prot · GE09123 · 1991-05-31 00:00:00 — Jag tycker att det har varit enintressant och givande debatt om flyktingpolitiken.Jag har inte väckt någon egen motionsom rör förvarstagande av barn, men jag kommeratt rösta för reservation 34.Bestämmelserna om förvar av barn har under årenslopp förändrats gång på gång, men resultatet haraldrig blivit tillräckligt bra -- utifrånsocialdemokratisk utgångspunkt. Resultaten harinte blivit tillräckligt bra heller. Dekommer inte att bli det så länge det finnsbestämmelser som tillåter förvarstagande av barn.Jag vill stödja förslaget om förbud motförvarstagande av barn, särskilt därför attinvandrarministern i debatten uttryckte stor oroöver utvecklingen på den punkten. Sådan oro skallenligt min mening ha vårt stöd.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom. 6 (asyl i )I en förberedande votering för bestämmande avkontraproposition i huvudvoteringen biträddesreservation 7 av med 23 röstermot 18 för reservation 8 av . 242ledamöter avstod från att rösta.I voteringen om kontraproposition förbestämmande av kontraproposition ihuvudvoteringen avgavs 34 röster för reservation 6av och och 34röster för reservation 7 av ledamöter avstod från att rösta.Sedan förste vice talmannen lagt ner en ja-sedel ochen nej-sedel i rösturnan drog ()ja-sedeln. Kammaren hade alltså i enlighet med ja-propositionen antagit reservation 6 av BarbroSandberg och kontrapropositionsvoteringen biträddesreservation 6 av och med 68 röster mot 59 för reservation 5 avGullan m.fl. 157 ledamöter avstod från attrösta.I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställanmed 158 röster mot 68 för reservation 6 av BarbroSandberg och . 59 ledamöter avstodfrån att rösta.Mom. 9 (särskild asylpraxis för barnfamiljer)Utskottets hemställan bifölls med 223 röster mot61 för reservation 12 av och . 10 (barns särskilda behov av asyl)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 13 av -- bifölls medacklamation.Mom. 15 (viseringstvång som flykthinder)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 16 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 17 (uppskjuten invandringsprövning)Utskottets hemställan bifölls med 201 röster mot83 för reservation 18 av m.fl.Mom. 25 (förtroendeläkarinstitutet)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 25 av -- biföllsmed acklamation.Mom. 29 (barnutredningar)Utskottets hemställan bifölls med 189 röster mot94 för reservation 28 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 35 (förvar av barn)Utskottets hemställan bifölls med 184 röster mot100 för reservation 34 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 45 (uppföljning av flyktingärenden)Utskottets hemställan bifölls med 264 röster mot20 för reservation 46 av . 46 (utvisning på grund av brott)Utskottets hemställan bifölls med 189 röster mot92 för reservation 47 av m.fl. 3ledamöter avstod från att rösta.Mom. 48 (advokatjour)Utskottets hemställan bifölls med 218 röster mot67 för reservation 49 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av förste vice talmannen medgavkammaren att det på föredragningslistanåterstående ärendet, socialförsäkringsutskottetsbetänkande SfU13, skulle företas till avgörande ibörjan av kammarens arbetsplenum tisdagen den 4juni.7 § Invandring m.m.Föredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1990/91:SfU13 Invandring m.m. (prop. 1990/91:100delvis och prop. 1990/91:192).Anf. 39 ():Herr talman! Vi har diskuteratflyktingpolitiken, och vi övergår nu till detbetänkande som heter Invandring m.m. Jag tillhördem som tycker att det ligger något positivt i att videbatterar dessa två betänkanden var för sig.Det har ofta sagts -- och kanske med visst fog -- attvi i oftast debatterar asyl- ochflyktingfrågorna, dvs. tillämpningen avutlänningslagstiftningen fram till dess att deasylsökande kommer till gränsen, medaninvandrarfrågorna, hur vi behandlar människorsedan de väl har kommit in i landet, ofta har glömtsbort. Det är ju inte bara asylpolitiken som är viktig,utan det är inte minst viktigt hur vi utformartillvaron för dem som kommit in i vårt land.I det betänkande vi nu skall debattera behandlasinvandringspolitiken separat, dvs. de olikaanslagsposterna som berör invandringspolitikenoch motionerna i anledning av dessa. Dessutombehandlas i betänkandet propositionen om en ökadorganiserad överföring av flyktingar till Sverigeliksom motioner i anledning av denna. I viss månhar dessa två betänkanden tangerat varandra, mendet må väl då vara hänt.Genom ihärdig strävan har oppositionen fått tillstånd en majoritet i den segslitna frågan ommöjligheten för asylsökande väntare att arbetaunder väntetiden. Det föreslås nu äntligen atttemporära arbetstillstånd skall kunna beviljasunder vissa betingelser. Jag återkommer till detta.Herr talman! Det har kunnatskönjas en klar tendens, nämligen att antaletasylsökande har minskat jämfört med 1989.Antalet asylsökande kan emellertid fortfarandeberäknas till ca 30 000 . Dessa siffror talar försig själva. Med det stora antal asylsökande som viändå tar emot vid gränsen och verkligen låter få enbedömning, kan vi ju inte säga att icke haren generös flyktingpolitik.Akilleshälen i svenskt flyktingmottagande harvarit -- och är -- de långa väntetiderna. ärpolisen i kapp när det gällerärendehandläggningen, men antalet oavgjordaärenden vid invandrarverket fördubblades /90, och antalet balanser förväntasöka.Det är givet att invandrarverket har satts på hårdaprov på grund av den storatillströmningen av asylsökande. Vi moderater harförståelse för att de målsättningar som sattes upp isamband med den nya organisationen avinvandrarverket ännu inte har kunnat förverkligas.Vi har därför tillstyrkt de extra anslag som begärtsför att klara situationen, och så gör vi även dennagång. Med hänsyn till det minskade antaletasylsökande och det därmed minskade behovet avförläggningsplatser anser vi faktiskt atthandläggningstiderna måste kunna nedbringas ienlighet med den målsättning som myndigheternahar lagt fast och att förläggningskostnaderna börkunna minskas väsentligt.Några ytterligare anslagshöjningar bör enligt våruppfattning inte begäras om inga oförutseddahändelser inträffar. Jag yrkar, herr talman, bifall tillreservation 1.I reservation 5 anser vi att det s.k. asylbidraget börses över. Vid mina besök på förläggningar harpersonalen påtalat att många asylsökande ärförvånade över asylbidragets storlek. Detta är juuppbyggt som socialbidraget med en påplussningför varje barn, och för många familjer innebär dettamycket höga bidragssummor tillsammans med denkostnadsfria vistelsen. Jag har också träffat en heldel asylsökande som själva påtalat dettaförhållande. Vi tycker nog att det är skäl att se överbestämmelsen.I reservation 9 anser vi att det bör tas särskildhänsyn till ensamma flyktingbarn och att de snarastbör få komma till en familj. Vi vill också särskiltuppmärksamma den verksamhet som bedrivs ilandsting och kommuner för flyktingbarn och derasfamiljer med särskilda behov. Sådan verksamhetbör också mycket väl kunna bedrivas avorganisationer och enskilda vårdgivare.I reservation 12 påpekar vi och folkpartietliberalerna att vård och habilitering avhandikappade bör komma i gång så fort sommöjligt efter flyktingarnas ankomst till . Detär också viktigt att de handikappade får tillgång tillde hjälpmedel de behöver redan vidförläggningarna och att det inte behöver vara någradiskussioner om vem som har ansvaret, vilketibland förekommit.Herr talman! Inget är mer förödande för enmänniska än att tvingas till overksamhet och passivväntan. Detta har vi diskuterat idenna församling, och vi moderater har upprepadegånger föreslagit både att de asylsökande skallberedas någon form av arbete vid förläggningarnaoch att de skall kunna få temporära arbetstillståndunder väntetiden. Riksdagsmajoriteten har varjegång avslagit våra förslag om detta. Vi delarnaturligtvis uppfattningen att det viktigaste är attkorta ned väntetiderna. Utskottet hyser nuförhoppningen att invandrarverket mot slutet avnästa budgetår skall kunna avgöra ärendena enligtden uppgjorda målsättningen. Vi har också tidigarehört invandrarministern säga detta. Denna strävanstår dock inte i motsatsställning till den''arbetslinje'' vi moderater länge förordat. harvi fått majoritet för vår uppfattning, och utskottetbegär nu ett förslag från regeringen omtemporära arbetstillstånd för asylsökande, varsärenden kan förväntas ta än sex månaderatt avgöra i första instans. I motivreservationen 16gör vi tillsammans med liberalernatillägget att ett temporärt arbetstillstånd skallbeviljas senast efter asylansökan. Jagyrkar bifall till reservation 16.En fråga som vi också ofta diskuterat är hur viegentligen tar till vara den utbildning ochyrkeserfarenhet som flyktingarna har. Det hargjorts en del bra försök, inte minst när det gäller attta till vara vårdpersonals kompetens, men mycketmer bör göras på detta område. Jag vet att detgjorts försök och att ambitionerna finns där, mendet tål att tryckas på att det måste hända mycket pådetta område. Invandrarna har mycket avkunnande, god utbildning och engagemang sombör kunna ges åt vårt land. Det är en miss att inteta till vara detta på ett bättre sätt än hittills.I reservation 17 anser vi tillsammans medfolkpartiet liberalerna att regeringen börskapa en organisation för att ta till vara deasylsökandes tidigare utbildning och erfarenheter.Även om flyktingmottagandet är en statlig uppgiftanser vi moderater, tillsammans med folkpartietliberalerna -- vi är alltså ganska överens i dessafrågor, detta sägs med hänsyn till den tidigaredebatten -- i reservation 23 att det är alldelesnödvändigt och önskvärt att enskilda ochorganisationer engagerar sig i flykting- ochinvandrarfrågorna. Vi anser att det kommunalamottagnignsmonopolet bör luckras upp och attt.ex. frivilligorganisationer eller någon annanskulle kunna vara den mottagande parten ochförbinda sig att hjälpa till med integreringen isamhället. Här är kanske något av det nytänkandestatsrådet tidigare efterlyste. Låt oss fortsättadiskussionen om hur vi skulle kunna hitta andramöjligheter.I reservation 25 slutligen anser vi moderatertillsammans med representant att dekommuner som tar emot handikappade flyktingarbör få ett påslag till det allmänna schablonbidragetför att underlätta mottagandet av dessa människor,som naturligtvis har en väldigt svår situation.Det råder detta år som bekanten ny tingens ordning när det gäller det kommunalaflyktingmottagandet. Det från visst håll utanfördenna kammare högljudda kravet på attflyktingarna skall få lån i stället för bidrag är redanförverkligat. Jag hoppas detta skall komma tillkännedom även utanför detta hus. Intet är nyttunder solen. Trots att det finns starka uppfattningarfrån visst håll att detta skulle vara någonting nytt,så är det redan klappat och klart tack vare att vimoderater haft denna uppfattning ochnu fått förståelse från alla håll.Den viktigaste nyordningen är emellertid attkommunerna numera erhåller ett schablonbidragper mottagen flykting. Detta bör stimulerakommunerna till ökade ansträngningar att beredaflyktingarna utbildning och arbete, i varje fallsysselsättning i någon form. Tyvärr ärarbetsmarknadssituationen mycketkärv, och det finns därför skäl att regeringenuppmärksamt följer det nya ersättningssystemet såatt det inte leder till färre utplaceringar ikommunerna. Jag vet att regeringen har ett sådantuppdrag.Det tidigare moderata förslaget om ökadflyktingkvot och s.k. överföringsprogram kan sägasvara bifallet genom den proposition som ocksåbehandlats i detta betänkande. På den punkten ärvi eniga.Herr talman! Ytterligare en rad motionskravframförda av oss moderater har behandlatsvälvilligt och har således inte gett skäl till någrareservationer. Det gäller t.ex. åtgärder för attbekämpa främlingsfientlighet. Det gäller också vårtkrav om att samhällets skrivna och oskrivna lagarskall gälla för invandrarna i samma omfattning somför den svenska befolkningen. Ett enhälligt utskottbetonar detta.Därmed, herr talman, nöjer jag mig alltså med attyrka bifall till reservationerna 1 och 16 utöver bifalltill hemställan i utskottsbetänkandet.Anf. 40 ():Herr talman! Jag vill börja med att förhoppningsvisglädja invandrarministern genom att instämmamed i mycket stora delar avhennes anförande. Vi har många gemensammareservationer till detta betänkande och en likartadsyn när det gäller mottagandet och dessorganisation.I betänkandet behandlas två saker, delsinvandrarpolitiken, dels mottagandet avflyktingarna.Invandrarpolitiken kommer i skuggan avflyktingpolitiken nästan jämt i debatten, så även . Men när man diskuterar flyktingpolitikenhandlar det också om invandrare, människor somså småningom kommer att bli invandrare i Sverige.Attityden mot invandrare -- alldeles oavsett varförde kommit till -- färgas av vår hållning tillflyktingar. Därför hänger dessa två debatter ihoptill stora delar.Det är dags att försöka skapa ett slags ny respektför de invandrade svenskarna, alldeles oavsettvarför de kommit till . Det är nödvändigt attvi respekterar dem för vad de är, betyder och harbetytt för . Vi måste respektera dem för attde faktiskt är svenskar, de allra flesta, och vi måsterespektera deras särart som invandrade svenskar.Vi har inte särskilt många motioner eller yrkandennär det gäller invandringspolitiken, men detbetyder inte att vi tycker den är oväsentlig.Jag vill nämna en reservation vi har väckt somgäller systemet för bidrag tillinvandrarorganisationer. Vi tycker det vore bra omman kunde få, åtminstone för de äldreinvandrarorganisationerna, samma bidragsreglersom för svenska organisationer. blirfaktiskt invandrarna också svenskar och skall verkapå samma villkor som andra svenskar i samhället.Men de har en särställning i början när de är nyaoch deras grupper är nya i , och de behöverdå extra stöd.När det gäller flyktingmottagandet blev det hösten1989 en kollaps, som till stora delar varsjälvförvållad. Vi har en mycket svensk kultur, enambition att ta hand om alla grupper av flyktingar ien paketlösning, ett slags ''i värsta fall socialfall''-attityd gentemot flyktingar. Det skulle behövas enny syn på flyktingar, vad de är och vilken förmågade har kapabla att ta egna initiativ. Det är nämligenett visst urval av människor som tar sig till Sverige.Dessa människor har ofta varit mer politiskt aktivaän andra. De har dessutom lyckats ta sig över ettantal svårigheter för att kunna komma till ,och de har tagit initiativet för att kunna skapatrygghet för sig själva och sina familjer. Det ärmänniskor som har en mycket stor kapacitet.Tyvärr har vår mottagningspolitik lett till att mångai onödan har fått bekymmer med långvarig brist påsysselsättning, med olika typer avanpassningsproblem, som i värsta fall reducerat deasylsökande till socialfall -- för att använda dettahemska ord.Detta kan man ändra på. En förändring är redangjord, nämligen det nya bidragssystem som börjatfungera . Men det behövs flerförändringar. Därför har vi i liberalernaföreslagit en annan attityd när det gällerboendeformerna för dem som kommer hit somasylsökande. Vi tycker att de asylsökande måstesläppas ut ur de förläggningar som de i principtvingas in i av ekonomiska skäl. Det skall inte baratillåtas, rent lagligt, att lämna förläggningen -- dehar naturligtvis den möjligheten -- utandet skall också vara en praktisk möjlighet genom attde får rätt till asylbidrag även när de bor utanförförläggningen. Hade vi haft den attityden hade viockså haft möjlighet att låta dem bo hos släktingaroch vänner, i andrahandsrum, att hitta lägenheterpå annat sätt, bli hjälpta av olikafrivilligorganisationer, osv. Då hade vi kanske intefått någon kollaps i flyktingmottagandet för ett ochett halvt år sedan, eftersom boendet då inte hadevarit något större problem. De tiotusentalsnordiska invandrare som kommer till utanatt göra väsen av sig hittar själva bostäder utan behöver skapa särskilda köer eller särskildaförläggningar. Vi har inte hört talas om någonförläggning för t.ex. norrmän som kommit tillSverige.Det finns kapacitet hos människor att själva skapasig en framtid, kanske särskilt hos dem som varit såinitiativrika att de sökt sig till Europa.Det är ingen sjukdom att vara asylsökande. Detfinns en rad skäl, integritetsskäl, kostnadsskäl ochpersonliga skäl för att avskaffa det nuvarandesystemet, där människor inte får ekonomisk hjälpmed mindre än de bor på en förläggning. De sombehöver hjälp skall få det. De som vill bo påförläggning och behöver den assistens vi kan geskall få det även , om folkpartietliberalerna får genomföra sina förslag. Men vimåste i första hand utgå ifrån att människor självaklarar många av sina problem.Vi har också ett förslag gemensamt medmoderaterna om att luckra uppmottagningsmonopolet. Det är bra att det finns enstrategi för hela när det gällerflyktingmottagandet. Men man måste också kunnalåta enskilda organisationer vara mottagandeparter och låta den eventuella tillgången på arbetemer styra var flyktingarna hamnar när de väl harfått uppehållstillstånd.Vad så gäller frågan om arbete för asylsökande ärdet enormt roligt att stå här och tala för ett nästintill enigt utskott. Vi har äntligen segrat i fråganom hur man skall kunna skapa ett system därasylsökande som väntat får arbeta med hjälpav tillfälligt arbetstillstånd.Vi i liberalerna har varit beredda attkompromissa för att få till stånd en ändring avbestämmelserna. Vår kompromissvilja har lett tillatt det i regeringens förslag, efter vår beställningdärom, anges en respittid på ungefär sex månader.Den som har väntat på besked från invandrarverketi mer än skall alltså få arbetstillstånd.Jag vill gärna nämna att det är en kompromiss frånoss. Egentligen tycker vi att det är en något för långväntetid. Vi är rädda för att det kan leda tillolägenheter, då regeringen dessutom har sagt atttiden fram till behandling av ärenden i regeringeninte skall tillgodoräknas. Vår rädsla gäller att deasylsökande, även om de kanske har väntat ,kanske inte får utnyttja det tillfälligaarbetstillståndet. Jag vill gärna få utfästelser frånandra som har arbetat med denna fråga om attavsikten är att så många asylsökande som möjligtskall få arbeta då de väntar påuppehållstillstånd.Det finns alltså många skäl för att tillämpa en vissrespittid. Invandrarministerns argument mot attasylsökande inte skall få tillfälligt arbetstillstånd såfort de kommer till vår gräns är korrekta. Detskulle kunna innebära en risk för att många sökerasyl bara för att under kunnaarbeta i . Den risken kan således undanröjasgenom en respittid ,förhoppningsvis inte alltför många.Invandrarverket får därmed en chans att sållaagnarna från vetet innan man fattar beslut. Därmedhar man kvar möjligheten att arbeta för dem somfaktiskt är asylsökande och har goda skäl för attvara det.Den här reformen blir ännu viktigare änden är . Vi vet redan nu att det kommer att blisvårare för flyktingar och invandrare att få jobb.Samtidigt känner vi till att många flyktingar ärhögutbildade. Siffror visar att ungefär en femtedelav alla asylsökande har akademisk utbildning. Detfinns alltså en risk för att många förmågor slösasbort och att vi ägnar oss åt ett gigantisktresursslöseri genom att inte kunna erbjudainvandrarna något jobb. Det gäller inte bara underderas första tid i vårt land utan i värsta fall underåterstoden av deras liv. Den utvecklingen måstestoppas.Jag vill uttrycka mycket stor tillfredsställelse medden höjda flyktingkvot som äntligen har kommit tillstånd. Det är roligt att vår motion därom hartillstyrkts. Vi har yrkat på en höjning till 2 000flyktingar . Jag är mycket glad över denextrakvot som regeringen har föreslagit. Det ärmycket trevligt att för en gångs skull kunna kommaöverens i flyktingpolitiska frågor.Det finns emellertid också några saker som vi inteär överens om. Framför allt vill jag lyfta framfrågan om barnhälsovården. I en färsk rapportsäger att FNs barnkonvention inteåtföljs. De flesta asylsökande barn som bor påförläggningar har visserligen i någon form tillgångtill hälsovård, men de har inte samma rätt tillhälsovård och tandvård som svenska barn. Det ären effekt av att vi i socialförsäkringsutskottet harsatt socialtjänstlagen ur spel för de asylsökande.Jag hoppas att invandrarministern kan lova bot ochbättring i den frågan, framför allt med anledning avsocialstyrelsens rapport. Det här är ett mycket svårtproblem så länge vi har barn boende påförläggningar under i värsta fall flera år.Vi har också avgivit reservationer som gällerensamma flyktingbarn. Bl.a. anser vi att deras fallmåste prioriteras framför andras. De befinner signämligen i en särskilt känslig situation. En av vårareservationer handlar om de handikappadeasylsökandes situation. Vi understryker vikten avatt de så fort som möjligt på förläggningen fårhandikapphjälpmedel och annat som de kanbehöva.Låt mig uttrycka tillfredsställelse över attden första delen av den praxisdokumentation somvi har efterlyst så äntligen harkommit. Låt oss hoppas att den så snart som möjligtåtföljs av de övriga delarna.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall tillreservation nr 6, 11, 16 och 23.Anf. 41 ():Herr talman! I allt samhällsarbete är det viktigt attdra lärdom av det som har hänt bakåt i tiden för inte skall göra om samma misstag en gång till.De senaste tio årens flyktingpolitik ger oss en radviktiga kunskaper som vi kan ta till vara när vi nuorganiserar 90-talets flyktingmottagande.När man ser tillbaka på vad som har hänt de senasteåren kan man konstatera att det inte har saknatsdramatik. Antalet asylsökande har ökat mycketkraftigt. Vi har fått känna av hur det blir när vi inteär förberedda på stora förskjutningar i det antalflyktingar som skall tas emot, förläggas på lämpligtställe osv.Vid två tillfällen har vi organiseratom vår modell för att ta emot asylsökande, utredaderas situation och slussa ut dem i samhället. Undertiden mellan omorganisationerna har ,efter förslag från regeringen, fått sätta in det enakrispaketet efter det andra för att lösa akutaproblem i mottagningsorganisationen.Vad vi har misslyckats med är att förutsäga hurmånga asylsökande som kan tänkas komma till vårtland. Med facit i hand kan vi nu konstatera att viinför varje omorganisation har underskattat denverkliga utvecklingen. Det ligger därför i sakensnatur att man bara kan gissa hur mångaasylsökande som kan tänkas komma hit under ettår. Just nu är vi inne i ett lugnare skede där ett färreantal asylsökande än kommer till . Men alla vet attdetta lugn när som helst kan brytas till följd avhändelser i vår omvärld. Ändå envisas vi med attplanera flyktingmottagandet som om det var enrelativt statisk verksamhet.Invandrarverkets basorganisation ochförvaltningsanslag låses genom riksdagsbeslut.Följden har blivit en krånglig och tidskrävandebeslutsprocess varje gång som antalet asylsökandehar överträffat prognoserna.Jag har gjort en genomgång av tilläggsbudgetarnaunder , och dessa talar sitt tydliga språk.Nästan varje gång har vi beviljat extraanslag tillinvandrarverket för att det skall hinna behandla ettstort antal ärenden i vilka beslut inte har fattats.Denna beslutsprocess har krävt resurser, och viktigtid har gått förlorad. Händelseutvecklingen hösten1989 kan utgöra ett bra exempel därpå. Undersensommaren det året inregistrerades en ökning avantalet asylsökande till . Denna ökningaccelererade mycket snabbt ochkulminerade i samband med regeringens ''13-december-beslut''. Det gick åtskilliga veckor innanklartecken gavs till polis och invandrarverk om attförstärka organisationen på utredningssidan.Följden blev att stora balanser asylärenden på korttid byggdes upp hos båda myndigheterna.Personalen hade ingen möjlighet att klarasituationen trots stora arbetsinsatser och ettomfattande övertidsuttag. Polisen i sin tur harbehövt på sig för att bearbeta sinabalanser. kommer att behövastörre delen av detta år för att fatta beslut i allaärenden som ligger i balanserna.Konsekvenserna blir förödande förflyktingpolitiken i sig.