prot · GE09130 · 1991-06-12 00:00:00 — Gör vi det inte, innebär det att vi inom enrätt snar framtid i detta land kommer att ha färredisputerade som är yrkesverksamma än vad vi harför ögonblicket.Vad vi framför allt har pekat på är omvandlingen avutbildningsbidrag till doktorandtjänster. Denutvecklingen bör snabbas på ytterligare.Naturligtvis är detta en fråga som inte bara löses pådet sättet, utan många andra åtgärder kan ocksåbehöva vidtas. Hela forskarutbildningen är, som viser det, en av våra akilleshälar.Det finns alltnog mycket att göra för universitetenoch högskolorna framöver. Vi har tillsammans medfolkpartiet föreslagit en rad åtgärder som börkunna verka i rätt riktning, snabba på utvecklingenåt rätt håll. Jag kan försäkra om att detta bara är enförsta början. Det kommer att finnas anledning attkomma tillbaka och att kanske mer utförligt ta uppdessa problem inför framtiden.Jag vill, herr talman, passa på att yrka bifall till tvåreservationer, men detta innebär naturligtvis inteatt vi inte står bakom de andra reservationerna sommoderata samlingspartiet har fogat tillbetänkandet. De reservationer jag åsyftar är nr 5,som handlar om lokaliseringen av statenshandikappinstitut, och nr 10, som handlar om enombildning av forskningshögskolorna,universiteten och fackhögskolorna, till autonomaenheter.Jag vill också allra sist passa på att tacka LarsGustafsson, utbildningsutskottets ordförande, somväl antagligen nu gör sin kanske sista debatt iriksdagen. Han har med oväld försökt ledautskottets förhandlingar. Han har strävat ärligtefter att förbättra den svenska högskolan ochuniversiteten. har han kanske visat en litetbutter uppsyn på våra sammanträden, men det harfunnits ett hjärta där bakom. Han har också lyckatsåstadkomma åtskilliga goda resultat. Mycket av detsom är positivt är förtjänst.Ett hjärtligt tack för den tid som har varit!Anf. 164 ():Herr talman! Det betänkande vi nu behandlarinnehåller flera viktiga frågor, men med tanke påden sena timmen skall jag koncentrera mig på detsom jag uppfattar som allra viktigast, nämligenskrivningarna om högskolans styrsystem. Det harlänge förekommit en kritik mot högskoleväsendetför att det är alltför byråkratiserat. harjag med jämna mellanrum stått i den här talarstolenoch framfört den synpunkten. Men framför allt harde människor som är verksamma i högskolevärldenfört den åsikten till torgs. Det var därför mycketintressant att regeringen efter en föredragning avstatsrådet ikompletteringspropositionen förde fram ett antalganska radikala förslag som syftade till endecentralisering och avbyråkratisering avhögskolesystemet.Många har väntat på de förslagen. På någotsätt är det väl signifikativt att de kom som inslag ien strategi för att minska statensadministrationsutgifter. Oavsett bakgrunden är detvälkommet att regeringen nu föreslår ettuppbrytande av linjesystemet, en ganska kraftigbantning av UHÄ och ett antaldecentraliseringsåtgärder. Det är verkligen hög tid.När vi har diskuterat de här frågorna har vi förtfram de förslagen. I den meningen är det härframgångar för våra tankar. Vi har under ett antalår använt ett begrepp i den här diskussionen,nämligen att vi tycker att man skall sträva efterstörsta möjliga autonomi för högskoleenheterna.Vi tror att det är stora vetenskapliga fördelar attvinna med ett sådant system.Vi tror att det på långsikt blir ett bättre intellektuellt klimat i ett samhälledär den akademiska världen är så fristående frånden politiska som möjligt.Det är klart att man kan säga att de förslag somregeringen nu har kommit med är steg på vägenmot en autonomi. Vi känner dock en stor oro föratt dessa förslag inte kommer att leda tillräckligtlångt och att de i huvudsak kommer att stanna påpappret. Bl.a. av det skälet har vi i motioner och nusenast i programmet skall tillbaka tilltoppen, som vi har lagt fram tillsammans medmoderata samlingspartiet, fört fram en radikalareautonomiide. Man bör nämligen omvandla någraav universiteten till stiftelseägda enheter. Även deenheterna skulle självfallet vara beroende avstaten. Staten skall även i fortsättningen varabeställare av forsknings- och utbildningstjänsterfrån universiteten. Jag tror ändå att man genom denhär förändringen av universitetens juridiskaställning i högre grad skulle kunna uppnå det mani bästa fall kan tro också är regeringens ambition,nämligen att öka autonomin gentemotstatsmakterna.Vi har fört fram dessa ideer i en motion gemensamför moderata samlingspartiet och folkpartietliberalerna. Vi har följt upp den med ett parreservationer i betänkandet. Det gäller denautonomifråga som jag har berört ochdimensioneringsfrågorna. harunder våren på ett värdefullt sätt tagit initiativ högre dimensionering av den högreutbildningen. På något menar vi dock attdet är otillräckligt, och vi menar att det finnsanledning att gå vidare. Som varinne på behöver fler akademiskt utbildade.Det behövs också en satsning på forskarutbildningoch högskolans internationalisering.Mot denna bakgrund har vi således ställt oss bakomett antal reservationer i betänkandet. Med tanke påkammarens tidsläge skall jag avstå från att yrkabifall till reservationerna. Jag nöjer mig med attinstämma i det yrkandet som vill också mycket kortfattat notera att vi harenat oss om ett initiativ för att klara ett antalWaldorfskolor i avvaktan på det nya och bättrestatsbidragssystemet som kommer så småningom.Jag vill också konstatera att vi delar den ståndpunktsom här framförde när det gäller attkänna en skepis inför avgifter på UHÄsekvivaleringsverksamhet. Vi har dock stannat förett något öppnare sinnelag när det gäller att prövasaker och ting, och vi har inte velat motsätta oss attdenna fråga utreds. Vilket slutligt ställningstagandevi kommer att komma till i denna fråga vet jag inte,men vi är således beredda att tillsammans medutskottsmajoriteten ändå bejaka att denna fråga fårprövas.Jag vill slutligen uttrycka ett tack till vårutskottsordförande som lämnar ochtill de övriga utskottsledamöter som jag har fåttarbeta tillsammans med under den här perioden.Anf. 165 ():Herr talman! Först vill jag göra några kortakommentarer kring en del av de frågeställningarsom har varit aktuella i det betänkande vi nubehandlar. och harredan varit inne på frågan om bidrag tillorganisationer av olika slag. Utöver de principiellaståndpunkter som har framförts vill jag tilläggaatt vi tycker att det är fel att det nya ,med de uppgifter de skall ha , även skallvara bidragsbeviljande myndighet. Det är skälet tillatt vi har avvisat de förslag som finns ibudgetpropositionen i det här sammanhanget.Frågan om handikappinstitutet och desslokalisering har vi diskuterat i utskottet. Utövervad som har sagts vill jag peka på att vi fråncenterns sida har framhållit, vilketutskottsmajoriteten också gör, att det inte ärnödvändigt att det är företrädare förhandikapporganisationerna som reser tillHärnösand för att besöka institutet utan atttjänstemännen därifrån mycket väl kan resa åtandra hållet. Vi har dessutom fått bifall till vårtyrkande om att regeringen får se till atthandikapporganisationerna har tillräckliga resurserför att möta de eventuella merkostnader somlokaliseringen till kan innebära.Jag vill också markera att vi från sidaredan i vår motion och i reservation tar avståndfrån tanken på att beläggaekvivaleringsverksamheten med avgifter. Vi tyckerinte att det är rimligt att göra det. Vi tycker inteheller att det ens är nödvändigt att utreda denfrågan. Vi konstaterar redan nu att vi för vår del tarbestämt avstånd från det här.När det gäller frågan om högskolans organisationoch linjesystemet för utskottet ett resonemang somi långa stycken stämmer väl överens med det som vifrån sida har framfört redan i vår motion,där vi säger att även om man nu luckrar upplinjesystemet vilket vi har förordat under ett antalår är det naturligtvis viktigt när det gäller vissautbildningar att garantera likvärdigheten och se tillatt de får en jämförbar kvalitet. Det är också vadutskottet pekar på i sitt resonemang om dessafrågor. Det finns ett antal utbildningar somförbereder för en klart definierad yrkesroll. Detgäller t.ex. lärarutbildningarna,vårdutbildningarna, psykologutbildning och deutbildningar som behövs för rättsväsendets del.Därför tycker vi att det är bra att utskottet gjortdenna markering, även om man inte tar ställning tillfrågan om examensordningen, eftersom dennafråga bereds. Jag vill gärna stryka under demarkeringar som utskottet gör.Sedan tycker jag att det finns ytterligare någrafrågor som det är anledning att peka på inför detforsatta beredningsarbetet. Det är speciellt någrafrågor som är aktuella i den utbildningspolitiskadebatten när det gäller högskolan.Den ena är decentralisering, och då menar jagdecentralisering i flera bemärkelser -- både avbesluten om och ansvaret för verksamheten ochdecentralisering i dess rent fysiska bemärkelse, dvs.tillgängligheten och högskoleverksamheten såsomdrivkraft i den regionala verksamheten.Den frågan är krav på effektivisering. Det finns enviss risk för att den debatten fokuseras påkvantitativa mål, på någon form av poängjakt -- attproducera flest poäng till lägsta möjliga kostnad.För vår del vill vi mycket kraftigt markera att dettainte får innebära att man på något sätt gör avkall påkvalitetsmålet. För att de kvalitetsmålen skallkunna utvecklas vid samtliga högskolor är detnaturligtvis viktigt att vi fortsätter utbyggnaden avde fasta forskningsresurserna.Den tredje frågan handlar om högskolans framtidadimensionering eller -- som man kanske hellreborde säga -- den fortsatta uppdimensioneringen avhögskoleväsendet över hela landet. Vi har ju tagitdet första steget, och vi har dessutom gjort enbeställning för . Vi utgårnaturligtvis från att det för de därpå kommandeåren blir en fortsatt ökning av högskolansdimensionering.Ytterligare en sak som det ofta talas om ihögskoledebatten är det internationellasamarbetet. Det är alldeles klart att vi står inför enperiod av ökat internationellt samarbete, eninternationalisering av den svenska högskolan,något som vi naturligtvis också bejakar. Kravet påinternationell konkurrenskraft, dvs. återigen enfråga om kvalitet, måste löpa jämsides meddiskussionerna om effektivisering.Mot den här bakgrunden får naturligtvis frågan omutvärdering av högskolan en allt större betydelse.Regeringens och viktigaste rollframöver blir kanske att kunna formulera tydligamål för högskoleverksamheten som resultaten kanutvärderas mot.Herr talman! Jag har velat göra dessa ytterligaremarkeringar. Jag står naturligtvis bakom dereservationer till betänkandet som centerpartiethar undertecknat, men jag yrkar inte bifall tillnågon av dem.Jag vill liksom de övriga talarna i den här debattentill sist säga ett varmt tack till utskottets avgåendeordförande för ett gott samarbete och ett gottkamratskap. Dina insatser för svenskutbildningspolitik, , kommer att haett bestående värde. Tack för de här åren som vi hararbetat tillsammans!Anf. 166 () replik:Herr talman! Jag vill bara uttrycka mitt beklagandeöver att och inte velatansluta sig till den reservation som vänder sig motutplaceringen av förskolfrågor till . Geografiskutlokalisering och decentralisering är trots allt intealls samma sak. I det här fallet måste jag säga attdet förefaller vara sällsynt omotiverat att lokaliseradetta institut just till av alla ställen. Dethade varit mycket mer befogat att institutet arbetarpå samma ort som finns, nämligen iStockholm. De andra partierna borde kanske hatagit fasta på vad dessa organisationer tyckt ochtänkt i detta sammanhang.Anf. 167 () replik:Herr talman! Det hade funnits en lika enkel somförträfflig lösning på problem, omhan och vid det tillfälle då vi togställning till hur den statliga skoladministrationenskall utformas hade anslutit sig till den uppfattningsom framförde, dvs. att ochhandikappinstitutet skulle vara en och sammamyndighet och att hela den myndigheten skulleförläggas till Härnösand.Anf. 168 () replik:Herr talman! Jag är inte säker på att det hade gjortsaken bättre.Anf. 169 ():Herr talman! Till detta betänkande har vi frånvänsterpartiets sida fogat två reservationer.En reservation handlar om lokaliseringen avstatens . Vi ställeross tveksamma till lokaliseringen till . Vianser att /Härnösands-området bör bliföremål för andra regionalpolitiska stödinsatser. Vitror att det hade varit av värde att ha detta institutlokaliserat till samma ort som det nya skolverket.Den andra reservationen handlar omprofessorstillsättningar. Alla partier utomvänsterpartiet tycker att de enskilda högskolornaskall handha dessa. är inte ett särskilt stortland, och vi tycker att frågan om tillsättning avprofessorer skall ligga kvar på regerings- ochriksdagsnivå.Vi har i stället föreslagit att man skulle inrätta en nytjänst inom högskolan, nämligen biträdandeprofessor. Detta förslag har av och till förts framtidigare i denna kammare. Vi trodde nog att det härförslaget skulle få en mer positiv reaktion från deövriga partierna än vad som blivit fallet. Vi fåralltså återkomma med dessa förslag.Om vi hade haft mer tid skulle det ha varitintressant att ta en fri och öppen diskussion omvilken roll högskolan skall spela i det svenskasamhället framöver. har ochmoderaterna lagt fram någonting som de villbeteckna som ett nytt förslag, nämligen att en deluniversitet, tekniska högskolor och någonmedicinsk utbildningsanstalt skall ombildas tillstiftelser. Detta är ingenting nytt, herr talman, utandet är egentligen att gå tillbaka många decennier itiden. Jag skall inte gå in närmare på detta men villändå peka på att den föreslagna ordningenotydliggör den politiska ansvarigheten förhögskolans verksamhet. Jag tror att det i endemokrati är viktigt att de som kan hängas ocksåskall kunna hängas, dvs. göras ansvariga för denpolitik som förs inom olika samhällsområden. Jagtycker dessutom att det är ett halvhjärtat förslag.Om man nu vill placera ut dessa universitet pånågon form av skapad marknad hade det i så fallvarit bättre att föreslå att vi skulle sälja ut t.ex.någon handelshögskola och försöka göra denlönsam. Det hade varit ett mer radikalt förslag.Till sist, herr talman, vill jag liksom de tidigaretalarna rikta ett tack till för de årsom vi haft tillsammans i utbildningsutskottet. Dethar varit ett givande och tagande. Både som ett tacktill och som ett inlägg i debattenskall jag be att få läsa ett par korta dikter, eftersomjag vet att är road av lyrik.Den första dikten heter '''' och ärskriven av . Den ingår isamlingen ''Jag älskar'', som gavs ut 1922:Ni kan franska,dividera,multiplicera,böja konstiga former.Men säg mig om ni kansjunga kör ihop med ett hus?Kan ni spårvagnsspråket?Fågelsångaren i mänsklig tappning,som är framkläckt ur äggeträcker sin hand mot bokenoch pappret i häftet.Alfabetet har jag lärt från skyltar.Jag har vänt sidor av järn och bleckplåt.Jorden, jo, den tar man,skär upp,river ituoch sedan studerar med den.Hela den är den minsta världsglob som finns.Till sist en dikt av , Boksyntheten,ur diktsamlingen tiger (1964):Om den lärde professorn i litteraturhistoriamed okuvlig idoghet läser en bok om dagensöndag och vardag , då har han läst invid pass tjugofemtusenfemhundrafemti volymer.Men trettiotusen tavlor med kilskrift påfinns enbart i British Museum, och hundradetusenband ägde läroverk när seklet var ungt.Så kan det bevisas med enkel aritmetikatt det mesta som människor vet måste tydligenvarahörsägen, handboksupplysningar,andrahandskunskap.Och till råga på allt har kineserna skrivit en del.Anf. 170 () replik:Herr talman! Det vore mig fjärran att svinga migupp till sådana poetiska höjder som BjörnSamuelson, utan det var någonting mycket meraprosaiskt som jag tänkte på i sammanhanget. Hansäger att idén om stiftelser inte skulle vara ny.Tänker han då på Öd möjligtvis? Annarshar vi en gammal tradition av statligcentralförvaltning. Det gällde våra universitet somhade att utbilda präster och ämbetsmän.Utvecklingen därefter har böljat fram och tillbaka.Vi har sett hur man haft större eller mindre grad avstatligt inflytande.Under en tid har vi varit inne på den senaste fasendå staten verkligen strävat efter att utöva allt sittinflytande och närmast sett universitet ochhögskolor som ett instrument i det härskandepartiets tjänst.Det är detta vi nu ser att man också är på väg bortifrån, och det vill vi ytterligare påskynda och då taupp idén med stiftelser.Är det annars så att vill sälja utnågonting här, så skulle vi kunna diskutera det. Jaghörde att hans partikollega när det gälldebostadsfinansieringen inte hade någonting emot attgynna kapitalismen och bankerna. Är BjörnSamuelson inne på likartade tankar, så kan manbara säga att när det gäller kan manvänta sig allting numera.Anf. 171 () replik:Herr talman! Jag höll på att säga precis samma sakom moderata samlingspartiet, men så kom jag påatt man inte skall väcka den björn som sover.Detta med stiftelse och de nya organisationsförslagni föreslagit är egentligen ingenting nytt. Det gåregentligen tillbaka många decennier. Jag ville pekapå ett problem i mitt anförande: Vem skall ta detpolitiska ansvaret framöver förhögskoleverksamheten?Det är ju fler människor än de som tar del avhögskoleverksamhet som är med och finansierardetta. Då måste högskolan också finnas med på denpolitiska dagordningen. Då måste det också, somjag ser det, finnas politiker som skall kunna ställastill svars för de samlade resultat som högskolanpresterar.Det gäller inte inom verksamheten som sådan utanmer ifrån vad jag skulle kunna kalla ett samlatresultat.Jag tycker inte man skall förenkla de olika problemsom finns kring högskolan på det sätt somfolkpartiet och gör genom att sägahokus pokus, nu kan vi göra en stiftelse av alltihopoch så blir det frid och fröjd.Jag tror det är betydligt mera komplicerat än så.Skall vi, som någon tidigare talare nämnde, ha ettbra intellektuellt klimat i samhället så tror jag atttydlig rollfördelning och tydligaansvarighetsområden är till fördel för ett braintellektuellt klimat.Anf. 172 () replik:Herr talman! Jag efterlyser fortfarande vilken tidBjörn avser. När skulle vi, konkret, haftstiftelseform vid universitet och högskolor? Jag kaninte påminna mig detta. Vi har haft Göteborgshögskola, -- är det detta hanåsyftar?I övrigt vill jag bara, med den kommentaren sägaatt ju mindre vi har av politiskt inflytande i dessasammanhang dess bättre. Forskningen och denhögre utbildningen skall stå fria och kunna varanågonting av ett sanningsvittne, ett offentligtområde där man sätter sanningen i högsätet ochutövar kritik mot det samhälle vi lever i. Det är denfrämsta uppgiften.Anf. 173 () replik:Herr talman! Jag skall inte förlänga debatten förmycket. Att säga att någon samhällsverksamhetskall stå politiskt fri ja, vi kan diskutera länge omnågonting sådant är möjligt.Det bästa vore egentligen att om något skulle ståpolitiskt fritt framöver skulle det vara moderatasamlingspartiet.Anf. 174 (mp):Herr talman! Jag tycker detta betänkande är bra,och vi står bakom nästan allt. Vi har en endareservation, om ekvivaleringsverksamheten. Vianser att det inte behöver utredas om avgift ellerinte, eftersom vi anser att det inte skall vara någonavgift.För övrigt är det positivt, och jag får som alla andrasäga att jag önskar lycka till i hansframtida verksamhet. Jag tror inte att han kommeratt stå still sedan han lämnat . Jag villtacka för den tid som varit, och jag vill också tackaövriga ledamöter i utskottet.Jag vill tillägga att vi också vill stöjdaWaldorfskolorna med 5 milj.kr. Vi äskade först 20milj.kr., men efter att ha hört oss för om hurmycket de kunde göra av med detta budgetår fannvi att 5 miljoner låg litet närmare verkligheten.Jag är glad att vi har hjälpt dem akut.Vi vill dessutom ändra statsbidragssystemet så attalla elever får samma underlag för statsbidrag. Dåhoppas jag det skall finnas stora möjligheter fördessa skolor att fortsätta att leva och att blomma.När det gäller handikappinstitutet har jag hörtdelade meningar om förläggningen i Härnösand.Jag har hört både för- och nackdelar. Det finnsockså handikapporganisationer som tycker det ärbra att institutet förläggs till . Somligatalar för och andra emot, och det kanske beror påvar man befinner sig i Sverige.Jag tycker utskottet har behandlat saken väl. Manhar tänkt på att det kan behövas mera medel omman måste resa mera. Jag säger som LarzJohansson att det är viktigt att tjänstemännen, somkommer att tjänstgöra i , kanske får resamer än de som sitter påhandikapporganisationernas kanslier.Men det är viktigt att man har en god samverkanmellan handikappinstitutet och . Vi varinte på samma linje som , att det skulle varitett och samma verk. Då hade vi gärna sett allting iHärnösand.Detta med linjeupplösning är något sommiljöpartiet också drivit när det gäller högskolan.Jag tycker det är oerhört viktigt för att högskolanskall vara ett kreativt centrum och ettkunskapscentrum. Man skall inte bara mätagenomströmningshastighet. Det skall verkligenvara kvalitet. Det är också viktigt att dessa fastaforskningsresurser kommer ut till små högskolor.Det ligger naturligtvis i vår tanke omdecentralisering.Jag vill avsluta med att säga att jag står bakomreservationen men jag yrkar inte bifall till någon.Anf. 175 ():Herr talman! Det är en ödets ironi att min sistadebatt i skall vara påkvällen. Jag erinrar mig tiden närjag kom in i . Då slutade de flestadebatter mycket senare än denna. Vi har blivit vanavid andra tider . Eftersom det är ganskafå, ett drygt dussin, närvarande i kammaren och detänker väl sitta kvar tills det blir slut påutbildningsdebatten, tänkte jag faktiskt ta mig litettid. Jag tänkte koncentrera mig på ett ämne och ihuvudsak ägna detta anförande åt moderat- ochfolkpartireservationerna 10--13. De är baserade påCarl Bildts och motion Ub195.Först vill jag säga ett par ord om reservation 8.Reservanterna anser att UHÄs roll huvudsakligenskall vara att vara en tillsynsmyndighet. Ansvaretför uppföljning och utvärdering skulle skiljas frånmyndighetsutövning och skötas av ett friståendeorgan. Tvärtemot reservanterna anser utskottet atttillsyn, uppföljning och utvärdering hängersamman och förutsätter varandra. Utskottet anseratt uppföljning och utvärdering just hör tillmyndighetsutövning. Reservanterna vill att detskall vara ett fristående organ som skall stå föruppföljning och utvärdering.UHÄ är fristående i förhållande till varje högskola.UHÄ är inte underordnat dessa högskolor ochbehöver inte vara rädd för att göra utvärderingarantingen på en viss högskola eller av en viss typ avutbildning vid flera högskolor. Jag föreställer migfaktiskt att verksamheten framöver meduppföljning och utvärdering kommer att se ut påföljande sätt. Först och främst kommer varjehögskola att ha en s.k. intern utvärdering där mansysslar med sådant själv. Den är viktig, men denbehöver kompletteras med extern utvärdering.Den externa utvärderingen kommer UHÄ att ståfö,r eftersom man har överblicken och förutsätts haden sakkunskap som behövs för utvärderingen.Utvärderingen kommer säkert också att göras avorgan som t.ex. RRV, som i hög grad är friståendeorgan både mot högskolor och mot UHÄ.Eftersom vi nu rör oss på det högre utbildnings- ochforskningsområdet, kommer säkert en delutvärderingar att ske som regelrättaforskningsinsatser inom vissa discipliner. Slutligenkommer väl också internationella organ, som t.ex.OECD, att genomföra genomlysningar. Somledamöterna i utskottet vet pågår just nu en sådan.Den omfattar högskolan tillsammans med andradelar av vårt skolsystem. Några av utskottetsledamöter har också fått träffa dessa OECD-utvärderna. Jag tror faktiskt att det är ganska välsörjt för av varandra oberoende utvärderingar iframtiden. Jag tror inte att man behöver vara räddpå den punkten.Vidare har vi reservationerna 10--13 frånmoderaterna och . De utgår från denmotion som har undertecknats av ochBengt . Reservation 10, som BirgerHagård yrkade bifall till, får anses vara central.Den handlar om att ge universiteten vissamaktinstrument, som det uttrycks, i form avekonomiska resurser oberoende av den politiskaviljan.