det här betänkandet.Jag vill sedan be om ett klarläggande från GustavPersson när det gäller den kommandeomorganisationen av arbetslivscentrum. Ibetänkandet redovisar utskottet sin uppfattning omdimensioneringen. Man säger att ''det ipropositionen uppgivna antalet om ca 35tillsvidaretjänster får betecknas som enantalsmässig riktpunkt''. Det sade också GustavPersson i sitt anförande. Utskottet säger vidare attden slutliga dimensioneringen skall avgöras efterden redovisning som arbetslivscentrum skall lämnaom behovet av resurser.Nu hör det till saken att arbetslivscentrum redanhar fått regeringens uppdrag att redovisa ett nyttförslag till organisation som bygger påpropositionens förslag. I det uppdraget står detbl.a. att antalet forskartjänster inte får överstiga 25och att den totala ramen skall vara 35 tjänster.Regeringen har alltså beslutat att gearbetslivscentrum detta uppdrag och fastställaramarna innan vi har fattat beslut här i kammaren.Jag måste säga att jag tycker att det är ett någotmärkligt förfarande. Vad hade t.ex. hänt omriksdagen hade avslagit regeringens förslag, somnågra partier har velat göra?Eftersom jag vet att man på arbetslivscentrumredan har börjat arbeta med utgångspunkt frånregeringens uppdrag anser jag att det är på sin platsatt klargör att det är riksdagensbeslut som gäller. Det betyder att -- omman följer det förslag som ligger -- har ändratregeringens direktiv när det gällerdimensioneringen. Det finns ingen högstagräns för antalet tjänster, utan siffran 35, somnämns i utredningsuppdraget, är att betrakta somett riktmärke.Det andra som jag vill kommentera, som ocksåberör omorganisationen på arbetslivscentrum, äravsnittet om kvinnoforskningen. Jag tycker att detär mycket bra att i det här betänkandetklart anger att den kvinnoforskning som bedrivsinom arbetslivscentrum inte skall få minskaderesurser. Jag vill citera några rader ur betänkandet:''Med hänsyn till arbetsmarknadsministernsuttalande utgår utskottet från att denkvinnoforskning som bedrivs vidarbetslivscentrum fortsättningsvis kommer attbedrivas i oförändrad omfattning och tilldelaserforderliga resurser. ''Jag tycker det är viktigt att konstatera att riksdagenäven här går längre än regeringen i sittutredningsuppdrag, där man inte säger någontingom kvinnoforskningen.Betydelsen av kvinnoforskning är inget somifrågasätts . Man måste väl säga att det är ettframsteg när fyra män från fyra olika partier i turoch ordning betygar betydelsen avkvinnoforskning. Det är någonting som har hänt.Kvinnor finns i förvärvsarbete i så gott som sammautsträckning som männen, och då blir forskning omkvinnors arbete och arbetsmiljö särskilt viktig. Påarbetslivscentrum bedriver man en forskning meden tvärvetenskaplig ansats som är mycket värdefull.Om jag skulle önska mig något ytterligare i detbetänkande som vi har att fatta beslut om vore detett tydligare uttryck för orsakerna till det storabehovet av forskning om kvinnors arbetsliv. Vi vetatt samhället och arbetslivet fortfarande äruppbyggt utifrån en manlig maktstruktur och attkvinnornas inträde på denna arbetsmarknad harhaft och har sitt pris. Det är mannen som har varitnormen t.ex. när det gäller utformningen avarbetsredskap eller när man har byggt upp enarbetsorganisation. Det har medfört att kvinnorutsätts för större fysiska och psykiska påfrestningaroch att kvinnors kunskaper och erfarenheter intehar tagits till vara. Forskning inom de härområdena är mycket betydelsefull när det gäller attskapa förutsättningar för att förbättrajämställdheten och nå ett jämlikt samhälle.Med det, herr talman, vill jag åter upprepa att detfinns ett behov av ett klarläggande från GustavPerssons sida beträffande hur man skall se pådirektiven för omorganisationen avarbetslivscentrum.Anf. 84 TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp omatt detta sammanträde skall fortsätta efter kl.19.00.Anf. 85 ():Herr talman! Arbetslivscentrum bedriver enkvinnoforskning som har ett brett samhällsintresse.Den har sin bakgrund i ett projekt som påbörjades1979 för att initiera, planera och samordnajämställdhetsforskning. Motivet till detta var bl.a.inriktningen av den samhällsvetenskapligaforskningen, som har varit starkt präglad av ettmanligt perspektiv. Kvinnornas verklighet hartidigare i stort sett inte funnits med i denkunskapsbild som forskningen har gett beträffandearbetslivet.Jämställdhetsforskning blev ett prioriterat områdepå arbetslivscentrum, och finns där en myckethög forskarkompetens i fråga om kvinnor ocharbete. Det finns en rad skäl till varför det är viktigtatt denna kompetens bevaras och utvecklas inomarbetslivscentrum.Svenska kvinnor finns ute på arbetsmarknaden ihögre grad än i något annat jämförbart land, ochdet är positivt. Eget arbete ger egen försörjning,egen trygghet och ökad jämställdhet. Mendubbelarbete och brister i arbetsorganisation ocharbetsmiljö börjar nu ge effekter i arbetsskador ochutslagning, och de slår hårdast mot kvinnor. Härkommer forskning relaterad till arbetsplatsen insom en viktig faktor. Internationalisering ochteknisk utveckling är andra viktiga faktorer. Ävenhär är det kvinnor som kan komma att drabbas. Vimåste skaffa oss kunskaper om hur arbetslivetstrukturerar efter både klass och kön.Den inriktning och kompetens somarbetslivscentrum besitter inomkvinnoforskningen är synnerligen angelägen attbehålla och utveckla. Att splittra upp resurserna,som flera borgerliga reservanter föreslår, skulleklart missgynna det viktiga forskningsarbete sombedrivs inom arbetslivscentrum.Tvärtom anser jag att en väl sammanhållensektorsforskning vad gäller kvinnor och arbetslivger goda förutsättningar för samarbete med denkvinnoforskning som på allvar börjar byggasupp på universiteten.Det är glädjande att utskottet så tydligt slår fast isitt betänkande att ''omorganisationen avarbetslivscentrum inte får medföra att denvärdefulla forskning om kvinnors arbete ocharbetsmiljö som bedrivs vid centret får minskaderesurser. Denna forskning har ofta entvärvetenskaplig ansats och bör därför inte splittrasupp.'' Lika viktig tycker jag också att den slutsatsfrån utskottet är som refererade,nämligen ''att den kvinnoforskning som bedrivsvid arbetslivscentrum fortsättningsvis kommer attbedrivas i oförändrad omfattning och tilldelaserforderliga resurser''.Det är viktigt att understryka att en sådanforskningsorganisation inte får bli för liten. Allaerfarenheter talar nämligen för att skall ett positivtoch kreativt forskarklimat uppstå, får inte antaletforskare vara för litet. Utskottet talar om ca 35tillsvidaretjänster som en riktpunkt. Jag uppfattardetta som ett minsta antal tjänster för en fortsattplanering av den nya organisationen. Det gäller attkvinnoforskningens berättigade krav på tillräckligtstor andel av forskningsresurserna tillgodoses föratt utskottets egna slutsatser omkvinnoforskningens framtida roll skall kunnaförverkligas.En annan viktig fråga i den nya organisationen . Arbetslivscentrum har sedanslutet av ett specialbibliotek som ensamtbevakar arbetslivsforskningen i . Enligt vadsom har sagts skulle bevarasintakt vid en förändring av arbetslivscentrum. Ipropositionen nämns ingenting om den framtidaorganisationen och personaldimensioneringen förbiblioteket.Ställningen som offentligt bibliotek motiverar attresurser ges utöver arbetslivscentrums ram så attbiblioteket därmed ej behöver belastaarbetstivscentrums inre organisation samt attbiblioteket ges en självständigare ställning inomarbetslivscentrum.Med de här synpunkterna, herr talman, yrkar jagbifall till arbetsmarknadsutskottets hemställan ibetänkande nr 16.Anf. 86 ():Herr talman! Jag skulle vilja svara MaggiMikaelsson beträffande tillvidaretjänsterna. Iutskottet har vi skrivit att antalet skall utgöra enriktpunkt och att den slutliga dimensioneringenskall avgöras av regeringen när utredningenkommer till regeringen i maj.Anf. 87 ():Herr talman! Anledningen till att jag ställde fråganvar just det att man på arbetslivscentrum har fåttandra direktiv och har satt i gång att görautredningen om omorganisationen utifrån dedirektiv som gällde innan vi fattade beslut, dvs. degamla direktiv som bygger på ett maximitak på 35anställda. Därför är det viktigt att klargöra att dettaantal är ett riktmärke.Jag håller helt med om att manskall se talet 35 som en miniminivå. Det måste mangöra om kvinnoforskningen skall förbli oförändrad.Överläggningen var härmed avslutad.Mom. 3 (översyn av forskningsorganisationen påarbetsmiljöområdet)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 1 av och -- bifölls med acklamation.Mom. 4 (överförande av arbetslivscentrumsresurser till universitet/högskolor)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 5 (inordnande av arbetslivscentrum iuniversitet/högskolorUtskottets hemställan -- som ställdes motreservation 3 av och -- bifölls med acklamation.Mom. 12 (MBL-medlen)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 7 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Beslut rörande arbetsmarknadsutskottetsbetänkande AU12 (forts. från 7 §)Mom. 31 (sysselsättningsvolymen vid )Utskottets hemställan bifölls med 226 röster mot70 för reservation 21 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av talmannen medgav kammaren att deärenden som hann debatteras färdigt underåterstoden av dagens sammanträde skulle företastill avgörande i ett sammanhang i början avmorgondagens arbetsplenum.9 § Statlig personalpolitikFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande1990/91:AU18 Statlig personalpolitik (prop.1990/91:100 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld.BeslutUtskottets hemställan bifölls.10 § Anslag till arbetsmarknadsdepartementetm.m.Föredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande1990/91:AU19 Anslag tillarbetsmarknadsdepartementet m.m. (prop.1990/91:100 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld.BeslutUtskottets hemställan bifölls.11 § Ändring i radioansvarighetslagen m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1990/91:KU33 Ändring i radioansvarighetslagenm.m.Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld.BeslutUtskottets hemställan bifölls.12 § Vissa anslag inom finansdepartementetsverksamhetsområdeFöredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU13 Vissa anslag inomfinansdepartementets verksamhetsområde (prop.1990/91:100 delvis.)Anf. 88 ():Herr talman! Jag skall inte bli långrandig italarstolen den här gången, även om jag trivs häruppe.Låt mig hänvisa till reservation 3 som har fogats vidfinansutskottets betänkande 13 och undertecknatsav oss moderater i utskottet. Vi anser attkonjunkturinstitutet inte skall undantas från deallmänna sparkrav som gäller inom den offentligaförvaltningen i stort. Med den motiveringen har vikommit fram till att inte skallanvisas ett högre belopp än , dvs. mindre än vad utskottsmajoriteten föreslår.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillreservation 3.Anf. 89 ():Herr talman! har en centralroll i regeringen när det gäller att spara ocheffektivisera inom förvaltningen. Regeringen harockså sagt att skattereformen skall lösa mångaproblem. Förenklingen av skattesystemet gör inte behöver arbeta med det lika mycket somtidigare, och vi menar därför att det är rimligt attminska anslaget, vilket vi har förordat i reservationnr 1.Vidare föreslås i betänkandet en fördubbling avanslaget till utredningar. Vi menar att detta anslagborde kunna reduceras, vilket vi föreslår ireservation nr 2.Herr talman! Jag vill med detta yrka bifall tillreservationerna 1 och 2.Anf. 90 ():Herr talman! betänkande nr 13gäller vissa anslag inom finansdepartementetsverksamhetsområde. Jag vill börja med att yrkaavslag på de tre reservationerna till betänkandetoch bifall till utskottets hemställan.Centern anser att den centrala administrationenskulle klara sig med en minskning på 10 milj.kr.Utskottets majoritet anser att genomförandet ochuppföljningen av århundradets skattereform välmotiverar de resurser som departementet begär.Den förenkling som skattereformen beräknasmedföra för den enskilde medborgaren innebärinte att genomförandet inte måste få ta extraresurser i anspråk. Belastningen påfinansdepartementets tjänstemän är dessutom idagsläget extra stor.Centern anser också att finansdepartementetsutredningsanslag skall minskas med 11 milj.kr.Genomförandet av skattereformen, tillsammansmed andra viktiga planerade utredningar,motiverar det av departementet begärda anslaget.Utskottets majoritet yrkar avslag påreservationerna.Jag vill gärna påminna om att ni, likväl sommånga andra partier, ofta begär utredningar i olikafrågor och att varje sådan begäran kräver resurser iform av personal och pengar.I en reservation från föreslås enneddragning med 1 milj.kr. påkonjunkturinstitutets verksamhet.Konjunkturinstitutets verksamhet ger ett riktigtunderlag vid ekonomiska bedömningar och vidgenomförandet och utvärderingen av ekonomisk-politiska reformer. har påsenare tid fått litet förändrade arbetsuppgifter, ochman måste också , såsom marknaden är förekonomer, satsa på kompetensutveckling. Vi yrkardärför avslag även på denna reservation.Anf. 91 ():Herr talman! har en centralroll när det gäller att se till att andra sparar ochhåller igen, borde gälla även förfinansdepartementets egen verksamhet. I fråga omutredningar föreslås en fördubbling av anslaget.Det skulle vara intressant att höra vad som skallutredas så förfärligt mycket att justfinansdepartementet skall fördubbla sina insatser.Man skulle ju tvärtom spara pengar på det nyaskattesystemet. verkar det som om man i ställetskall göra av med dubbelt så mycket.Anf. 92 ():Herr talman! Utredningarna är inte enbart en följdav skattereformen, , utan det är ävenfråga om andra utredningar. Det handlar om tio nyakommittéer. Bl.a. skall man se över mycket statligverksamhet, och då fordras utredningar. Utgifternakommer i fortsättningen att leda till besparingar,och jag tror därför att vi alla kommer att tjäna pådetta. Men det kan ta litet tid.Anf. 93 ():Herr talman! Låt mig då bara konstatera attfinansdepartementet och finansministern inteföregår med särskilt gott exempel när det gäller atthålla igen med statens utgifter.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § Anslag till civildepartementetFöredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU14 Anslag till (prop. 1990/91:100 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )14 § Anslag till tullen m.m.Föredrogsskatteutskottets betänkande1990/91:SkU15 Anslag till tullen m.m. (prop.1990/91:100 delvis).Anf. 94 ():Herr talman! Tyvärr har mitt manuskript till dethär inlägget förkommit, och jag gladde mig därförnär jag läste att det i finns enhittegodsavdelning där allt möjligt har lämnats in.Man har hittat handskar och halsdukar, och manhar hittat en baddräkt i entréhallen. Man har hittatett par bruna herrskor och en dokumentportföljmed engelsk kurslitteratur. I andrakammarsalenhar man hittat tvål i presentförpackning och ett pardamskor. Men man har inte hittat mitt manuskript,och jag skall därför bara yrka bifall till vårreservation nr 9 till skatteutskottets betänkande nr15.Detta betänkande gäller tulldatasystemet, som juhar blivit mycket dyrt, vilket man märker om mantittar närmare på kostnaderna.Vi har även en reservation nr 11, omnarkotikabekämpningen. Vi påpekar där att tullensnarkotikahundar svarar för en ständigt ökandeandel av tullens beslag och att de senaste årenssatsningar på fler narkotikahundar alltså har varitmycket lyckosamma. Hundarna bidrar till att skapaeffektivitet i verksamheten även genom att detsnabbt kan konstateras att det inte finns narkotikai undersökt gods.Jag vill här för de ledamöter som inte vet om detnämna att Inner Wheel, en systerorganisation tillRotary, har samlat in pengar till inte mindre än åttanarkotikahundar, som man har skänkt till tullen,eftersom tullen har så ont om pengar och riksdagenanslår för litet pengar. Varje hund kostar ungefär150 , vilket innebär att man har samlat in ochskänkt 1,2 milj.kr. utan att få göra avdrag för det ibeskattningen. Det är en ideell insats som verkligenbör noteras till protokollet.Vi vill vidare att straffsatsen skall skärpas försmuggling av narkotika som tas in i kroppen, vilket,som alla vet, är mindre lämpligt.I reservation 13 förespråkar vi en utvidgning ochförbättring av samarbetet mellan tull och polis.Reservation nr 15 handlar om klassningen avflygplatser, och där för vi fram mycket högtflygandeplaner. Vi menar att skallklassas som andra klassens flygplats. Detta läremellertid inte gå igenom, så jag yrkar därför intebifall till den reservationen.I reservation nr 16 tar vi upp frågan om tulltillägg.Tulldeklarationer måste ofta upprättas under stortidspress, vilket gör att det lätt blir fel. Man bordeenligt min mening vara mycket generösare ochupphäva dessa bestämmelser om särskildatulltillägg.Vi har dessutom ett särskilt yttrande tillbetänkandet, och jag hänvisar alla till att läsa detta.Anf. 95 ():Herr talman! Jag har här med mig ett manuskript,men det är dock inte . Så jag äralltså oskyldig.Herr talman!