prot · GE0999 · 1991-04-22 00:00:00 — Jag har inte hunnit sättamig in i alla detaljer i de här frågorna, men jag vetatt det på olika håll pågår utredningar i vilka manså att säga även kan lägga in den fråga som gällerde här kvinnornas och männens situation.Det har, , tidigare funnits enintresseförening för de här kvinnorna. En sådanförening blommar väl upp och försvinner sedan.Jag tror emellertid att det för dessa kvinnor ärväldigt viktigt att veta att de kan vända sig till ossoch att de i sina hemkommunerkommer att kunna få information om vilken hjälpde kan räkna med och hur de skall agera för attsnabbt kunna få hem sina barn.Jag vill än en gång tacka statsrådet för det svar vihar fått. Vi skall noga följa vad som sker ifortsättningen.Anf. 8 ():Herr talman! Även jag vill tacka herr statsrådet försvaret. Det ligger ett stort värde i att man frånsvensk sida på högsta nivå och så engagerat tar sigan de här frågorna. Jag kan inte tänka mig annat änatt det har en väldigt stor betydelse för de ländersom är aktuella i de här tvisterna.Statsrådet gav i sitt andra inlägg inte uttryck för såoptimistiska förväntningar om att konventioner ochden fransk-algeriska modellen skulle vara enframkomlig väg. Med de kontakter som statsrådetnu säger sig vara beredd att ta förutsätter jag att hanär beredd att arbeta med frågan. Detta är en väg attgå.Statsrådet sade vidare att man också skulle se överfrågan om medborgarlagen. Detta är en fråga somockså är av största vikt för det svenskarättsmedvetandet. Man bör se synnerligen allvarligtpå beviljandet av medborgarskap med hänsyn tillom människor så att säga har gjort sig förtjänta avdet.Till och vill jagsäga att det viktigaste naturligtvis är de svar vi harfått och den debatt vi har haft här . Vi har frånstatsrådet fått försäkringar om att man kommer attarbeta med frågan. Det är det allra viktigasteliksom det faktum att dessa kvinnor vet att de harstöd från medsystrar här i som vill arbetaför de här frågorna. Men hjälp till självhjälp är juockså synnerligen viktigt i de här frågorna.Med detta, herr talman, vill jag än en gång tackastatsrådet för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1990/91:172 ombarnomsorgens utbyggnadAnf. 9 Statsrådet ():Herr talman! har i sininterpellation ställt följande fem frågor till mig:1. Kan statsrådet redogöra för motiven till denlånga beredningstiden för framtagande avtillämpningsbestämmelser för beslut omstatsbidrag till personalkooperativa barnstugor?2. Vilka initiativ avser regeringen vidta för attberedningstiden för framtagande avtillämpningsbestämmelser i motsvarandesituationer skall förkortas?3. Är regeringen beredd att ta initiativ till att detprövningsförfarande som sker i fråga omverksamheten vid personal- och föräldrakooperativskall förenklas?4. Avser regeringen medverka till förenkladeansöknings- och prövningsförfaranden vidbildandet av ekonomiska föreningar?5. Avser regeringen medverka till förenkladtillståndsprövning i fråga om lokaler ocharbetsmiljö i situationer där redan tidigaregodkända lokaler överförs till annan huvudman?Jag delar interpellantens uppfattning attbarnomsorgen är ett prioriterat område. Detta ärockså huvudskälet till att ikraftträdandet av de nyastatsbidragsbestämmelserna sattes till den 1 januari1991. Eftersom det kommunala budget- ochredovisningsåret sammanfaller med kalenderåret,finns det en allmän strävan mot att ändringar i olikastatsbidragssystem genomförs vidkalenderårsskiften. Ändringar som görs underlöpande kalenderår medför dubbelarbete såväl ikommunerna som i de statsbidragsbeviljandemyndigheterna, eftersom två olika bidragssystemmåste tillämpas. Alternativet var därför att låta denya statsbidragsbestämmelserna träda i kraft den 1januari 1992.Som interpellanten själv påpekar fattadesriksdagsbeslutet om de nya statsbidragsvillkorenden , och den av regeringen den6 december beslutade statsbidragsförordningenutkom från trycket , dvs.några dagar . Jag var medveten om att detknappast fanns praktiska förutsättningar försocialstyrelsen att hinna utfärda de närmareföreskrifterna för statsbidragsgivningen föreikraftträdandet. Jag ansåg det emellertid önskvärtatt ikraftträdandetidpunkten kvarstod för attdärmed möjliggöra att de personalkooperativa dag-och fritidshem som startar sin verksamhet under år1991 skall vara berättigade till statsbidrag för dettaeller del av detta kalenderår.Mitt svar på andra fråga är att ennormal tid för framtagande avtillämpningsföreskrifter i sådana här sammanhangär 2--3 månader. Till detta kommer att tryckerietbehöver för sitt arbete. Det är naturligtvisen fråga om prioritering i den enskildamyndigheten hur mycket resurser som kan frigörasför olika uppgifter. bör understrykas attdet bör ställas stora krav på föreskrifternaslagenlighet och läsbarhet. Jag har emellertid ingenannan uppfattning än interpellanten omönskvärdheten av att tillämpningsföreskrifternormalt bör finnas tillgängliga när en förändringträder i kraft. Jag kan dock konstatera attsocialstyrelsen påskyndat framtagningen avföreskrifterna genom att trycka en första upplaga isocialstyrelsen och därmed förkortatryckeriprocessen. Föreskrifterna sändes ut tillkommunerna den 25 mars 1991.Bestämmelserna om att en enskild person ellersammanslutning som vill starta ett hem för vårdeller boende -- till vilket dag- och fritidshemräknas -- skall söka tillstånd hos finnsi 69 § socialtjänstlagen (1980:620). Efter ansökanfrån medgavs inom ramenför frikommunsförsöket att sådant tillstånd i ställetskulle kunna lämnas av vederbörande frikommun.Den nuvarande perioden för frikommunsförsöketupphör som bekant i och med utgången avinnevarande år. I anslutning till detta kommerregeringen att ta ställning till om reglerna förförsöksverksamheten skall ersättas av generellaregler av motsvarande innebörd. Min preliminärainställning är att tillståndsgivning kanöverföras till kommunerna när det gäller hem förvård eller boende i form av dag- och fritidshem.Beträffande fjärde fråga uppgerlänsstyrelsen i att förfarandet förregistrering av en ekonomisk förening tar 2--3månader eller i vissa fall mer. Innan registreringenav den ekonomiska föreningen är fullföljd är deenskilda styrelseledamöterna personligenekonomiskt ansvariga, vilket naturligtvis hindrarföreningen från att vidta vissa åtgärder för att startaverksamheten.Inom statsförvaltningen pågår sedan några årtillbaka ett intensivt arbete för att åstadkommaenklare och smidigare regler på olika områden.Detta översynsarbete omfattar självfallet ocksåförfarandet i fråga om registrering av ekonomiskaföreningar.Som svar på femte och sista frågavill jag redovisa att en arbetsgrupp inomregeringskansliet har haft till uppgift att kartläggapraktiska och planeringsmässiga hinder förbarnomsorgsutbyggnaden. att de krav som ställs på arbetsförhållandenagagnar effektivitet i verksamheten och germöjligheter att rekrytera och behålla personal. Enslutsats av gruppens arbete är att svårigheterna atthitta bra och rationella lösningar vidbarnomsorgsutbyggnaden, med beaktande av deolika krav som ställs, bl.a. beror på en bristandedialog eller ett bristande förtroende mellankommunen och de aktuella statliga myndigheterna.En förbättring i dessa avseenden kan bl.a.åstadkommas genom en förbättrad dialog iberedningen av ärendena.Anf. 10 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Det ärutomordentligt formellt i sak med korrekt angivnadatum för riksdagsbeslut m.m. Jag saknar ändåbesked om politiska visioner och viljan införframtiden. De hänger ju ändå samman med minaolika frågeställningar. I den delen kvarstårfrågetecknen, och vi bör kanske ägna debatten åtdetta.Det är ändå på sin plats med en kort historik i dethär ämnet. Oppositionen har under hela 1980-taletdrivit en medveten politisk linje för att göra detmöjligt med fler alternativ och skapa mångfaldinom barnomsorgen. Det var inte i går, utan redan1984--1985 som de här tankarna även började att slårot inom den socialdemokratiska ministerkretsen.Den gången skedde det i en bok där Kjell-OlofFeldt blev intervjuad och fördepennan. Debatten är inte ny, och därför har vi helatiden känt en stor otålighet med att man inte harkommit längre.Dagen efter den allmänpolitiska debatten ifebruari 1990 gav statsrådet besked i ettinterpellationssvar till om att detskulle komma ett regeringsförslag som medgavpersonalägda och personaldrivna daghem.Propositionen kom . Det harenligt min mening tagit utomordentligt attbereda och lägga fram ett förslag. Jag menar attäven bör mycket väl ha känt tilldetaljerna i propositionen.Det står för övrigt i svaret på min interpellation attdet pågår ett intensivt arbete för att förenkla denstatliga förvaltningen i olika avseenden. Med denbakgrunden borde man även ha haft detta somledstjärna i samband med beredandet ochavlämnandet av denna proposition. Det anser jagatt man icke har haft i . Våra motivför att föra fram alternativen är välkända numera.Mångfald, större valfrihet för föräldrarna ochpositiv konkurrens tror vi bidrar till en snabbareutbyggnad. Det måste ses som ett led i en aktivutbudspolitik. Detta är för övrigt någonting somstatsrådet snart kommer att föra fram i ettsenare interpellationssvar.Vi tror att det här typen av små tjänsteföretagmed ett stort kundberoende är flexibla och mycketlämpliga för just den här typen av verksamhet. Vitror också att entreprenader egentligen är lättareatt kontrollera. Om de inte fyller måttet är detkanske lättare att avsluta kontrakten med dem änmed många offentligt drivna verksamheter. Därförvill vi se sådana små tjänsteföretag med stortkundberoende.Låt mig så gå över till frågorna och svaren. Fördet första tycker jag att det är ganska märkligt attministern på allvar har övervägt att senareläggastartdatum , dvs. Som jagsade har haft mycket långt tid för attförbereda detta. De detaljförändringar som skeddei socialutskottet var mycket små. Det var egentligenbara frågan om en precisering att detta verkligen ärsjälvständiga företag och därutöver följdespropositionen. Föreskrifterna kom alltså ut tillkommunerna efter ett kvartal. Det är i och för sigen normal handläggningstid. Beskedet frånsocialministern att propositionen skulle komma,kom . Sedan tar det innanföreskrifterna är ute i kommunerna. Vi tycker attdet är en onormalt lång handläggningstid totalt sett.När det sedan gäller handläggningen avtillståndsärendena är den i niomånader och i andra län som jag haruppgivit i interpellationen. Då finns det skäl att setill att det inte tar, som i det här fallet, ytterligaretre kvarts år innan en formellt beslutad reform ipraktiken kan träda i kraft. Det finns därför starkaskäl att göra en förändring -- och inte bara ta ettpreliminärt ställningstagande som ministern anger isitt svar -- och låta hanteringen av tillstånden flyttaöver från , där de ligger , tillkommunerna, och ge ett klart besked om att dettakommer som ett regeringsförslag.Exakt samma formulering som iinterpellationssvaret kan för övrigt läsas ibudgetpropositionen som rimligen bör vara skrivenpå . Det går verkligen inte fort iregeringskansliet. Jag måste tyvärr tolka detta somatt det inte heller har varit den yttersta avsikten.Man borde kunna ge klara besked om att härkommer en reformering. Tillståndsgivningen närdet gäller ekonomiska föreningar och bildande avenskilda daghem skall kunna flyttas frånlänsstyrelsen till kommunerna. Jag kräver ett klartbesked i den frågan.Jag menar också att man kan förenkla förfarandetnär det gäller lokaler. Det har t.ex. visat sig att mankräver en ny prövning av lokalerna även om mantidigare har bedrivit verksamhet avsamma art. När det sedan övergår i en nydriftsform, till personaldrivna daghem, kräver manen förnyad inspektion. Detta är ett exempel på icke med kraft tar sig an rationaliserings- ochförenklingsarbetet inom den offentliga sektorn. Vikräver en förändring av detta.Anf. 11 ():Herr talman! När man läser svarfår man känslan av att vill gömmasig bakom administrativa turer i det här svaret ochbegränsa sig till det.Bengt svar på den första fråganbehandlar ju endast departementets beredningstidefter beslutet. Det som verkligen var tidskrävandevar den tid som det tog för attbestämma sig för att personalkooperativ och äventidigare föräldrakooperativ skulle få statsbidrag.Det var minsann många års motionerande frånborgerligt håll innan kom till skotti den frågan. Det var också flera frågedebatter häri innan regeringens förslag äntligen kom.Det utlovades för sedan. Det är inteteknikaliteter som har varit hindret, utanregeringen. Det som har diskuterats isvaret är ju den administrativa gången och att detär den som har försenat det hela osv. Men detviktigaste här är att diskutera vad det egentligenhandlar om.Sedan ställdes även frågan om hurhandläggningstiden i motsvarande situationerskulle förkortas. nämner inte ettord i svaret om att det skall komma fler alternativ iframtiden om det skulle uppstå motsvarandesituationer.En sak som förbryllar mig är när isvaret talar om hem för vård och boende dvs. Tillstånd för dessa kan sökas av enskildapersoner hos , så är det . De s.k.HVB-hemmen tar hand om barn och ungdomarsom av olika anledningar inte kan bo i sitt eget hem.Omhändertagandet kan ske frivilligt eller genomtvång. Jag vill därför fråga vad hanmenar med att kommunerna skall kunna getillstånd till HVB-hemmen i form av fritidshemeller daghem. ger länsstyrelserna, som ärtillsynsmyndighet, dessa tillstånd efter hörande avkommunerna. Det finns en hel rad kriterier somskall vara tillgodosedda för att man skall få startaett HVB-hem. Det har mig veterligen ingentingmed vanliga daghem och fritidshem att göra. Denfrågan vill jag faktiskt ha svar på. gällde ju en helt annan sak. Den gällde hurprövningsförfarandet när det gäller personal- ochföräldrakooperativa daghem skall gå till i framtidenoch om det skall ske förenklingar där. Kankontentan av det här vara att att barnomsorg skall kunnabedrivas av enskilda personer? Det här är kanskeen liten öppning i det som vi har motionerat ochtalat så mycket om här i kammaren, nämligen attenskilda personer skall kunna bedriva barnomsorg.Har kommit på detta , ochkanske förstått att det både ger fler platser ochstörre valfrihet?Det finns en hel del att uträtta när det gäller reglerför de här kooperativen. Det är ingen brist på det.Det finns inte heller någon anledning för staten attbestämma i vilken form personal- ochföräldrakooperativ skall bedrivas. Den frågandiskuterades ju senast här i kammaren när vi togbeslut om föräldrakooperativen. Det bör inte hellervara endast de som är delägare som får varaanställda. Dessa begränsningar gör att det blir färreidéer som blir verklighet inom områdetbarnomsorg. Det spelar mindre roll attstatsförvaltningen arbetar fram enklare regler närföretagsformen ändå är så begränsad som den är.Statsrådet säger att det är svårt att finna bralösningar vid barnomsorgsutbyggnaden och att detberor på en bristande dialog mellan kommuner ochmyndigheter, det står t.o.m. bristande förtroende isvaret. Jag anser att det beror på en bristandedialog eller bristande förtroende mellan familjernaoch regeringspartiet. Men eftersom den härdebatten, herrarna emellan åtminstone, mest haruppehållit sig vid teknikaliteter tänker kanske inteBengt komma in på den frågan. Jag anseri alla fall att rubriken så mycket mer än alla de häradministrativa turerna. Innehållet och självaframtiden är så mycket viktigare för Sverigesfamiljer. Men jag förstår att även ifortsättningen har tänkt att sitta stadigt kvar påbakhasorna och motverka varenda förändring tillförnyelse och utveckling. Det kan man framför alltse av det här svaret. Jag tycker att försökt att krypa bakom administrationen.Om inte vill svara på någon annanfråga vill jag ändå veta detta med HVB-hemmen.Vad har man för sammanblandning mellan dem ochdaghemmen, fritidshemmen och framför alltpersonalkooperativ? Det var detta frågan gällde.Anf. 12 Statsrådet ():Herr talman! Jag kanske skall erkänna inledningsvis attjag har haft lite svårt att plocka fram de politiskavisionerna i direkt anslutning till hans frågor omstatsbidragsbestämmelser och föreskriftersutfärdande. Där har det mer handlat om att ge enkorrekt bild av hur handläggningen varit, eftersomfrågorna faktiskt gällde detta.Det är riktigt att jag gav ett besked om depersonalkooperativa daghemmen i februari 1990här i . Av mitt svar följer ju också attförändringar bör ske vid årsskiften. Det som stod till buds var --1991. Sedan kan jag gärna erkänna att jag hade settatt propositionen hade kommit tidigare -- attriksdagen tidigare fått besked om propositionenoch dess utformning. Det viktigaste skälet till attdet drog ut var att vi inte kom i gång. Vihade ju under större delen av våren den storaregeringskrisen och arbetet med den ekonomiskapolitiken. Detta gjorde att andra propositioner fickläggas åt sidan. Det närmaste som ipraktiken kunde komma i fråga var årsskiftet 1990-1991.Göran sade att borde hakänt till innehållet och kunnat påbörja sitt arbetetidigare. Det är faktiskt så, , attdet inte går till på det sättet. De statligamyndigheterna har att avvakta de beslut somriksdagen fattar. Besluten måste bekräftas, innanman sätter i gång. Man måste arbeta utifrånförutsättningen att det blir ett beslut. Detta är enordning som jag tror att man måste vara ganskarädd om. Följer man inte den tror jag att det skullebli ganska rörigt i statsförvaltningen. Det finns vissagrundläggande spelregler för regering och riksdagoch för regering och myndigheter, spelregler somfaktiskt måste upprätthållas.Göran sade också att entreprenaderskulle vara lättare att kontrollera än offentligverksamhet. Jag tillåter mig att ställa mig tvivlandetill detta, i varje fall när det gäller den socialasektorn. Den bästa erfarenheten som vi har av enlångtgående entreprenad och enskild verksamhetpå det sociala området är nog den som gällerutvecklingen inom behandlingshemmen. Är detnågot som man kan säga om den är det detta att enbättre kontroll av verksamheten hade varitönskvärd än den som har kunnat utvecklas.Här tycker jag att det rör sig om ett litet vällättvindigt påstående. Erfarenheten talar snarastför det motsatta förhållandet.Både och också om tillståndsgivningen och HVB. Jagfår kanske först undervisa , att när vi i detta sammanhang talar om hem förvård eller boende, förhåller det sig så, att denprövning som sker av enskilda alternativ inombarnomsorgen sker som en form av hem för vårdeller boende. Det är därför som vi på detta sätt drarin föräldrakooperativen, liksom för resten också deideella organisationernas verksamhet. Det prövassom hem för vård eller boende på det sätt somredovisas i interpellationen. Därför är det riktigt attdiskutera tillståndsprövningen för sådana daghemoch fritidshem som drivs i alternativ regi utifråndessa förutsättningar. Det är i det sammanhangetsom jag säger att min preliminära bedömning är atttillståndsgivningen skulle kunna överföras tillkommunerna. Tillståndsprövningen sker ändå i dagefter hörande av kommunerna. Just när det gällerden typen av hem för vård eller boende tror jag attdet vore rationellt med en överföring tillkommunerna.Ingrid tycker att jag borde tala merom propositionen än om de frågor som GöranEngström har ställt. Dessa handlar inte ett endadugg om propositionen, och det är faktiskt minuppgift här att svara på de frågor som har ställts ochingenting annat.Herr talman! vill jag beträffande deenskilda alternativen inom barnomsorgen säga attdet för regeringens del har varit mycket viktigt attde bidrar till de generella mål som vi har satt uppför barnomsorgen: att alla barn skall kunnaerbjudas barnomsorg av hög kvalitet och i ensammanhållen verksamhet som inte medförsegregering och isolering för vissa barngrupper. Detär skälet till att vi har varitförsiktiga med tillstånd till alternativ. Vi vill ha ensammanhållen och jämlik barnomsorg för allabarn.Anf. 13 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Jag skall på nytt ta upp en del av de frågor som hardiskuterats, eftersom jag tror att det behövs. Det ärkanske lämpligt att ytterligare vidgafrågeställningarna, inte minst mot bakgrund av denproposition som låg till grund för beslutet ompersonalägda och personaldrivna daghem.När det gäller tillståndet att driva enskilda daghemoch möjligheterna att genom avbyråkratiseringflytta det hela från länsstyrelserna till kommunernatror jag att vi kan nöja oss med ettpreliminärt besked från det ansvariga statsrådet.Det här tillfället vore utomordentligt lämpligt förstatsrådet att ge ett klart besked. Kommer det ettregeringsförslag och i så fall när? Det vore ettexempel på rationalisering. Det finns andraoklarheter i proposition och riksdagsbeslut. Detgäller inte minst hur den ifrågavarande typen avföretag skall kunna expandera. Kan man få anställaannan personal än vikarier som ju har att arbetabara ? Jag tror att det är viktigt att detlämnas ett besked till dem som vill stå i ledningenför den här typen av daghem.När det sedan gäller lokalerna vill jag fråga: att det fortfarande behövs en ny prövningav yrkesinspektionen, om man tar över kommunalalokaler som en gång har prövats och som det intefinns några formella klagomål på -- just därför attdet finns en formell regel? Eller skulle man kunnaförenkla den hanteringen?När det gäller registrering på länsstyrelserna avekonomiska föreningar vill jag fråga om man inteskulle kunna tänka sig att ha samma ordning sombeträffande aktiebolag eller handelsbolag. Manskulle alltså ha rätt att påbörja verksamheten underden tid som förflyter från ansökan om registeringtill dess allt är klart. Det skulle alltså bli så att manjämställer den ekonomiska föreningen medhandelsbolag och aktiebolag. När jag nu är inne påaktiebolag vill jag säga följande. Vid en utvidgningpå det här området kan man säga: Vill vi stimuleraenskilda alternativ, bör det vara självklart att deansvariga själva skall få välja associationsform inkl.aktiebolagsform. Detta är i varje fall min mening.När jag förde in visioner på det här området -- i ochför sig handlar det hela rätt mycket om regler --gäller det just detta: Har regeringen för avsikt attgenom en omfattande förenkling av byråkratingöra det möjligt att stimulera utbudet på ettområde, där efterfrågan är mycket stor,och är man villig att tillåta enskilda tjänsteföretag?Jag vidhåller att det är lätt att kontrollera dessaföretag, inte minst med tanke på den beställarrollsom kommunerna undan för undan utvecklar.Anf. 14 ():Herr talman! Statsrådet lämnade ju en mycketintressant förklaring med anledning av att HVB-hemmen i så stor utsträckning var med i svaret påinterpellationen. Statsrådets svar gick ut på att detvar endast tillståndsgivningen som skulle finnasmed i en jämförelse mellan HVB-hem och enskildadaghem. I svaret står det emellertid om HVB-hemmen: ''-- -- -- till vilket dag- och fritidshemräknas''. Detta är helt felaktigt, eftersom det enligtmin mening rör sig om en helt annan sak. Skulle detvara som statsrådet säger kan man verkligen gå inoch fråga litet mer med anledning av svaret. Detstår nämligen så här längre ned: ''Min preliminärainställning är att tillståndsgivning kanöverföras till kommunerna när det gäller hem förvård eller boende i form av dag- och fritidshem. ''Här är det ju en hopblandning. När det gällerHVB-hemmen är alla former tillåtna. Det gällerenskilda människor som kan ansöka hoslänsstyrelsen om att få bilda bolag eller vilkenföretagsform som helst. Sedan kan det räknas somHVB-hem. Eftersom statsrådet tar upp det härförmodar jag att han menar att detsamma skallkunna gälla dag- och fritidshem, dvs. att man skallkunna ansöka hos kommunen om att få öppna etthelt enskilt daghem.Detta innebär att statsbidrag skall utgå på sammasätt som när det gäller HVB-hemmen. Om det ärsådana jämförelser som skall göras, förstår jag attdet här finns ett vagt löfte för framtiden. Därför villjag att statsrådet ger litet närmaredetaljer om när har tänker sig en öppning här. Detär ju någonting som vi verkligen har efterlyst.