prot · GE0958 · 1991-02-07 00:00:00 — Detta var ett alldeles förvagt besked, anser jag och många pensionärer somvet vad det handlar om, för att pensionärerna skallkänna sig lugnade. Jag vill därför frågasocialministern: regeringen något färdigtförslag om hur det extra stödet till pensionärernaskall utformas? Från vilken dag kan de fåpengarna? De flesta befinner sig faktiskt i en akutsituation, och inför månadsskiftet februari-marshar de att välja mellan att betala hyran elleranvända pengarna till mat. Så allvarlig ärsituationen.Jag borde egentligen rikta mig till närjag frågar hur pensionärerna skall välja. AnneWibble har nämligen rest land och rike runt och jaghar hört henne prisa skattereformen för att deninnebär en valfrihet. Hon sade ungefär så här: Nufår låginkomsttagare avgöra om de skall användapengarna till sina dyra hyror eller om de skallanvända dem till mat. Pensionärerna undrar nuinför om de skall betala hyran ellerom de skall använda pengarna till mat.Jag skulle också vilja veta hur regeringen harräknat. Statsministern sade i går att det rörde sigom 50-60 000 pensionärer som befann sig i dennasituation. Hur vet man det? Det är ju 540 000pensionärer som har så låg inkomst att de ärberättigade till kommunalt bostadstillägg.Dessutom är det hyran som avgör vilken ekonomipensionärerna har, dvs. om de hamnar undersocialbidragsnormen eller inte.För en pensionär, som bara har folkpension ochpensionstillskott och som bor i en kommun därKBT utbetalas precis efter , är gränsen2 . för vad hyran får kosta, om man skallhamna under socialbidragsnormen. Jag skulle alltsåvilja veta mer om hur regeringen har tänkt sig attbetala det extra stödet, och framför allt när.Vänsterpartiet har i anslutning tillbudgetpropositionen lagt fram förslag om enhöjning av det kommunala bostadstillägget. Det ärdet enda instrument som finns och som direktriktar sig till den här gruppen av pensionärer. Vi harlagt fram detta förslag trots att vi är medvetna omatt varje gång beslutar om en höjning avdet kommunala bostadstillägget, dvs. närhyresgränserna höjs, får detta till följd attkommuner som har betalat ut mer än den fastställanormen sänker bidragen. Så när harbeslutat att pensionärerna skall få högre KBT, hareffekten blivit att pensionärer i många kommunerhar fått lägre KBT. Detta måste undvikas ifortsättningen. Jag vet bara ett sätt att komma tillrätta med detta, nämligen att systemet ändras så attKBT utbetalas i förhållande till den faktiska hyranpå orten -- jag undrar om socialministern har någotannat förslag. Då måste det fastställas vad som ären rimlig standard för en pensionär, t.ex. två rumoch kök för en ensamtående pensionär. Såvitt jagförstår är detta det enda sättet att komma ifrånkommunernas manipulation med olika egnagränser. Staten måste också ta ett störrekostnadsansvar i fråga om pensionärernasbostadstillägg.Om vi här i beslutar att med statligamedel anslå ytterligare 200 milj. kr. till KBT,innebär ju detta att kommunerna måste plockafram 600 milj. kr. I detta sammanhang vill jag ocksåfråga: Hur kommer den aviserade utredningen avde kommunala bostadstilläggen att se ut? Blir deten expertutredning på departementsnivå eller ärdet tänkt att de skall bli en parlamentarisktsammansatt utredning med representanter för allapartier?För pensionärerna är det inte bara höga hyror somföljer i skattereformens spår. Pensionerna är intelängre värdesäkrade. Genom skatteomläggningenfick medelinkomsttagare och höginkomsttagare enpåtagligt sänkt inkomstskatt. Till stora delar hardetta finansierats genom en ökad indirektbeskattning. En ökad indirekt beskattning gör attprisindex ökar och att basbeloppet höjs. Eftersompensionerna utgår efter basbeloppet, skulle de hahöjts rejält . Men regeringen anser att om denökade indirekta beskattningen får slå igenom fulltut på basbeloppet, skulle pensionärerna få utdubbelt av skatteomläggningen. Så menade faktisktregeringen. Därför beslöt regeringen tillsammansmed att reducera basbeloppshöjningenför 1991 och 1992 resp. . På det härsättet sparade staten en och en halv miljard kronor.Är regeringen och beredda att tänka omnu när ni har sett resultatet av skatteomläggningen,att pensionärerna som grupp förlorat på den?Kommer ni att återställa värdesäkringen avpensionerna?Anf. 117 () replik:Herr talman! Margó gör samma saksom alla andra som är emot skattereformen. Honskyller allt elände på skattereformen. Jag vill dåpåminna om att kostnadsökningarna i sambandmed skattereformen har kompenserats nästan fulltut med höjningen av KBT och medpensionshöjningen. Det finns säkert vissapensionärer som inte blir fullt kompenserade. Deträknade vi också med när överenskommelsenträffades och därför skulle man omgående göra enutvärdering. Därutöver har det tillkommit en rejälkostnadsökning som beror på att regeringen intehar klarat att sköta ekonomin, och det skall vi ifolkpartiet inte behöva stå till svars för.I min hemkommun är hyreshöjningen ca /m2inom det kommunala bostadsbolaget. Av dennahöjning står skattereformen för ungefär 60 kr.Margó klumpar ihop alla pensionäreri en grupp, men detta handlar om en mindre gruppsom just nu har en mycket besvärlig ekonomisksituation. Den stora vinsten är emellertid attsamhällsekonomin förbättras så att det blir ettgaranterat underlag för att man skall kunna behållapensionerna och fortsätta att bygga ut den socialavälfärden. Det stora bekymret var ju attsamhällsekonomin försämrades så kraftigt underhela 80-talet. Det var nödvändigt att bryta dennatrend just med omtanke om pensionärerna ochderas pensioner.Anf. 118 MARGÓ ()replik:Herr talman! Jag förstår till fullo att folkpartiettycker att det känns besvärande , när man sereffekterna av skattereformen. Pensionärerna harinte fått kompensation för de fördyringar somskattereformen har medfört.Om vi tittar på vad regeringen och fokpartiet tillsammans har ansett vara en lagom kompensationför pensionärerna, är det först höjningen avpensionstillskottet från . Det gör 107 kr.per månad till pensionärerna. Höjningen avhyresgränserna för KBT med . som kompensation förskatteomläggningen. Jag kan bara jämföra densumma som pensionärerna fick med det jag självsom höginkomsttagare fick som skattelindring. mer i plånboken. Det är renahånet mot de pensionärer som ser att dehar varit med och betalat min och alla andrahöginkomsttagares skattesänkning.Folkpartiet har ett delat ansvar medsocialdemokraterna för den här reformen. Men jagförstår att man nu vill dra sig undan. Jag undrar ominte också snart känner sig skyldigt atthjälpa till att åter värdesäkra pensionerna.Anf. 119 () replik:Herr talman! Nej, Margó , vi känneross inte alls besvärade över skattereformen ifolkpartiet. Det var inte det vi är besvärade över.Det vi är besvärade över är den falska propagandasom motståndare till skattereformen bedriver ute ibuskarna. Man försöker lägga helakostnadsökningen och allt elände som finns påskattereformen. Det är där det stora felet ligger.Det mesta av kostnadsökningen har kompenserats,men det finns sannolikt vissa, en marginell del,pensionärer som får underskott. Det sade vi redan näröverenskommelsen gjordes.Anf. 120 MARGÓ ()replik:Herr talman! Tiderna har förändrats ochpensionärerna är en ganska pigg grupp,som både kan följa samhällsdebatten och klara avatt räkna. De kan räkna ut att , som de fick ikompensation vid höjningen av pensionstillskottet,är . Det kan titta på hur mycket mer de fick idet kommunala bostadstillägget. De kan också läsasina hyresavier, precis som och jag kan göra. De kan konstatera attde i genomsnitt har fått . mer i hyreshöjning,som en direkt följd av skatteomläggningen.Ingrid och hennes parti har haften aktiv del i och ett stort ansvar för attpensionärerna har hamnat i den situation som debefinner sig i. Jag tycker att det är rimligt att och hennes parti är med ochförsöker rätta till detta. Men har ni helt ställter utanför debatten. Ni bara vägrar att inse vilkakonsekvenser er skatteomläggning har fått för desämst ställda.Tredje vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknatatt hon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 121 Socialminister ():Herr talman! Socialdemokraterna hävdar allas rätttill arbete och vill för en politik för rättvisfördelning. Socialdemokraterna vill reformera ochförnya det svenska folkhem som byggts upp avtidigare generationer. Genom sin välfärdspolitikhar dramatiskt minskat klassklyftorna ochgett medborgarna en grundläggande trygghet.Grunden är lagd till allas rätt att bo bra, få en godutbildning, vård och omsorg samt inkomsttrygghetvid sjukdom och ålderdom. Utifrån målet frihet,jämlikhet och solidaritet vill socialdemokraternapröva nya vägar för att komma till rätta medkvarvarande orättvisor. Jag är övertygad om att enövervägande majoritet av det svenska folket vill attvi värnar om, men också utvecklar, denna svenskamodell.För att säkra detta krävs en långsiktigt starkekonomi med tillväxt, arbete och sunda finanser.Skattereformen är en stor och viktig reform, varssyfte är att bidra till att klara detta. Visocialdemokrater sade tillsammans med folkpartietredan i somras att en så stor och genomgripandereform kan få vissa skevheter som effekt iövergångsskedet. Men i så fall skall de rättas till.Det är därför som vi också har tillsatt enutvärderingsgrupp.Skattereformens stora effekt innebär att viomfördelar beskattningen från inkomst av arbetetill inkomst av kapital. Vi gör insynen i ochöversikten över skattefrågorna betydligt enklareoch klarare. Detta i sig är en stor vinst församhället.I morgon överlämnar regeringen till lagrådetförslag om arbetsmiljö och rehabilitering. Dessaförslag grundas på det långsiktiga arbete somregeringen inledde . Förslagenskärper arbetsgivarens och försäkringskassornasansvar för rehabilitering och ger den enskilde rätttill full lön under rehabiliteringen. Våra förslagutgår från en stark tilltro till människors vilja attarbeta. Vi vet att långvarig sjukskrivning ellerförtidspension, precis som arbetslöshet, leder tillatt människor förlorar fotfästet i tillvaron. Med deförslag vi nu presenterar tar vi ännu ett steg i rättriktning. Vägen mot utslagning skall vändas till enväg tillbaka till arbete.Debatten har kretsatkring frågan om regeringen nu skall köras över avLO eller tvärtom, i fråga om samordningen av sjuk-och arbetsskadepenningen. Detta är ett ytligt sättatt debattera en så viktig och omfattande fråga.Samordningen av sjuk- och arbetsskadepeningen ärav stor betydelse för att skapa goda förutsättningarför rehabiliteringsarbetet. Regeringen har klartdeklarerat sin avsikt att genomföra en sådansamordning. Men avsikten har inte varit att densom bedömts vara arbetsskadad skall förlora pådetta. Vår utgångspunkt har varit attarbetsskadeförsäkringen tillsammans med de avtalom arbetsskada som finns mellanarbetsmarknadens parter skall skydda den sombedömts vara arbetsskadad.Vid de diskussioner jag har fört med LO, TCO ochSAF har dessa framfört att förändringarna i lagenfår så stor effekt på avtalen, både tekniskt ochekonomiskt, att det krävs mer tid. På derasbegäran, och efter diskussioner med ,har jag funnit att dessa frågor bör beredasytterligare tillsammans med parterna påarbetsmarknaden innan tidpunkten för ensamordning fastställs. Min utgångspunkt är: Densom har blivit bedömd som arbetsskadad skall inteförlora på detta. Arbetsgivaren skall ha ansvar förde arbetsskador som inträffar och vägen tillbaka tillarbetet skall underlättas och vara rak.Under de senaste veckorna har debatten ocksåhandlat om skattereformens konsekvenser. Jag troratt den debatten har varit mycket likartad den somhar förts i kammaren alldeles . Regeringen harnoga följt utvecklingen, och våra beräkningar visaratt de flesta grupper får det lika bra som tidigareeller bättre efter skattereformen. Det gäller t.ex.ensamstående föräldrar, som bl.a. får ökadebarnbidrag och bostadsbidrag. De flesta av dem fåren något bättre ekonomi nu.Men det finns en grupp, som har diskuterats ochsom vi redan har kunnat konstatera behöveromedelbart ökat stöd. Det gäller de pensionärersom har låg eller ingen ATP, som också har höghyra och bor i kommuner med lågt kommunaltbostadstillägg. Statsministern redovisade i gårregeringens planer för den gruppen. Jag vill betonaatt när vi nu går in , löser vi upp en akutsituation. tänker jag tillsätta en utredningom de kommunala bostadstilläggen. Dess uppgiftblir att se över hur bostadsstödet skall se ut på litetlängre sikt.Ekonomin är viktig för pensionärerna, men mångaäldre oroar sig nog mest för vad som kan hända omde blir sjuka och inte klarar sig själva längre. Då ärdet kapaciteten i sjukvården och i äldreomsorgensom är avgörande. Regeringen har lagt framförslag, som också har antagits av , vilkager goda förutsättningar att förbättraäldreomsorgen. Genom att klargöra ansvaret, genya friska pengar och möjlighet för personalen tillkompetensutveckling blir detta en kraftsamlingsom ger de gamla trygghet.Låt mig också få säga någonting om hälso- ochsjukvården. Även inför hälso- ochsjukvårdsutvecklingen är goda finanser, sundekonomi, arbete och tillväxt grundläggande. Jagtycker att det finns skäl att ställa sig frågan vadsom är bra och vad som är mindre bra i den svenskasjukvården. Jag tycker att det bästa är att vi såtydligt i hälso- och sjukvårdslagen uttryckt våramål: God hälsa och vård på lika villkor för helabefolkningen.Den positiva hälsoutvecklingen kan faktiskt tillbetydande del tillskrivas det hälsofrämjande arbetesom utförs, t.ex. barn- och mödrahälsovård,tandvård och skolhälsovård. Denna fråga har varituppe i debatten och jag kan säga att just frågan omskolhälsovården bereds iregeringskansliet. Enligt min uppfattning är detoerhört viktigt att barn och ungdomar får tillgångtill en god förebyggande hälsovård och till en godsjukvård under sin utveckling.Folkhälsa och folkhälsopolitik bör bli 90-taletsviktigaste fråga. Det är inte svårt att hitta fakta somstyrker uppfattningen att svenskarna är ett avvärldens friskaste folk och att vi blir allt friskare.Bara har dödligheten minskatmycket kraftigt. Medellivslängden har ökat med1,för kvinnor och för män. Denna ökadelivslängd har inneburit flera goda år, dvs. dåman fått vara frisk och aktiv.Det är inte något självklart i andra länder. Densvenska sjukvården är bra. Vi använder storaresurser till sjukvård, och vi har en välutbildad ochkompetent personal. De flesta som kommer ikontakt med sjukvården ger den en högt betyg. Detvisar bl.a. undersökningar som SPRI har gjort. Denpositiva synen på sjukvården beror säkert också påatt , i mycket större utsträckning än andraländer, satsat på att ge de äldsta en god sjukvård.Det är alltid de gamla som behöver mest och somkommer att behöva mest av sjukvårdens resurser.Om vi jämför den offentliga sjukvårdens utgifterper person i olika länder ser vi att satsar femoch en halv gånger så mycket på de äldre som på deyngre. I är siffran 2,6 och i t.ex. Frankrike2,4 gånger. Vad är det då som inte är bra i densvenska sjukvården? Köer, väntetider, attresurserna inte utnyttjas på bästa sätt överallt, destora lokala variationerna och en otydlig kopplingmellan nyttjade resurser, uppskattade behov ocherhållna resultat. Men även trögheten ianpassningen av vårdstrukturer till befolkningensändrade behov. Det finns naturligvis förklaringartill detta, dels den växande andelen äldremänniskor, dels att införandet av ny teknologi ivården leder till flaskhalsar.Det pågår ett starkt utvecklingsarbete påsjukvårdens område . Där ärrationaliseringar och effektiviseringar m.m. greppsom sjukvårdshuvudmännen använder. Vi måstegöra mer för att avskaffa köerna, dels genom attpåskynda det samarbete som startats, och härspelar en viktigt roll, dels genom att sebefolkningskostnader och ohälsa i ettsammanhang.Jag tror att den vårdgaranti som folkpartietföreslagit, och som socialdemokraterna iLandstingsförbundet arbetar för, är en bra väg attgå. Däremot vill jag varna för den skiss till lösningsom då och då för fram.Det som betytt mest för den framgång vi haft medsvensk hälsopolitik är befolkningsansvaret, dvs.ansvaret för förebyggande arbete och folkhälsa ochtillhandahållandeansvaret, dvs. ansvaret för att allafår tillgång till all sorts vård. För detta krävsdemokratisk styrning.Herr talman! Förändringar i vården behövs, menförändringar skall styras demokratiskt utifrån ettbefolkningsperspektiv, finansieras solidariskt ochkunna ges efter behov.Anf. 122 () replik:Herr talman! Jag vill först be socialministerntillrättalägga det som statsrådet dristadesig till att säga i sin senaste replik. Jag hade då intemöjlighet att replikera enligt gällandedebattordning. Han ville påskina att vi sade nej tillde miljarder som skulle gå till alternativen. Jagtänker då på den beställning som vi gjorde här iriksdagen, på grundval att en moderat reservationvann bifall här i kammaren, att regeringen skullekomma tillbaka med ett förslag om stimulans avgruppboendet. Utskottet var enigt i hela den delenav betänkandet. Jag vill be att statsrådet att detta är en korrekt beskrivning.Vad vi däremot var oeniga om, och det har jagockså tagit upp i debatten, var de olikabetalningsströmmarna. Där föreslog visjukvårdsförsäkringen som vår alternativafinansieringsmodell. Det jag efterlyste ianförandet, och som missuppfattades, varmöjligheten för privata alternativ att göra siggällande i konkurrens med de offentliga genom gav de privata alternativen möjlighet att verkapå rättvisa och lika villkor.När det gäller situationen för de sämst ställdapensionärerna redovisade jag i mitt anförande tvåexempel. De hade visserligen fått det något bättrepå inkomstsidan men oändligt mycket svårare påkostnadssidan genom skatteomläggningen ochinflationens verkningar. Vi har i debatten längepåvisat och varnat för vad som skulle komma atthända. Pensionärer med låga pensioner vinner fögaom ens något på inkomstskattesänkningarna, mende drabbas desto hårdare av de skattehöjningarsom direkt driver upp levnadskostnaderna, inteminst boendekostnaderna, som utgör en stor del avlåginkomsttagarnas budget. Pensionärer med ettlitet sparkapital får också se hur detta krympersamman genom den extra inflation på närmare 7 %som följer av skatteomläggningen.Vi har också motsatt oss manipultionerna med detbasbelopp som bestämmer pensionernas storlek.Detta har vi gjort dels av principiella skäl, dels medhänvisning till att de höjningar avpensionstillskotten och lägsta KBT som föreslåssamtidigt inte kommer att visa sig tillräckliga. Nukan vi läsa i facit. Jag visade i mitt anförande hurdetta kommer att slå. erkänner regeringen inte kunde förutse detta och säger att nu skalldet bli ett extra stöd. Man beräknar att 60 000personer behöver detta stöd. Hur vet man det? Påvilken grund beräknar man detta? Det har funnitsuppgifter i massmedia om att det kan röra sig om150 000 personer som behöver detta stöd. Jag troratt sanningen ligger närmare de uppgifter somlämnats i tidningarna än de som regeringen harpresenterat. När man inte kunnat förutseeffekterna, vad är det då som säger att man såmycket säkrare kan beräkna antalet? Jag skullevilja veta vilka grunder man har räknat på och hurman skall finansiera det nya stödet.Anf. 123 ()replik:Herr talman! I mitt anförande ställde jag någrafrågor till , eftersom anförandethandlade om familjepolitik. Detta gjorde jagdärför att i sitt anförande tidigaretog upp att han var så glad över att familjepolitikenskulle bli valrörelsens stora fråga. Då tänkte jag atthan självfallet går upp och svarar på detta och ärglad över att få en möjlighet att diskutera det enlängre tid här i kammaren.Nu vänder jag mig i stället till ,eftersom hon har huvudansvaret fördepartementet. Då bör man kunna diskutera en såviktig fråga som familjepolitik även med IngelaThalén.Det jag tog upp på slutet och som jag inte riktigthann med, var hur det står till i verkligheten. Jagtalade om en man som heter . Hanhar till kammarrätten överklagat beslut om att avslå en ansökan omvårdnadsbidrag. Jag vill ha litet synpunkter pådetta. Denne är mycketkonfunderad över att det i skrivelsen frånÖstersunds kommun hänvisas till socialutskottet,som säger att ett vårdnadsbidrag skulle försvårautbyggnaden av kommunala daghem. Jag tycker atthan får vara talesman för många föräldrar somtänker likadant. Denne Stolt säger i sitt brev tillkammarrätten att han inte vill lämna sina barn tillkommunalt anställda för att själv endast ansvara fördem när de sover. Han och hans sambo vill ha helaansvaret för sina barn. Den här familjen har inteekonomiska möjligheter att göra detta. Därföransökte man om vårdnadsbidrag. Tycker IngelaThalén att det är ett rimligt krav från hans sida?Efter vad jag förstår kommer han att överklaga sålångt det går. Vad vill svara honom ? Är det ett rimligt krav att själv få möjlighet attta hand sina barn?Sedan vill jag passa på och rätta till en del saker somBengt sade i sitt anförande. Jag vändermig återigen till , eftersom ni väl ändåhar samma åsikter i den här frågan. att det var stor oreda i den borgerligafamiljepolitiken eftersom man vill skära nedstatliga stödet. Det vi vill göra, och det är väl detsom är så svårt för socialdemokraterna att förstå, äratt låta pengarna följa barnet i stället för att detskall gå genom politikernas händer. Vi vill förbarnets bästa överföra bestämmanderätten tillföräldrarna i stället för att politikerna skall besluta.Detta kallar socialdemokraterna för nedskärning.Jag tycker att det verkar vara litet oreda i densocialdemokratiska föreställningsvärlden. Som jagsade i mitt anförande tror jag inte att unga föräldrari framtiden kommer vara nöjda med att styras avpolitiker. De kommer att vilja bestämma själva.Anf. 124 MARGÓ ()replik:Herr talman! Jag delar inte socialministernsuppfattning att skatteuppgörelsen var bra för delågavlönade. Jag har förmånen att kunna seskatteuppgörelsen från två håll. Jag kan se dels hurden skulle ha drabbat mig om jag hade varit kvarsom lågavlönad vårdarbetare inom den offentligasektorn, dels vad jag får ut av den , somhögavlönad riksdagsledamot. Hade jag varitvårdarbetare , hade jag fått knappt 1 000 kr.mer i plånboken. Men jag bor i samma lägenhet ochäter ungefär samma mat.Jag kan konstatera att jag, om jag hade varitvårdarbetare, skulle ha fått följa rådoch välja om jag ville bo kvar i min lägenhet ellerom jag skulle fortsätta att äta. Jag hade nämligeninte haft råd med bägge delarna. Det hade inte dentusenlappen räckt till. Jag fick en hyreshöjning, pågrund av skatteuppgörelsen, på . Men jag är verkligen lycklig att jag ärhögavlönad riksdagsledamot, för jag vill gärnafortsätta både att bo och äta varje dag.Jag tyckte att socialministern hoppade över att talaom hur det skulle gå till med det extra stödet tillpensionärerna. Jag måste säga att jag ofta harkontakt med min mamma -- oftare än man harsådana kontakter i regeringen, förstår jag -- ochhon kommer inte att lämna mig i fred. Jag vetfortfarande inte vilket besked jag skall ge henneoch andra pensionärer som har låga pensioner: Hurskall de göra i ? Skall de betalahyran eller skall de använda pengarna till mat? Närkan de räkna med att få detta extra stöd avregeringen? Det är nämligen bråttom.Jag håller med socialministern om attvårdkostnaderna också är viktiga för pensionärernaoch att de är en tung post i många pensionärersbudget. Vi har förut här pratat om vad enfolkpensionär har i inkomst. En folkpensionär harför närvarande . per dag brutto. Om en sådanpensionär blir sjuk och skall gå till doktorn ochdessutom är så sjuk att doktorn förskriver medicinav något slag, kommer det att kosta denpensionären . Det är minimikostnaden.Läkarbesöket kostar . och medicinen 90 kr.Om nu pensionären är så dålig att han eller hon intekan ta sig till doktorn på egna ben, tillkommer ensjukresa på . Ett vanligt, enkelt läkarbesökmed medicin och sjukresa kostar alltså . Jagundrar om socialministern tror att den summan fårrum i en låginkomstpensionärs budget. Är det intefara att pensionären , när det kostar så mycket,får göra ett val, om han eller hon har råd att gå tilldoktorn eller inte?Anf. 125 () replik:Herr talman!