prot · GE09100 · 1991-04-23 00:00:00 — Jag undrar därförfortfarande om det inte finns anledning att ändrapraxis när det gäller kurder från Turkiet.Anf. 82 ():Herr talman! Jag kan mycket väl förståinvandrarministerns argument mot att gepermanent uppehållstillstånd som en lösning påden förhoppningsvis tillfälliga krisen i de olikadelarna av Kurdistan.Jag vill ta vara på det positiva i slutet avinvandrarministerns inlägg om att det finns enmöjlighet att dröja med avvisningarna till dess attsituationen i området har lugnat ner sig.Det kurdiska folket lever ju som ett folk, trots attde är fördelade på fyra--fem länder, men kanskeframför allt på tre länder: , och Turkiet.Kurderna är släkt med varandra. De delarvarandras öden, känner med varandra och de flyrtill och söker skydd hos varandra. Därför går detegentligen inte att tala om olika nationaliteter. Närman diskuterar kurder måste man göra det i ettsammanhang. Därför kan det finnas mycket starkaskäl att ta det varligt, också med de turkiskakurderna.Jag vill instämma i det som sade omatt det inte har skett någon radikal förändring närdet gäller de turkiska kurdernas rätt att tala sitt egetspråk. Mycket av det som har stått i svenskmassmedia är gammal skåpmat.Anf. 83 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill bara än en gång understrykaatt den möjlighet för den verkställandemyndigheten som jag pekade på finns ständigt, ochden utgör också en skyldighet att varauppmärksam på vad en eventuell verkställighet kaninnebära.Vi skall självfallet på grundval av mer än vad somstår i en svensk tidningsartikel skapa oss en bild avvad nya lagar och förändringar innebär, också iTurkiet. I mitt svar sade jag att detta inte har gettnågon anledning till ändring av praxis i någonderariktningen, utan att det fortfarande handlar om attta hänsyn till de enskilda ärendena och detskyddsbehov som anses föreligga.Anf. 84 ():Herr talman! Detta lät mer betryggande än det somframkom av invandrarministerns svar. Sedan gällerdet att de verkställande myndigheterna verkligentar hänsyn. Det råder just nu en mycket skärptbevakning i de kurdiska områdena, såväl i ochi som i . Det gör det mycket känsligtför personer som har flytt landet att kommatillbaka. Dessa personer riskerar att blifängslade.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1990/91:525 om irakiskakurder och flyktingkvotenAnf. 85 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen är beredd att erbjuda UNHCR att taemot ett antal irakiska kurder i inom ramenför flyktingkvoten.Regeringen har som bekant i flera omgångarbeslutat om särskilda hjälpåtgärder för att lindraden situation som uppstått vid gränser tillföljd av de systematiska övergrepp som denkurdiska befolkningen i nu utsätts för.Regeringen står i kontinuerlig kontakt med bl.a.UNHCR och olika frivilligorganisationer för attsäkra att hjälpen skall bli så effektiv som möjligt.Det internationella samfundet är överens om att dekurdiska flyktingarnas situation är av sådan art ochomfattning att den måste få sin långsiktiga,politiska lösning i regionen.Detta utesluter inte att man, inom ramen förflyktingkvoten, ger uppehållstillstånd till flyktingarmed särskilda skyddsbehov. Så sker redan i dag.Irakiska kurder ingår i den kvot sominvandrarverket tar ut från området.Regeringen följer noga utvecklingen och övervägerför närvarande vad som ytterligare kan göras.Anf. 86 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Jag tycker attdet var hållet i en mycket positiv ton. Jag noteraratt inställningen från regeringens sida harförändrats till det bättre under de gångna veckorna.Det finns naturligtvis många frågetecken när detgäller vad som skall hända med de 2 miljonerkurder som flytt från . Självfallet måste de allraflesta finna en lösning helst i , men det kanmöjligtvis också ske i grannländerna ochTurkiet. Det väsentliga i det här fallet är dock attvi i dels visar att vi är beredda att, kanskeframför allt symboliskt, ta emot en grupp av deirakiska kurderna, för att visa inte minst attde övriga länderna i och i världssamfundetär beredda att ta åtminstone en mindre del avbördan av de miljontals flyktingarna.Det finns också en annan poäng, nämligen attväldigt många barn, vuxna och gamla har särskildabehov. De är kanske särskilt svårt skadade ellerhandikappade som skulle dra särskilt stor nytta avatt komma till ett land där det finns möjligheter attfå hjälp på sjukhus med sina handikapp osv.Jag vill därför tacka invandrarministern för denpositiva tonen. Jag hoppas att vi snart skall kunnafå ett besked både om en höjd flyktingkvot och omatt det inom ramen för denna höjda flyktingkvotskall kunna ges plats för ett antal av de irakiskakurderna, av de två skäl som jag nämnt.Anf. 87 Statsrådet ():Herr talman! Det finns egentligen ingenting attargumentera om. Jag vill bara ställa mig litetfrågande till att tycker att det harblivit så mycket bättre från regeringens sida underde . Som jag pekar på i mittsvar har vi faktiskt tagit emot irakiska kurder inomramen för den årliga kvoten , och detär självklart att det kommer att ske inom ramen förden kvot -- vilken storlek den än må ha -- som viskall ha också i framtiden.Det ingår där. Men det är viktigt att understryka attbåde de internationella organisationerna, UNHCRoch de stora humanitära hjälporganisationerna iSverige har varit överens om att det just nu handlarom snabba och effektiva insatser i regionen. Det ärinte fråga om några symboliska handlingar utan omaktiva insatser.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1990/91:526 ombestämmelserna om visering för östeuropeiskamedborgareAnf. 88 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig närregeringen avser att lätta påviseringsbestämmelserna för inkl. Baltikumsamt för och Bulgarien.Enligt utlänningslagen skall utländska medborgaresom reser in i eller vistas i ha visering, omde inte är nordbor eller innehar uppehållstillstånd.Regeringen har beslutat om en rad undantag frånviseringskravet. Undantagen grundar sig ofta påbilaterala viseringsfrihetsavtal eller andrainternationella överenskommelser. För att enreglerad invandring skall kunna bibehållas ärviseringskravet i vissa fall nödvändigt. Regeringenkan med hänsyn till läget i världen föreskrivaundantag där det framstår som lämpligt.Med anledning av den förändrade situationen iÖsteuropa har det varit möjligt att på senare årundanta ungerska och tjeckiska medborgare frånviseringskravet. Regeringen hoppas snart kunnaundanta även polska medborgare.Förändringarna i har nått olika långt iolika länder. Den snabba utvecklingen har lett tillrelativt stora migrationsönskemål, vilket ocksåavser . Det råder stor fattigdom i delar avÖsteuropa, och det är därför förståeligt attmänniskor söker sig till andra länder.Den har verkat för ökadrörelsefrihet i och ser det som mycketpositivt att det är möjligt för medborgare i deflesta länder i att resa fritt. Detta innebäremellertid inte någon rätt att stadigvarande bo ellerarbeta i andra länder. Antalet personer frånSovjetunionen, och som reserin i landet och begär att få stanna här har varit stortpå senare tid trots, eller möjligen som en följd av,demokratiseringsprocessen. Mot bl.a. dennabakgrund är det inte aktuellt mednågra ändringar i viseringskraven i förhållande tilldessa länder. Detta innebär emellertid inte att manskulle vara restriktiv vad gäller viseringar. Tvärtomfrämjar den utbyte mellanSverige och , inte minst , ochantalet beviljade viseringar är mycket stort.Anf. 89 ():Herr talman! Jag vill tacka invandrarministern försvaret på min fråga. Att mina frågor är så mångaberor på att det inte är var dag som man får tillfälleatt se invandrarministern här i talarstolen. Detsamlar ihop sig några frågor mellan varven.När det gäller viseringsbestämmelserna förösteuropeiska medborgare är bakgrunden till minfråga att inte invandrarministern men välarbetsmarknadsministern på ett studentmöte bl.a.har sagt att det när murarna rasar i ärväsentligt att vi i väst inte bygger upp nya. Jag troratt det var ungefär de orden som hon använde. Honpoängterade på det mötet att det absolut inte fickutvecklas några hinder för östeuropéer att resa ellerens arbeta i inkl. . Hon ansågockså att det är självklart att ett turistvisum inteberördes av de restriktioner som fanns när detgällde viseringsbestämmelser.Invandrarministern säger ungefär samma sak, dvs.att man inte är restriktiv. Men om man ser till vadsom har hänt när människor har begärt att fåkomma till som turister, visar det sig att enpolack har bara en 25-procentig chans att få kommatill -- av dem som ansöker om visumfår avslag.För den som är rumän är det litet bättre: fåravslag. Alltså får ja. För den somkommer från är det nästan lika illa somför den som är polack. Också av bulgarerna är detbara en fjärdedel som får komma in, osv.Det är alltså inte så alldeles enkelt att resa omkringi den europeiska gemenskapen. Framför allt är detsvårt att komma över den svenska tröskeln,åtminstone om man råkar komma från de nämndaländerna.Jag skulle vilja fråga, eftersom invandrarministernser så undrande ut, om det inte kan vara dags för enöversyn av viseringsbestämmelserna, när det nu serut som det gör.Anf. 90 Statsrådet ():Herr talman! Jag vet inte om jag uppfattade MariaLeissner rätt. Jag vill bara kontrollera om hon sadeatt det var av dem som sökte visering frånPolen som beviljades sådan. Jag har besöktkonsulatet i för inte alltför länge sedan, ochdär talade man om att den som ansöker om viseringtill får det praktiskt taget rutinmässigt. JustPolen är alltså det land för vilket vi just nu närmastdiskuterar undantag från kravet på visering.Låt mig ta upp ett av de länder för vilka det ännuinte är tal om upphävande av viseringskravet och geett par exempel.År 1989 ansökte 35 000 om visering frånSovjetunionen. ansökte 65 000 om viseringfrån olika svenska beskickningar i Sovjetunioneninkl. Av de 65 000 ansökningarnabeviljades 80--. Jag kan intetycka att det på något sätt vittnar om någon storrestriktivitet i det här avseendet.Vad arbetsmarknadsministern har sagt eller intesagt på ett möte har jag utomordentligt svårt attuttala mig om, men jag vill återigen understryka attbesöksviseringar är en sak och att rätten att resa tillett land, uppehålla sig där och ta ettarbete är en helt annan sak. Men det vet ju ocksåMaria Leissner.Anf. 91 ():Herr talman! De siffror som jag har kommer enligtuppgift från fråninvandrarverket och gäller . Det är väl ocksåså att vi när det gäller de nämnda länderna,och kanske framför allt , haren restriktiv praxis för beviljande av inresevisum.Siffrorna pekar på detta.Det är naturligtvis också fråga om en medvetenpolicy från regeringens och invandrarverkets sida. IBulgarien och finns det fortfarandesaker kvar att göra innan medborgarna kan kännasig helt nöjda med situationen där.Demokratiseringen är inte fullbordad. Det är motden bakgrunden som man har en mera restriktivpraxis gentemot just de länderna.Det är naturligtvis trevligt att läsa vackraformuleringar och att höra sådana från olikastatsråd när de talar från den ena eller den andratalarstolen, men det vore också bra omverkligheten korrigerades efter de vackra löftena.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1990/91:546 om motiven föravslag på vissa asylansökningarAnf. 92 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migvilka kriterier invandrarverket använder närasylsökande får avslag, trots att de kan ''styrkaaktivt engagemang i en förbjuden gerillarörelse''.Det är endast invandrarverket som kan redogöraför vilka bedömningar som verket gör vidbeslutsfattandet. Jag kan bara uppmärksammaRagnhild Pohanka på att det i varje enskilt ärendegörs en individuell prövning av de skäl somåberopats.Jag vill påpeka att utgången i ärenden avseendeasylsökande kurder i hög grad är avhängig av vilketmedborgarskap de har och varifrån de kommer. Jaghänvisar också till mitt svar på ochBerith frågor.Anf. 93 ():Herr talman! Jag tackar för det kortfattade svaret.Jag kunde också ha deltagit i den tidigare debatten.Då hade jag kanske kommit längre in på dettaproblem.Jag har valt att tala om en kurd, men det kundeockså ha varit en man från Kosovo eller frånBangladesh. Den som har papperen klara kan få tillsvar -- jag har läst de här utlåtandena -- att om manhar kunnat få pass har man så bra förbindelser inte behöver skydd. I ett fall hänvisades vidaretill att om vederbörande inte hade legitimation elleridentitetspapper, visste man inte vem det gällde,och även då var det tveksamt.Jag har några exempel på män som har körkorteller andra identitetshandlingar, men som inte harpass. De har alltså smugglats ut. De har papper påatt de har deltagit i olika befrielserörelser, och dehar nära släktingar som har varit medlemmar isamma befrielserörelser och som torterats elleravrättats. Det finns också bevis för detta. De harändå blivit utvisade.Hur kan man utvisa en person som uppfyller alladessa kriterier? Det måste ändå ligga iinvandrarministerns intresse att ta del av sådanahär exempel.De här exemplen kommer inte från denfaktasamling som har presenterats på enpresskonferens , utan det är fall som jag självhar tagit fram.Anf. 94 Statsrådet ():Herr talman! Möjligtvis kan såsmåningom få litet ledning av den praxissamlingsom nu är under tryckning och som invandrarverketkommer att ge ut. Den kommer snart att finnastillgänglig. En sådan praxissamling har sedan längevarit efterlyst, inte minst från denna kammare. Dethar t.o.m. gjorts en direkt beställning frånriksdagen av en praxissamling, som skulle ge litetvägledning beträffande praxis i ett antal fall. Det ärmöjligt att genom dennapraxissamling kan få litet svar på sina frågor.Men det är ju inte bara invandrarverket som görsådana här bedömningar, utan fallen kommergenom överklaganden också till mig. Vi får då vägain olika saker, både vad gäller trovärdigheten ochvad som kan styrkas. Dessutom får vi väga inhuruvida de risker som man kan utsättas för då manåterförvisas till sitt land är av den omfattning somden asylsökande själv hävdar.Anf. 95 ():Herr talman! Jag har studerat den första delen avdenna praxissamling, och jag måste säga att spårenförskräcker. Där står i stort sett bara ''avvisades''och ''icke trovärdig'', ungefär samma saker som jaghar läst i asylsökande flyktingars utvisningsbesked.Jag tycker inte att detta ger mig någon ledning. Jagskulle i stort sett efterlysa inte en praxissamlingutan beslutsreferat. Varför man har utvisatvederbörande anges egentligen inte i de aktuellafallen. Det står bara ''icke trovärdig''. Det är degamla vanliga hänvisningarna.Jag anser att det är mycket tveksamt att när detgäller en så stor procentandel av de asylsökandeinte tro på deras ord. I vittnesbås och i övrigt måstevi tro på vad människor säger. Kan vi bevisa att detalar osanning, är det en annan sak, menbevisbördan läggs nu helt på flyktingen.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1990/91:553 om förvar avbarnAnf. 96 Statsrådet ():Herr talman! Mot bakgrund av attrikspolisstyrelsen redovisat en av regeringenbegärd undersökning om tillämpningen avutlänningslagens bestämmelser om förvar av barn,har frågat mig om jag är bereddatt ta initiativ till att införa totalförbud i lagen motbeslut om förvar av barn.Antalet barn som tas i förvar är mycket litet, 85--tas aldrig i förvar. Det statistiska underlagetför undersökning, som avseroktober månad 1988, 1989 resp. 1990 och avser denlilla andel som tas i förvar, är därför bräckligt ochkänsligt för de förutsättningar analysen bygger på.Rikspolisstyrelsen konstaterar ju ocksåavslutningsvis att ''några klara tendenser inte ärmöjliga att notera''.Rikspolisstyrelsen har angivit hur många barn somtogs i förvar , 1989 och1990. För att få ett mått på om andelen barn ökathar ställt samman antaletutvisningsbeslut under de aktuella månaderna ochdärvid schablonmässigt beräknat att andelen barnper familj utgör 26--. Andelen barn tagna iförvar har (med detta synsätt) sjunkit under 1988och 1989 och därefter ökat. Detta är oroväckande.I sin analys förklarar ökningen1990 med att verkställighetsbeslut under senaredelen av 1990 till stor del har gällt bulgarienturkaroch Kosovoalbaner. Bland dessa fanns familjer medmånga barn.Inom har gjorts enkompletterande utredning avseende hösten 1988,1989 resp. 1990. Denna pekar på att antalet barnper familj i verkligheten var avsevärt högre än de27 % som schablonmässigt utgåttfrån i sin undersökning och att rikspolisstyrelsensförklaring synes korrekt. Det råder ingen tvekan,vill jag betona, om att lagen begränsarmöjligheterna att ta barn i förvar. Avrikspolisstyrelsens undersökning framgår också attpolisen började tillämpa derestriktiva bestämmelserna om förvar av barn, ochman redovisar att andelen barn som tagits i förvarminskat mellan åren 1988 och 1989.Inom departementet kommer kontakter att tas medrikspolisstyrelsen och statens invandrarverk för attunder ett längre tidsperspektiv säkerställa enuppföljning av andelen barn som tas i förvar.Endast ett fåtal asylsökande, som får avslag på sinansökan om uppehållstillstånd i , reser hemfrivilligt. Vi har regler om att ingen skall vistas ilandet illegalt. Polisen har därför en skyldighet attverkställa ett avlägsnandebeslut. Då polisen i ettenskilt fall bedömer att det är uppenbart att detfinns risk för undanhållande från en verkställighetsom inte bör fördröjas, har polisen rätt att fattabeslut om förvar i avvaktan på att verkställighetskall komma till stånd. Om förvarstagande av barnomöjliggjordes helt, skulle detta få till resultat attavlägsnandebeslut rörande barnfamiljer i vissa fallinte skulle kunna verkställas.Svaret på fråga är att jag inte ärberedd att ta initiativ till att införa totalförbud motbeslut om förvar av barn men att regeringen noga,även i fortsättningen, avser att följa utvecklingen avmyndigheternas praxis.Anf. 97 ():Herr talman! Jag skall be att få tacka för svaret.Det gläder mig naturligtvis att regeringen tänkerfölja utvecklingen av myndigheternas praxis, menjag delar inte tolkningen av den analys somrikspolisstyrelsen har gjort. Jag har naturligtvisockså gått igenom den inför den här debatten. Jagtycker att det är litet väl magstarkt att säga att maninte kan utläsa några tendenser, för det kan manfaktiskt göra.Andelen barn som tas om hand har faktiskt ökatfrån 181 till 293 ,en ökning . Man för i rikspolisstyrelsensutredning en diskussion om vad det kan bero på. Idet ena avseendet har det inte varit någon ökning,men i fråga om verkställigheten har det varit enmycket stor ökning.Man säger att detta beror på att det är fråga omfamiljer med fler barn. Det är väl möjligt attfamiljerna har fler barn än det genomsnitt som manhar räknat med, men inte ens den högreprocentsiffran i kantillnärmelsevis förklara denna ökning.Inlåsningen av barn i samband med verkställighethar ökat. togs av barnen iförvar, jämfört . Det ären ökning , och den kan inte förklarasenbart med att det är fråga om större barnfamiljer.Under perioden har dessutom fler än tidigare gåttunder jorden och finns alltså inte med i statistiken.Man har således anledning att tro att procenttaletär ännu större. Detta borde mana till en visseftertanke, och jag undrar hur den eftertanken serut.Anf. 98 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig bara påminna om att detmagstarka uttalandet om att det inte fanns någratendenser var ett citat från . Jaghar i mitt svar understrukit att vi visstskall se på dessa siffror med eftertanke. Jag kanockså försäkra att vi har gjortdet.Låt mig först säga att jag är glad över att vi äntligenhar börjat få en statistik att diskutera. Bristen på ensådan har varit ett av problemen och en av källornatill den kritik som jag har fått här i kammaren. Dethar inte funnits någon bra statistik över förvar avbarn. Låt mig återigen understryka att en sådan nufinns, men också säga att den är ganska bräcklig.Vi har, som jag sade, sett litet på sammansättningenav de stora grupperna av bulgarienturkar ochKosovoalbaner. Den undersökning som vi gjordebeträffande visade att andelen barnbland bulgarienturkarna var ochbland Kosovoalbanerna . För övriga gruppervar andelen barn . Det vore utomordentligtmärkligt om detta inte skulle avspegla sig istatistiken.Gudrun ger mig också själv ett argumentgenom att säga att fler har gått under jorden underdenna tid. Det visar att det inte alltid har varit enorimlig bedömning från den verkställandemyndighetens sida att det har varit nödvändigt attta i förvar för att man skall kunna verkställamyndigheternas beslut.Anf. 99 ():Herr talman! Vi menar ju att det inte är nödvändigtatt ha barn i förvar. Vår inställning i denna fråga äratt man skall totalförbjuda den möjligheten. Dethar vi motionerat om , och den åsiktendelar vi också med andra partier här i riksdagen.Jag kan inte riktigt förstå argumentationen att detskulle vara omöjligt att införa ett totalförbud motbeslut om förvar av barn. Det finns länder som harett sådant förbud.En annan fråga är: Hur stämmer detta egentligenöverens med om förbud mot attha barn i fängsligt förvar? Om jag inte minns felskrev vi under den . Också den manar tillrättelse i dessa frågor. Läget är alltså inte såentydigt.Även om genomsnittssiffrorna för antalet barn i deberörda familjerna är högre, är ökningen sådramatiskt stor att man har all anledning att tro attdet faktum att lagen ändrades på det sätt som vimed många andra har kritiserat har föranlett dennaökning.Anf. 100 Statsrådet ():Herr talman! För det första tog vi bort kriterier urlagen för att ha barn i förvar. Vi inskränkte alltsåmöjligheterna härtill.För det andra handlar inte förvar av barn om att tabarn i fängsligt förvar.För det tredje tycker jag ändå att man vid en analysav denna statistik måste se på vilkensammansättning den grupp som skall utvisas har.För det fjärde, , vill jag återigenunderstryka att vi mycket noga studerar de härsiffrorna. Vi skall fortsätta att analysera vad somligger bakom de siffror som efter hand kommerfram. Jag tycker att det finns en rimlig förklaring tillatt stickproven från oktobersiffrorna serut som de gör.Anf. 101 ():Herr talman! Om den nya lagstiftningen skulleinnebära förbättringar eller inte rådde det mycketdelade meningar om. Efter en hel del kritik, bl.a.från jurister som sysslar med den här frågan, fickrikspolisstyrelsen i uppdrag att göra dennaundersökning. har man redovisat siffror somvisar på en ökning. Man säger att det kanske inteberor på lagen, utan det kan bero på något annat.Då är det bra att ta reda på hur det förhåller sig.Det är bra att man följer utvecklingen noga. Mendet jag undrar är: Om de här siffrorna fortsätter attvisa på en ökning, vad är regeringen beredd attgöra?Anf. 102 Statsrådet ():Herr talman! Jag ber om ursäkt för att jag tarkammarens tid i anspråk till. Jagtycker att detta är en viktig fråga. Det är inte så attjag vill sopa den här frågan under mattan, utan denär utomordentligt viktig.Skulle man använda lagen på ett vidlyftigare sätt , som vi har inskränkt möjligheternaatt ta barn i förvar, kommer detta naturligtvismycket snart att visa sig, inte minst i enskilda fall.Det kommer fram att den verkställandemyndigheten har gjort något som man inte harunderlag för i lagen. Det är bl.a. av det skälet somjag tycker att det finns anledning att följa den härfrågan noga.Anf. 103 ():Herr talman! Då utgår jag ifrån att vi också fåranledning att återkomma här i kammaren omfrågan.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1990/91:554 omyttrandefriheten vid ett svenskt EG-medlemskapAnf. 104 Justitieminister ():Herr talman! Hans Leghammar har frågat migvilken bedömning regeringen gör när det gälleryttrandefriheten för svenska medborgare vid ettsvenskt EG-medlemskap och om dagensyttrandefrihet enligt regeringen kan garanteras.Vi undersöker hur ett EG-medlemskap skulle förhålla sig till yttrandefrihetenoch övriga s.k. fri- och rättigheter iregeringsformen. Resultatet av det arbetet skallöverlämnas till den kommitté som regeringen den 11april 1991 beslutat tillkalla för att övervägagrundlagsfrågor inför ett svenskt medlemskap iEG.Vi väntar alltså på resultatet av denundersökningen.