prot · GF0918 · 1991-11-05 00:00:00 — Dessa människor vet och vi vet att det i dagär kris i , och de är säkert -- liksom vi alla --beredda att göra vad de kan för att rätta till densituationen.Men jag tror att det är viktigt att de signalerregeringen sänder ut inte bara riktar in sig motbarnfamiljerna, så att de får känna att de skall gå ifrontlinjen för nedskärningarna. Det vore nämligenett olyckligt budskap.Anf. 82 ():Fru talman! hade ju beslutat om dennahöjning av barnbidraget. Det är alltså en höjningsom människor har haft anledning att förvänta sigatt den skulle infrias. Det är därför det är såallvarligt att det nu kommer ett nytt förslag om attbeslutet skall rivas upp. Det handlar istatsbudgeten -- om jag har förstått dagensproposition riktigt -- om ungefär 2 miljarder kronori en totalbudget som ju i alla fall ligger en avsevärdbit över 450 miljarder.Jag vägrar att acceptera att det inte finns någonmöjlighet att hitta sätt att på andra områden sparain dessa . Om det är så att detbara är regeringens oförmåga att hitta alternativsom har givit upphov till det här resultatet, skall jaggärna stå till förfogande för att hjälpa till att hittaandra besparingar på , som göratt barnfamiljerna kan få den höjning avbarnbidraget som faktiskt har beslutat attde skulle få.Jag vill åter en gång säga att detta enligt minuppfattning visar på en oerhörd nonchalans och påen brist på förståelse för barnfamiljernas situationsom jag tycker är oacceptabel.Anf. 83 Socialminister ():Fru talman! Uppskjutningen avbarnbidragshöjningen är inte den enda åtgärdregeringen föreslår, utan vi föreslår också en radandra åtgärder. Vi har kammat igenom budgeten sågott vi har kunnat och tittat på vad man kan göramed mycket kort varsel. Det är trist om AnnikaÅhnberg har uppslag som vi inte har tagit fasta på,men vi har inte av agerande iriksdagen kunnat få särskilt många idéer om vadman skall spara på. Det enda förslag AnnikaÅhnberg från talarstolen nämnde tidigare var skulle skjuta upp de skattesänkningar som vibedömer som nödvändiga för att få i gång svensktnäringsliv.Det är ju dess värre så att varje besparing, varjenedskärning och varje uppskov man beslutar ominnebär att man går emot ett tidigare beslut. Om viinte hade beslutat om det, hade det heller intekallats besparing eller uppskov. När vi t.ex. föreslåren höjning av egenavgifterna iarbetslöshetsförsäkringen eller andra besparingar,som också ligger i paketet, innebär också det att vigår emot tidigare beslut i . Det är detenda sättet som finns att skapa utrymme förnödvändiga skattesänkningar i syfte att förbättranäringsklimatet i Sverige.Anf. 84 ():Fru talman! Tror socialministern att det finnsnågon garanti för att barnbidraget kan höjas om ettår, eller när har man tänkt sig genomförahöjningen?Anf. 85 ():Fru talman! Det förvånar mig absolut inte attsocialministern inte har funnit några alternativ ivänsterpartiets motioner. Det skulle förvåna migmycket mer om den nuvarande regeringen överhuvud taget hade studerat de motionerna i någotseriöst syfte att hitta förslag. Men förslagen finnsändå där.Det är ingen idé att förlänga den här debatten. Minfråga skrevs innan detta var ett faktiskt förslag,medan det ännu var något som bara diskuterades. är det ett förslag som ligger på bord.Jag kan bara än en gång upprepa att jag känner enmycket stor besvikelse över att regeringen väljer attgöra åtstramningar i budgeten på det här sättet,genom att ta ifrån barnfamiljerna den höjning somriksdagen faktiskt hade beslutat om att genomföra.Jag tror att många nu förstår att den rivstart förSverige som den nuvarande regeringen har utlovatverkligen kommer att riva i skinnet på många i dethär landet.Anf. 86 Socialminister ():Fru talman! Jag noterar att inteär förvånad över att jag inte har hittat någrakonkreta förslag i motioner. Det ärinte jag heller. På den punkten är vi överens.Vår avsikt är naturligtvis att barnbidragshöjningenskall genomföras 1993. I det perspektivet kan vi fåfram andra besparingar, besparingar som viegentligen hellre hade velat genomföra . Mentiden har inte medgivit att vi lägger fram dessaförslag för nu och att vi därmed nu kundefå igenom dem här i . Det är därför vi hargenomfört detta. Det är självklart att det -- inteminst för mig som socialminister -- är smärtsamt attgenomföra detta uppskov. Jag har också varit medi en tidigare uppgörelse i där vi harbeslutat om denna barnbidragshöjning.Det är alltså inget enkelt politiskt steg att ta, menjag har sett det som nödvändigt att gå med på dettai ett läge när vi måste genomföra omfattandearbetsmarknadspolitiska insatser, inte minst förhandikappade, och när vi måste få fart på svensktnäringsliv för att långsiktigt klara sysselsättning ochvälfärd.Anf. 87 ():Fru talman! Socialministern har all anledning atttycka att just det här beslutet är särskilt smärtsamt,eftersom den här barnbidragshöjningen var avseddatt mildra de negativa effekterna av denskatteomläggning som genomfördetillsammans med socialdemokraterna. Det finnsalltså verkligen anledning just för socialministernoch hans parti att tycka att detta är ett mycketsmärtsamt beslut.Jag vill bara upprepa vad jag sade tidigare: Denekonomiska krisen är ingenting som har inträffatefter valet. Vi hade redan före valet kunnat få klartför oss att detta var en av de åtgärder som partiernaingående i den nya regeringen skulle komma attvidta i sina höga ambitioner att öka människorsfrihet i det här landet. Jag tror att många hadeuppskattat att få det beskedet före valet.Anf. 88 Socialminister ():Fru talman! Jag tror att få partier och få politikermer än liberalerna och jag själv införvalet talade om hur kärvt det var i svensk ekonomioch att det skulle komma att krävas en hel del kärvabeslut för att vi skall få ordning på ekonomin.Sanningen är den att man inte bara negativt kankritisera de förslag som läggs fram, utan man måsteockså ha alternativ att komma med. AnnikaÅhnberg har inga alternativ att komma med om hurvi skall få fart på svenskt näringsliv. Det är det somskiljer oss. Den som inte som politiker är beredd attfatta också en del kärva beslut, en del politisktsvåra beslut, kan inte regera landet. Det är därförjag har den roll jag har och hon har.Anf. 89 ():Fru talman! Jag tror att det för litet väl långt attanvända den här frågestunden till att gå igenom deförslag som kommer att lägga frammed anledning av den proposition som regeringen har lämnat till . Men jag kan förklaraför socialministern att vi kommer att lämna sådanaförslag. Jag skall gärna själv se till attsocialministern får del av denna motion. Hankommer då att finna att den också innehållerförslag som avser att förbättra möjligheterna föroch se till att vi får en utveckling av det svenskanäringslivet.Anf. 90 Socialminister ():Fru talman! Då kan jag bara konstatera att jag serfram emot de förslag som kommeratt presentera, som innebär besparingar i utgiftermen inte att man upphäver tidigare beslut iriksdagen.Överläggningen var härmed avslutad.f24 > 11 § Svar på fråga 1991/92:60 om fotbolls-EMoch polisresursernaAnf. 91 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta så att allmän ordning ochrättstrygghet för medborgarna kan upprätthållas påett tillfredsställande sätt i anledning av deteuropeiska mästerskapet i fotboll, sommaren 1992.Det är riktigt att kommer att bliresurskrävande för polisen. Den polisiära insatsenkommer säkert att få återverkningar på annanpolisverksamhet. Det är en uppgift förpolismyndigheterna att själva avgöra hur denallmänna ordningen och säkerheten skallupprätthållas.Jag vet att polisen har gjort mycket noggrannaöverväganden när det gäller bl.a. personalbehovetinför . har i samrådmed de berörda polismyndigheterna bedömt att detfrån polisiär synpunkt skall gå att . Det kommer att medföra en temporärneddragning av annan polisverksamhet, men denallmänna ordningen och rättstryggheten skall inteäventyras. Genom omprioriteringar kommerpersonal att frigöras för de mest akutapolisuppgifterna under denna period.Det är därför min bestämda uppfattning att polisenkommer att klara medborgarnas berättigade kravpå att allmän ordning och rättstrygghet upprätthållspå ett tillfredsställande sätt även på andra håll änrunt fotbollsarenorna sommaren 1992.Anf. 92 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaret,men jag är inte lika övertygad som justitieministernom att polisen verkligen kommer att klara deväldigt berättigade och allvarliga kraven på attupprätthålla allmän ordning och rättstrygghetunder den långa tid det gäller, dels under och dels före och efter. Visserligen har detförekommit samråd mellan ochandra berörda polismyndigheter, så som det står isvaret, men jag känner en mycket större oro för attdetta inte lyckas.Vi ser med glädje på vad betyder föralla dem som sett fram emot det och när det gällerallt vad det kan ge landet i fråga om turister somkommer hit och i fråga om att det kan ge upphovtill en bra syn på om vi kan sköta det hela.30 miljoner människor kommer att se tävlingarnapå TV, har jag fått höra, och det kan verkligen ökaintresset för vårt land.Men jag kan också se framför mig kravaller,förstörelse, rån och stölder och annat som detkommer att bli svårt att ta hand om. Jag har därförvelat lyfta fram två idéer och förslag som jag tidigarehar ventilerat med några andra.Det ena gäller hur vi kan hjälpa till att se till så attpoliserna inte tar ut sin berättigade semester isamband med tävlingarna. Som det ser ut nu skallde ta ut sin semester , och detkommer att innebära att av poliserna faktisktinte kommer att tjänstgöra under de månaderna.Detta ser jag som en stor fara. Jag känner attregeringen skulle kunna göra någonting här. Jagskulle vilja ha en kommentar till detta.Den andra frågan är om vi kan använda oss avberedskapspoliser på något sätt. Jag har fått idéerom detta framfört till mig. Vi skulle kanske kunnaanvända oss av dem om vi gjorde vissalagförändringar.Anf. 93 Justitieminister ():Fru talman! När det gäller frågan om semesteruttagkänner jag till att det pågårdiskussioner mellan parterna om den saken. Detsker alltså från arbetsgivar- och arbetstagarsidan.Det innebär, som säkert förstår,att jag inte bör föregripa resultatet av det arbetetmed något uttalande.När det gäller den andra frågan om inkallande avberedskapspoliser, fordrar lagstiftningen att dettaskall vara kopplat till försvarsberedskapen. Det äralltså inte möjligt att med nuvarande regleranvända beredskapspoliser i det härsammanhanget, inte ens som en tillfälligförstärkning. För detta fordras det en lagändring.Frågan har också andra aspekter.Beredskapspolisen är inte utbildad för att lösapolisuppgifter i fredstid.Jag kan dessutom nämna för attjag själv har tittat på litet olika alternativ, inte baraberedskapspolis utan även andra möjligheter, menfunnit att vi har lagliga hinder att använda någotannat än vår ordinarie polis.Anf. 94 ():Fru talman! Jag är väl medveten om att vi enligtdagens lagtext inte kan använda oss avberedskapspolis. Man tänjde tydligen på de reglersom finns när det uppstod behov av attanvända beredskapspolisen under Gulf-krisen. Dålyckades man finna vägar för detta. Jag förstår attdet skulle behövas en lagändring. Om vi skullekunna ha någon nytta av beredskapspolisen skulleen sådan lagändring behöva ske snabbt för att deutbildningsinsatser som krävs skall kunna sättas in.Jag skulle vilja att vi inte släpper tanken på dettahelt och hållet. Är justitieministern beredd att tittavidare på den här möjligheten att snabbt kunnainföra lagändringar? Även om vi inte hinner medden nu till kommer det kanske andraidrottsarrangemang eller andra sammanhang där vikanske skulle behöva detta. Jag tycker att frågan ärvärd att titta vidare på.När det gäller den andra frågan om attarbetsgivarsidan och arbetstagarsidan sitter ochtittar på semesteruttag, förstår jag att man inte kangå in nu och säga någonting. Detta kommer attkosta medel. Frågan är om vi är beredda att ställamedel till förfogande som en morot för att lockadessa poliser att inte då ta ut sin semester.Anf. 95 Justitieminister ():Fru talman! Om jag svarar på den senare frågangår jag därmed in i själva förhandlingen. Jag äralltså inte beredd att kommentera den frågan.När det gäller den första frågan om att finna andravägar, menar jag att man skall ta lärdom av varjeny händelse. Vi har hamnat i denna för oss nyasituation genom . Det ger ossanledning att fundera över en mängd olika frågor,bl.a. hur man praktiskt skall hantera den här typenav situationer. Min förhoppning är att vi skall läraoss någonting annat, nämligen att finna vägar föratt slippa vidta de specifika åtgärder som vi nu fårgöra . Jag kan därför svara ja påfrågan om jag är beredd att fundera över olika sättatt lösa den här typen av problem. Men det är intemöjligt att göra det inför juni 1992.Anf. 96 ():Fru talman! Det är ändå positivt attjustitieministern är vaken för att gå nya vägar iframtiden. Det finns en viss förståelse för om vi intehinner det till denna sommar. Vi får se hur vi kanförstärka på andra sätt. Jag vet att man tittar påbl.a. bättre gränsskydd, att eventuellt torrläggastäder runt om där matcherna skall spelas ochåtgärder för att minska läktarvåldet över huvudtaget. Det finns även olika förslag från BRÅ somman kan titta på. Jag är nöjd med svaret så härlångt.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på frågorna 1991/92:66 och 90 omskydd för hotade kvinnorAnf. 97 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen kommer att pröva möjligheterna attskydda hotade kvinnor genom att punktbevaka devåldsverkande männen. har frågatmig om regeringen kommer att låta kvinnan självavgöra om hon vill ha livvakt eller om mannen skallbevakas.Frågorna ligger nära varandra. Jag avser därför attsvara på dem i ett sammanhang.I regeringsförklaringen har vi sagt att enförsöksverksamhet med livvakt för hotade kvinnorförbereds. De kvinnor som utsätts för hot om våldoch andra övergrepp är i stort behov av samhälletsskydd. Jag vet att polisen på olika sätt försöker lösabehovet av åtgärder i varje enskilt fall. Det skergenom samverkan mellan den utsatta kvinnan ochpolisen. I vissa fall behövs en typ av åtgärder, iandra fall en annan typ.Därför måste även möjligheten att erbjuda hotadekvinnor livvakt ställas till förfogande. Det ärkvinnan själv som bestämmer om hon vill utnyttjaett livvaktsskydd. Hon avgör med andra ord självom tryggheten med ett livvaktsskydd väger tyngreän de nackdelar skyddet för med sig.En annan metod för att skydda hotade kvinnor kanvara den som och tarupp, alltså att särskilt övervaka dem som hotar. Detskulle utan tvivel vara det mest tilltalande sättet attskydda de utsatta kvinnorna på. Jag ser det docksom mycket svårt att bereda de aktuella kvinnornaett fullgott skydd enbart genom insatser motmännen. Bl.a. föreställer jag mig att det skulle vararesurskrävande utan att för den skull kunna ge etthelt säkert skydd.Formen för hur skyddet för de allra värst utsattakvinnorna skall förstärkas övervägs för närvarandemed prioritet i . Det kan därvid blifråga om författningsändring i den mån gällanderätt inte medger att ett tillfredsställande skyddordnas.Anf. 98 ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaretsom uppenbarligen och självklart återspeglarkravet på att kvinnor skall skyddas när de är utsattaeller hotade. Men jag tycker inte att den valfrihetsom justitieministern talar om är en reell valfrihetom det bara gäller att välja om man skall halivvaktsskydd eller inte. Då har kvinnan inte fåttmöjlighet att bedöma om det finns andra åtgärdersom är minst lika effektiva eller kanske bättre. Deåtgärder som jag pekar på är just detta attpunktbevaka mannen. Att inskränka mannensintegritet och inte kvinnans integritet. Det har honfått nog av så att säga. Jag tror att alla som har varitutsatta för att ha livvakt kan vittna om att det är enintegritetsinskränkning.Jag läste en intervju med justitieministernsföreträdare, , i senaste numretav tidningen . Hon kommenterar där detta medatt ha livvakt. Konsekvensen av detta var att honblev räddare och mer osäker. Det var inte särskiltattraktivt, milt uttryckt.Det är uppenbart att punktbevakning av män, avvåldsverkare och brottslingar eller presumtivabrottslingar är effektivt. Vi har många exempel påpolisdistrikt där man har tillämpat den här metodeni andra sammanhang med mycket gott resultat. Jagtalade med polismästaren i ett sådant distrikt för enliten stund sedan och fick bekräftat att man däräven uppfattar det som resurssnålt i den meningenatt det just är effektivt att göra på det sättet. Manförhindrar att brott begås.Jag tackar som sagt för svaret, men jag tycker attdet är litet oklart huruvida justitieministern ärberedd att också pröva den här möjligheten attpunktbevaka våldsverkande män, gärna som enkombination.Anf. 99 ():Fru talman! Jag tackar också justitieministern försvaret. Jag förstår inte varför skyddet för kvinnanblir sämre om våldsmannen bevakas och varför detskulle bli så mycket mer resurskrävande. Jag anseratt det finns flera fördelar med att bevaka justmannen. En bevakning dygnet runt, , är enbegränsning i friheten. Det är våldsmannen ochinte brottsoffret som bör känna av det. Om mannenbevakas blir det också tryggare för dem som hankan tänkas skada för att komma åt kvinnan. Jagtänker då på barn, släktingar, vänner och eneventuell ny kärlek i kvinnas liv. Om kvinnan harbarn i skolåldern, dvs. den ålder då det är särskiltkänsligt att skilja sig från mängden, slipper deförklara för kamraterna varför mamma åtföljs avolika män.Oavsett vem som bevakas finns det människor somkommer att ha synpunkter på hur mycketbevakningen kostar skattebetalarna. Det är densom hotar och trakasserar som är orsak tillkostnaderna och som bör få möta de åsikterna. Ommannen bevakas får han inte heller tillfälle att begåandra brott. Dessutom är det inte uteslutet attvakterna kan få mannen att inse vad han egentligenhåller på med.Är det tänkt att en livvakt till förföljda kvinnorskall vara lika heltäckande som när offentligapersoner får livvakt? Det kan också vara intressantatt veta hur många vakter som behövs för attbevaka en person.Anf. 100 Justitieminister ():Fru talman! För att ta den sista frågan först. Detbör rimligen inte vara någon skillnad mellanoffentlig person och icke offentlig person ombehovet av livvakt finns. Om man bedömer attbehovet av skydd finns, skall det vara sammabehandling. Antalet kan vi räkna ut rätt bra medutgångspunkt från dygnets timmar ocharbetstidslagstiftningen. Vi har tre arbetspass på ettdygn. I många fall krävs det två personer somarbetar parallellt för att få ett fullgott skydd. Detinnebär i de extrema fallen sex personer per dygn.Det är alltså mycket kostsamt.Den andra frågan och den stora frågan gäller justvalet mellan offer och gärningsman. Jag instämmerhelt i och uppfattningatt det är offret som skall skyddas och om det ärnågon som skall känna av inskränkningar, är detgärningsmannen. Problemet är att vi har enlagstiftning som i viss utsträckning begränsar våramöjligheter att göra ingrepp när det gällergärningsmannen. Detta ligger bakom att jag i mittsvar pekar på att om det behövs enförfattningsändring för att tillfredsställande skyddskall kunna ordnas, är vi beredda att vidta en sådanändring.Anf. 101 ():Fru talman! Med all respekt, men jag undrar omjustitieministern har rätt i detta att det behövs enförfattningsändring. punktbevakas inågon mening brottsbenägna personer i flerapolisdistrikt i det här landet. Man inskränker inteformellt deras frihet, men man håller dem underuppsikt, ser om bilen är hemma och en mängdsådana saker. Är dettafullgod punktbevakning? Nej, men man vet ocksåatt det är svårt att garantera hosden som skall skyddas med livvaktsskydd. Enbrottsbenägen person har ofta ambitionen trängaigenom det här skyddet och utnyttja det tillfällesom ges. Han känner däremot själv mycket storosäkerhet huruvida han alltid är bevakad eller inte.Denna osäkerhet kan naturligtvis utnyttjas tillförmån för den som vi i det här fallet vill skydda.Anf. 102 ():Fru talman! uttryckte så bra det jaghade funderingar om. Jag kan tänka mig att detfinns vakter att tillgå i stora städer. Men hur blir detom den som skall bevakas bor i en by i glesbygdenoch man behöver sex personer? Det får välförsöksverksamheten ge svar på.Anf. 103 Justitieminister ():Fru talman! Det är ingen skillnad om det är offreteller gärningsmannen som bevakas. Det blir sammaantal personer.Anf. 104 ():Fru talman! Men det behövs kunniga personer.Man kan ju inte ta vem som helst. Jag kan tänkamig att det blir svårigheter att rekrytera så mångapersoner i närheten.Anf. 105 ():Fru talman! Jag har bara den enkla frågan omjustitieministern är beredd att ta med en prövningatt utnyttja punktbevakningen som en del avskyddet av dessa utsatta kvinnor. Vi kommer alltsåegentligen tillbaka till ursprungsfrågan: Ärregeringen beredd att pröva också denmöjligheten?Anf. 106 Justitieminister ():Fru talman! Det är självfallet en del i de prövningarvi måste göra. Livvaktsskyddet för kvinnor är endelfråga i ett stort paket som gäller brottsoffer överhuvud taget.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1991/92:70 om rättshjälpm.m. till kvinnor som utsatts för övergrepp utomriketAnf. 107 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omjag har för avsikt att medverka till att svenskakvinnor som utsätts för övergrepp utomlands fårrättshjälp och erforderligt stöd från Sverigesambassader.Svaret är ja!De frågor frågeställaren tar upp berör inte bara mittdepartement, utan också ,som under sitt ansvarsområde handhar frågor ombistånd till svenska medborgare som råkat illa ututomlands. Det är knappast rättvisande att påståatt brottsoffren inte får någon hjälp av de svenskaambassaderna. Även om ambassaderna i dagslägetinte kan ge bistånd i form av t.ex. advokathjälp kanambassaderna erbjuda konsulär service av annatslag. Det kan exempelvis vara fråga om att hjälpatill med kontakter med myndigheter ochförsäkringsbolag, ibland kan det också vara aktuelltatt ge ekonomiskt bistånd för hemresa till det gäller rättshjälp vill jag först säga att allmänrättshjälp enligt rättshjälpslagen kan beviljas irättsliga angelägenheter som handläggs utomlandsom det föreligger särskilda skäl. Praxis har dockvarit -- och är -- mycket restriktiv. Därtill kommeratt de förmåner i utlandsärenden som betalas avrättshjälpen, enligt praxis och uttalanden iförarbetena till rättshjälpslagen, är begränsade. Iutlandsärenden medges exempelvis inte ersättningför inställelsekostnader. Men man skall dockkomma ihåg att varje land har sitt regelsystem påområdet och att många andra länder, precis som vi,har regler som medger ersättning för kostnader somåsamkas målsäganden. Som nogkänner till har frågor om rättsligt bistånd tillbrottsoffer utomlands uppmärksammats fleragånger tidigare i . Det är nu dags att göranågot åt de brister som har uppmärksammats.Arbetet med detta pågår för fullt inom mittdepartement. görs i samarbete medutrikesdepartementet en inventering vid UDssamtliga utlandsmyndigheter. Vi hoppas genomden enkät som vi skickat ut få svar på bl.a. i vilkenomfattning offer för våldsbrott efterfrågar rättsligtoch annat bistånd vid ambassader och konsulat,vilket slags hjälp som efterfrågas, i vilkenutsträckning sådan hjälp kan ges och resp. landsregelsystem på området. En sammanställning avenkätsvaren blir klar . På grundval avdenna, och annat tidigare införskaffat material,skall vi gå vidare med vårt arbete och återkommatill med förslag.Det är förvisso riktigt, som säger,att brottsoffrens situation alltmer haruppmärksammats. Även om flera förbättringar hargenomförts , är vidtagnaåtgärder inte tillräckliga enligt min mening. Därförskall jag med kraft verka för att ytterligare förbättrabrottsoffrens situation, både här hemma ochutomlands.Anf. 108 ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaret.Det gladde mig att se att justitieministern med allkraft kommer att verka för att brottsoffrenssituation förbättras.