prot · GF0914 · 1991-10-22 00:00:00 — Det äregentligen en fråga som vi försöker ta i beaktandeockså vid beredningen av den här frågan.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1991/92:47 om stöd tillbetodlare m.fl.Anf. 62 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att begränsa möjligheten attutnyttja det statliga stödet till sockerbruket påÖland på det sätt som föreslagits iöverenskommelser som träffats mellanSockerbolaget samt betodlare resp. anställda vidMörbylånga sockerbruk inför nedläggningen avbruket.Riksdagens beslut om näringspolitiken innebärbl.a. att Sockerbolaget bör få göra nödvändigastrukturrationaliseringar. Som ett led i dennaverksamhet avser bolaget att lägga nedsockerbruken på och efter enövergångsperiod. Det särskilda stödet på 24,5milj.kr. till ö-bruken skall utgå underövergångsperioden, eftersom sockerproduktionenpå öarna spelar en viktig roll för sysselsättningen.Därefter skall stödet dock upphöra.Stödet till sockerbruk skall enligtriksdagsbeslutet lämnas längst årssockerkampanj. Sockerbolaget skall i sammautsträckning som ersättas förmerkostnaderna för att driva bruken underövergångsperioden. De medel som frigörs efternedläggningen skall användas för regionalutveckling.Den fråga som ställt gällerstatsbudgeten /93, vilken förnärvarande är föremål för beredning inomregeringskansliet.Regeringens ställningstaganden beträffande hurstödet skall utgå kommer att tas när dennaberedning är avslutad.Då , som framställt frågan, anmält atthon var förhindrad att närvara vid sammanträdetmedgav talmannen att fick delta iöverläggningen.Anf. 63 ():Fru talman! Tack så mycket för svaret,jordbruksministern. Enligt tidningsuppgifter ansesden överenskommelse som har träffats mellanSockerbolaget, de organisationer som de anställdatillhör samt bryta motriksdagens beslut om hur anslagna medel för denhär delen av bruken, dvs. 12,5 milj.kr., skallanvändas.Jag skulle därför vilja fråga: Anserjordbruksministern att så är fallet?Anf. 64 Jordbruksminister ():Fru talman! Det står naturligtvis Sockerbolagetfritt att träffa vilka avtal som helst med de anställdaoch med jordbrukarna. Det som frågan gäller ärmöjligen det förbehåll som finns i avtalet.Jag utgår från att man hos Sockerbolaget, när manundertecknade det avtal som är undertecknat, varmedveten om vad som står i bl.a. riksdagsbeslutetom den här saken.Anf. 65 ():Fru talman! Som jordbruksministern nämnde äravsikten med beslut att Mörbylångasockerbruk skall drivas årssockerkampanj. Men så har inte ägarna beslutat.Jag skulle därför vilja ställa följandekompletterande fråga:Hur avser regeringen , med tanke på både detstatliga ägandet och det regionalpolitiskaperspektivet, att kunna bidra till sysselsättningenför dem som berörs av nedläggningen avsockerbruket i -- vilken ju kommer attske än beräknat? Det gäller såväl deanställda vid bruket som betodlarna, och det här ären rent regionalpolitisk fråga.Anf. 66 Jordbruksminister ():Fru talman! Som jag nämner i svaret gäller depengar som det nu är aktuellt att diskutera en delav budgeten /93. Den budgeten är förnärvarande under behandling i regeringskansliet.I det sammanhanget måste vi också pröva om dehär pengarna skall utbetalas till Sockerbolaget ellerinte och på vilket sätt de skall användas för attstärka sysselsättningen inom området.Anf. 67 ():Fru talman! Avses det vara ett initiativ till att mansom ägare tar ansvar för verksamheten somdelägare i Sockerbolaget?Anf. 68 Jordbruksminister ():Fru talman! Bolaget skall sköta sina uppgifter iegenskap av det bolag som det är, och vi skall skötavåra uppgifter som ansvariga för samhället.Anf. 69 ():Fru talman! Jag tolkar jordbruksministerns svar så,att man icke avser att ha något särskiltregionalpolitiskt perspektiv vad gäller frågan omsydöstra i det här avseendet.Anf. 70 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tror att den bästa hjälpen när detgäller det regionalpolitiska perspektivet är att dethär kommer med i den normala beredningen.Möjligen kan den processen ha irriterats något avatt Sockerbolaget litet självsvåldigt har gått ut tidigti det här sammanhanget. Men vi återkommer såsmåningom till den här saken.Anf. 71 ():Fru talman! Det avser vi också att göra. Tack!Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1991/92:44 ombiogasproduktionen vid StudsvikAnf. 72 Jordbruksminister ():Fru talman! har ställt en fråga tillindustriministern om försöksanläggningen förförgasning av biobränslen vid Studsvik. Arbetet iregeringen är så fördelat att det är jag som skallbesvara frågan.Riksdagen beslutade (prop.1990/91:184, NU48, rskr. 350) om enomstrukturering av Studsvik AB.Omstruktureringen innebär att koncernen hardelats upp i tre delar i syfte att skapa lämpligaförutsättningar för resp. del.Till den ''kommersiellt utvecklingsbara'' delen avverksamheten har bl.a. förts den icke kärntekniskaforskningen och utvecklingen. Sådan forskning ochutveckling har bedrivits inom sedanslutet av . Verksamheten har till stor delfinansierats av staten genom direkta anslag och ---- genom energiforskningsprogrammet(prop. 1989/90:90, NU40, rskr. 337).Ägarfunktionen för överfördes den 25april 1991 från industridepartementet tillVattenfall. Det ankommer därför på attbesluta om framtiden för verksamheten och attgenomföra eventuella förhandlingar om försäljningav den kommersiellt utvecklingsbara delen avStudsvik AB.Styrelsen för har beslutat omvissa strukturförändringar inom bolaget. Dessainnebär bl.a. att enheten Energi och Miljö -- ivilken förgasningsforskningen ingår -- inte mednuvarande förutsättningar skall drivas vidare inomStudsvik AB. Styrelsen har enligt vad jag har erfarituppdragit åt företagsledningen att söka andraintressenter och finansiering för att fortsätta hela,eller delar av, verksamheten.Inom Studsvik finns det en unik kompetens bl.a.när det gäller teknisk forskning och utvecklingrörande biobränsleanvändning. Denna kompetensär värdefull för den pågående omställningen ochutvecklingen av energisystemet. harrepresentanter för de tekniska högskolorna visatintresse för medverkan i en eventuell framtidaenergiteknisk utvecklingsverksamhet i Studsvik.Enligt min mening bör regeringen för närvarandeinte ingripa i det förhandlingsarbete somVattenfall -- helt i enlighet med beslutvåren -- genomför avseende den framtidaverksamheten i Studsvik.Anf. 73 ():Fru talman! Jag vill tacka jordbruksministern försvaret, som i huvudsak är en beskrivning av debeslut som har fattats och av de spelregler somgäller för verksamheten vid Studsvik och för detsom litet kryptiskt kallas icke kärntekniskt inriktadverksamhet. Det gäller då dem som huvudsakligensysslar med forskning inom biobränsleområdet.När det gäller den här verksamheten har man fåttnågra månader på sig -- fram -- för attsöka efter en köpare, någon som är beredd att satsapengar på detta. Man kan säga att det här är envärdefull verksamhet, som är av hög internationellklass. Den är av intresse när det gäller att forma densvenska energipolitiken, dvs. att klara av det målsom bl.a. finns inskrivet i trepartiuppgörelsen omenergipolitiken och som också har följts upp medett riksdagsbeslut.Den här verksamheten har inte tillräckligt stortmarknadsvärde. Den uppfyller alltså inte deägarkrav som staten, , har ställt påVattenfall när det gäller dess verksamhet. Jag villbeteckna detta som mycket oförnuftigt. Det ärfråga om ett stort risktagande när man ställer kravpå en verksamhet, som gör, å ena sidanoch man vill ha en annan verksamhet kvar å andrasidan. Dessa båda krav kommer att motverkavarandra.Jag undrar vad de sista meningarna ijordbruksministerns svar egentligen innebär. Detsägs där, vilket kan tolkas som litet hoppfullt, attdet '''' inte är lämpligt att regeringeningriper. Men hur långt sträcker man sig när detgäller uttrycket ?Anf. 74 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag vill gärna nämna att jag i långastycken har samma synpunkter som det gäller värdet av det forsknings- ochutvecklingsarbete som bedrivs vid den aktuellaenheten vid Studsvik. Det är viktigt att detta arbetefår fortsätta. Egentligen hoppas jag att det leder tillatt utvecklandet av biobränslen kan gå ännu längreoch ännu snabbare än som är fallet i dag.Vattenfall genomför trots allt det som man haruppdragit åt att göra, och skallha rimlig tid på sig för det arbete som man försökerslutföra. Förhoppningsvis är redan olika grupperintresserade av att medverka i ett fortsatt arbete,där man kan arbeta vidare med den tekniskaforskningen och utvecklingen i fråga ombiobränslen och där man kan ta vara på denkompetens som finns vid Studsvik. Det är minförhoppning att det här skall kunna lösas.Jag kan också säga att jag har viss information somtyder på att ännu fler av våra universitet ochhögskolor är intresserade av att medverka i det härarbetet.Anf. 75 ():Fru talman! Jag vill erinra jordbruksministern omden syn som mitt parti, jordbruksministerns egetparti -- -- och i samband meddet här beslutet har uttryckt i en gemensamreservation, där vi ifrågasätter om det är klokt attlägga över den icke kärntekniska forskningsdelenpå . Enligt vårt gemensamma förslagborde den delen ombildas till ett statligtutvecklingsbolag, direkt underindustridepartementet.Såvitt jag förstår skulle det inte vara omöjligt förjordbruksministern att med sina regeringskollegerta upp frågan om att erbjuda att köpatillbaka företaget och omforma det till ett statligtutvecklingsbolag, som sedan kunde drivas vidare ilugnare former, under lönsamhetskrav som inte ärså pressande och som kanske är mera i samklangmed den energipolitik som är beslutad i riksdagen.Det gäller då att försöka skaffa kunder tillverksamheten och få den att bli självfinansierad.Anf. 76 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är uppenbart att i sittarbete är mer intressat av storskaliga lösningar medtrycksatt förgasning, medan det som pågår vidStudsvik framför allt är inriktat på atmosfäriskförgasning, som är lämplig vid mindreanläggningar. Det finns ett stort intresse för attdetta arbete skall kunna drivas vidare.Beträffande reservationen vill jag säga att dendessvärre inte vann majoritet här i kammaren. Jaghar i mitt arbete att ta hänsyn till debeslut som är fattade, men inom ramen för vadregeringen kan stå för skall jag arbeta så mycketsom möjligt för att värna den utveckling som är pågång i Studsvik.Anf. 77 ():Fru talman! Jag tackar för det positiva beskedet.För vår del, för de anställda vid och fördem som är intresserade av att den svenskakärnkraftsavvecklingen verkligen genomförs är detinte i sig intressant hur denna verksamhet drivsvidare, däremot att man tar till varaforskningsresurserna och får en mångsidigforskning omkring framför allt biobränslena, därockså småskaligheten får rum, inte bara storskaligalösningar som snabbare kan bli lönsamma och geavkastning till . Också de småskaligalösningarna bör få ett utrymme och en chans attutvecklas.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på frågorna 1991/92:41 och 48 omhelikopterverksamheten vid marinkommandoostAnf. 78 Försvarsminister ():Fru talman! Jag väljer att besvara MikaelOdenbergs och Tom frågor omTullingeetablissementets utveckling.Mikael och har frågat migom jag har för avsikt att ta upp frågan omostkustens marinkommandos lokalisering tillförnyad prövning.Frågan behandlades vid föregående riksmöte.Riksdagen delade regeringens beslut i ärendetvåren 1991, med innebörden att bl.a. staben ochhelikopterdivisionen inom ostkustensmarinkommando skulle förläggas till Tullinge.Vidare underströks betydelsen av att detursprungliga beslutet inte skall urholkas.Jag anser, fru talman, trots detta att fråganytterligare bör prövas. Regeringen avser därför atti kompletterande planeringsanvisnignar, införarbetet med försvarsbeslut, geöverbefälhavaren i uppdrag att dels redovisakonsekvenerna av nuvarande inriktning, delskomma med förslag till alternativa lösningar.Regeringen kommer således iförsvarsbeslutspropositionen attåterkomma till med anledning av helaTullingeprojektet.Anf. 79 ():Fru talman! Min fråga till försvarsministern har fåtten litet missvisande rubrik. Frågan gällde inteprimärt var marinens helikopterverksamhet skallvara baserad utan den vidare frågeställningen omhuruvida ostkustens marinkommando och vissaandra försvarsmyndigheter skall flytta till Tullingeeller ej. Ett beslut härom har fattats av den tidigareregeringen.Ett genomförande av beslutet om flyttning avostkustens marinkommando till ställerkrav på utomordentligt stora investeringar iTullinge och reinvesteringar på andra håll iStockholmsområdet. Det rör sig om bortåt enmiljard kronor, varav huvuddelen inte finnstillgänglig inom försvarsramen. Mot dennabakgrund ter sig ett genomförande avTullingebeslutet som orimligt. Det skulle ibetydande utsträckning komma att gå ut överoperativa förband inom försvaret.Nu har vi fått beskedet att denna fråga skall bliföremål för en förnyad prövning, och jag hälsar detbeskedet med stor tillfredställelse. Jag tillåter migatt göra den extensiva tolkningen avförsvarsministerns svar att inte heller han anser attTullingebeslutet i alla delar synes rimligt.Därmed ber jag att få tacka för svaret.Anf. 80 TOM ():Fru talman! Som ett led i satsningen på harju också ingått en avveckling av helikoptrarna påSäve i , vilket får en för västkustenmycket besvärlig följd, dels ur rent militärsynpunkt, dels också ur civil synpunkt.Inom den västsvenska regionen förs nu ettintressant samtal mellan ,, polisen, marinen ochsjöfartsverket om möjligheterna att samnyttja destatliga helikopterresurserna både förambulanstransporter och för inte minstsjöräddning. Men detta förutsätter naturligtvis attdet finns några helikoptrar på plats att utnyttja.Nu tolkar jag det här beskedet positivt, attmiljardinvesteringen på kanske intekommer till stånd. Jag undrar då omförsvarsministern har möjlighet att ävenbekräfta att helikoptrarna på får vara kvarinför ett slutligt ställningstagande i samband med1992 års försvarsbeslut.Anf. 81 Försvarsminister ():Fru talman! Jag vill säga att det i dagensekonomiska läge för det svenska försvaretsannerligen inte finns möjligheter till några meromfattande nyinvesteringar av de slag som äraktuella i samband med det s.k. Tullingeprojektet.Det gäller därför att förutsättningslöst pröva omprojektet skall genomföras.Regeringen tillsatte enförsvarsberedning, som skall ha sitt förstasammanträde . Jag förutsätter attdenna beredning noga överväger projektet och attriksdagen i det försvarsbeslut som skall fattas tillvåren också känner sig helt fri att avbryta projektet,om det skulle finnas goda skäl för detta.Anf. 82 ():Fru talman! Man kan ju möjligen tillfoga attförsvarsberedningen onekligen får viss vägledningav den omständigheten att överbefälhavaren såväl iÖB 91 som i ÖB 92 uttryckligen har begärt attregeringen skall ompröva Tullingebeslutet.Överbefälhavaren har gjort den framställningenjust mot bakgrund av att de storainvesteringsbehoven inte ter sig rimliga med tankepå de ekonomiska förutsättningar som vi kan se förförsvaret under de närmaste åren.Anf. 83 Försvarsminister ():Fru talman! Jag är övertygad om attförsvarsberedningen är väl medveten om ÖBsinställning i frågan.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1991/92:35 om gränsen förtullfri införselAnf. 84 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag är beredd att föreslå en högre gräns för tullfriinförsel anpassad till den allmännakostnadsutvecklingen.Den gräns som avser med sin fråga är dens.k. allmänna värdegränsen som gäller för resandesrätt till tull- och avgiftsfri införsel av andra varor änalkohol och tobak samt reseutrustning. Efter att havarit oförändrad höjdes denna värdegränsfrån . till nu gällande . från den 1 maj1985. Ändringen gjordes med hänsyn tillutvecklingen av importprisindex och i syfte att fåharmoniserade bestämmelser inom påområdet.Till skillnad mot vad som normalt gäller i andraländer är de svenska resandebestämmelserna sågeneröst utformade att tull- och skattefrihetdessutom medges för sådan reseutrustning somvanligen medförs på resor, såsom kläder, kameror,skrivmaskin, camping- och sportutrustning m.m.Vid ett framtida svenskt medlemskap i kommeräven bestämmelserna om värdegränser förresandeinförseln att behöva ändras. För resandeinom EG-området kommer i huvudsak inte någrakvantitativa eller värdemässiga begränsningar förinförseln att gälla, så länge det är fråga om varorsom beskattats i ett annat EG-land.Mot bakgrund av vad jag här sagt finns enligt minmening inte något behov av att nu från svensk sidaensidigt höja den allmänna värdegränsen på 1 000kr.Anf. 85 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet försvaret.Jag har förståelse för att inte bör avvikafrån internationel praxis. måste jagbeklaga detta. Den nu gällande 1 000kronorsregeln, som infördes och sominte höjts , är olycklig av två skäl.För det första menar jag att det är enprotektionistisk kvarleva i ett som haravreglerats på så många andra områden. Sommoderat och vän av marknadsekonomi har jag denövertygelsen att frihandel är det bästa sättet att gekonsumenter bästa kvalitet till lägsta kostnad. Detär dessutom avgörande för flera av de länder somnyligen industrialiserats, främst i bortre , attkunna tillgodoräkna inkomster från den handelsom följer av den myckna turismen. Att ha kvar entullgräns vid . motverkar enligt min meningdetta.För det andra bör riksdag och regering avstå frånatt införa eller ha kvar regler som det finns litenförståelse för hos allmänheten och som man harutvecklat allmänt vedertagna sätt för att kringgå.Sådana regler bär ett löjets skimmer över sig. Jagmenar att denna . gräns är en sådanbestämmelse. Många är de berättelser sombeskriver hur man genom att ha tagit en bild meden nyköpt kamera eller genom att ha tagit ut enbandspelare ur sin kartong i tullen kan hävda attvaran är begagnad.Om dessutom någon fastnar i tullen, blirvederbörande ofta mycket förvånad, särskilt närbesked lämnas om att han eller hon kommer attdömas för varusmuggling, med påföljdendagsböter, och dessutom kommer att påföras momsoch en s.k. reducerad avgift för att få behålla varan.Det är ett straff som inte står i paritet med brottetoch som bara är ytterligare ett exempel på hur densom begår s.k. brott mot staten behandlas hårt ivårt land. I varje fall jag hade hoppats att denborgerliga regeringen skulle vara nogsam med attmotarbeta sådant.Anf. 86 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig först klarlägga att det som vinu talar om inte är den allmänna handelspolitikenoch det tullsatser som gäller vid handel mellanländer, utan privatpersoners resandeinförsel när deåker fram eller tillbaka mellan och andraländer.Det är också viktigt att slå fast att vid detmedlemskapi EG som kommer om förhoppningsvisbara tvingas anpassa sig till de regler somgäller inom EG. Det innebär f.n. och kommer attinnebära fullständig frihet för resandeinförsel --utom vad gäller personbilar och postorder, vilketinte har med resandeinförsel att göra; men det ärdär som man har kvar restriktionerna.När det gäller varor från tredje land utanför EG ärf.n. gränsen för EG 45 ecu motsvarande 340 kr.Jämfört med EGs nuvarande regler är alltsåtre gånger så generöst, förutom de regler som vi harnär det gäller den normala reseutrustningen. Jagtycker därför inte att det finns anledning för Sverigeatt nu genomföra en förändring av denna gräns, föratt sedan skärpa den ytterligare vid detmedlemskap som vi antagligen bägge hoppas bliraktuellt ganska snart.Anf. 87 ():Fru talman! Ja, vi kan vara överens om att vi bådeser fram emot ett svenskt EG-medlemskap. Men enav anledningarna till att jag varit positiv till ensvensk EG anslutning är just idén om de friarörelserna. Det har bl.a. handlat just om friarörelser för varor, tjänster, kapital och ävenarbetskraft. Vad kan vara ett bättre exempel än justinköp av varor utomlands, vilka där ofta har kunnatproduceras till en billigare kostnad än vad debetingar i ?Statsrådet säger att man i EG har en ännu lägregräns. Jag får beklaga att EG på just det härområdet har en något protektionistisk inställning,som jag tycker att man skall sluta att ha. Det blirlitet märkligt, och det har även en del EGmotståndare hävdat, om vi öppnar en marknadinom men har murar mod den övrigavärlden. Slutmålet för en som tror på frihandelmåste trots allt vara en frihandel som gäller för helavärlden.Anf. 88 Statsrådet ():Fru talman! Frågan om resandeinförsel är skildfrån utrikeshandeln i stort. Det är vår ambition sålångt möjligt ha tullfrihet på alla varor ochtjänstegrupper. Det är naturligtvis så att iEG måste driva den principiella uppfattning somSverige har haft i många andra sammanhanginternationellt sett.Problemet vid resandeinförsel är ju att till skillnadfrån vid handeln respektive lands normalamervärdeskattesats gäller. För , medmycket högt skatteuttag jämfört med andra länder,kommer den inre marknaden att medföra behov avharmonisering av skatter, något som jagpersonligen ser emot, eftersom det innebär enanpassning av det svenska skatteuttaget i denrimliga riktningen, nämligen nedåt. Det krävsnågra år för att genomföra detta.När det gäller EG-gränsen utåt kan man se vissaländer och ekonomier med mycket lågt skatteuttag,mot vilka de är omöjligt för utvecklade länder attharmonisera sig i motsvarande utsträckning underöverskådlig tid. Där kvarstår problemet, och detkan motivera gränser för resandeinförsel. Dettabehöver inte gälla för utrikeshandeln över huvudtaget.Anf. 89 ():Fru talman! Jag kan ha förståelse för att reglernapå måste ändras.För många människor är resandet förknippat medjust vad man som privatperson får ta in när mankommer till tullen på , eller någonannanstans, från att ha varit utomlands. Mångakänner inte till de regler som gäller förföretagsamhet. För dem blir det en tydlig symbolnär varor värde måste förtullas.Det kan inte vara fråga om något betydandeinkomstbortfall för statsmakten om dennasymboliska summa på . Den summanleder till rena, rama löjeväckande aktioner vidtullen, man kan t.ex. låtsas att man har använtsaker. I en artikel i en av våra kvällstidningar stårdet att har man t.ex. haft på sig en päls , så anses den begagnad. Det blir ett löjetsskimmer över det hela. Går det inte att höja dennagräns?Anf. 90 Statsrådet ():Fru talman! När får sitt EG-medlemskap,kommer det att bli fullkomligt fritt förresandeinförsel utom för vissa varor, t.ex. bilar.Om en kraftig höjning av beloppet genomförs förnästkommande år, men skatterna inte hinnerharmoniseras , skulle det leda till attsvenskarna skulle välja att köpa mångakapitalvaror i andra länder än i -- medtanke på den lägre skattebelastningen där. Detskulle ge mycket kraftiga konsekvenser i form avinkomstbortfall, inte bara för staten utan också förnäringslivet i . Den typen av förändringarmåste ske som en harmoniseringgenomförs. Det är därför tiden fram till den 1januari 1995 -- då vi hoppas på ett EG-medlemskapför -- måste utnyttjas så långt möjligt för enharmonisering av de svenska skatterna.Anf. 91 ():Fru talman! Jag uppfattar att statsrådet hyser vissatvivel när det gäller den goda kraft som följer av attha frihandel. Det skulle leda till att handeln flyttarutomlands. Det är naturligtvis en effekt närkonsumentmakten blir så pass stor att man då kanvälja att handla i ett annat land, i stället för att alltidgynna svensk hemmaindustri -- som på lång siktalltid sker på bekostnad av den egna konsumentensom får betala ett högre pris. Jag tycker att det ärsynd.Anf. 92 Statsrådet ():Fru talman! Frågan om en så långt driven frihandelsom möjligt har mycket litet att göra medresandeinförsel. Det har jag framfört tidigare.Resandeinförsel är till för att underlätta för deresande att ta sig mellan gränserna. Även där får vihoppas på så stor frihet som möjligt så snabbt sommöjligt. Vi tar ett första steg i samband med EG-medlemskapet. Det är min förhoppning att vi såsmåningom skall kunna gå vidare även inom EGgentemot andra länder.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1991/92:36 om skatten påbensinAnf. 93 Statsrådet ():Fru talman!