prot · GF0911 · 1991-10-16 00:00:00 — Det är helt klart att det förSveriges del inte blir några särskilda vinster ellerfördelar genom medlemskap i handlardet om att skapa en slagkraftig ekonomi i Sverige.Den borgerliga regeringen har förlorat den förstaronden genom att ställa de många lönearbetarnautanför projektet. Man har lastat bördorna pålönearbetarna och gynnat de välbeställda och fört,som en arbetskamrat till mig utanför detta hus sade,direktörspolitik. Utvecklingen visar att 90-taletsproblem inte kan lösas med en nyliberal inriktning.Alla de länder som har tillämpat modellen har storaproblem med arbetslöshet, inkomster, socialaklyftor och annat som följt i spåren.En frihetlig och demokratisk socialism har sin givnaplats . Det krävs en politik för attmänniskor och miljö skall leva i fred med varandra,en politik för att minska klasskillnader och socialaskillnader och för att skapa jämlika relationermellan människor, t.ex. mellan kvinnor och män.90-talets problem kan bara lösas om människor gesmöjlighet att själva utforma sin egen vardag och omde , tillsammans med andra, har ett direktinflytande på samhällets utveckling ibostadsområdet och på arbetsplatsen och när detgäller de lagar och regler som skall gälla för miljönoch samhället i övrigt. Över huvud taget kan inteframtidens människor underordna sig en marknaddär den enda valmöjligheten är underordning.Människovärdet kräver inflytande på alla områden.Det är ingen politisk retorik från det förgångna,som statsministern påstod häromdagen.Fru talman! Rättvisebegreppet, jämlikheten ochsolidariteten kommer att ha avgörande betydelseför den politiska utvecklingen.Anf. 8 Finansminister ():Fru talman! Jag får tacka förlyckönskningarna.I måndags kom med sinprognos över utvecklingen på arbetsmarknaden.Det pressmeddelande som lämnades har rubriken:''4,arbetslösa ''. Denförsta meningen i pressmeddelandet lyder: ''Lägetpå arbetsmarknaden försämras snabbt och styrkani nedgången blir den värsta . ''Om man räknar samman vad AMS säger om antaletöppet arbetslösa, antalet personer i olika former avarbetsmarknadspolitiska åtgärder enligt AMSbedömning och minskningen av utbudet avarbetskraft, därför att många inte bryr sig om attsöka arbete när det ändå inte finns något, blirresultatet enligt AMS att av arbetskraftennästa år kommer att sakna ett riktigt arbete. Förunga blir det ännu värre -- arbetslösaenligt AMS bedömning.Detta är, fru talman, arbetsmarknadsstyrelsensdom över den socialdemokratiska politiken. Så ärtillståndet i svensk ekonomi efter nio årssocialdemokratiskt styre -- det är ett svart hål somsocialdemokraterna lämnar efter sig.Sverige har haft ekonomiska problem under hela1980-talet. Vi har haft låg tillväxt och lågproduktivitetsökning. I själva verket har ökningenav den viktiga produktiviteten, produktionen pertimme alltså, varit mindre än vad denvar under det som kallas för det dåliga 70-talet. Denhar varit per år.Under de senaste åren har även sysselsättningenrasat. har nästan 100 000 jobbförsvunnit i svensk industri och ännu fler totalt sett.Sysselsättningen inom industrin fortsätter att rasa,och tillkommer också ett kraftigt ras inombyggnadssysselsättningen.Sammantaget betyder detta att den totalaproduktionen i står helt stilla. Under entreårsperiod, 1990--1992, skapas inte en enda kronamer resurser i . Det finns naturligtvis olikabedömningar om 1992. Det har ju ännu inte börjat.Vissa talar om plus och andra talar om minus. Jagvill gärna markera att även de prognoser som visarplus för den totala produktionen är dystraprognoser: sjunkande sysselsättning, stigandearbetslöshet och sjunkande utnyttjande av vårkapacitet över huvud taget. Detta kallas ekonomiskstagnation och visar att är unikt.Allan berömda vändpunkt, som hantalade om under valrörelsen, avslöjas i all sinnakenhet. Den var en ren och skär valbluff. Inteheller är detta mycket allvarliga läge i svenskekonomi något generellt fenomen i alla länder.Läget är unikt dåligt i Sverige.Jag tycker att det räcker med ett exempel för attillustrera det hela. Industriproduktionen i Sverigehar minskat med 12 %.Under samma tid har industriproduktionen i deeuropeiska ökat -- minus12 för och plus 5 för de andra. Det handlaralltså inte enbart om en internationelllågkonjunktur. Ett viktigt skäl till att halkarefter är att vi har hemmagjorda problem.Fru talman! Det är viktigt att ha den härbakgrunden klar för sig, därför att analysen avnuläget och orsakerna till detta är avgörande förinriktningen av den framtida ekonomiska politiken.Den som väljer att tro, mot bättre vetande skullejag vilja påstå, att den svenska ekonomin bara hars.k. vanliga konjunkturproblem och därmed slår sigtill ro och väntar på en internationellkonjunkturuppgång är ansvarslös. Ekonomiskpolitik handlar inte om att kunna göra prognoserom vad som händer eller nästa kvartal.Den ekonomiska politiken måste bygga på enlångsiktig strategi. Får jag fråga , somenligt egen uppgift inte skulle klanka så mycket påregeringens politik, om han inte vill ha tillfället i aktoch tala om vilken lösning socialdemokraternaskulle vilja anbefalla med anledning av de problemsom socialdemokraterna själva har skapat?Regeringen har en framtidsstrategi. Jag vill påståatt vår strategi är den enda som har förutsättningaratt lyckas, och jag vill också påstå att vår politikkommer att lyckas. Problemen går att lösa, så attantalet arbeten ökar här hemma, företagen blirlönsamma och anställer folk, produktivitet ochtillväxt kommer i gång, inkomsterna ökar ochresurser skapas för bättre sjukvård, bättreäldrevård och trygga pensioner -- kort sagt allt detsom behövs för att vi som vill bo och arbeta här iSverige kan göra det och också få det bättre. Jaglovar inte att det skall gå vare sig lätt ellersmärtfritt. Att fylla igen det svarta hål somsocialdemokraterna lämnar efter sig blir mödosamtoch tar tid, men det kommer att lyckas.Spjutspetsen i vår politik är de mindre ochmedelstora företagen. De kommer att varastrategiska i den politik som regeringen skall driva.De stora företagen i allt väsentligt växer utomlands,och det är naturligt och bra i dagensinternationaliserade värld. Om industri och annankonkurrensutsatt verksamhet skall kunna växa iSverige -- det är här som vi bor, och det är här somvi vill jobba -- måste det ske i de mindre ochmedelstora företagen.Det som regeringen skall göra är att lägga om denekonomiska politiken så att det skapasförutsättningar för expansion och framtidstro hossmåföretagen, och det kräver faktiskt en lång radbetydelsefulla förändringar.Vi skall ta bort skatten på det arbetande kapitalet.Vi skall skattemässigt underlätta småföretagensförsörjning med riskkapital, så att de kan investera.Vi vill ta bort en mängd diskriminerande regler,minska krångel och onödig byråkrati, förbättratransportsystemet och utbildningssystemet ochavskaffa löntagarfonderna. Vi vill uppmuntraprivat sparande, eftersom det är en förutsättningför privat ägande, som i sin tur är en grundläggandeförutsättning för privat företagsamhet. Om maninte förstår det sambandet har man inteförutsättningar att skapa vettiga förutsättningar förprivata företag.Vi skall också öppna den del av den svenskaekonomin som är nästan monopoliserad, dvs.den offentliga tjänsteproduktionen, så att privataföretag ges en chans där. Och vi skall självklart setill att blir medlem i EG, så att vårasmåföretag får en chans att konkurrera på likavillkor med franska, tyska, engelska och andraföretag.Vi vill kort sagt uppmuntra företagandet. Jagtycker att det är bra om fler människor vill startaföretag och driva företag. Det är t.o.m. bra omföretagen är lönsamma och går med vinst. Det blirnämligen tryggare jobb i lönsamma företag.Fru talman! Jag såg i gårdagens att densocialdemokratiska riksdagsledamoten anser att sänkta skatter för företagare ärorättvist, eftersom det gynnar kapitalister pålöntagarnas bekostnad. har drivitdenna tes under valrörelsen. Även Lars-OveHagberg tog upp detta . Detta illustrerar hursocialdemokrater och vänsterpartister ser påföretagare -- negativt och med misstänksamhet. Jagvet inte riktigt vad småföretagare är för slagskonstiga djur i den socialdemokratiskaföreställningsvärlden. Men det är alldelesuppenbart att de inte har den ringaste likhet medskomakaren i , medbensinmacksföreståndaren i , meddaghemsföreståndaren på det privata dagiset iNacka eller med sågverksägaren utanför . Jagmåste uppriktigt beklaga att socialdemokrater ochvänsterpartister har så litet kontakt medverkligheten att de inte inser att det är baralönsamma företag som ger riktiga och stabila jobb.Att sänka skatter och avreglera offentligverksamhet är ganska lätt och för en folkpartist enangenäm uppgift. Det svåra är att samtidigtgenomföra de minskningar i statens utgifter sommed nödvändighet krävs.Underskottet i statens budget är som alla vet redanstort. Och det växer mycket snabbt. Även i frågaom budgeten måste jag konstatera attsocialdemokraterna har lämnat efter sig ett svarthål. Det låg, för att säga sanningen, en hel delobetalda räkningar på finansdepartementet.Nordbanken är ett exempel, obetalda notor förbeställningar från försvarsindustrin ett annat.Nödvändiga satsningar på arbetsmarknadspolitiskaåtgärder måste också skrivas påsocialdemokraternas konto, liksom ett bastant ochstadigt växande utgiftstryck i de olikatransfereringssystemen.En del av budgetunderskottet hänger ihop med denstillastående ekonomin. När hela produktionen stårstilla står även statens inkomster stilla, och man fårsamtidigt ökande utgifter förarbetslöshetsbekämpningen.En annan del av budgetunderskottet hänger ihopmed de snabbt stigande utgifterna försocialförsäkringssystemen. De är av strukturelltslag och skapar ett ständigt utgiftstryck och bidrardessutom till en dåligt fungerande ekonomi ochsvag tillväxt.Om alla utgifter bara skulle rulla på enligt gällanderegelsystem skulle endera av två saker inträffa.Antingen skulle man få ett ännu snabbare växandebudgetunderskott som skulle driva upp priser ochräntor, vilket skulle försämra tillväxtmöjligheternaytterligare. Det skall vi inte ha. Eller också skulledet här utgiftstrycket driva fram fortsattaskattehöjningar. Det skall vi inte heller ha.Få saker är enligt min mening så farliga och skadligaför den svenska ekonomins utvecklingskraft somhöjda skatter. I stället skall vi gå den motsattavägen, dvs. vi skall målmedvetet och kontinuerligtsänka skatterna. Därför är det en viktig uppgift förden nya regeringen att också sänka statens utgifter.I regeringsförklaringen står det att statens utgifterredan i budgetpropositionen 1992, dvs. , skall minskas med 10--15 miljarder kronor.Och det kommer att krävas betydande belopp iminskningar av statens utgifter även i 1993 årsbudget och budget och säkert ävendärefter.Storleksordningen på utgiftsminskningarna är intetagna ur luften utan hänger samman med att vi ärövertygade om att det krävs sänkta skatter på istorleksordningen för attSverige skall bli en fullvärdig medlem i EG, för attklara den internationella konkurrensen och för attha kvar jobb i landet.Med hänsyn till att läget nu är ganska dystert, merdystert än vad många anade, blir det än viktigare attsnabbt komma i gång med den tillväxtbefrämjandepolitiken. Det betyder att ett antal viktigaskattesänkningar inte kan vänta tillbudgetpropositionen utan måste kommaredan i höst. Därför måste också en del besparingarkomma . Regeringen kommer därför redanunder hösten att återkomma till medförslag till både lägre skatter och minskade utgifter.Det är, fru talman, också svaret på fråga, dvs. att det kommer att läggas framförslag om att minska statens utgifter.Fru talman! Sammanfattningsvis är den minuppfattning att läget för både ekonomin somhelhet, arbetslösheten och statens budget är värreän anat. Därför krävs det en snabb och kraftfullförändring av den ekonomiska politiken. Med denkursändring som regeringen har lagt fast iregeringsförklaringen kommer problemen attlösas. Det tar lite tid, men det kommer att lyckas.Socialdemokraterna har gjort den svenskaekonomin till ett svart hål. Vi skall fylla det medlönsamma företag som ger riktiga jobb. Detta ärgrundidén i regeringens ekonomisk-politiskastrategi.Jag skall sedan besvara de frågor som har ställts.Allan frågade först hur vi skall lägga upppolitiken för att få majoritet. Mitt svar är mycketenkelt. Precis som socialdemokratiskaminoritetsregeringar har gjort kommer vi att läggafram förslagen i . Sedan får de behandlasdär på sedvanligt sätt. andra frågahar jag redan besvarat, dvs. att vi skall genomförabesparingar och skattesänkningar -- ingaofinansierade skattesänkningar.Allan tredje fråga gällde skattereformen.Grundinslagen ligger fast. Men jag måste erkännaatt frågan var en aning magstark för att komma fråndet parti som har brutit en av de grundläggandeprinciperna, nämligen den om den enhetligamomsen. Jag skall emellertid svara på frågan ändå.Vi skall göra en del förändringar för att förbättraför småföretagen och för att se till att vi inte har enkapitalskattenivå som innebär att pengar rinner utur landet och att jobben försvinner från . Viskall sänka det totala skattetrycket.Till vill jag först säga att det är braatt läsa även dementier. I fråga om handikappadehar det trumpetats ut på många håll att det blir enreform. Det har dementerats av dem som sademotsatsen. Det är alltså helt självklart att detkommer en handikappreform.Med all respekt för turistnäringen, ,tror jag faktiskt att det behövs ett mer samlat greppför att lösa de problem som socialdemokraterna harlämnat efter sig.Slutligen vill jag, fru talman, fråga enda sak. Socialdemokraterna lämnar efter sigett läge där arbetslösheten närmar sig 30-talsnivåerenligt prognoser. Vadhar ni för strategi för att lösa dessa problem. Ellertänker ni bara sitta och vänta?Anf. 9 () replik:Fru talman! Jag börjar med att ta upp frågan omde offentliga finanserna.När socialdemokraterna tog över regeringsmakten1982 var det när det gäller de offentliga finansernaett stort underskott -- av den samladeproduktionen. Så stort var alltså underskottet.Statsfinanserna motsvarade av densamlade produktionen. Så såg det ut då.De stora underskotten ledde till räntekostnader förstaten. Men genom en hårdhänt utgiftsprövningoch också genom den tillväxt som vi uppnåddeunder 80-talet kunde vi komma till rätta med deproblemen.Nu har vi en konjunkturnedgång, och det känns närdet gäller statsinkomsterna. Vi har ettunderskott, och det är exakt lika stort som deräntekostnader som vi har från den period som nihade ansvaret för. 60 miljarder är den räntebördasom vi betalar för underskotten från . Detmotsvarar avbruttonationalprodukten, BNP. Men om vi ser tillde offentliga finanserna som helhet och räknar insocialförsäkringssektorn och kommunernasekonomi, som är ett kommunicerande kärl i mångaavseenden, har vi ett överskott. är ett av fåländer i det avseendet. Enligt OECDs beräkningarär det och som kan visa påöverskott i de offentliga finanserna. Det är någotannat än det som vi tog över 1982, då de offentligafinanserna visade på ett betydande underskott.Vari består de ekonomiska problem som vi har ? Ja, vi har en internationell lågkonjunktur.Men vi har också problem som hänger samman meddet sena 80-talets utsvävningar inom finansvärlden.De drev upp utlåningen. De drev upp aktiviteten iekonomin. De skapade också en lång rad problem.Det skulle vara intressant att höra något om sambanden mellan de problem somvi brottas med och det som hände på den härmarknaden. Det var kanske inte politiken utansnarare bristen på åtgärder, i form av att vi inte grepin på detta område, som skapade många avproblemen. Det kan vara en viktig nyans i den härdiskussionen.Avslutningsvis vill jag säga följande. Men då vill jag framhållaatt det unika med är just detta med att viinte har gått den europeiska vägen. I harman ju låtit arbetslösheten gå , eller till10 %, som det är i de borgerligt styrda ländernaDanmark och . Vi har istället satt in aktivaåtgärder för att bekämpa missförhållandena. Vikommer för vår del att redovisa förslag om hur viskall fortsätta på den linjen också i Sverige.Anf. 10 (nyd) replik:Fru talman! sade som ett svar till migatt det behövs ett samlat grepp för att lösa frågornakring turistnäringen. Jag förstår ingenting, och jagtror inte att någon annan heller förstår detta. Detskulle vara roligt att veta vad det här greppetinnebär. Jag tror att man inom en hel bransch ärintresserad av information på detta område.Det finns ytterligare en sak som vi kan göra för atträdda ekonomi, och det här kostar hellerinte någonting. Det är då fråga om en mycket enkelsak. Det gäller nämnligen att se till att konkurrensinförs på dagligvarusidan.När jag startade den här debatten -- ochdet är kanske en av orsakerna till att ny demokratifinns -- sade jag att det gick att sänka matprisernamed . sade då de storagrossisterna, naturligtvis, att det inte gick att göradet och att sådant tal var lögn. Jag blir lättkonfunderad när jag , , hörHemköpschefen i TV tala om lögn och säga att detgår att sänka matpriserna med 20 %.Från ICAs sida sade man vid det här tillfället att detpå sin höjd gick att sänka priserna med 1--. Vihar nu sett att det går att sänka priserna.Matprisutvecklingen har ju stått stilla.Men vad är då problemet? Jo, det är faktiskt ni somsitter här. Det är ni som ansvarar för attplanmonopolet används på fel sätt. Det är ni somstoppar konkurrensen. Bara under de senasteveckorna har flera projekt i stoppats. Ettstopp har skett i där en ICA-handlare och enKonsumföreståndare satt med i kommunstyrelsen.Ett annat stopp har skett i för två veckorsedan. Vad var avgörande? Jo, en folkpartistiskröst. Och säger man att man vill göranågot för att sänka matpriserna! Det hela går inteihop. Man kan sänka matpriserna . Mendå måste vi ha in nya grossister på marknaden. Vimåste också ha in nya detaljister och fabrikanter.Det sägs ofta att planmonopolet har tillkommit föratt skydda konsumenterna. Men det förhåller sigprecis tvärtom. Planmonopolet utgör ett hinder närdet gäller möjligheterna till fri konkurrens. Frånalla partier var vi före valet överens om att vi skullese till att matpriserna sänktes. Men har intenågon gjort någonting i det avseendet. Det ärfaktiskt skrämmande att ingen bryr sig omkonsumenterna.Matmomsen har sänkts -- ja, för sådantsom man stoppar i munnen. Men en matkasse ärfaktiskt litet mer än så. Det hela motsvarar ensänkning med 3 %.Om vi inför konkurrens, kan vi sänkamatpriserna . Jag förstår inte att det äromöjligt att genomföra. Det kostar ju intenågonting.Här har ni en chans att visa vilken sida ni står på --konsumentens eller särintressenas. Svaret kan nisjälva ge.Anf. 11 () replik:Fru talman! Först några ord till finansministern.Vänsterpartiet vill uppmuntra produktion av varoroch tjänster, inte spekulation. Där spelarsmåföretagen en väldigt stor roll. Mensmåföretagens största bekymmer är faktiskt destorföretag som monopoliserar samt bankernas färsom hindrar småföretag. Vi tycker inte attsmåföretagarna är konstiga djur som tycker attmotståndet finns på helt andra håll. Framför alltgäller det då kanske skattetrycket. Regeringen, ochdärmed också , måste tycka att dearbetande människorna är konstiga djur. Dessaskall ju drabbas av allt elände när det gällerregeringens förslag, medan småföretagarna skallgynnas. Det är just det som är problemet. Hur skalldet gå att skapa produktivitet bland de anställda ismåföretag om de först skall slås i huvudet? Det ärett politiskt problem som den här regeringen längekommer att få brottas med.Vi har många hemmagjorda problem, säger . Ja, är det då fråga om interdevalvering,lönesänkningar och ökade klyftor? Man beskyllersocialdemokraterna för att ha åstadkommit ettsvart hål. Det svarta hålet får de själva ta ansvar för.Men vad är då regeringens och när det gäller dessa hemmagjorda problem?Ja, har vi bara sett en stor blå ballong.Sedan gäller det löntagarfonderna. Kan det varavettigt, om vi nu skall gynna produktion av varoroch tjänster, att avskaffa löntagarfonderna och delaut medlen bland allemansfondsspararna i stället föratt avsätta medlen till infrastrukturella insatser?Det är en fråga som verkligen måste ställas.Så till frågan om sysselsättningen. Vilka åtgärderämnar regeringen vidta? Är det de av BörjeHörnlund aviserade -- som ju har läckt ut --insatserna som kommer i fråga här? Är det alltsåfråga om satsningar på AMS, på infrastrukturen, påutbildning och på ROT-program -- dvs. program förrenovering och ombyggnad beträffande en radoffentliga instanser och bostäder? Är det den typenav åtgärder som regeringen föreslår här? Det voreväldigt intressant att få ett svar också på den frågan.Bert missade tydligen helt min fråga, somhan egentligen bör svara på. Kommer alltså nydemokrati att först gå till attack motpolitikerföraktet för att sedan i riksdaggynna de partier som säger att politiker inte skallbestämma? Det är just det fenomenet som gör attden här församlingen får utstå så mycket förakt.Man försöker att inför valet ange några löften somman tror marknaden skall uppfylla. Det finns ju desom säger att politiker inte skall bestämma, utanavhända sig detta till marknaden. Där har vigrunden till politikerföraktet. Hur är det, BertKarlsson? Hur blir det med ny demokrati?Anf. 12 Finansminister ()replik:Fru talman! Till vill jag förstsäga att det faktiskt inte är så att löntagarnakommer att drabbas av något elände med vårpolitik. Vår politik är den enda som kan gelöntagarna riktiga arbeten. Jag tror att de flestaskulle bli ganska glada över detta.Allan sade att socialdemokraterna inte harlåtit arbetslösheten i gå upp till europeiskanivåer, dvs. Jo, , detta ärprecis vad den politik som ni har fört under 80-taletleder till. Det framgår med önskvärd tydlighet avarbetsmarknadsstyrelsens senaste prognos. Dettaär resultatet av den politik som ni har fört . Det är ett uselt resultat. Skandalöst dåligt.Jag förstår i och för sig att inte villdiskutera detta, utan söker sig tillbaka till 70-talet.Men handlar det faktiskt om 90-talet och vadman skall göra i nu 1991 för att komma utur de problem som den socialdemokratiskapolitiken har lett till. Arbetsmarknadspolitiken äroerhört viktig. Jag tror inte att vi har några olikaåsikter på den punkten. Vi skall sätta in mångaviktiga åtgärder för att se till att människor inte slåsut från arbetsmarknaden. Men, , detär faktiskt inte AMS som skapar de riktiga jobben,utan de riktiga jobben skapas i lönsamma företagsom vill anställa fler människor därför att de kansälja fler produkter. haruppenbarligen inte någon politik för detta, och jagbeklagar det. Jag tycker att det är en tragiskfortsättning på tomheten under valrörelsen.Jag kan nämna ett annat exempel på vad densocialdemokratiska politiken har letttill. Dubbelt så många industrijobb försvinner nuunder 1990--1992 som skapades --1989. Det är ett steg framåt och tvåsteg tillbaka. Det leder bakåt, . Dettaär vad er politik har åstadkommit.Allan verkade glad över att det ändåfortfarande är överskott i de offentliga finanserna.Jag ser detta med mer blandade känslor eftersomsparandefördelningen här i är felaktig. Vihar en situation där den offentliga sektorn står förpraktiskt taget allt sparande och där den privatasektorn har noll eller mycket blygsamt sparande.Det är något bättre nu efter skattereformen, menfortfarande ganska litet. Detta är en i längdenohållbar fördelning av det privata sparandet eller avdet totala sparandet. Det leder till att man urgröperdet privata ägandet. Därigenom underminerar manförutsättningar för att ha privata företagare ilandet. Privata företag är, åtminstone enligt minmening, den enda förutsättning som faktiskt kan geen expansion och en välståndsökning i den svenskaekonomin och därmed också stigande inkomsteroch fasta jobb för oss som vill bo och jobba iSverige.Allan tog upp kreditpolitiken, och jag skallgärna kommentera den och vad som händer påkreditmarknaden . Sanningen är den att det inteär någon slags osolidarisk destruktiv verksamhetfrån affärsbanker eller andra som skapatproblemen på kreditmarknaden.