prot · GE09110 · 1991-05-13 00:00:00 — Regeringen avser emellertid attuppdra åt att i samråd medsocialstyrelsen undersöka möjligheterna attförstärka insatserna mot hembränningen.Regeringen anser också att det folkhälsoinstitutsom föreslås inrättas bör uppmärksammahembränningen i den opinionsbildandeverksamheten.Anf. 17 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation. I svaret betonas atthembränningen är ett stort alkoholpolitisktproblem. Där är vi helt överens. Det är nämligenanledningen till min interpellation.1989 gav på förslag av socialutskottetregeringen i uppdrag att vidta åtgärder för attkomma till rätta med bl.a. reglerna för hantering avaktivt kol. har inte någon åtgärdvidtagits, och i den folkhälsopolitiskapropositionen finns få förslag som skulle kunnaleda till aktiva åtgärder. Låt oss nu hoppas påriksdagsbehandlingen av detta ärende.Statsrådets svar innehåller en passus som jag villcitera: ''Den som innehar aktivt kol eller annatrenings- eller filtreringsmedel får inte överlåtadetta, om han har insett eller bort inse att varanskulle komma att användas vid rening ellerfiltrering av olovligen tillverkad sprit. ''Jag vill påstå att sådana överlåtelser sker ivårt land. Man behöver bara besöka en butik somsäljer, essenser som kan användas för att denhemtillverkade spriten skall kunna förvandlas tillolika spritsorter. Även aktivt kol bjuds ut. Ellerockså kan man läsa de många sidorna medannonser i särskilda bilagor till kvällstidningarna.Där erbjuds stora partier med aktivt kol, och det ärdessutom inte ovanligt att s.k. turbojäst erbjudssamtidigt. finns det även annonser somerbjuder delar till apparater, som rimligen inte kanvara annat än hembränningsapparater. Detta pågåralltså helt öppet. Många handelsmän erhållererbjudande om förmånliga inköp av aktivt kol ilämpliga förpackningar.Det är nog bara på som manfortfarande kan tro att detta sker för att tillföraaktivt kol till lämpliga hushållsapparater. Det voreintressant att höra regeringens uppfattning omvilka hushållsapparater som drvis med aktivt koltillsammans med turbojäst. Varför görs inte någotåt denna uppenbara marknad som snarare tillåterän fördömer hemtillverkning av sprit?Det måste ändå vara fel att lagen om hantering omaktivt kol inte kan följas upp av mera aktivaåtgärder. Det vore som om våra trafikregler inteföljdes av vissa förbud och en tämligen betydandekontroll. Det försäljs åtskilliga ton aktivt kol somrimligen inte kan gå till annat än hemtillverkning avsprit. Det är få hushållsmaskiner som drivs medkol -- några få spisfläktar och akvarier, somknappast drar mer än några hekto . Om manser på den försäljning som sker och till vilkagrupper den riktas, måste man vara medvetetblåögd för att kunna bortförklara och godkännadenna försäljning som icke kriminell.Jag vill nog påstå att det är med regeringens godaminne som man undvikit att åtgärda dettamissförhållande.Nej, sanningen är väl att man från regeringenssida inte vill vidta några aktiva åtgärder för attkomma till rätta med problemet. Inte ens visshetenom stora inkomstförluster tycks hjälpa, något somannars har varit vägledande i andraalkoholpolitiska sammanhang -- jag tänker då påVin och spritcentralens exportverksamhet. Dettakan dessutom vara en belastning i EG-sammanhang när vi skall kräva att få behålla densvenska alkoholpolitiska modellen.När det gäller påföljden av brottet att bränna sprithemma, anser jag inte att straffmöjligheterna är fördåliga. Man lägger över huvud taget inte ner någonstörre kraft på att komma åt dessa brottslingar ochde döms ofta till en mycket mild påföljd. Dettauppfattas snabbt av allmänheten som ett tillstånddär hembränning inte är ett allvarligt brott, utan detverkar snarare vara en nödfallsåtgärd att komma åtbrottslingar.En SIFO-undersökning visar att 13 %druckit hembränd sprit under deföregående tolv månaderna. Bland 12--24-åringarna rörde det sig om , uppger CAN i enredovisning. redovisas att hemtillverkatvin 1988 utgjorde ca , motSystembolagets försäljning som uppgick till 90miljoner liter . Snabbvinssatserna försäljs oftasom rabatterbjudande vid storköp och någonålderskontroll förekommer inte. Någon åtgärd motdetta finns inte heller med i förslaget till enförbättrad folkhälsa.Jag tolkar avslutningen på interpellationssvaretsom ett uppvaknande. Regeringen ämnar nu ta tagi problemet. skall få ett uppdragatt tillsammans med undersökamöjligheten att förstärka insatserna mothembränning. Det är nog i grevens tid, men dettaborde ha kunnat göras om viljanhade funnits. handlingsprogramoch uppdrag borde ha verkställts i vissadelar redan när regeringen fick förslaget på sittbord. Det är synd att regeringens alkoholpolitiskainställning varit så splittrad, att man inte kunnatklarat av detta tidigare.Statsrådet avvisar mitt krav på enlincensbeläggning när det gäller försäljningen avaktivt kol med att det skulle bli för byråkratiskt ochatt det inte skulle ha några större positiva effekter.Jag tycker att man borde ha väntat med dettabesked till dess man undersökt hela verksamheten.En licensbeläggning är kanske det enklaste sättetatt komma till rätta med problemet. Jag vill inte pånågot sätt utesluta andra åtgärder, men dessa måsterimligen också föra med sig viss byråkrati. Jag anseratt regeringen borde ha lämnat denna möjlighetöppen till dess man gjort en översyn avförsäljningsmönstret.Jag vill avsluta med att fråga: När ämnarregeringen ge och socialstyrelsendessa uppdrag?Anf. 18 Statsrådet ():Herr talman! Jag är väldigt glad över den lillaljusning som fanns i slutet av av min folkhälsoproposition. Det finnsändå en gemensam syn på hembränningen somnågonting totalt oacceptabelt och som man bestämtmåste inskrida emot.Däremot är det ganska knepigt att finna skäl föratt ytterligare skärpa lagstiftningen. Det handlarom att tillämpa de regler och bestämmelser somfinns. Att olovligen tillverka sprit är förbjudet ochstraffsatserna stränga.Parallellen till trafikreglerna var ganska bra. Vistiftar ju inte nya trafiklagar för att en del förseelseruppkommer, utan vi vill i de allra flesta fall dåendast ha en skärpt tillämpning. Jag menar allvarmed att polisen borde kunna göra mer inom ramenför gällande lagar. Om nu utbudet av aktivt kol ochandra tillbehör till hembränning är så öppet -- vilketjag också tror att det är -- som , finns det ju verkligen anledning för polisenatt mer intressera sig för den här speciellamarknaden. Enbart litet mer synlighet från polisenssida skulle nog kyla ner en del av det intresse somannars kan finnas i samhället. Vi kan alltså görabetydligt mer än genom att skärpabevakningen av denna hantering.Med hjälp av folkhälsomedel, opinionsbildning ochinformation kan vi nog också avdramatisera dennafråga som vi skapar en reaktion mothembränningen som sådan. Jag räknar med att detfolkhälsoinstitut som vi har föreslagit skall kunna taupp detta i sin verksamhet.Anf. 19 ():Herr talman! Jag tackar för fru statsrådetsvidareutveckling av svaret. Precis som statsrådettror också jag att det är fullt möjligt att användalagstiftningen och att det inte finns skäl att skärpastraffsatserna. Problemet är att man hittar så få atttillämpa lagstiftningen på. Det finns betydligt flersom skulle kunna ställas inför domstol, om bararesurser hade givits att söka dem som begår dessakriminella handlingar.För den som läser annonser av den här typen är dethelt uppenbart vilka syften annonsörerna har.Också statsrådets svar ger vid handen att det rör sigom en kriminell handling som skall åtgärdas ochsom samhället skall visa att man inte skallacceptera. Det är ju där som bristerna funnits, ochjag har i detta sammanhang kritiserat regeringenför en slapphet i handläggningen.Det krävs naturligtvis ökade informationsinsatseroch sådana övriga åtgärder som aktivt arbetar medalkoholpolitiska frågor har begär för att man skallkomma till rätta med alkoholbruket i stort.Det finns också stora pengar ilönnbränningsverksamheten på grund av deleveranser som går till restaurangnäringen. Där ärdet inte fråga om några oskyldiga tilltag i hemmiljö,utan där handlar det mer om fabrikstillverkning.Detta ger restaurangen en väldigt stor avans påalkoholförsäljningen. Här finns det också mycketav åtgärder som borde kunna vidtas.Jag tror att dagens debatt kan utgöra ett led iväckandet av den här frågan. Jag ser med glädje attäven justitieministern är närvarande i kammaren.Hon kanske också får sig något ord till livs, som kanbidra till att man tillsammans medsocialdepartementet försöker åstadkomma enförbättring.Jag fick inget svar på min fråga om närrikspolisstyrelsen skall få detta uppdrag, men jaghoppas att ger uppdraget med detsnaraste, så att tillsammans medsocialstyrelsen kan åstadkomma förbättringar.Anf. 20 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan inte underlåta att göra ettlitet påpekande. Uppdraget till rikspolisstyrelseningår i propositionen om folkhälsofrågor somregeringen har lagt fram. Mig veterligt -- och detbeklagar jag verkligen -- har partiyrkat avslag på propositionens förslag. Annars ärmitt svar att så snart propositionen har antagits avriksdagen, är det min avsikt att gerikspolisstyrelsen detta uppdrag. Jag hoppas därföratt och hennes partikamrater kantänka om och ge oss det stöd som vi behöver för attgå offensivt vidare i denna fråga.Anf. 21 ():Herr talman! Det är alldeles riktigt att vi har yrkatavslag när det gäller den åtgärd som innebar skulle instifta ett nytt institut, ett s.k.folkhälsoinstitut. Vi från tycker attdet uppdrag som finns redovisat i propositionenlika väl hade kunnat gå till där manredan i dag har en väl fungerande organisation.Men synpunkter kanske vi kanutveckla i ett senare sammanhang.Vi säger ja till alla åtgärder som på något sätt kanmedverka till att vi får en förändrad situation ochsom kan bidra till att den totalaalkoholkonsumtionen minskar fram tillår 2000.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1990/91:185 omprotestaktioner vid införsel av rågveteAnf. 22 Justitieminister ():Herr talman! i har frågatmig om jag är beredd att medverka till enlagändring i syfte att förhindra en upprepning avvad som utspelade sig i hamn under vintern1990 i samband med att lantbrukare förhindradetransport av rågvete från hamnen.Bakgrunden till fråga är i korthetföljande. fick polisen i om att lantbrukare förhindradetransport av rågvete från hamn. Rågvetethade importerats från . Transporttillståndhade meddelats av lantbruksstyrelsen. Tillståndetöverklagades av olika lantbruksorganisationer ochenskilda lantbrukare till jordbruksdepartementet.Polisen beslöt att avvakta regeringensställningstagande. beslöt regeringenatt inte ta upp överklagandena till prövning. Vid ettsammanträde med berörda parter samma dagmeddelade polisen att det inte förelåg hinder förtransporten och att polisen var beredd att se till attingen hindrade transporten. På grund av att deföretag som skulle transportera rågvetet drog sig åtaganden kom transporten av detta frånhamnen att ske först under förra året.I anledning av det inträffade frågade chefen för om hanvar beredd att föreslå åtgärder för att konflikter avifråganvarande slag skulle kunna stoppas på etttidigare stadium. Civilministern besvarade frågan . Svaret innebar i korthetatt demonstrationsfriheten är grundlagsskyddadoch att civilministern inte avsåg att vidta åtgärderför att inskränka denna rättighet.Sten aviserade i debatten att han avsågatt återkomma i ämnet med en interpellation. Ensådan har ställts till mig.Jag delar givetvis uppfattning attsådana metoder -- som beskrivit --kan kritiseras. Och självklart, , harvarken organisationer eller enskilda rätt att ställasig över våra lagar.Givetvis är det djupt beklagligt att importören idetta fall drabbades av en avsevärd förlust på grundav att transporten hindrades på det sätt somskedde. Jag vill emellertid framhålla att det finnsolika straffrättsliga regler som kan bli aktuella atttillämpa vid aktioner av det slag som StenAndersson pekat på. Som exempel kan jag nämnabestämmelserna i om misshandel,olaga tvång, olaga hot, skadegörelse ochohörsamhet mot ordningsmakten. Dessutom finnsdet regler inom skadeståndsrätten som i situationerav den här typen kan berättiga den skadelidande tillekonomisk kompensation för den skada som vållatshonom. Med dessa konstateranden har jag givetvisinte tagit ställning till vilka rättsregler som ärtillämpliga i det fall som föranlett har formulerat sin fråga, kansvaret givetvis inte bli annat än jakande. Men av deuppgifter som jag har hämtat in i ärendet har inteframkommit något som aktualiserar behov avlagändringar.Anf. 23 i (m):Herr talman! Jag tackar för svaret.Statsrådet säger i slutet av svaret att hon inte kanbesvara min fråga annat än jakande. Men ministernsäger att hon inte tänker aktualisera någralagändringar. Detta är faktiskt litet tveksamt. Skallman få lov att fortsätta med den verksamhet somLRF har bedrivit kan vi hamna i mycket knepigasituationer.Civilministern uppfattade tydligen min fråga somatt jag ville angripa demonstrationsrätten. Men detvill jag inte för göra. Men detta ärfaktiskt inte fråga om en demonstration, utan det ärfråga om mycket annat, vilket jag skall återkommatill senare.Jag skall kortfattat beskriva vad som hände. Ijanuari 1990 importerades ett polskt parti rågvetefullt lagligt. Det fanns ingenting att kritisera i dettaförfarande. Men en del bönder i ansåg attdetta stred mot deras förmåga att bibehålla sinsysselsättning.Importören av partiet hade skrivit kontrakt med ettlastbilsföretag som skulle transportera det tillberörda gårdar i . Dagen efter ettsammanträffande som man hade haft med polisen iMalmö med alla intressenter inkl. LRF, där mankom överens om att det var okej med dennatransport, meddelade åkeriföretaget att man pågrund av de hot man blivit utsatt för från LRF omatt man inte skulle få transporter frånlantmännen -- man var också rädd för sinachaufförers säkerhet -- drog sig ur detta avtal.Nu kommer detta i och för sig att innebära enrättegång i . Men det kommerkanske också att innebära att transportörenkommer att få skadestånd från ett åkeriföretag somegentligen är oskyldigt, eftersom LRF vilar bakomallt detta. I detta fall har man alltså stått i vägen förlastbilar och dragit av bromsslangar på lastbilar.Det är ju mycket långt ifrån fråga omdemonstrationer.Men detta kan man tydligen göra när det handlarom , eftersom utrikespolitiska värde är minimalt. Men vad skulle hända vid enliknande aktion mot något som är importerat frånett annat land, t.ex. från eller ? I dagimporterar vi t.ex. lågprisbilar från . Dessabilar är tillverkade med betydligt lägre kostnaderän de bilar som tillverkas i . Jag skulle viljase Volvoanställda eller Saabanställda ställa sig påkajen i och säga att de inte ville ha dessabilar i . Men att det blir ett våldsamt liv iPolen struntar man i.På tal om demonstrationer vill jag säga följande.Den 20 april skickade LRF ut ett pressmeddelandedär det stod: Ca 150 lantbrukare blockerar -- ickedemonstrerar -- sedan kl. 7 ett parti rågvetesom har legat i hamn i tre månader.Blockaden leddes av ordföranden i LRF i ,, som också varledamot i centrala styrelse. Han sade också:Så länge regeringen inte ändrar sin jordbrukspolitikkommer man att fortsätta den här blockaden. Ochinget rågvete skall importeras till , utan detskall stoppas av oss lantbrukare.Detta, fru statsråd, får LRF hålla på med, och detfinns ingen befintlig lagstiftning enligt vilkende kan straffas.Vid ett tillfälle skulle en åkare från hämtaett parti nere i . han anlände tillMalmö hamn fick han ett samtal från frågade honom vilka transporter han kördei vanliga fall. Åkaren svarade att han kördefodervaror och grönsaker åt Lantmännen. Lyngösade då -- vilket står i en polisrapport -- att omåkaren befattar sig med detta parti kommer haninte att få några körningar för Lantmännenframöver. Detta finns alltså vidimerat i enpolisrapport. Ändå anser åklagaren att det inte ärmöjligt att väcka åtal i detta fall. Man skall inte draparalleller med maffian i andra länder, men dettaliknar litet grand metoder som används i dessasammanhang. LRF kan alltså bära sig åt hur somhelst. Om de är kritiska mot svenskjordbrukspolitik, må det vara deras sak. Men då fårde agera på det sätt som alla andra får hålla sig till.Här har det varit fråga om att direkt gå ut ochblockera, och t.o.m. tvinga två småföretagare ikonkurs, och kanske nu som efterspel tvinga ettlastbilsåkeri i konkurs därför att det kommer att fåbetala stora skadestånd när det har dragit sig ur ettredan tidigare tecknat avtal. Skall man få lov attgöra så även framöver? Jag måste säga att jag ochmånga andra är mycket förvånade över attstatsrådet anser att den nu gällande lagstiftningeninte behöver ändras.Anf. 24 Justitieminister ():Herr talman! Jag uppfattar att ärupprörd, men jag har litet svårt att få kläm på vaddet är som är upprörd över. Hansäger att det inte finns någon lagstiftning som kanstraffa RLF för vad RLF gör. Så räknar StenAndersson upp en del ageranden från RLFs sida --att chaufförer hotas, att man ställer sig i vägen förlastbilar, att man drar av slangar, att man blockerarosv.Jag frågar mig: Vad i detta agerande ryms inteunder någon av de bestämmelser som kan komma ifråga, t.ex. om misshandel, olaga tvång, olaga hot,skadegörelse, ohörsamhet mot ordningsmakten?Det finns säkert flera bestämmelser som man kananvända i sammanhanget.Sten anser tydligen att det förekommernågot förkastligt agerande här som inte ryms inomden lagstiftning vi har . Jag skulle vilja be StenAndersson att precisera vilket detta agerande äroch var bristen i lagstiftningen finns. I så fall är jagberedd att ta en diskussion om huruvida vi behöveren ändring av lagstiftningen. Men på grundval av deuppgifter som har lämnatkan inte jag finna att det saknas särskildabestämmelser för att angripa sådant som ärkriminellt beteende redan enligt brottsbalken.Anf. 25 i (m):Herr talman! Den importör som har gått ikonkurs anmälde via sin advokat det inträffade tillpolisen. Jag har i min bänk ett tiotal polisrapportermed intervjuer med dem som varit inblandade.Alla talar om de här exemplen som jaghar tagit upp. Ändå väljer åklagaren att inte åtala.Det är det jag menar är en brist i lagstiftningen. Härkan man alltså gå ut och ställa sig i vägen förlastbilar och hindra deras verksamhet, man kanhindra enskilda småföretagare som följer alla reglertill punkt och pricka, man kan sabotera bromsar pålastbilar, man kan öppet uttala att ''vi skall stoppaall import av rågvete så länge inte ändrarsin jordbrukspolitik''.Trots att detta finns vidimerat i polisrapporter,föranleder det inget åtal. Det är därför jagkritiserar statsrådet, när hon säger att hon inteanser att det är aktuellt att göra några förändringari lagstiftningen. Kan man bära sig mer illa åt änRLF har gjort i det här fallet och ändå gå fri?Jag vill också, herr talman och fru statsråd, tilläggaatt exakt samma saker har hänt även på andraställen i Sverige.Jag hade tänkt rubricera min interpellation medfrågan: Står RLF -- --över lagen? Med det svar jag har fått här ärdet frågetecknet ännu inte uträtat.Anf. 26 Justitieminister ():Herr talman! Nej, givetvis står inte RLF överlagen. De lagar vi har gäller också RLF.Jag har fortfarande svårt att få kläm på vad det ärSten är missnöjd med. att åklagaren väljer att inte åtala, och då finnsdet brister i lagstiftningen. Vilka brister i lagen ärdet som gjorde att åklagaren valde att inte åtala?Jag saknar möjlighet att bedöma om det i det härenskilda fallet har gjorts felaktiga bedömningarfrån myndigheternas sida. Det skall i så fallåtgärdas på annat sätt än genom en diskussion iriksdagen om lagändringar.Anf. 27 i (m):Herr talman! Jag är fortfarande litet förvånad överden brist på förståelse som statsrådet här visar. Deexempel som jag har tagit upp är av det slaget attvem som helst som man skulle fråga skulle tycka attdetta borde utgöra grund för ett åtal. Man har alltsåhindrat fullt laglig verksamhet. Men tydligen anseråklagaren att det inte finns någon möjlighet attframgångsrikt driva ett åtal. Det är alltså tillåtet atthindra småföretagares verksamhet, agera så att dedrivs i konkurs. Lagen kan ingenting göra. Man kanstoppa, muta, hota de företagare -- åkare ochimportörer -- som försöker följa den lagstiftningsom finns. Det är de som blir lidande här. Men RLFlider ingen skada. Jag tycker att detta är ynkedom.Jag säger fortfarande, herr talman, att min rubrikär befogad. Men i stället för ett frågetecken skalldet bli ett utropstecken. RLF står tydligen överlagen!Anf. 28 Justitieminister ():Herr talman! Varför, , fanns detinte möjlighet att framgångsrikt väcka åtal?Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1990/91:189 omgiltigförklaring av vissa ogiltiga vigslarAnf. 29 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig hur jagser på handläggningen av ett ärende om rätten attviga inom i . AlfWennerfors har också frågat mig hur jag kommeratt agera för att de vigslar som förrättats inomSödermalmskyrkan och som är ogiltiga så snabbtsom möjligt skall bli förklarade giltiga utan besvärför de inblandade paren.Låt mig först ge en kort beskrivning av bakgrundentill frågor.Vigsel får förrättas inompingströrelsen. Det är som själv haratt bestämma vilka inom rörelsen som skall få varavigselförrättare. Det bestäms av en särskild nämnd,pingstförsamlingarnas vigselnämnd.Södermalmskyrkan var enförsamlingen inom , och desspastorer hade av vigselnämnden fått rätt att förrättavigsel inom . Som en följd av dethade utfärdat intyg åt dessa pastorerom att de var behöriga vigselförrättare. SedanSödermalmskyrkan av vissa skäl inte längre ansågsvara en församling inom , återkalladevigselnämnden, per , vigselrätten förförsamlingens pastorer. Vigselnämndenuppmanade i samband därmed församlingen attsända tillbaka de utfärdade behörighetsintygen.Församlingen vägrade emellertid att återlämnaintygen. Då begärde vigselnämnden attlänsstyrelsen skulle återkalla pastorernasbehörighet att viga inom pingströrelsen.Länsstyrelsen ansåg dock att den inte kundeingripa.Vigselnämnden förde då frågan till regeringen.Jag vill framhålla att det är som harfått vigselrätten. Vem inom den rörelsen som fårvara vigselförrättare är en sak som den rörelseninternt har att ta ställning till. Det sker, som jagredan har nämnt, genom att den s.k.vigselnämnden inom bestämmervilka som skall få vara vigselförrättare.Vad gäller har vigselnämndenbeslutat att vigselrätten för Södermalmskyrkanspastorer skulle upphöra per den 1 juli 1989.Regeringen har inte haft någon rätt att överprövadet beslutet. Regeringen har i sitt beslut i ärendetbara konstaterat att vigselrätten förSödermalmskyrkans pastorer upphörde den 1 juli1989 till följd av att vigselnämnden har beslutat det.I anslutning till att regeringens beslut expedierades,skrev till deberörda pastorerna i . Dessainformerades då bl.a. om att vigslar som kunde haförrättats inom församlingen efter den 1 juli 1989inte är rättsligt giltiga. I brevet pekades därför påden möjlighet som finns för regeringen att iefterhand godkänna en sådan vigsel, ochpastorerna uppmanades att underrätta de par somkunde vara berörda och att upplysa departementetom vilka dessa är.Någon positiv reaktion på brevet tillSödermalmskyrkans pastorer har vi tyvärr ännuinte fått. Några av de vigda paren har ansökt omregeringens efterhandsgodkännande. Regeringenhar redan hunnit fattat beslut om godkännande avtvå vigslar. Men de paren har, såvitt jag kan förstå,blivit informerade på andra vägar.I ett brev till föreståndaren iSödermalmskyrkan framhöll jag att jag är ytterstangelägen om att de negativa effekterna för dedrabbade paren undanröjs, och jag utlovade attansökningar om efterhandsgodkännande skullekomma att behandlas i en positiv anda. Jag vädjadedärför om att alla berörda parter skulle informerasom den uppkomna situationen och ommöjligheterna att råda bot på den.