prot · GE0992 · 1991-04-11 00:00:00 — Och som sagt var detpraktiskt taget enhälliga synpunkter vid hearingeni det här fallet.Anf. 51 ()replik:Herr talman! Moderata samlingspartietsfamiljepolitik går bl.a. ut på att öka möjligheternaför människor i det civila samhället, att bygga utden civila delen, vilket också dagens betänkandeom visar. Till skillnad frånLennart har jag samma uppfattning i årsom . ville utvidga 10:3 med ATP ochkollektivpension, men det tycks vara möjligt i år.Jag skiljer mig därför från att jag har samma uppfattning som jaghade förra året.Jag försöker göra det som jag tror är rätt ochpolitiskt möjligt. Det är faktiskt en politikersuppgift att göra det. Så länge har det gått ganskabra. är det faktiskt flera partier som ansluter sigtill mina motioner. Jag är inte ensam om dem, utanjag har moderata samlingspartiets riksdagsgruppmed mig och även flera andra partier i : 4partier på 2 reservationer och 3 partier på 1reservation. Så jag är inte, ,ensam om min uppfattning.Man skall ta hänsyn till familjerollen ilagstiftningen. Det är det som . Kvinnorna har faktiskt i snitt enarbetsvecka mer hemma, och det måste man tahänsyn till vid bedömningen i dessa frågor.Ekonomin är också en viktig del i äktenskapet, detmåste vi inse. Några vänner till politiken gör det. Några kvinnlig jurister hargett ut en bok på , som heter Kvinnorsrätt. De talar om hur oerhört väsentligt det är attsådana synpunkter kommer fram i lagstiftningen.De skriver så här: ''Men rättskällorna är intestatiska. Innehållet förändras successivt.Kvinnokrav kan i större utsträckning komma attpåverka lagstiftningen. Den rättsligaargumenteringen skulle kunna inriktas på detorättvisa i att så lite hänsyn har tagits till kvinnorsintressen. Sådana ändringar finns inom räckhåll.Hur snabbt vi når resultat beror på hur starkakvinnokrav som förs fram i det politiska livet ochvilket genomslag de får. ''glömmer när det gäller privatapensionsförsäkringar att det är tiden och premiensom är avgörande. Där är det långt kvar fortfarandeför kvinnor, tyvärr. Det är glädjande att mångakvinnor tar pensionsförsäkring, vilket visar att detminsann inte är en fråga för de rika när det gällerförmånstagarförordnande. Kvinnorna har inte såstora inkomster.Jag vill avsluta med en fråga. Vilket gynnarfamiljen bäst: att ge den möjlighet att bygga upp ettgemensamt familjeskydd eller att inte ge det?Anf. 52 ()replik:Herr talman! frågade mig varfördet är nödvändigt att skjuta på reformen omregistrerat partnerskap . Hon är oroligför den nya majoritet som kan vara verklighet iriksdagen efter höstens val. Mitt svar är att jag litarpå de uttalanden som har gjorts dels frånfolkpartiet liberalerna, dels från , som ibetänkandet har redovisat en mycket klarinställning i sakfrågan. När det sedan gällersocialdemokrater och vänsterpartister vet vi i bådapartierna att frågan har behandlats i olikabeslutsinstanser och att vi har våra resp. partiermed oss och har en mycket positiv uppfattning ochen strävan att lösa frågan på bästa sätt. Därför harvi kommit fram till den bedömningen att det kanvara mycket svårt för liberalerna ochmiljöpartisterna och andra att byta uppfattning idenna fråga. Rimligtvis bör de uttalanden somgjorts gälla även för framtiden.Martin tar i sin replik till mig upp en delsaker i reservation 1 om obligatorisk medling.Martin pekar på den passus i reservationendär man uppmanar regeringen att även genomandra åtgärder ge makarna stöd och hjälp för att sålångt möjligt lösa konflikterna innan en skilsmässaär ett faktum.Det skulle vara väldigt bra för dagens debatt omMartin ville precisera för oss övriga vilkaandra åtgärder ni inom har tänkt på när niskrivit denna reservation. Det vore jag myckettacksam för.I fråga om förmånstagarförordnande var MartinOlsson mycket klar i sin replik och talade om vadsom verkligen gäller ur reservanternas synpunkt.Han säger att en gåva från föräldrar till barn absolut slå vakt om och se till att den alltidstannar hos barnet. Då frågar jag: Varför kan inteföräldrarna ge motsvarande gåva till hela familjen,så att den kan disponeras ordentligt av bäggemakarna, som får avgöra själva hur den skalldisponeras? Här är det tydligen så att man skallfavorisera det egna barnet i en familj, men man harinte samma förtroende för den andra parten ifamiljen så att den kan bli delaktig av gåvan. Denskall alltså förbehållas vissa släktmedlemmar. ändra på detta kan man göra det viatestamente, säger , och detta äralldeles riktigt.Slutligen till : Jag har inteändrat uppfattning angåendejämkningsregeln 10:3 . Jag harbara sakligt redovisat vad en statlig utredninghar väckt för tankar. Jag har citerat mycket utförligtvad lagutskottet anser om den egna pensionen ochavtalspensionen. Jag har inte alls tagit ställning isakfrågan utan gjort en klar redovisning. Minpersonliga uppfattning skall jag redovisa redan nu:Jag tycker inte att pensionsberedningens tanke ärsärskilt konstruktiv.Anf. 53 () replik:Herr talman! Favorisera den ena parten, sägerLennart om att barn övertar egendomfrån sina föräldrar som enskild egendom. Det ärinte fråga om att inte den egendomen utnyttjas tillden unga familjens bästa. Oberoende av om den ärenskild eller inte är det var och en som disponerarsin egendom så länge äktenskapet består. Det ärförst när äktenskapet upplöses, i enskilsmässosituation, som det är av betydelse omegendomen är enskild eller inte. Vad det skulle varaför fel av föräldrarna att gardera att deras barn är --jag använder uttryck, det ärinte mitt -- favoriserat vid en skilsmässa är för migsvårt att förstå.Däremot är det, hoppas jag, klarlagt att det intekan finnas några som helst sakliga skäl att gå emotdet yrkande som framställs i reservation 5.Lennart läste innantill ur reservation 1,där vi först har talat om problemen och sedan talatom motionärernas krav på obligatorisk medling ochsagt att vi inte, mot bakgrund av hur den fungeratförr, tror så särskilt mycket på den. Vi talar om denutbyggda familjerådgivningen i stället och vikten avden.Vidare skriver vi att utöver vad som tidigare nämntsär det viktigt att regeringen noga prövarförutsättningarna för att genom andra åtgärder gemakar stöd och hjälp. Det är inte så att vi här iriksdagen skall kunna lösa alla problem. Vi pekarpå problemen och säger att de måste få sin lösning.Sedan finns det experter på olika områden som börha både till uppgift och större möjligheter attanalysera precis vilka detaljåtgärder som behövervidtas. I reservationen visar vi den policy vi har,nämligen att samhället i högre grad måste försökahjälpa och stödja människor så att vi undviker endel skilsmässor.Anf. 54 ()replik:Herr talman! Vad avser avtal skall jag fatta migkort och säga att socialdemokraterna försvarar enkönsblind lagstiftning.Vad sedan gäller förmånstagarförordnande förenskild egendom skulle jag kunna ta ett litetexempel och säga så här: Vi har en ensamståendemamma, oroad för ATP-systemets urholkning.Hon tar en liten pensionsförsäkring, sliter hårt, dörrelativt tidigt och lämnar efter sig en dotter som ärrelativt nygift. Dotterns man tar med sig hälften avden här ensamstående mammans sparkapital efterett ganska kort äktenskap.Det är vad socialdemokraterna tycker är en bramodell. Jag tycker att det är en dålig modell. Dettycker även juridiska experter. Jag läste högt förraåret när vi hade denna debatt vad rättsexpertenWallin tycker. anses vara en storrättsexpert. Han har skrivit om den nya arvsrättenalldeles , i nr 1 1990, på50 sidor, varav 2 1/2 handlar just omförmånstagarförordnande. Han menar att enlagändring verkar befogad. Han säger att det finnsett praktiskt behov. Han har svårt att se varför ettsådant förordnande inte skulle kunna tillåtas. Detvar samma argumentation somförsäkringsinspektionen framförde påutfrågningen. Man sade att konsumentkravet ochbehovet är så stort på det här området att det integår att säga nej om man inte har tillräckligt starkaskäl. Och det finns inte, sade man frånförsäkringsinspektionen.Nej, socialdemokratena försöker hindra, stoppaoch förbjuda, medan vi moderater försöker öppnamöjligheter för människor i svåra tider.Anf. 55 ():Herr talman! Med anledning av lagutskottetsbetänkande om äktenskaps- och arvsrättsliga frågoryrkar bifall till motion L408, i vilken miljöpartietyrkar att hos regeringen begär förslag lag som ger homosexuella möjlighet att få sinsamlevnad lagreglerad i ett registrerat partnerskap.En motion med samma innebörd väckte vi för ett årsedan.Vissa människors okunskap om homosexualitet ochoförmåga att erkänna de homosexuellas rätt till ettfullvärdigt liv får inte leda till att mångahomosexuella, för att undvika obehag, måste döljasin läggning, ja, rent av känner sig tvingade att levaett dubbelliv.Tvärtom behöver vi tillföra samhället allamedborgares positiva och kreativa krafter, även dehomosexuellas. Ge därför alla möjlighet att väljaden levnadsform som passar var och en bäst,förutsatt att det inte skadar någon annan. Ge i lagalla möjlighet att legalisera sitt förhållande när detgäller parrelationen.En lag om partnerskap även för homosexuella finnssom redan har sagts här i kammaren iDanmark. Varför finns inte en sådan i Sverigeockså? Jag hoppas att utredningen, som det hartalats om här, lyckas nå fram till ett förslag somriksdagen vill anta.Fundera litet grand över varför en svenskriksdagsman eventuellt skulle säga nej till en sådanhär motion, till en möjlighet, en rättighet, somredan finns i vårt södra grannland.Lennart förväntar sig tydligen attriksdagen, om det görs en utredning, kommer attanta det lagförslag som jag förmodar då liknar detsom efterlyser i sin motion. Men jag ärinte så säker på det. blev reaktionen ipressen på vår motion nämligen mycket stark frånvissa håll i samhället. Så tror jag att det kommer attbli även . Därför anser jag att det finns allanledning att agera för vår motion.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )11 § Vissa fastighetsrättsliga frågorFöredrogslagutskottets betänkande1990/91:LU23 Vissa fastighetsrättsliga frågor.Anf. 56 ():Herr talman! Ett av ämnena i betänkandet avserfrågan om förhandlingsrätt förarrendatorsorganisationer. Det kan vara fråga omupplåtelse av koloniträdgårdar eller av mark försommarstugeändamål, för att nämna någraexempel.Jordägaren och arrendatorerna står i rättsligtförhållande till varandra. Om jordägaren villåstadkomma ändringar i arrendeavtalet -- t.ex.rörande arrendets storlek -- måste han på vanligtsätt träffa avtal härom med varje arrendator för sig.Självfallet skulle det i många fall kunna vara enfördel för båda parter om sådana förhandlingarrörande avtalsändringar kunde föras mellan å enasidan jordägaren och å andra sidan någon ellernågra företrädare för arrendatorerna. Några somhelst rättsliga hinder eller förbud mot en sådanordning finns självfallet inte. Detta förhållandeförtjänar att understrykas.Vad majoriteten i lagutskottet vill uppnå är attjordägaren skall fråntas sin lagliga rätt att förhandlamed sina avtalsparter var för sig och i ställetförklaras skyldig att förhandla med en organisationpå arrendatorssidan, och detta oavsett omorganisationen företräder alla arrendatorerna ellerej. Även den som alltså inte är medlem iorganisationen skulle komma att tvångsvis bliomfattad av förhandlingsöverenskommelsen. I allafall finns det en beaktansvärd risk för att den avmajoriteten intagna ståndpunkten leder till ensådan utveckling; den ligger inbyggd i självasystemet.Förebilden till sådant uttryck för kollektivismfinns -- vilket betänkandet upplyser om på fleraställen -- i hyresförhandlingslagen, en lag somdessutom givit hyresgästorganisationen rätt attinkassera viss avgift av alla hyresgäster för attanvända den i sin verksamhet. Som --Medborgarrättsrörelsens oförliknelige grundare --uttryckt saken har lagstiftaren därmed i realitetentillerkänt en enskild organisation rätt att beskattaen viss grupp av enskilda, därigenom att denenskilde tvingas att på statens order avstå tillgångartill en annan enskild. Grundlagsenligheten av ettsådant förfarande kan starkt ifrågasättas.Som framgår av den gemensamma borgerligareservationen, till vilken anslutit sig,vill vi inte här verka för genomförandet av en sådankollektivistisk eller korporativistisk ordning somsålunda råder inom hyresmarknaden.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationen.Anf. 57 ():Herr talman! När jag med stor uppmärksamhetlyssnar på inlägg kan jag inte tolkadet på annat sätt än att han är orolig alldeles ionödan.Det som upplever som den störstarisken med frågan om förhandlingsrätt förarrendatorsorganisationer är om någraarrendatorer som inte är med iarrendatorsorganisationen också skulle inrymmasunder en förhandlingsöverenskommelse och ettavtal. Men , låt oss tänka ossexemplet att en stor jordägare arrenderar ut 200tomter för fritidsboende. 190 av dessa arrendatorerär med i en förening och förhandlar, och 10 stårutanför organisationen. Det avtal som träffas gällerde 190. De 10 som står utanför kan mycket väl äveni fortsättningen träffa ett separat avtal direkt medjordägaren.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 58 ():Herr talman! Jag blev inte helt överraskad att mötaden uppfattningen från sida.Men på flera ställen i utskottets skrivning hänvisarman till de kollektiva förhandlingar som förs medstöd av hyresförhandlingslagen och åberopar detkarakteristiska med en skriftligförhandlingsordning som just utesluter denenskilde från att träffa ett individuellt avtal medjordägaren. På flera ställen åberopar manlängtansfullt just att man vill ha samma ordningsom gäller på hyresmarknaden. Och där råder ju ettmonopol.Jag tycker att det här ämnet på något sätt visarvilken avgörande skillnad som råder mellan vårapartier beträffande inställningen till den centralafrågan om relationen mellan kollektivet och denenskilde. Frågan var föremål för lagutskottetsuppmärksamhet då behovetav en lag om ideella föreningar ventilerades ikammaren. Jag citerade då , OddEngström och Macchiavelli genom AndersEhnmark och deras syn på just samma ämne.Herr talman! Avslutningsvis vill jag, för att göramitt inlägg mer hör- och läsvärt, återge en vers avden oförbrännelige historia, om den är sann,är den tristaste läsning som tänkas kanty allt roligt som hänt genom tidernahar att göra med individerna.Anf. 59 ():Herr talman! Vi behöver inte alls göra detta tillnågon stor fråga om kollektiva lösningar ellerindividuella lösningar, osv. Vi ser detta som enmycket praktisk fråga. Det finns på flera håll ilandet stora jordägare som arrenderar ut ett stortantal tomter för fritidsboende, och det gäller attfinna mer rationella former för hur de skall kunnaträffa arrendeavtal i stället för att gå runt och talamed varje enskild arrendator och teckna avtal.Överläggningen var härmed avslutad.Lagutskottets betänkande LU21Mom. 2 (obligatorisk medling)Utskottets hemställan bifölls med 258 röster mot 35för reservation 1 av och . 3 (avtal om pensionsförsäkringar)Utskottets hemställan bifölls med 156 röster mot137 för reservation 2 av m.fl.Mom. 5 (beaktande av det totala pensionsskyddetvid bodelning)Utskottets hemställan bifölls med 206 röster mot 92för reservation 4 av m.fl.Mom. 6 (förmånstagarförordnande om enskildegendom)Utskottets hemställan bifölls med 155 röster mot143 för reservation 5 av m.fl.Mom. 8 (registrerat partnerskap för homosexuella)Först biträddes utskottets hemställan med denändring däri som föranleddes av bifall tillmotionerna L408 av m.fl., L416 avAnita m.fl., L418 av . och L419 av m.fl. med26 röster mot 17 för reservation 6 av ElisabethPersson. 255 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 253röster mot 42 för utskottets hemställan med denändring däri som föranleddes av bifall tillmotionerna L408 av m.fl., L416 avAnita m.fl., L418 av . och L419 av m.fl. 3ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU23Mom. 1 (förhandlingsrätt förarrendatorsorganisationer)Utskottets hemställan bifölls med 156 röster mot142 för reservationen av m.fl.Mom. 2 och 3Utskottets hemställan bifölls.Beslut om uppskjuten votering avkvällsärendenPå förslag av tredje vice talmannen medgavkammaren att de ärenden som hann debatterasfärdigt under återstoden av dagens sammanträdeskulle företas till avgörande i ett sammanhang ibörjan av kammarens arbetsplenum onsdagen den17 april.12 § Atomansvarighetslagen m.m.Föredrogslagutskottets betänkande1990/91:LU24 Atomansvarighetslagen m.m.Anf. 60 ():Herr talman! Jag tänker endast beröra den del avbetänkandet som berör atomansvarighetslagen ochgöra det mycket kortfattat trots att det är enoerhört viktig fråga. Eftersom frågan hardebatterats kommer jag i dettasammanhang inte att argumentera specielltutförligt.De försäkringsfrågor som aktualiseras vidkärnkraftsproducerad el visar på ett mycket tydligtsätt det absurda i att bygga elförsörjningen påkärnkraft. Vi har på ett dramatiskt sätt fåttdemonstrerat för oss hur illa det kan gå och vilkaenorma ekonomiska, ekologiska och mänskligakonsekvenser och tragedier det kan få näranläggningar som producerar kärnkraftselhavererar.De ekonomiska konsekvenserna av sådanahaverier borde rimligtvis, i konsekvens med annanförsäkringslagstiftning, täckas av den som äger ochdriver anläggningen. Så är inte fallet när det gällerde eventuella ekonomiska konsekvenserna avkärnkraften.Vi menar att det förhållandet borde gälla, attregeringen skall verka för att ett obegränsatskadeståndsansvar införs. I den energipolitiskaproposition som behandlas parallellt med detbetänkande som är uppe till behandling ikammaren, har regeringen markerat att detta är enoerhört viktig fråga och att regeringen iinternationella sammanhang kommer att drivafrågan om ett vidgat skadeståndsansvar föranläggningsinnehavare. Vi tycker att det är bramed denna push framåt.Innehavarens ansvar är fortfarande alltför litet.Beloppsgränsen bör kunna sättas betydligt högreän vad den är med en absolut övre gräns på ca3 miljarder kronor. Det gäller inte enbartanläggningsinnehavare utan även den statligagarantin.Med denna korta argumentation yrkar jag bifall tillreservation nr 1 av . 61 ():Herr talman! Också jag tänker bli kortfattad.Kärnkraften är farlig och dyr. Tjernobyl är enillustration av detta. Man har beräknat attjordbruksförluster och saneringskostnader isvenska pengar uppgår till 720--1 090 miljarderkronor, och då är mänskligt lidande ochvårdkostnader inte medräknade. Dessa uppgifterkommer från och är naturligtvisinte slutgiltiga. Det tillkommer bl.a.växlingskostnader mellan rubel och västerländskvaluta, och det är ett problem. Men man kan ändåjämföra skillnaden i storlek mellan dessa 720--och de som ärden maximala ersättning somatomansvarighetslagen tillsammans medinternationella konventioner erbjuder vid etthaveri av ett svenskt kärnkraftverk.Mellanskillnaden kan ses som en subvention tillkärnkraftenAtomansvarighetslagen är ett sätt att skyddakärnkraften från konkurrens från mindremiljöfarliga sätt att producera el. En annan svensklag som skyddar kärnkraften ärräddningstjänstlagen, som gör det möjligt atttvångskommendera alla civila vuxna svenskar attröja upp efter en olycka. Detta befriarreaktorägarna från kostnader för olycksberedskap,och det är en ekonomisk subvention.Den lagstiftning som reglerar hanteringen avkärnkraftens avfall är otydlig och garanterar inte attavfallet kommer att tas om hand. Går inteindustrins nuvarande planer i händelse av en olyckai lås kommer dessa kostnader att läggas på framtidaskattebetalare. Därtill är det väl känt attkärnkraften går med förlust om man räknar medstatens alla bidrag till forskning och utveckling. Omman har normala krav på kapitalavkastning harreaktorerna varit felinvesteringar förkraftindustrin.Det finns fler exempel på det svenska samhälletsdolda stöd till kärnkraften, men jag skall inte tröttakammaren med att fortsätta uppräkningen här ochnu. I stället vill jag uppmana ledamöteratt vid voteringen bifalla miljöpartietsreservation och därigenom plocka bort en avsamhällets subventioner till den olönsammakärnkraften, den som innebär att kärnkraften intebehöver bära sina egna skadeståndskostnader.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 2.Anf. 62 ():Vi har att behandla lagutskottets betänkande1990/91:24, i vilket debattera två motionerangående önskemål om skärpning avskadeståndsansvar för innehavare avkärnkraftsanläggningar, och en motion i vilkenbegärs förbättrade skadeståndsmöjligheter vidmiljöskador.Vad beträffar skadeståndsansvaret för skador vidkärnkraftsolyckor har denna fråga behandlats vidflera tillfällen här i kammaren. Utskottet har dåvarit överens med motionärerna om att ansvaret föratomskador i första hand skall ligga påatomanläggningsinnehavaren. Däremot harutskottet avstyrkt yrkanden om obegränsat ellerradikalt förändrat och utökat ansvar.Sverige är i likhet med flertalet västeuropeiskaländer anslutet till från år 1960samt till en avslutad tilläggskonventionjämte tilläggsprotokoll till dessa.Konventionen innehåller internationellabestämmelser om ansvarighet för skador som harorsakats av atomolyckor. Pariskonventionensregler om anläggningsinnehavarens ansvarkompletteras av tilläggskonventionensersättningssystem.Bestämmelser om ansvar för atomskador finns försvensk del i atomansvarighetslagen, och till grundför lagen ligger de internationellaöverenskommelser till vilka är anslutet.Hela ansvars- och ersättningssystemet verkar i flerasteg. I det första steget är anläggningsinnehavarenansvarig för skador som uppkommer i sambandmed driften av anläggningen oberoende avvållande. Ansvaret skall vara begränsat till ett visstbelopp för varje olycka och vara täckt av försäkringeller annan ekonomisk garanti.I det andra steget skall den stat däratomanläggningen är belägen bidra till att täckaskadorna upp till ett visst belopp.I det tredje steget skall de stater som är anslutna tilltilläggskonventionen betala efter en särskiltangiven beräkningsgrund.I det fjärde steget skall svenska staten, i de fall enanläggningsinnehavare här i riket är ansvarig, utgeersättning till de skadade med sammanlagt högst 3miljarder kronor. I detta belopp är ersättningarnaför första, andra och tredje steget inräknade.Beloppsgränsen för atomanläggningsinnehavarenär fastställd efter en bedömning av atomindustrinsförmåga att bära försäkringskostnader samtförsäkringsmarknadens kapacitet.Efter en ändring som trädde i kraft den 1 januari1989 har beloppsgränsen efter dessa bedömningarfastställts för atomanläggningsinnehavaren till 800milj.kr. för varje olycka.Ansvaret skall vara täckt av en obligatoriskförsäkring, som skall motsvara avansvarsbeloppet, eller av någon annan ekonomiskgaranti.Sedan frågan behandlades här tidigare i kammarenhar flera initiativ tagits för att förbättraersättningsystemet vid kärnkraftsolyckor, senast iregeringens överenskommelse mellan folkpartietoch vad gäller energipolitiken. Dennaöverenskommelse innebär att det inte är förenligtmed att åläggaanläggningsinnehavaren ett obegränsat ansvar,men att regeringen, med hänsyn till frågans vikt,aktivt bör driva frågan om ett vidgat ansvar iinternationella sammanhang.Enligt gjorda beräkningar är det möjligt atthöja kapaciteten på försäkringsområdet, vilketskulle medge en höjning av ansvarsbeloppet till ca1 miljard kronor. I energipropositionen hemställsdärför om godkännande av riktlinjer och enhöjning av ansvarsbeloppet.Utskottet redovisar också i betänkandet andrapositiva åtaganden som är på gång i detinternationella arbetet.Av 33 § atomansvarighetslagen följer vidare, att ide fall ersättningsbeloppen enligt lagen inte räckertill för att uppkomna skador skall kunna ersättasfullt ut, kan ytterligare gottgörelse utgå avstatsmedel.