prot · GE0957 · 1991-02-06 00:00:00 — Det kan inte varabara ett plågat folk som skall ha den, utan det måstegälla alla människor som utsätts för förtryck ochbrutalitet och som förvägras mänskliga rättigheter.Den andra frågan till utrikesutskottets ordförandelyder: Är beredd att ta initiativ så attockså kurderna i turkiska får tillgång tillgasmask?Anf. 36 PER () replik:Herr talman! menar att omman inte skulle ta till kriget skulle man låta våldettriumfera. Det är ungefär detsamma somdödsstraffsanhängarna säger till dem som är emotdet, nämligen att om man inte har dödsstraffaccepterar man mord. De som vill slå barn menaratt om föräldrarna och lärarna inte har det medletaccepterar man oordning, osv. Men det är inte såatt frånvaron av våld skall vara tomhet ochingenting. Det måste finnas ett genomtänktalternativ. Det måste finnas alla former fråncivilmotstånd, ekonomiska sanktioner ochtotalblockad. Men man måste inse att detta tar tid.Det kan man aldrig komma ifrån. Men om man sertill resultaten i världen har de flesta diktatorer, ävenmycket fruktansvärda som Duvalier på ochCeausescu i , störtats utan att vare sig FNeller någon annan yttre militär styrka har ingripit.De har störtats på grund av sin egeninre förruttnelse. Och om denna egna inreförruttnelse dessutom förstärks av yttre aktionersom är genomtänkta och som är organiserade, kanman bringa diktatorerna på fall. Vi väntade i 15 årpå att , som visserligen inte alls var likahemsk som , men ändå var rasist,skulle falla. Hur länge har vi väntat på ,innan det nu äntligen börjar hända saker? Ni harinte svarat på den grundläggande frågan i dettasammanhang. Är FNs sanktionerade krigundantaget -- gav ett heltannat intryck -- gäller det bara eller ärdet regel? Som jag visade, får ni problem hur ni änsvarar. Skall det bara vara somdrabbas av detta och alla andra diktatorer gå fria,eller skall vi ha på i detta praktiskttaget olösliga dilemma som vi drabbas av när FNväljer krig?Nej, jag anser inte att vi skall utträda ur FN. Viskall väcka förslag som kan behövas för attreformera FN. Vi måste dra slutsatser av dennaytterst bittra erfarenhet. Men vi skall inte lämnaFN. Det finns mycket att säga om FN. Jag vet attHans Göran och andra kommer att gå in pådet i juridisk detalj. Det är inte så självklart att FN-beslut är absolut korrekta och absolut heliga baraför att de har fattats av FN. Men var vänliga ochförsök att svara på detta: Vilka skall följderna bli?Skall vi ha på eller var dettaundantaget?Anf. 37 () replik:Herr talman! Det är klart, , att jag påolika områden vill ha en förstärkning av folkrätten ikrig. Det är självklart. Men här uttalar jag mig omden aktuella situationen. Jag tror inte att det hadehaft någon betydelse om andra regler hade gällt.Jag skall svara på frågan om kurderna. Jag gjordeett principuttalande i talarstolen. Jag menar att denkurdiska frågan är så allvarlig att den nu måstekomma upp på Världssamfundets dagordning. Vihar med olika utgångspunkter haft den på våragenda i . Vi kan inte göra särskiltmycket. Frågan måste tas upp i vidare omfattning.En lösning av det problem som föreligger i detpågående krigets skugga måste sedan tas fram. Detär min principiella inställning.Jag har varit med i och diskuterat detkurdiska språket i . Där har man nu lättat påbestämmelserna, såvitt jag kan bedöma, och tillåterkurdiska i . Jag vill inte uttala mig omhuruvida det är realistiskt att begära kurdiskobservatörsstatus i . Vi skallbara göra det som är realistiskt och möjligt attgenomföra. Vi har inget löfte att ge på denpunkten.Jag är beredd att med den turkiske ambassadörenta upp frågan om gasmasker. Det är svaret på denfråga som har ställt till mig. Jag troratt det kan vara rimligt att med myndigheterna iTurkiet diskutera om de, inför det hot de kännerom gaskrig, också vill skydda den kurdiskabefolkningen.Anf. 38 Utrikesminister ():Herr talman! Jag har naturligtvis med allra störstaintresse följt den här debatten, som har gällt mångafrågor och många områden i världen. Även om allaär intressanta skall jag i detta första inläggkoncentrera mig på de frågor som jag ändå trormest upptar svenska folkets sinnen, nämligenkrisen i , det som händer i Baltikumoch vårt Europasamarbete.Det är naturligtvis, som många har sagt underdebatten, en djup tragedi att alla försök att nå enfredlig lösning på misslyckades. Nivet också att tillsammans med många andraländer gjort stora ansträngningar för att hitta ensådan lösning.Det är också oemotsägligt att det är ochSaddam och inga andra som bär det fullaansvaret för att invaderades och kriget brötut. Därför är det också och inga andra som bär ansvaret för att krigetbringas till ett slut.Det innebär nu inte att det internationellasamfundet, och många var inne på det, kan svärasig fritt från ansvaret att åstadkomma fred. Allaländer, inkl. , måste aktivt bidra till attåterställa freden.FNs säkerhetsråd bör, trots att krigshandlingar motIrak nu pågår, aktivt fortsätta sina ansträngningaratt nå en politisk lösning. Det är FN, som enligt sinstadga, beslutat att måste dra sig tillbaka. Detär FN som rätteligen uppmanat världens stater attreagera mot övergrepp.Det är uppfattning att den operation somFN legitimerat måste hållas inom de ramar som FNangivit. Oklarhet på denna punkt kan leda tilloöverskådliga politiska konsekvenser. Ett utdragetkrig kan allvarligt skada världsorganisationen ochpåverka freden för lång tid framöver.Om förklarar sig berett att dra sig tillbaka frånKuwait och i övrigt uppfylla FNs resolutioner, börVärldssamfundet svara positivt. Om detta sker, börIrak garanteras att landet inte angrips under ellerefter återtåget. FN bör sända fredsbevarandestyrkor och de utländska styrkor som finns där nubör dra sig tillbaka. Också FN-sanktionerna bör dåavbrytas.Det är också viktigt att vi redan nu förbereder ossför tiden efter kriget. En ny säkerhets- ochsamarbetsordning i måste skapas föratt en stabil fred skall kunna nås. För enfredsordning i krävs bl.a.förhandlingsmekanismer, förtroendeskapandeåtgärder, massivt ekonomiskt stöd och nyasamarbetsformer. Här har egnaerfarenheter och ett särskilt ansvar. Vi har därförmöjlighet att spela en konstruktiv ochåteruppbyggande roll.FNs ansvar är alla FN-medlemmars -- ocksåSveriges. Jag förutsätter att vi i i stortsamförstånd är beredda att göra vad vi kan för attstärka FN, just , när det som bäst behövs.Herr talman! I vår egen närhet -- på andra sidanÖstersjön -- har våld tillgripits för att hindra vårabaltiska grannfolk från att förverkliga sin strävanefter nationell självständighet. I vår egen närhetriktas hot mot demokratiskt valda regimer.Detta har skett i ett , där harundertecknat Parisstadgan för ett nytt , ettEuropa, där alla stater bekänner sig tilldemokratin, ett , där det kalla krigetsblockbarriärer äntligen har rivits, ett , därgemensam säkerhet och samarbete blivit allasuttalade mål.Motsättningarna mellan de baltiska republikernaoch den sovjetiska centralmakten måste lösas ienlighet med Helsingforsdokumentets bokstav ochanda. , och måste få sinsjälvständighet genom förhandlingar med Moskva.Herr talman! Vår säkerhet, säkerhet, ärberoende av att konflikter i vår närhet bringas lösning på fredlig väg. Vår säkerhet kan baratryggas genom att de principer och de regelverk allastater kommit överens om i det nya Europarespekteras och tillämpas fullt ut. Vi i måstesolidariskt göra det vi kan för att bidra till enlösning av de konflikter och motsättningar som kansätta också vår säkerhet i fara.I råder enighet om , ochLitauens rätt till självbestämmande och om stöd förde tre republikernas strävan till självständighet.Detta är en enighet som omfattas av hela detsvenska folket.Breda sektorer av vårt samhälle ger ett omfattandestöd till våra baltiska grannfolk. I olikainternationella fora för vi fram balternas sak. Vi gördet också direkt till den sovjetiska regeringen.Med gott samvete kan vi -- regering och politiskapartier, folkrörelser och enskilda -- säga att ingetland gör mera för än , och detligger också i vårt eget intresse. Det är minförhoppning att vi i samförstånd skall kunnafortsätta denna politik för och för våregen skull.Det nya och fredliga , byggt på demokratinsgrund, där båda de militära supermakterna liksomalla andra länder är bundna till varandra i ESK, hargjort det möjligt för oss att uttrycka vår ambitionatt söka medlemskap i -- med vårneutralitetspolitik som grund. Det är ett viktigt stegför -- det viktigaste utrikespolitiska steg vihar tagit sedan vårt inträde i FN.När vi önskar gå med i EG, gör vi det för att ge vårtbidrag till den fördjupning av det västeuropeiskasamarbetet som vi alla önskar, inte bara på detekonomiska området utan också på de sociala,arbetsmarknadspolitiska, vetenskapliga ochkulturella områdena.Herr talman! Inför de stora och svåra frågor somligger framför oss 1991 -- jag tänker på kriget ochkriserna i , utvecklingen i Baltikumoch formandet av framtid i -- sökervi inte samförstånd för samförståndets egen skull.Vi gör det för att står starkare när det rådersamförstånd om utrikespolitiken, och vi gör det föratt det ligger i hela svenska folkets intresse.Får jag nu säga, efter att ha lyssnat på debatten, attäven om det har förekommit en och annandissonans i kören så tycker jag ändå att den svenskakören, representerad här i , är ganskasamstämd.Anf. 39 () replik:Herr talman! Den samstämmighet i stora drag somutrikesministern efterlyste, och tyckte sig finna,kunde jag också konstatera tidigare i debatten.Men som jag sade också då, är det ju viktigt hur viförverkligar denna samstämmighet i konkretatermer.Utrikesministern sade att vi med gott samvete kansäga oss att inget land har gjort mera för Baltikumän vad vi har gjort. Det är säkert sant. Men fråganär om vi inte snarare bör säga: Vad kan vi göra mer?Centerpartiet har i flera sammanhang kritiseratregeringen för att vi trots allt inte ställer upp förvåra grannfolk så som vi borde göra. Det gällerBaltikum, och iövrigt.Den berömda miljarden innebär i praktikenungefär 300 milj. kr. För blir detnågra tiotal miljoner. Även med denna blygsammaambitionsnivå tvingas man konstatera att det intealls har kommit i gång så mycket inom den ramensom vi skulle ha önskat. Jag tycker därför att detkänns befogat att fråga utrikesministern omregeringen är beredd att ta initiativ för att höjaambitionsnivån när det gäller vårt bistånd tillBaltikum och till i övrigtför att på ett mera aktivt sätt kunna bidra till detviktiga ekonomiska, miljömässiga, sociala ochdemokratiska uppbyggnadsarbete som behövergöras där. Detta är faktiskt mycket viktigt som ettled i svensk utrikespolitik.Jag vill dock understryka att jag förutsätter att omvi skall höja ambitionsnivån, så skall det inte bli påbekostnad av vårt stöd till de fattiga folken i tredjevärlden. Deras behov har ju inte minskat av attbehoven i och har ökat.Mera kraftfulla praktiska initiativ skulle vara brakomplement till den verbala samstämmighet som vihar i de här frågorna.Anf. 40 ()replik:Herr talman! Jag är glad över att utrikesministernser det som en huvuduppgift för svenskutrikespolitik att föra in i den europeiskagemenskapen -- om det är så jag får tolka det somutrikesministern sade här i dag.En annan huvuduppgift måste naturligtvis vara attmedverka till att de baltiska staterna återvinner sinidentitet som europeiska nationer. I detsammanhanget vill jag säga till utrikesministern attjag har uppfattat det så, att bland annat starka reaktion på övergreppen iBaltikum har varit betydelsefull och verksamt harbidragit till den återhållsammare linje vi nu märkerfrån sida. har jag kunnat läsa itidningen att och utrikesministerGenscher har gjort något gemensamt uttalande omatt hjälpen till inte skall påverkas.Jag tror att det vore viktigt med ett klarläggande iden frågan. Det är ju en farlig utfästelse att göra närvi inte känner till den framtidahändelseutvecklingen. Det är självfallet viktigt förmakthavarna i att känna att detvästeuropeiska samfundet kommer att reagera omutvecklingen på något sätt går snett.Det är också min uppfattning, herr utrikesminister,att under den nya era, som vi ändå kan hoppas påunder 90-talet, kommer frågan om demokrati,respekt för mänskliga fri- och rättigheter ochmarknadsekonomi att fortsätta att vara enhuvudmåttstock i de mellanstatliga relationerna,och det måste vi bejaka.Anf. 41 () replik:Herr talman! Först till , som ställdenågra frågor om kurderna:Självfallet skall vi försöka medverka till att de fårgasmasker, helst sådana som fungerar.Jag tror inte alls att observatörsstatus i FN ärnågonting som kan tillämpas. Det är en form sommycket sällan har använts. Det har gällt bl.a. PLO,och jag förmodar att det inte är PKK som BertilMåbrink tänker på. Jag skulle vilja svara att det ärviktigt att kurdernas sak äntligen får en rättvisbehandling. Den frågan är ju en angelägenhet förvärldssamfundet.Till : Jag har inga invändningar motden kortfattade resumé som gavhär. Den viktigaste frågan nu är ju faktiskt hur,efter ett avslutat krig, freden skall kunna vinnas.Hur skall man kunna främja framväxten avdemokrati i ett återuppstått , i , iSaudiarabien, i och i ett nytt ? Hurskall man kunna säkra palestiniernas rätt till etteget land? Hur skall man kunna säkra rättatt leva inom säkra och erkända gränser? Det ärgigantiska problem som vi bör medverka till attförsöka lösa i all ödmjukhet efter ett avslutat krig.Då måste vi också fundera över FNs roll. Det äräven mitt svar till Per Gahrton.Jag hoppas att detta skall bidra till en nödvändiganalys av hur FN har fungerat och bör fungera.Idealet är naturligtvis att man skall kunna verka påett sådant sätt att framtida konflikter och krig kanundvikas. Det var därför som jag också i mitt förstainlägg ställde frågan om det vore värdefullt omSverige kunde medverka till att permanentasäkerhetsstyrkor upprättades inom FN. Är det enmodell -- där alltså skulle förklara sig berettatt medverka? Finns det andra komplement till deinstrument som står till FNs förfogande, somvi bör verka för att åstadkomma gemensamt?Jag tycker att det är en riktig hållning att Sverigehar ställt sig bakom de beslut som säkerhetsrådethar fattat. En uppgift som återstår försäkerhetsrådet och för alla fredsälskande länder ivärlden är hur freden långsiktigt skall kunnagaranteras. Det kommer att kunna ske enbart omvi kan främja framväxten och förstärkandet avdemokratin i världen.Anf. 42 PER () replik:Herr talman! tycker att vi ärsamstämmiga, och det är väl klart att vi alla vill hafred på jorden. Vi stöder balterna, och vi vill hasamarbete i och mycket annat som är bra.Men frågan är hur. Det är väl därför vi har olikapolitiska partier. Därför är vi inte helt eniga.När det gäller skulle jag vilja ställa trekonkreta frågor till -- en handlarom förfluten tid och två, hoppas jag, om framtiden.Varför var det nödvändigt att skicka ut ettmilitärsjukhus? Vi är inte, som troddetidigare, motståndare till att man skickarsjukvårdshjälp till krigets offer. Men varför kundeman inte på vanligt sätt skicka detta via Rödakorset så att det gick till krigets offer oberoende avSIDA? Varför måste man göra detunika att skicka ett militärsjukhus till den ena sidani konflikten?Den andra frågan är: Avser att på något sättleverera vapen och krigsmateriel till krigförandeparter? Det har antytts här i av AnitaGradin.För det tredje: Finns det någon som helst risk föratt skulle kunna skicka stridande truppertill den s.k. FN-sidan, och i så fall på grundval avvilken sorts beslut?När det gäller säger nu utrikesministernsjälvfallet att han är för att balterna får sin frihet.Det skall ske på grundval avHelsingforsdokumentet och genom förhandlingarmed . Att det måste vara förhandlingar inågon form är fullständigt självklart. Alla balter jaghar träffat är beredda att förhandla. De är t.o.m.beredda att förhandla om demilitärisering, ja,t.o.m. om sovjetiska baser i självständigarepubliker. Men de vill förhandla på grundval av attde erkänns som självständiga republiker, inteSovjetrepubliker.Landsbergis avvisade en inbjudan tillförhandlingar därför att den var adresserad tillsovjetrepubliken och inte till republikenLitauen. Det kan man tycka är fånigheter när mansitter i trygghet här i . Men för Landsbergisär det inte fånigheter. Då återkommer vi till detsom kallas för teoretisk exercis. Anser attde baltiska republikerna legalt är att betraka somSovjetrepubliker? Det är inget teoretiskthårklyveri, utan detta är själva grundvalen för hurbalterna betraktar sin egen problematik. Därförvore det intressant att veta hur regeringen kommeratt besvara brev. Det är en knäckfråga.Man behöver inte gå så långt som harkrävt här . brev och hansfråga innebär så att säga ett minimikrav frånbalternas sida. Kan man stryka ett streck över debeslut som fattades 1940--1941? Om svaret är nej:Varför inte? Vad är det som kostar på? Detsovjetiska parlamentet har upphävt Ribbentrop--. Vad är det som kostar på attSverige säger att besluten från 1940-1941 inte gällerlängre? Vad är det som gör det så omöjligt, frånregeringens sida, som det tycks vara?När det gäller EG sade utrikesministern att han villansluta oss med vår neutralitetspolitik som grund.Det låter ju bra att det åtminstone finns någotförbehåll kvar. Vi har som bekant andra förbehåll.Men låt oss hålla oss till detta. I den danskatidningen hette det i går att skallha gemensamt EG-försvar. Det bygger på detsenaste fransk-tyska förslaget. Det är inte så att debesvärligheter inneburit för att samordna sig har lett till att man harlagt planerna på militärunion på hyllan. Tvärtomhar svårigheterna lett till att man ännu mer anseratt man måste ha ett organiserat militärpolitiskt ochförsvarspolitiskt samarbete.Riksdagsbeslutet säger som bekant att vi inte skallbli medlemmar om EG utvecklarförsvarssamarbetet. har redan öppetlämnat det förbehållet. Hur det är medmoderaterna är faktiskt litet oklart; det kunde varatrevligt att få det klarlagt. Men av viss vikt är ocksåhur regeringen ställer sig. Jag vet att StenAndersson för inte så länge sedan var väldigtkategorisk på ett, ur min synvinkel, positivt sätt.Men här händer saker med sådan rasande fart attjag tror att det om och om igen behöver deklarerasfrån denna talarstol att om det visar sig att detfaktiskt är sant, som vi har hävdat , attEG håller på att utveckla sig till en militärunion,blir det ingen ansökan om medlemskap. Vilka slutsatser drar regeringenav det senaste utrikesministermötet och dess besluti går? Är det ändå inte ett steg i den riktning vi hartalat om, att det blir närmare till en militärunion,och inte i den riktning som ochutrikesutskottet har inbillat sig, nämligen attfjärmar man sig från en militärunion? Det voreviktigt att få regeringens tolkning av skeendet pådenna punkt klarlagd från talarstolen.Anf. 43 () replik:Herr talman! Jag har några frågor tillutrikesministern. Utrikesministern säger att det ärviktigt att kriget hålls inom de ramar som FN anger.De ramar som FN angett är, såvitt jag förstår, skall försöka få ut från . Då måstejag fråga utrikesministern: utrikesministernatt det krig som pågår håller sig inom dessaramar, eller anser utrikesministern inte det? Det ärden ena frågan.Så till den andra frågan. Det är ju FN som harsanktionerat kriget, men det är inte FN som förbefälet. Man kan ju säga att det gör . Närmarebestämt genom general , som uttalarsig i TV både bittida och sent, för att inte tala om iden amerikanska . Vem är denhär general ? Det var han somkrigade i . Det var han som deltog imassmördandet där. Därefter var han också medom att inleda invasionen av . Han deltog itvå solklara brott mot folkrätten, vilket han alltsåhar på sitt samvete. Denne general nu FNs sanktionerade krig till försvar förfolkrätten. Jag ser att den 14januari gjorde ett uttalande där man säger attdet strider mot att delegera ledningenför militära aktioner till annan part än FNs egetmilitärkommando. Jag vill att utrikesministernkommenterar detta.Jag har ytterligare en fråga eftersom jag har tid tilldet. Jag är överens med den närdet gäller handläggningen av Baltikumfrågan. Jagtycker att utrikesministerns agerande är mycket braoch förtjänar all respekt. Men jag kan inte sägasamma sak när det gäller det som pågår iMellanöstern. För det första är det en skamlighetatt fortsätter att leverera vapen till USA.Var någonstans, herr utrikesminister, kan vi läsa attSverige skulle ha en sådan förpliktelse som FN-medlem? FN-resolutionen talar inte om någon FN-medlems skyldighet att förse eller någonannan ledande part med vapen. Varje FN-medlembör vidta, som det heter, lämpliga åtgärder.Varför har dragit slutsatsen att ''lämpligaåtgärder'' är att fortsätta förse med vapen?Varför tolkar ''lämpliga åtgärder'' så att närEngland begär militärsjukhus ställer vi upp? Varförinte tolka ''lämpliga åtgärder'' så att läkare,mediciner, sjuksköterskor och sjukvårdsarbetarehelt ställs till Röda korsets förfogande, för dennaorganisations insatser i olika länder i Gulfen?Att är en brutal och hänsynslösdiktator, är helt klart. Det har vi talat om här i fleratimmar. Att skall ut ur , är lika klart.Om nu vill spela en roll för att få ett slutpå det hemska mördandet, hade det då inte varit enklok väg att gå att inte vara en aktiv part i dettagrymma krig utan i stället en aktiv part i att försökalindra smärtorna, nöden och skräcken, i första handhos de tusen och åter tusen civila på båda sidor somdrabbas men också för de skadade militärerna?Herr talman! Det är inte nog med att FN genomsäkerhetsrådets agerande fått sig en ordentlig törn,utan också har självförvållat satt sig i ensituation som kan innebära att när historien skrivsom , kan det heta att hjälpteUSA att terrorbomba . Min fråga : Ärutrikesministern beredd att uppskjuta allaavgöranden om tillstånd för vapenexport till dekrigförande i ?Anf. 44 Utrikesminister () replik:Herr talman! Jag fick i rask takt 13--14 frågor. Jagskall göra mitt yttersta för att försöka besvara dem.Några sammanfaller dess bättre.Först till , som frågade: Borde vi intehöja ambitionsnivån vad gäller biståndet, hjälpenatt klara ekonomier och miljöproblem i ?Jo visst, det tycker jag att vi skall göra så gott detgår.Pär har rätt i att vi har vissa bekymmeratt få fram alla projekt. Det beror inte på ,utan det beror oftast på att man i de här ländernahar svårt att komma fram till beslut under derådande omständigheterna, och det är inte såkonstigt det heller. kan vi ändå glädja oss åt attdet är en lång rad projekt som är färdiga att börjagenomföras.Jag satt och lyssnade på partiledardebatten, och jagvet ju inte om uppgifterna är riktiga, men det ärklart att för ett parti som har presenterat ettbudgetförslag med 15 miljarder i underskott är detväldigt svårt att hitta de extra resurserna för att ökaambitionen. Men kan vi göra någontingtillsammans, så gärna det.Sedan , som frågade omnågot uttalande som utrikesminister ochjag hade gjort då vi träffades i går och som skulleha gällt EGs planerade hjälpprogram förSovjetunionen. Det behandlades --eller kanske det var ytterligare tillbaka -- avEG-ministrarna, och det fanns då olika förslag.Flera, bl.a. Genscher, drev hårt uppfattningen attdet är väldigt viktigt att man fortsätter att stödja dekrafter i som står för frihet ochdemokrati. Därför beslöt man också, enhälligt tillslut, att fortsätta den hjälpen.Jag menar att av samma skäl bör fortsättadet ganska minimala program som förekommer dådet gäller seminarier, överförande av erfarenheteroch kunskaper på alla tänkbara nivåer. Det tror jagär till nytta för demokratin och friheten iSovjetunionen.Sedan har naturligtvis rätt, menhan gav ingen lösning, och det är också väldigtsvårt. Hur skall man klara en stabil fred ochavspänning i ? Det kan gälla mångaandra delar av världen också, men diskuterar viju . Då krävs det ett väldigt program.Det skall ju ändå vara folken själva som till slutavgör vilket slags system de vill ha.