prot · GE09101 · 1991-04-24 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:101Onsdagen den 24 aprilKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 18 april.2 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:175 till socialutskottet3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återip > betänkande 1990/91:FiU24Skatteutskottets betänkande 1990/91:SkU22Socialförsäkringsutskottets betänkande 1990/91:SfU12Kulturutskottets betänkanden /91:KrU20--betänkande 1990/91:JoU21Bostadsutskottets betänkanden /91:BoU13och BoU144 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 18 aprilFöretogs till avgörande kulturutskottetsbetänkanden /91:KrU17 och KrU18(beträffande debatten i dessa ärenden, se prot. 97).Kulturutskottets betänkande KrU17Mom. 1 (idrottsrörelsens framtida inriktning)Utskottets hemställan bifölls med 282 röster mot18 för reservation 1 av . 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 2 (statens representation iRiksidrottsstyrelsen)Utskottets hemställan bifölls med 212 röster mot89 för reservation 2 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 6 (handikappidrott)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 3 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Mom. 7 (medelsanvisningen till Stöd till idrotten)Utskottets hemställan bifölls med 249 röster mot55 för reservation 4 av och . 11 (medelsanvisningen till Stöd till idrottensforskning och utveckling m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 266 röster mot39 för reservation 8 av och momentUtskottets hemställan bifölls.Kulturutskottets betänkande KrU18Mom. 1 och 2 (den huvudsakliga inriktningen avstatens ungdomsråds verksamhet m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 214 röster mot91 för reservation 1 av m.fl.Mom. 6 (beräknande av medel till Stiftelsen förinternationellt ungdomsutbyte, m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 248 röster mot55 för reservation 4 av m.fl.Mom. 9 (ungdomsutbyte med programländerna)Utskottets hemställan bifölls med 282 röster mot17 för reservation 8 av . 4ledamöter avstod från att rösta.Mom. 12 (ungdomsutbytescertifikat)Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 16för reservation 11 av . 17 (medelsanvisningen till Bidrag tillfolkrörelserna)Utskottets hemställan bifölls med 264 röster mot 39för reservation 12 av och . 26 (extra omgångar av Trisslotteriet förfolkrörelseändamål)Utskottets hemställan bifölls med 228 röster mot 75för reservation 13 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad votering Förste vicetalmannen meddelade att justitieutskottetsbetänkanden JuU23, JuU20 och JuU18 skulleavgöras i ett sammanhang efter avslutad debatt.5 § Anslag till polisväsendetFöredrogsjustiteutskottets betänkande1990/91:JuU23 Anslag till polisväsendet (prop.1990/91:100 delvis).Anf. 1 ():Fru talman! Den socialdemokratiska politikenunder har tillfogat polisväsendesvåra skador för lång tid framöver.Nedskärningarna av polisutbildningen har fåttåterverkningar inom i stort sett varje polisdistrikt ilandet. Från att ha legat på 600--800 aspiranter perår under den borgerliga regeringsperioden --1982, sjönk antalet aspiranter vid imitten av så lågt att det varnere i endast 150 per år.Under den långa borgerligaregeringsperioden antogs sammanlagt 4 124 nyapolisaspiranter. Under de därefter följande sexsocialdemokratiska regeringsåren antogs endast1 360 aspiranter, alltså inte ens en tredjedel såmånga under lika lång tid.De här kraftiga neddragningarna skedde i ett lägedå brottskurvan var stigande, vilket i sin tur fick tillföljd att brottsligheten ökade ytterligare.Om man räknar om polisväsendets totalapersonalresurer till årsarbetskrafter efter avdragför semester, tjänstledigheter, sjukdom och socialaledigheter, finner man att situationen för polisenförsämrats drastiskt . Enjämförelse mellan resurstillgången 1986 och 1990ger följande resultat.År 1986 förfogade polisväsendet över 16 986poliser. Motsvarande siffra var 15 871.Eftersom det i siffrorna ingår 917 respektive 1 250årsarbetskrafter i betald övertid, harpolisresurserna alltsåminskat med 1 448 årsarbetskrafter eller 8,5 %.Övertidsuttaget har ökat med 333 årsarbetskraftereller 36 %.Under den ifrågavarande femårsperioden harresursförbrukningen för brottsförebyggandeverksamhet minskat medanövervakningsverksamheten minskat med 10 %.Inom övervakningsverksamheten harstationstjänsten minskat ,kvarterspolisverksamheten ,fotpatrulleringen , allmän övervakningmed och särskild övervakning med 11 %.Utryckningsverksamheten har däremot ökat med6 %.Beträffande kriminalpolisverksamheten harresurserna minskat , varav brottsspaningdrabbats av minus , teknisk undersökningminus och brottsutredning minus 2 %.Att polisverksamheten över huvud taget kunnatupprätthållas på det sätt som skett beror på attregeringen, som ytterst ansvarig i sammanhanget,har kalkylerat med en otroligt lojal yrkesår. Jag harhört talas om polismän som inte haft en enda ledigdag . Hur mångaandra yrkesgrupper skulle acceptera sådanaarbetsförhållanden? Jag skulle vilja påstå attregeringen bedrivit rovdriftpå poliser.Fru talman! Kombinationen av polisnedskärningaroch socialdemokratisk kriminalpolitik i övrigt harvarit förödande för rättstryggheten.Samtidigt som polisnedskärningarna ägt rum har vihaft ett samhälle där brottslingen satts i centrumoch brottsoffret kommit i andra hand. Detta har isin tur lett till att brottslingarna känt vind i seglensom . Plötsligt har det lönat sig att tachansen och begå brott.De flesta brottslingar har löpt en tämligen liten risk.I allmänhet har man kunnat utföra kriminellahandlingar i stark förvissning om att inte åka fast.Den som ändå har gripits har vetat att möjlighetenhar varit stor att snabbt bli släppt. För den händelsebrottet inte blivit avskrivet, utan gått tillrättegången, har det funnits goda chanser att fåmilda påföljder.I de fall då det gått så långt att fängelse utdömts,har det funnits stora möjligheter att bli utsläpptefter halva tiden. De som inte tillhört den kategoriav fångar som kunnat bli föremål förhalvtidsfrigivning har i många fall kunnat ta sig utur fängelset på egen hand. anordnat kurser i bergsklättring, vilketnaturligtvis givit kunskaper som varit värdefulla fördem som tagit vägen över fängelsemuren. De sominte rymt från fängelserna har haft godamöjligheter att avvika under permission.Sådan har verkligheten varit ochdess värre tvingas jag konstatera att det mesta äroförändrat i dag.Under femårsperioden 1986--1990 har brotten motbrottsbalken ökat med 116 121 till 1 076 289, dvs.en ökning . De specialstraffrättsligabrotten har ökat med 7 232 till 142 531. Det är 5 %.Det totala antalet polisanmälda brott har såledesökat med 123 353 till 1 218 820, dvs. 11 %.Brott mot liv och hälsa har ökat med 8 171 till43 152, och sexualbrotten med 1 114 till5 246, dvs. Stöld, rån och andratillgreppsbrott har ökat med 75 141 till 740 , varav rån och grovt rån ökat med 2 161 till5 967, inte mindre än 57 %.När det gäller bedrägeri och annan oredlighet hardet skett en ökning med 2 841 brott till 106 669, dvs.en ökning , och när det gällerskadegörelsebrotten med 16 859 brott till 96 963,dvs. med 21 %.Den verkliga brottsnivån är dessutom betydligthögre än den som framgår av den officiellastatistiken. senasteofferundersökning, som presenterades ,visar bl.a. att vart fjärde hushåll, dvs. omkring840 000 hushåll, drabbas av någon form avstöld eller skadegörelse. Det är inte konstigt attmänniskor är oroliga.Beträffande den s.k. uppklaringsprocenten har detblivit ytterligare försämringar. igenomsnitt av alla brott upp. När detgäller vissa typer av brott är uppklaringsprocentenännu lägre. För rån gäller , för skadegörelse16 %, för bostadsinbrott , för inbrott i källareoch på vind , för stöld från motorfordon 4 %och för cykelstöld bara 2 %.Ett tecken på att polisens resurser är alltförunderdimensionerade för att det skall gå att klaraett modernt och utvecklat samhälles krav påordning och säkerhet är att såväl privataorganisationer som företag och myndigheter harbörjat ägna sig åt egen polisverksamhet eller begäratt få göra det.Bevakningsföretagen får en allt större marknad,och sådana kriminalpolisuppgifter som polisen avresursskäl inte klarar av fullgörs i en växandeomfattning av exempelvis de stora företagen självaeller genom olika typer av privatautredningsföretag.Många myndigheter -- exempelvistrafiksäkerhetsverket, ochluftfartsverket -- söker sig fram på egna vägar närpolisen inte anser sig kunna fördela tillräckligaresurser till uppgifter på dessa myndigheterssakområden.T.o.m. ute i kommunerna överväger man hur manskall kunna organisera och finansiera egna poliser.Enskilda medborgare, som har ekonomiskamöjligheter, ''köper'' egen säkerhet.Fru talman! Det är absolut nödvändigt att polisenhar tillgång till tillräckliga resurser, för annarsriskerar vi en utveckling som leder till attmedborgarna tar till oacceptabla medel för attskydda sig eller att medborgarna tar lagen i egnahänder för att beivra brottsligheten.Redan i dag förekommer olika former av s.k.medborgargarden på skilda håll i landet, och närdet gäller denna företeelse kan man vänta sig enökning om inte medborgarna kan känna sig tryggamed den poliskår som finns.Nedrustningen av den svenska polisen har i mångafall lett till att polishus har stått obemannade undervissa tider av dygnet. Och tomma polishus ingernaturligtvis inte medborgarna någon starkarekänsla av trygghet. Inbrottet hos Lidingöpolisenförra veckan förtjänar att uppmärksammas i dettasammanhang. I en artikel i kommunsfullmäktigeordförande inbrottetsom ett nederlag för rättssamhället. följande fråga: ''Har den poliskår, som ejförmått att skydda sin egen polisstation nattetidfrån angrepp utifrån, tillgång till tillräckligaresurser för att fullgöra sin primära uppgift,nämligen att upprätthålla lag och ordning påLidingö? ''Fru talman! Den dag det bildas medborgargardenför att skydda våra polisstationer är kanske intelångt borta.I sin anslagsframställning för /92begär 800 nya polisaspiranter.Samtidigt har man sagt att det, även omantagningen skulle hållas på den nivån varje årframöver, kommer att dröja ända till 1996/97 innanden nuvarande bristen på poliser förbyts i ettöverskott.Regeringens behandling av detta äskande äremellertid mycket egendomligtI budgetpropositionen konstaterar civilministernförst att personalsituationen inom polisenfortfarande är ''bekymmersam''. Därefter skriverhan följande: ''Av avgörande betydelse för attförbättra personalsituationen har emellertid varitde senaste årens satsningar på intagningen avpolisaspiranter till . Dessasatsningar börjar nu ge effekt i form avfärdigutbildade poliser. Även om situationensåledes håller på att förbättras, gäller det att behållaen fortsatt hög antagning till ocksåframdeles, så att utvecklingen inte på nytt vänder inegativ riktning. ''Efter dessa ord föreslås helt överraskandebeträffande aspirantantagningen under budgetåret1991/92 en minskning från 800 till 600.Utskottsmajoriteten ställer sig bakomcivilministerns bedömning. Man blir inte litetöverraskad.Att socialdemokraterna återigen föreslår enminskning av antalet polisaspiranter kan barabetyda att man från regeringspartiets sida inte ärberedd att fullt ut rätta det misstag som man harbegått , och det är obegripligt.Vi moderater menar att 800 nya polisaspiranter börantas även under det kommande budgetåret. Flerkan för övrigt inte inrymmas i polishögskolanslokaler. För att minska skadeverkningarna av 1980-talets nedskärningar bör dessutom 600administrativa befattningshavare nyanställas.Därigenom skulle polispersonal medadministrativa uppgifter kunna frigöras för rentpolisiär tjänst. En sådan förstärkning skulle -- tillskillnad från en utökad antagning av aspiranter --ge omedelbar effekt.Ett snabbt beslut i enlighet med detta förslag skulleinnebära att vi kunde få ut flerpoliser på gator och torg. Vi skulle då också kunnaplacera ut de kvarterspoliser som har dragits in mensom så väl behövs i människors närhet.Vi moderater kan för övrigt inte begripa varförsocialdemokraterna drev i genom de kraftiganedskärningarna beträffande polisresurserna under1980-talet. Det skulle vara intressant att hörasocialdemokraternas debattrepresentant här i dagange ett enda vettigt skäl till att de härnedskärningarna ägde rum.Fru talman! Följderna av polisbristen har fåttytterligare uppmärksamhet under den senaste tidengenom att det har visat sig att intehar klarat statsmakternas beslut om att denekonomiska brottsligheten skall prioriteras.Å andra sidan tror jag inte att det finns någon endamänniska som på allvar har trott attrikspolisstyrelsen verkligen skulle klara deprioriteringskrav som har ställts. För svensk polishar ju situationen varit helt ohållbar under desenaste åren.Det står fullständigt klart att det är regeringen sombär ansvaret för den uppkomna situationen genomatt den har drivit en politik som har lett till en sådanförsvagning av polisens resurser att polisen heltenkelt inte har haft en chans att klaraprioriteringskraven.Utskottet har varit medvetet om polisens svårasituation, varför man såvitt gällerrikspolisstyrelsesn ansvar bara har påpekat vad somhar brustit. Genom att uttala att regeringenskyndsamt måste vidta åtgärder för att det skall gåatt komma till rätta med problemet har utskottetunderstrukit att det är regeringen som har detyttersta ansvaret i sammanhanget.I en förlängning innebär detta -- som de moderataledamöterna i utskottet har sett saken -- attregeringen måste lägga sig till med en betydligt merverklighetsnära uppfattning om hur mycketresurser som behövs inom polisen.Utskottsskrivningen bör ge regeringen enfingervisning om att den i fortsättningen måste tastörre hänsyn till äskanden omexempelvis utbildning av nya polisaspiranter änsom har skett inför den här budgetbehandlingen.Texten under rubriken ''Sammanfattning'' på s. 1 ibetänkandet är en aning drastiskt formulerad ochkan ge ett intryck av att utskottet har velatframställa som den storasyndaren i sammanhanget. Jag vill påpeka att i vartfall de moderata ledamöterna i utskottet inte harhaft tillgång till denna text före tryckningen avbetänkandet.När det gäller riktlinjer för resursanvändningeninom polisväsendet, där bl.a. frågan omprioriteringen av den ekonomiska brottslighetenhör hemma, framgår det av reservation 1 vad somär moderata samlingspartiets uppfattning.I några av årets motioner aktualiseras frågan omresursfördelningen inom polisen. I motionerna 202och 203 förespråkas fler poliser tillglesbygdsdistrikten, medan det i motionerna 218och 227 begärs fler poliser till och andrastorstadsområden. Jag vill i det sammanhangetanföra följande.Riksdagen har godtagit förslagen i propositionenom en förnyelse inom polisen -- proposition1989/90:155. I denna proposition sägercivilministern bl.a. följande: ''I ett längre och meraövergripande perspektiv står det enligt min meningemellertid klart att frågan om fördelningen avpolispersonal och andra resurser mellanpolismyndigheterna måste underkastas en meranoggrann analys än . I allt väsentligt byggerden nuvarande fördelningen av polistjänster ochövriga resurser på de beräkningsgrunder ochprinciper som tillämpades vid förstatligandet avpolisväsendet. ''Fru talman! Polisväsendet står nu inför storaförändringar när det gäller resursfrågorna. Det ärtänkt att polisen från skall övergå ordning med treåriga budgetramar. I sambandmed den nya ordningen skall ett nyttplaneringssystem tas i bruk inom polisen.Rikspolisstyrelsen har i denna del tagit fram ettförslag till hur planeringen skall gå till. När detgäller fördelningen av medel mellan län har enjämförelse gjorts mellan å ena sidan befolkningstaloch anmälda brott samt å andra sidan faktiskförbrukning av polismanslöner, löner tilladministrativ personal och övrigaförvaltningskostnader. Den jämförelse somrikspolisstyrelsen gjort visar att den faktiskafördelningen av resurser stämmer nära överensmed befolkningstal och antalet brottsanmälningar.Emellertid finns mycket resurssvagapolismyndigheter och län som under årenmissgynnats genom att gamla fördelningsprinciperanvänts. Den fördelning vi haft har emellertid intevarit resultatet av politiska beslut. stått att finna i att det i vissa delar av landetvarit svårt att locka ungdomar till polisyrket.Oavsett orsak måste nu denna ojämna fördelningbli föremål för analys och medföra en annorlundaoch mer rättvis fördelning . Somexempel på resurssvaga områden kan nämnas vissaglesbygdsdistrikt ute i landet. Men samma sakgäller även storstadsområdena, dit exempelvisockså län måste räknas. Anledningen tillatt jag här särskilt nämner län är attbrottsligheten där blivit ett allt större problem.Näringslivets starka expansion i --harmedfört att också brottsligheten i nämnda regionexpanderat kraftigt. Brottsligheten i harfått allt fler förgreningar till . Med Arlandaflygplats i centrum kan brottsligheten i den härregionen komma att växa sig så stark att den blir etthot mot hela Mellansverige.Rikspolisstyrelsens egen uppföljning av denfaktiska tillgången på poliser i länen ochförvaltningsmedlens fördelning visar att Uppsalalän är missgynnat i förhållande till andra län. Vissaförbättringar har visserligen skett under de senasteåren, framför allt som en konsekvens av idogt tjatfrån såväl polisledning som lokala och regionalapolitiker. Men situationen är fortfarandeotillfredsställande.Fru talman! Företrädare för hardå och då påpekat att vi inte kommer att uppnåverklig balans i resursfördelningen, förränpolisväsendet går in i nyordningen medtreårsbudget. Det innebär att den nuvarandesituationen kommer att bestå under ytterligare ettår, som polisväsendet kommer att arbetavidare enligt den gamla ordningen med slutetbudgetår. Under detta år krävs svar på en lång radfrågor innan den nya ordningen kan börja gälla.Civildepartementet har beslutatom en översyn av organisationsstrukturen inompolisväsendet. Meningen är att resultatet av dettaarbete skall ligga till grund för ett nyttorganisationsbeslut som så långt det är möjligt skallgenomföras i samband med övergången till ett nyttbudgetsystem inom polisen den 1 juli 1992.Det är inte svårt att föreställa sig att svensk polismot bakgrund av den nuvarande fördelningen avresurser och de förändringar som krävs står införmycket svåra och i en del fall smärtsamma beslut.Det bör inte få förekomma att de olika länenautomatiskt får gå in med det antal poliser de nu harsom någon form av grundbemanning i den nyaorganisationen. I så fall skulle man permanenta enmindre rättvis fördelning, vilket vore förödande förvissa glesbygdsområden, men också för de fyrastorstadsområdena, , , Malmöoch Uppsala.Det kommer att behövas politisk kraft och politisktmod att ta beslut som innebär att man måste göravissa omfördelningar av polisens resurser. Mångafrågar sig om somförvaltningsmyndighet är tillräckligt stark för attklara denna uppgift. Enligt min uppfattning handardet emellertid inte i första hand om en uppgift förrikspolisstyrelsen. Här, liksom när det gäller deprioriteringsfrågor jag tidigare berört i sambandmed åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten,är det regeringen som måste ha det ytterstaansvaret.Regeringen måste på ett helt annat sätt än tidigaremedverka i fördelningsarbetet, dvs. med politiskabeslut om resursfördelningen, och inte skjuta ifrånsig denna mycket viktiga fråga till tjänstemän pårikspolisstyrelsen. Frågan kommer att bli alltmerviktig, eftersom det i fortsättningen är de enskildalänen som skall lägga fram sina äskanden. Det ärdärvid angeläget att regeringen på ett kraftfullt sättmedverkar till att det blir balans i den polisiäraresursfördelningen.Behovet av vissa omfördelningar av polisensresurser förändrar dock inte det förhållandet att deti första hand erfordras en allmän förstärkning avpolisresurserna i form av ökad intagning tillpolishögskolan.Fru talman! Polisens uppgift i rättssamhället hartraditionellt varit att upprätthålla allmän ordningoch säkerhet samt att förebygga, förhindra ochklara upp brott. Från moderat sida anser vi att dettaskall vara polisens huvuduppgift även ifortsättningen. Som framgår av reservation 2 har viemellertid ansett att utskottet särskilt bortunderstryka polisens uppgift att skyddamedborgarna mot brott.Vi hävdar att det i ett rättssamhälle måste vara enav statens viktigaste uppgifter att garanterarättssäkerhet och rättstrygghet. Medborgarna skallkunna känna trygghet till liv och egendom. Om inteden personliga säkerheten är tryggad rycksgrundvalen undan för hela samhällslivet. Detsamhälle som inte kan garantera medborgarnapersonlig säkerhet kan inte utvecklas.Om polisen skall klara sina uppgifter är det, somjag sagt, nödvändigt att den har tillräckligaresurser till sitt förfogande. Dessutom måstelagöverträdare drabbas av påföljder somöverensstämmer med den allmänna rättskänslan.I det sammanhanget kan jag nämna att vimoderater har framfört förslag om förändringar avpåföljdssystemet, som utgår från grundprincipenatt straffets främsta ändamål skall vara att avhållamänniskor från att begå brott.Vid behandlingen av det nu aktuella betänkandethar de moderata utskottsledamöterna anförtreservation och särskilt yttrande på en rad punkter.Det gäller beträffande vålds- och sexualbrott motkvinnor och barn, där vi understrukit vikten av attyrkesutövare inom rättsväsendet besitter ochvidmakthåller goda kunskaper. Det gäller ocksåtrafikövervakningen, där vi särskilt velat betonaangelägenheten av att polisen i allt störreutsträckning uppträder synligt. Vi har ocksåförespråkat en förstärkt polisiär övervakning tillsjöss.Vidare har vi upprepat vårt tidigare krav på att detnu måste göras en utredning om samhällets totalakostnader för brott mot enskilda medborgare.Kunskap om hur brott drabbar de enskildamänniskorna, inte minst i ekonomiskt hänseende,är en förutsättning för bl.a. ett effektivt utformatstöd till brottsoffren.Vi har också framställt yrkande om attinformationen till brottsoffer skall förbättras.Enligt vår mening bör polisen få ett övergripandeansvar för detta.Ett annat förslag, som vi upprepar ,är vårt förslag om seniorpoliser. Det borde varamöjligt att i större utsträckning än för närvarandedra nytt av pensionerade polismäns kapacitet ocherfarenheter, inte minst i fråga om att stödjabrottsoffer.För att polisen effektivt skall kunna fullgöra sinauppgifter erfordras att man har tillgång till eneffektiv radioutrustning. Det innebär ett stortproblem för polisens operativa verksamhet attpolisens radiotrafik i huvudsak fritt kan avlyssnas.Vi anser därför att åtgärder bör vidtas föratt införa en godtagbar ordning i det här avseendet.De tekniska möjligheterna finns redan.När det slutligen gäller frågan om företagsbot kanjag bara upprepa vad vi sagt tidigare, nämligen attlagen om företagsbot inte kan anses uppfyllaelementära rättssäkerhetskrav och att den därförbör upphävas. Beträffande vår närmareargumentation på den här punkten vill jag hänvisatill det av mina tidigare anföranden som refereratsi protokoll 1989/90:31 s. 67--68.Av voteringspraktiska skäl yrkar jag inte bifall tillalla moderata reservationer, utan endast tillreservationerna 1, 4 och 9.Anf. 2 ():Fru talman! Många av de förslag som framställtsmed anledning av propositionen om anslag tillpolisen har framförts tidigare men är lika viktiga . Jag kan konstatera att åtgärder för atttillgodose polisväsendets akuta behov av förnyelsefördröjs av regeringen. Det är beklagligt.Allmänhetens förtroende för polisen riskerar attallvarligt urholkas om verksamheten får rulla på isamma hjulspår ytterligare ett antal år.I januari 1990 väckte vi en motion, vilken till storadelar upprepas , om rättsväsendets ochpolisväsendets förnyelse, där vi bl.a. framhöllbehovet av en snabb och genomgripandeförändring av polisväsendet. De förslag som vi dåförde fram är lika aktuella . Vi föreslog attmålet för verksamheten skall vara människorstrygghet. Polisväsendet måste få en tydligare ochbättre organisation. Polisen skall koncentreraresurserna på de mest brottsaktiva.