prot · GF0941 · 1991-12-09 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:41Måndagen den 9 decemberKl. 12.001 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 2 och 3 december.2 § Svar på interpellation 1991/92:51 ochfrågorna 161, 176 och 239 om avbrytandet av vissvärnpliktsutbildningAnf. 1 Försvarsminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag ämnar vidta för att lindraeffekterna för de ca 2 500 värnpliktiga som omfattasav försöken med förkortad grundutbildning ochsom måste avbryta sin värnpliktsutbildning.Lennart har frågat mig vilka åtgärderregeringen är beredd att vidta för att devärnpliktiga bl.a. skall kunna klara de ekonomiskaproblem som den avbrutna militärtjänstgöringenmedför.Sture har frågat mig dels vilka praktiska,konkreta åtgärder som regeringen förbereder föratt mildra konsekvenserna för de värnpliktiga somnu drabbas av detta beslut, dels om regeringen införbeslutet har gjort någon kalkyl som inte bara visarbesparingar inom försvarssektorn utan också tarhänsyn till de kostnadsökningar som drabbar andrasamhällssektorer.Margitta har frågatarbetsmarknadsministern vilka överväganden somgjordes om t.ex. kostnaderna för dessa värnpliktigaifall de skulle blir arbetslösa. Frågan haröverlämnats till mig.Jag besvarar frågorna och interpellationen i ettsammanhang.Kristina har i sin fråga betecknat beslutetom avbrytande av försöken som panikartat. StureEricson har i sin interpellation betecknat beslutetsom vårdslöst. Jag vill på den punkten framhålla attdet rådande likviditetsläget inom försvarsmaktengjort det nödvändigt med ett snabbt och resolutingripande från regeringen för att ta till vara allamöjligheter till besparingar. I annat fall hadeutvecklingen tvingat fram åtgärder som med störrefog kunnat beskrivas som panikartade ellervårdslösa. Ett annat skäl till beslutet är att detredan nu står klart att inte räcker föratt ge värnpliktiga en godtagbar utbildning för deuppgifter de skall lösa i sina krigsförband.De beslutade åtgärderna har före beslutetbehandlats försvarsberedning (FÖB 91).När det gäller verkningarna av beslutet för deberörda värnpliktiga vill jag peka på följande.Chefen för armén har i en skrivelse till sinaunderlydande myndigheter redan dagen efterregeringsbeslutet gett order om att de åtgärder sombrukar vidtas inför utryckningen skall intensifierasför att underlätta de utryckandes övergång till civilverksamhet.Utbildningsministern har, efter det att jag tagit uppsaken med honom, gett mig besked om attantagningsmyndigheterna kommer att göra vad dekan för att pröva ansökningar till vårenshögskoleutbildning, trots att ansökningen görsefter den normala ansökningstidens utgång. För attmöta den stora ungdomsarbetslösheten harregeringen redan tidigare förriksdagen lagt fram förslag om flerahögskoleplatser till vårterminen 1992.Arbetsmarknadsministern har på min frågameddelat att arbetsförmedlingarna på berördaorter har genomfört särskilda informationsinsatserom arbetsmarknadsläget och om vadarbetsförmedlingarna kan erbjuda. Insatserna ärriktade till de värnpliktiga vilkas tjänstgöring nuavbryts.Samtliga värnpliktiga som hemförlovas till följd avregeringsbeslutet kommer att få ettutryckningsbidrag om 3 000 kr.Bostadsbidrag till värnpliktiga prövas avkommunernas familjebidragsnämnder.Familjebidragslagen medger att bådefamiljepenning och bostadsbidrag betalas ut för en30-dagarsperiod efter utryckningen, även omtjänstgöringen avbryts . Värnpliktiga somhar behov av familjebidrag också efterutryckningen kan därför vända sig få prövat ombidraget kan lämnas.Vid beräkningen av besparingseffekten har intebeaktats de ökade kostnader som kan uppkommainom andra samhällssektorer till följd av denavbrutna värnpliktsutbildningen. Sådanakostnader är, som lätt inses, mycket vanskliga attuppskatta. Om de ändå tas med i beräkningarna,kräver logiken att också det samhällsekonomiskavärdet av att en del värnpliktiga snabbare änberäknat återgår till produktionen och att andravärnpliktiga kan slutföra en civil utbildning tidigareän beräknat vägs in.Då och , somframställt frågorna nr 176 resp. 239, anmält att devar förhindrade att närvara vid sammanträdet,medgav tredje vice talmannen att Karl-ErikSvartberg och i stället fick delta iöverläggningen.Anf. 2 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Den här interpellationen har inte ställts därför attjag tycker att det är fel av regeringen att viljaupphöra med utbildningen av femmånadersuttagnavärnpliktiga. Det kan vara en klok åtgärd nu närförsvaret skall omstruktureras. I ett system medfärre brigader och regementen, ändringar inomterritorialförsvaret och totalt färre inkalladevärnpliktiga är det en förändring värd att diskutera.Det interpellationen handlar om är det kloka i attså abrupt, med några dagars varsel, avbrytautbildningen för 2 500 värnpliktiga och inte låta de4 500 som fått inkallelseorder till januari fullgörasin tjänst. För många av dessa 7 000 pojkar skapardet stora problem av olika slag, inte minstekonomiska.Det hade varit klokare att låta förändringen få fulleffekt . blir det en åtgärdsom inte uppnår sitt syfte, att spara pengar åtstatskassan, och som dessutom trasslar till tillvaronför tusentals ungdomar när det gäller jobb, bostad,studier och annat.Jag har bett försvarsministern redogöra för vadregeringen gör för att mildra konsekvenserna för deungdomar som drabbas. Det blev en ganska magerlista utan nyheter.Att antagningsmyndigheterna vid högskolornakommer att ''göra vad de kan'' trots attansökningarna formellt kommer in för sent verkarinte vara mycket av ett löfte. Och attfamiljebidragslagen medger utbetalningar under 30dagar efter utryckningen är ju ingen nyhet.För en del innebar regeringens beslut att de mednågra dagars varsel ställdes på gatan med 3 000kronor i handen utan jobb och bostad. AndersBjörck har här skapat en ny kategori vapenvägrare.Utöver de ganska få ungdomar som vägrar att bäravapen får vi nu en mycket större kategori somförvägras att bära vapen.Sveriges har ställt en radminimikrav, som regeringen inte tillgodoser.Värnpliktsrådets ordförande, ,menar att de värnpliktigas organisation inte längrehar förtroende för och att handärför bör avgå.Det främsta motivet för att gå så snabbt ochvårdslöst fram var enligt departementetspressmeddelande och enligt försvarsministern här att spara pengar; det gällde att spara 125miljoner under innevarande budgetår, fram tillhalvårsskiftet 1992.Tyvärr blir det inte någon besparing för statskassanutan nästan säkert ökade kostnader innevarandebudgetår. Det hade tydligen ocksåfolkpartiledamoten upptäckt närhon ställde sin fråga.Vi har i ett TT-meddelande kunnat läsa att enkalkyl gjord på arbetsmarknadsdepartementetvisar att det inte blir någon besparing. Jag citerar:''Besparingarna äts snabbt upp. Vi måste på någotsätt ta hand om dem som skickas hem, säger , kansliråd påarbetsmarknadsdepartementet till TT. ''Om man antar att 1 000 av de 7 000 värnpliktigaunder det närmaste halvåret inte lyckas få någotarbete -- och en av sju är som arbetsmarknaden serut ett mycket försiktigt antagande -- utan istället får gå någon form av AMS-utbildning kostardet staten vida mer än de 125 milj.kr. som AndersBjörck nu påstår att försvaret sparar.Detta är i sådana sammanhang man här frånriksdagens talarstol brukar påminna om Ebberödsbank.Det är närmast sensationellt när försvarsministern isitt svar här säger: ''Vid beräkningen avbesparingseffekten har inte beaktats de ökadekostnader som kan uppkomma inom andrasamhällssektorer till följd av den avbrutnavärnpliktsutbildningen. ''Hur går egentligen arbetet till i den nya regeringen?Vad säger finansministern när försvarsministern tarinitiativ till ''besparingar'' som i själva verket kostarstatskassan mycket mer än det som sparas?Det är ju falsk marknadsföring att ge ut ettpressmeddelande om ''besparing'' som i självaverket med stor sannolikhet innebär en ökad utgiftför statskassan. Så bör man inte hanteraskattebetalarnas medel.Det vi här diskuterar är ett dåligt berett, vårdslöstbeslut taget i alltför stor hast tydligen för attmarkera handlingskraft. Det är ett beslut som ledertill ökade statsutgifter och skapar stora problemoch kostnader för tusentals unga pojkar som räknatmed att få fullgöra sin värnplikt.Anf. 3 ():Herr talman! Jag vill först tacka försvaret på frågorna. Men svaret på den fråga jagställde, tycker jag är ganska intetsägande. I ställetför att ge besked om hur man avser att mildrakonsekvenserna för dem som har friställts, vilketjag frågade om, talar om ''ett snabbtoch resolut ingripande från regeringen för att ta tillvara alla möjligheter till besparingar''. Att det varsnabbt, kan jag instämma i.Svaret på min fråga kan möjligen rymmas iformuleringen att antagningsmyndigheterna vidhögskolorna kommer att göra vad de kan för attpröva ansökningar till vårens utbildningar, trots attansökningstiden har gått ut. Jag önskar ändock ettnågot mera preciserat svar. Vad kan de göra? Kande inrätta nya utbildningslinjer eller nya friståendekurser? Hur många högskoleplatser kommer till föratt möta det nya behovet?Tidigare förslag från utbildningsministern om flerhögskoleplatser var betingade av den ökandeungdomsarbetslösheten. Med försvarsministernsoch regeringens panikartade beslut -- jag vidhålleratt det är panikartat -- har den skaran nu ökat medlågt räknat 2 000 personer.Kommer man att konstruera ett nytt högskoleprov?Systemet för antagning till högskola är upplagt såatt man kvalificerar sig genom att också räknapoäng från högskoleprovet. Skall dessa ungdomarmöjligen få någon extra poäng när de söker,eftersom de blev lurade av och denborgerliga regeringen? I realiteten har de annarsblivit lurade på ett helt studieår.Ungdomar planerar sina liv, precis som alla viandra. De planerar för studier och för att skaffa sigegen bostad och arbete. De planerar också för sinvärnpliktsutbildning. Dessa pojkar planerade attgöra sin befälsutbildning med start föratt avsluta den . De hade tänkt göra etthögskoleprov för att kunna söka tillutbildningslinjer . Men på givna förutsättningar och sätter derasplanering ur spel. Det är ohederligt. Det är särskiltohederligt eftersom dessa pojkar uppenbarligeninte får något annat i stället.Anders bollar över ansvar och kostnader tillutbildningsministern och arbetsmarknadsministernoch hoppas därigenom spara inom eget revir. Mende som får betala den egentliga kostnaden i form avgrusade förhoppningar och förlorade studieår äralla de f.d. värnpliktiga som inte taransvar för. Det är de som verkligen får betalaAnders sparnit.Anf. 4 ():Herr talman! På vägnar ber jagatt få tacka för svaret. För att undvikaupprepningar kan jag i stort ansluta mig till desynpunkter som och har framfört.Jag skulle vilja ta upp följande avsnitt iförsvarsministerns svar som gäller hanteringen förden enskilde: ''Chefen för armén har i en skrivelsetill sina underlydande myndigheter redan dagenefter regeringsbeslutet gett order om att deåtgärder som brukar vidtas inför utryckningen skallintensifieras för att underlätta de utryckandesövergång till civil verksamhet. ''Mot detta vill jag ställa ett beslut från MKV. I beslutet sägs:''Regeringen har beslutat att korttidsvärnpliktigaskall hemförlovas. Detta berör dig. ''som beslutet är daterat blir dennevärnpliktige hemförlovad. Man måste då fråga sighur man kan underlätta de utryckandes övergångtill civil verksamhet i ett sådant fall. Man skallunderlätta inför utryckningen. Det är således frågaom beslut och utryckning samma dag.Brevet till den värnpliktige fortsätter: ''Du kommermed största sannolikhet inte att kallas in till militärtjänstgöring igen. avgör frågan undervåren.'' Den här formuleringen tyder på attregeringen inte beslutar i frågan, utan attregeringen har tagit över frågan ifrån riksdagen.Jag skulle gärna vilja ha ett förtydligande på denpunkten.Den värnpliktige upplevde det som litetskrattretande att det fanns en besvärshänvisning ibeslutet. kunde han besvära sig överbeslutet, och det upplevde han som underligt isammanhanget.Jag vill gärna ta upp detta från en annanutgångspunkt. har jag varitengagerad i personalvården inom försvaret. Jag varfrån början vice ordförande och sedan 1983ordförande i försvarets personalvårdsnämnd. försöker vi bevakapersonalvårdsfrågorna på ett övergripande sätt.Situationen är svår både för anställdaoch värnpliktiga. Personligen har jag många gångeruttryckt min beundran för både anställda ochvärnpliktiga för att de härdar ut trots förhållandensom ofta är turbulenta. Men hanteringen av devärnpliktiga som vi nu diskuterar -- och även avderas befäl under utbildningen -- överträffar detmesta som jag varit med om.Sedan beslutet fattades har jag haft mångakontakter på stabs- och förbandsnivå. Regeringens beslut att avbrytautbildningen av de korttidsvärnpliktiga är fel frånalla tänkbara utgångspunkter. Så här får man intebehandla människor inom försvaret.Anf. 5 ():Herr talman! Eftersom ärförhindrad att vara här vill jag på hennesvägnar tacka försvarsministern för svaret på frågan.Om det verkligen skall sparas pengar måste detvara samordning mellan departementen. Det ärinte särskilt handlingskraftigt att dra in 125 milj.kr.på försvaret om det kostar mycket mer påandra håll.Försvarsministern säger att man påantagningsmyndigheterna kommer att göra vadman kan för att pröva dessa grabbars ansökningartill vårens utbildningar. Det lär dock inte enligtuppgift ha gått fram till alla högskolor, och det finnsen stor lokal vårantagning. Det är därför tveksamtom detta kommer att hjälpa särskilt mycket.Oavsett vad man nu gör för att på olika sätt hjälpadessa grabbar till jobb eller utbildning är det ettfaktum att många av dem kommer att gå arbetslösa,och en del av dem . Den näst störstaandelen långtidsarbetslösa finns just i dennaåldersgrupp. Enligt exempelvis en undersökningfrån riskerar dessutom var tredjelångtidsarbetslös pojke att hamna ialkoholmissbruk och social utslagning.Försvarsministern säger i sitt svar att man inte gjortnågon beräkning av vilka ökade kostnader somuppkommer i andra samhällssektorer till följd avden avbrutna värnpliktsutbildningen eller vilkasamhälleliga plusposter som kan uppstå. I det härfallet gjordes uppenbarligen bedömningen att detinte fanns något samhälleligt värde eller någonpluspost i att utbildningen genomfördes.Jag tror att de allra flesta grabbar tycker att det inteär någon höjdargrej att göra lumpen. Men införvärnplikten ställer man ändå in sig på att göra ett bra jobb och leva på det sätt somvärnplikten kräver med alla nackdelar som det trotsallt innebär för den enskilde.I har jag i många årdrivit kravet: Inte längre i lumpen ännödvändigt. Jag hoppas att detta är något somkommer att genomsyra kommande beslut omförsvaret. Men då måste man i förväg tänka igenomvilka som behöver lång utbildning för att klara sinbefattning. Anständigheten kräver att man inte ifortsättningen hattar så här med ungdomars liv ochplanering.Anf. 6 ():Herr talman! Jag är i den situationen att jag intebehöver tacka för svaret. Men jag förundradesverkligen över det svar interpellanten och defrågande har fått. Det finns flera saker som inte tasupp, men som bl.a. har berört.Det rör bl.a. beslutsordningen, något som jagkänner mig starkt kritisk till.Det kan ibland vara trevligt att bli befriad från sinauppdrag. Men undrar jag ombefrielsen känns så särskilt trevlig. Vi har ju ändåbeslutat om en försöksverksamhet och att den skallutvärderas så att vi därefter skall kunna fatta debeslut som behövs för den framtidapersonalförsörjningen inom totalförsvaret. blirvi helt plötsligt befriade från att fatta det beslutet.Det beslut som den värnpliktige hade att fatta varinte heller särdeles muntert. Att få brevet sammadag som man blir hemförlovad och sedan få 14dagar på sig att överklaga beslutet kan inte kännassärskilt bra när man får beskedet att detinte finns möjlighet att fullgöravärnpliktstjänstgöringen på annat sätt.Jag vet mycket väl att det förts fram stark kritik frånen del håll om denna femmånadersutbildning. Jaghar gått igenom dessa handlingar, och jag vill nogpåstå att de ibland har tolkats på ett sätt som kanskeinte har varit helt hederligt mot alla som harbedrivit utbildning. Det är många som har tagitdenna utbildning på stort allvar och ocksågenomfört den på ett bra sätt.Sedan kommer vi till den värnpliktiges situation,något som flera av tidigare talare har berört. Detbehöver jag inte gå in särskilt mycket på. Det ärinte så att flertalet har den grundtryggheten och denfamiljesituationen att de klarar sig enbart medhemförlovningsbidraget och bidraget till bostadenunder en månad.Det är faktiskt ont om jobb. Jag bor i ett områdedär det är oerhört ont om arbete. Dessutom sättermånga inte alltför stor tilltro till att man klarar aven bostad när man inte kan få jobb. Det finns inteheller särskilt stora möjligheter att få en bostad omman inte kan påvisa att man har arbete.Ett stort antal av dem som redan genomfört dennautbildning har uppfattat hela denna situation somett avståndstagande till alla de tusen somgenomgått femmånadersutbildningen och ettbesked om att de inte är värda någonting, trots attpersonalen på de allra flesta ställen har genomförtutbildningen på ett förnämligt sätt.Jag vet att det finns starka reaktioner mot detta. Jagvet också att det finns många ungdomar som i daganser att de har blivit svikna en gång till avsamhället.Försvarsministern säger i sitt svar inte ett ord om depraktiska konsekvenserna för personalen. Varhamnar de nu? Kommer de att varslas, eller hurkommer man att ta hand om personalen? Dettamed utbildning är nog mycket bra, men till vad skalli så fall personalen utbildas om vi skall ha en heltförändrad situation när det gäller den framtidavärnplikten?Jag läste i en tidning om regementet i StureEricsons hemlän. Där blev de ganska bestörta överbeskedet och säger nu följande: ''Men det storaproblemet just nu är vad vi ska sysselsättapersonalen med de som är kvar tills dekan tillträda sina nya jobb.'' Dessa personer harkanske ändå en bättre situation än flertalet andra,eftersom de i varje fall vet att deras regemente skallläggas ned.Anf. 7 Försvarsminister ():Herr talman! Den bild av reaktionen bland devärnpliktiga som talarna här förmedlar är intekorrekt. En stor del av dessa värnpliktiga ärutomordentligt glada över att nu snabbare änberäknat få påbörja sin civila utbildning eller återgåtill arbetsmarknaden.Jag har här ett klipp ur en tidning från min egenhembygd, , som utkommer iEksjö, där det sägs: Det är toppen att mucka. Enhel del av de reaktioner jag har fått är av sammaslag. De reaktionerna tiger de som deltagit i den härdebatten om. Om vi gör en ordentlig enkät kan jagförsäkra att det ni här har sagt icke ärrepresentativt. Ni försöker göra partipolitik av denhär frågan.Vilket är då skälet till denna åtgärd? Det finns tvåskäl. Det första är att min företrädare,socialdemokraten , beställdemateriel för utanför ramen,något som överbefälhavaren avstyrkte. Det ärpengar som tickar ut och som jag skall försökaskramla ihop medel till under innevarandebudgetår. Det måste jag göra. Jag tänker inte somni socialdemokrater skicka notan till någon annan,dra över budgeten och hyckla fram försvarsintresseprecis före ett val för att förlägga sysselsättning tillnågra orter och sedan smita från notan. Det tänkerinte jag ställa upp på.Nu skall en stor del av dessa 1,5 miljarder betas av.Det kvarstår bortåt 1,4 miljarder. Det, mina dameroch herrar, kommer att kräva än mer drastiskaåtgärder om inte socialdemokraterna är beredda attmedverka till att friska pengar kommer till, och detnu och inte längre fram. Det är nu som dessa pengarbehövs.Herr talman! Det skall bli utomordentligtintressant att se hur socialdemokraterna ställer siginför det försvarsbeslut som skall fattas. Är niberedda till ramhöjningar och att beta av 1,5miljarder, nästan 1,4 miljarder efter de besparingarvi har gjort, eller inte? Jag kommer med storenvishet att återkomma till er med den frågan.Detta är det ena skälet. Vi kan inte trolla i det härekonomiska läget. Försvaret skall bedrivaförsvarspolitik. Man skall ta rimliga hänsyn i övrigt,men försvarsintresset är naturligtvis det avgörande.Det andra skälet är att innan regeringen fattadedetta beslut gick man från arméns sida utoffentligt -- det stod att läsa om detta itidningarna -- och sade att denna utbildning icke ärändamålsenlig, att det inte går att skicka ut dessapojkar i strid. Man sade att utbildningen är enflopp.Det vore därför enligt min uppfattning djuptomoraliskt att skicka ut människor i strid efter attde genomgått denna utbildning. Men det vore likaomoraliskt att låta dem fortsätta en utbildning omvilken de i tidningarna läst att den icke ärändamålsenlig. Det, om någonting, hade varitväldigt omoraliskt.Vi har gjort vad vi har kunnat för att lindra deproblem som självfallet uppstår, och det skall vifortsätta med så mycket vi kan. Men med detresonemang som några av deltagarna i den härdebatten för -- att det inte går att minska antaletvärnpliktiga, eftersom belastningen påsamhällsekonomin då blir lika stor i andra ändan --skulle vi ju inte kunna lägga ned ett enda förband.Det är fråga om en långt mer kompliceradoperation. Vi skulle med det resonemanget intekunna lägga ned någon del av svenskförsvarsindustri, vilket damerna och herrarna iövrigt tycks vara mycket förtjusta i. Detta är ickeett rimligt resonemang!Om man gör en totalavvägning blir det naturligtvisbesparingar. Man kan diskutera hur stora dessaskall vara. De siffror jag har utgått från när detgäller försvaret har jag fått från armén, och jagförutsätter att de ger en någorlunda korrekt bild avdetta.Jag kan när det gäller beslutsordningen säga attdenna fråga anmäldes till den beredning som finnsoch som skall förbereda försvarsbeslutet. Detfanns två alternativ. Man kunde gå fram med enproposition till -- då hade besparingenblivit mindre -- eller man kunde fatta ettregeringsbeslut. Gissa, herr talman, vilket partisom bestämt tillstyrkte att det skulle bli fråga omett regeringsbeslut och inte en proposition! Det äralltså inte korrekt att säga att detta ärende inte harberetts eller förankrats. Tvärtom var man från ettvisst parti ytterst angelägen om att det skulle blifråga om ett regeringsbeslut och inte enproposition. Den kritiken, herr talman, skjuteralltså över målet.Det svenska försvaret befinner sig på grund avdenna beställning på 1,5 miljarder i enutomordentligt besvärlig situation ekonomiskt sett.Det är min uppgift att göra vad som är möjligt föratt se till att vi vidtar ordentliga besparingar så attinte andra grupper drabbas. Jag vill, herr talman,nu bara nämna en grupp. Om vi inte kan fatta ettförsvarsbeslut som ger utökade ekonomiska ramarkommer nämligen ett antal tusen människor inomförsvarsindustrin mycket snabbt att bli arbetslösa.Vi har ett ansvar också för dessa människor, somhar det svårare på arbetsmarknaden än deungdomar vi nu talar om.Anf. 8 ():Herr talman! Det är riktigt att försvarsberedningenfick en föredragning om regeringens avsikt attavbryta femmånadersutbildningen. är jagförhindrad att här referera de överläggningarna,men så mycket kan jag väl säga att vi frånsocialdemokratisk sida ställde en lång rad kritiskafrågor. Jag vill nog också hävda att vårt agerandebidrog till att hanteringen av den här frågan blevmindre drastisk än som ursprungligen planerats.För övrigt är det beklämmande attförsvarsministern på detta sätt kryper bakomryggen på en försvarsberedning, vars diskussionerinte öppet kan redovisas.Visst måste det bland de 7 000 som fick dettabesked ha funnits personer som blev glada. Jagtalade faktiskt bara om att en av sju blev arbetslös.Jag är inte säker på att dessa blev lika glada som devärnpliktiga det stod om i . Det ärde som blir arbetslösa vi har talat om. Det är dessasom medför kostnader.Anders refererar också till beställningar avförsvarsmateriel. Han försöker naturligtvis tala omannat än värnpliktsfrågor. Låt mig bara mycketkort konstatera att såvitt jag förstårinte rimligen var emot att vi genom beslut säkradebåde och fortlevnad.