prot · GE09102 · 1991-04-25 00:00:00 — Man måste alltid sträva efter atttillgodose yttrandefrihetens krav, man måste vidvarje tillfälle sträva efter att föra ut det man har.Vi kommer aldrig att kunna säga: Jättefint, nu harvi uppfyllt de kulturpolitiska målen, så nu kan viglömma dem! Så enkelt är det inte. Vi kommeraldrig att kunna avsätta tillräckligt.Jag hoppas att vi kommer att ha många tillfällenframöver, då vi får på skilda platser i skildaegenskaper möjlighet att konstatera att påkulturens område finns det så oerhört mycket kvaratt göra, därför att det fält som vi har framför oss äroändligt.Anf. 52 () replik:Herr talman! Det är nog inte så att vi mer än andrapartier älskar utredande. Det är väl närmast så attvi är rätt noga med inom att få en bragrund och en bra utgångspunkt för de åtgärder ochförändringar som vi föreslår. Min förhoppning ärnaturligtvis att den nuvarande regeringen harsamma synsätt, att man vill ha en god grund för sinaställningstaganden.Nu säger att Europarådetsutvärdering är bra. Det är klart att min omedelbarafråga blir: Vad har dragit förslutsatser av denna utvärdering? Finns detnågonting som man behöver ändra på? Eller harutvärderingen redan haft någon effekt påregeringens förslag?Kanske är det så att man gläder sig åt att det mestavar positivt -- alltså är det bra då. Utvärderingenhar inte så där särskilt mycket att göra med de målsom vi formulerar här för en bra kulturpolitik ilandet, en politik som gör att fler människor i allalandets delar får del av kulturen.Men som sagt var: Eftersom det verkar vara bramed utvärdering, skulle jag vilja vetavad kulturministern drar för slutsatser och vadBengt , i den händelse han skulle varakvar som kulturminister efter höstens val, tänkerföreslå för förändringar i nuvarande kulturpolitik.Anf. 53 () replik:Herr talman! Jag är överens med kulturministernom några ord som han sade i sin replik. Vi kommeraldrig att kunna avsätta tillräckligt, sadekulturministern.Men förutsättningen för att vi skall kunna avsättanågonting är att vi har någonting att avsätta. Det ärdär som programmet Nystart för kommerin. Får vi inte tillbaka tillväxten, får vi inte tillbakaframtidstron i , är det mycket som drabbas.Det gäller också kulturen. Det är därför det behövsen nytt engagemang, skapande av nya resurser.Sedan kände jag inte riktigt igen kulturministern.Det är klart att det är bara ett par till 1maj, och många urladdade socialdemokratiskabatterier behöver laddas upp. Kanske var detdärför han nämnde några politiker som jag intekänner -- jag tyckte att jag hörde namnet på enpartivän till mig också -- som ett hot, med svepandeformuleringar: Det och det kommer att hända!Illavarslande! Vi har hört om hyrorna -- och detkommer att hända! Är det detta budskap vikommer att få höra ? Skallvi få en saklig debatt, eller blir det de här svepandeformuleringarna som skall gälla för framtiden?Herr talman! Jag skall avsluta debatten med atttacka kulturministern, för han har såvitt jag förståri dag lovat mig att länsteatern i skall fådet grundbidrag som den önskat få. Min partivänsom är ordförande i styrelsen där kommer att bliglad att få det beskedet, när jag ringer honom ochsäger: Du kan ringa till kulturministern! Länsteatern i får sina pengar!Anf. 54 () replik:Herr talman! Om jag skulle försöka ställa endiagnos på kulturministern efter det utfall hanägnade sig åt, skulle jag ställa diagnosen bitterhet.Men det är inte en bitterhet mot några diffusahögerkrafter som han skissar upp. Han kan inte ensförklara i vilka partier de finns. Inte heller är deten bitterhet mot några enstaka kommunalpolitikersom inte har möjligheter att bemöta honom i endiskussion. Möjligen är det en bitterhet motfinansministern eller mot tillvaron i störstaallmänhet, som har hindrat honom från att fullföljaden reformperiod som han utlovade för tre årsedan.Jag tror att det är detta, att han plötsligt har hamnatpå defensiven, att han inte kan genomföra vad hanhade hoppats, att han överflyglats på punkt efterpunkt, ibland av en enig opposition, som harförorsakat den bitterhet som speglas i hansanförande. Kanske är det detta i kombination medvalfeber som gör att blodtrycket stiger en smula.Den avgörande punkt där moderat ochsocialdemokratisk kulturpolitik skiljer sig åt är isynen på politisk inblandning i kulturlivet. Vimoderater ser kulturen som ett värde i sig. Vivägrar att se kultur som ett instrument för att uppnåvissa politiska eller andra effekter, och det är enavgörande skillnad.Slutligen måste jag också säga att närkulturministern inte tror att han befinner sig hos enarbetarekommun och skall elda upp folket förvalrörelsen utan känner sig trygg och diskuterar i enförsamling där man sätter sakligheten främst, ärhan en trevlig och klok person. Det vill jag ha sagt.Anf. 55 () replik:Herr talman! Jag instämmer naturligtvis i det allrasista som nämndes av skall bemöta det som har sagts om dekommunalpolitiska högerinhoppen i Stockholmskommun. Jag är naturligtvis lika bekymrad somkulturministern över att sådant sker. Jag nämndeockså i mitt huvudanförande att kanske varen symbol för det som väntar ellervid ett regimskifte i höst.Kulturministern sade att delaktigheten i kulturenskall kunna uppnås genom folkbildningen, och detär väl bra. Men det grundläggande är ju vad denunga generationen kan ta till sig. Jag nämnde hurman inom gymnasieskolan håller på att minskabetydelsen av ämnena bild och kulturhistoria. Jaggår inte så långt som att säga att skolan skalluppfostra inom konsten. En engelsman, , försökte ju efter lanseratanken att detta skulle fungera som enfredsbevarande faktor. Det är viktigt att i förstahand den unga generationen möter kulturen ochblir delaktig i den.Anf. 56 ()replik:Herr talman! Jag frågade kulturministern om deresurser som läggs på kulturen är tillräckligtstora. De är naturligtvis inte tillräckligt stora för attvi skall uppnå de kulturpolitiska målen. Jag och allaandra är medvetna om att de kulturpolitiska måleninte kan uppnås och aldrig kommer att uppnås. Ärde medel som satsas på kulturen tillräckligaför att nå en bit mot målet eller förbättrasituationen? Jag menar att detta är självklart, menkulturministern undviker mycket skickligt att svarapå min fråga. Enligt kulturministerns resonemangskulle det vara ointressant hur mycket som satsaspå kulturen, eftersom de kulturpolitiska målenaldrig kan uppnås. Men självfallet menarkulturministern inte det.Jag skulle även vilja ha ett klargörande frånkulturministern i en annan intressant fråga.Kulturministern säger att regeringen har utlovat ettvisst antal miljoner -- 300 miljoner under enmandatperiod, vilka skall delas ut med 100 miljonervarje år. Sedan säger kulturministern att det målethar uppnåtts. Målet har uppnåtts tack vare egnainitiativ från en majoritet i kulturutskottet, ochdessa pengar skall därför inte räknas in i det löftesom regeringen lade fram.Resonemanget blir då litet besynnerligt. Låt ossanta att kulturutskottet inte uppnådde denmajoritet som behövdes för att så att säga spä påförslaget i budgetpropositionen med de aktuellamiljonerna. Låt oss anta att vi i kulturutskottet intevar så aktiva eller så eniga i våra värderingar omvad pengarna skall satsas på och därför inteuppnådde den majoriteten. Det som återstod dåvore regeringens budgetproposition, och i denbudgetpropositionen finns inte den ökning med 100miljoner som regeringen har utlovat. Eller menarkulturministern att man i budgetpropositionenmedvetet inte satsar pengar på kulturen för att geoss i oppositionen möjlighet att kunna spä på?Skulle det vara en gåva till oss så att vi skall få visaatt vi är aktiva inom kulturpolitiken? Det skulle jag gärna vilja ha enförklaring på.Anf. 57 Utbildningsminister () replik:Herr talman! frågar vadjag menar när jag säger att det ekonomiska målethar uppnåtts och överträffats. Jag menar precis vadjag säger. Regeringen har sagt två saker. Undermandatperioden vill vi satsa 300 friska miljoner,och dessa miljoner skall satsas på fyra angivnaområden. majoritet ochkulturutskottet har gjortandra prioriteringar än dem som regeringen hadegjort i sina planeringar, och de pengar somregeringen hade avsatt för perioden -- de 300miljonerna -- är därför med råge förbrukade. Detfinns områden där vi fortfarande anser att det ärnödvändigt att göra insatser, och detta redovisar jaguppriktigt och öppet i stället för att säga att vi redanhar uppfyllt målet. Jag vidgår nämligen att dettamål omfattade två moment -- ett ekonomiskt ochett som gäller uppdelningen på vissa bestämdaområden. Det är förklaringen.Lars ställde en fråga om Bohuslänslänsteater. Jag har inte gjort något uttalande omhuruvida den skall starta . Jag vill uttalarespekt och uppskattning för precis det som LarsErnestam säger, nämligen att förutsättningen föratt något skall kunna avsättas är att det finns någotatt avsätta. Jag noterar att parti ochmitt parti gör olika bedömningar av hur detta skallkunna åstadkommas. Vi har olika värderingar vadgäller vilka konsekvenser den ena eller andrametoden får för uppnåendet av detta ekonomiskamål, vilket skall möjliggöra för oss att avsättapengar. I det stycket är jag alltså övertygad om attdet med den politik som mitt parti presenterar ochär berett att föra kommer att finnas möjligheter attetablera en länsteater i . Jag har däremotinte sagt att den skulle kunna få grundbelopp nästavecka. Det är faktiskt som fattar debesluten; det har ni här i kulturutskottetsbetänkande. Regeringen har inga egnagrundbelopp som den delar ut vid sidan av.Jan Hyttring frågar mig vilka konkreta slutsatserjag drar av Europarådsrapporten. Mina slutsatserär ganska många. Det är en bra rapport. Den ärerkännande i långa stycken, och den är kritisk iandra stycken. Man pekar i rapporten på att vi harsatsat väldigt mycket på regionalisering, men mantycker inte att vi har fått ut tillräckligt mycket. Manskall enligt min uppfattning ta detta på allvar, ochman skall fundera över vad som kan göras i stället.Jag kan konstatera att vi under de gångna årenmycket kraftigt har ökat anslagen till fria grupper.När de första fria grupperna i fick sittfrigruppsstöd fanns det där 56 yrkesverksammaskådespelare anställda. ligger siffran runt 600.Det har alltså skett en mycket stark ökning.Vi behöver antagligen få bidragsformer som verkarförtätande snarare än förtunnande. Men detta ärganska komplicerat att genomföra. Det finns en raduppgifter och områden för regeringens ochriksdagens kommande insatser på detkulturpolitiska området.Lars tror att jag är bitter, men jag är intealls bitter. Jag är vid mycket gott humör, och jag ärmycket förtröstansfull. Det är ett vanligt och enkeltinlägg att säga om någon att han tror att han är påett arbetarkommunmöte. Också en moderatriksdagsledamot kan ibland behöva höra detkanske litet raka och hårda språk som man annarsanvänder när man talar med kompisar påarbetarkommunmöten. Jag tillåter mig i dettasammanhang, med iakttagande av den formellaspråkliga korrektheten -- jag svär inte ens vid minaoffentliga framträdanden påarbetarkommunmöten -- att vara uppriktig ochtydlig i det jag säger.Vad jag har velat göra och vad jag har ansett varaviktigt att göra är att blottlägga tendenser och attdra slutsatser. Man kan då säga att man inte får taupp vad olika kommunalpolitiker och olika diffusapersoner har sagt. Men om det gäller ett uttalandeav finansborgarrådet i huvudstad, så måsteman faktiskt få redovisa det. Om ochandra moderater i denna kammare säger att de villsatsa mer än regeringen och det tillträdandefinansborgarrådet i sedan säger att mannu skall skära ned på anslagen och att folk skallbetala inträde i , då måste man faktiskti kulturdebatt få peka på detta. Denspänningen, den tendensen måste man faktiskt fåblottlägga. Det vore orimligt att inte göra det.Jag är ledsen om jag på den punkten gör LarsAhlmark besviken. är jag full avförtröstan, i vetskap om att de goda krafterna ändåi det långa loppet kommer att ha goda möjligheteratt artikulera sig och att organisera sinaansträngningar gemensamt för att bekämpa denytliga, förtunnade kulturlöshetens ideologiskaföreträdare.Anf. 58 ():Herr talman! Jag skulle vilja ta upp den granskningsom kulturgrupp har gjort genomden europeiska granskningsgruppen. Vi hörde nysskulturministern säga att gruppen hade berömtSverige för våra satsningar på regionalisering. Mendet beror litet på hur man ser på det.Jag har i en motion tagit upp denna bedömning avden svenska kulturpolitiken. Expertgruppenkonstaterar att kulturanslagen ''i oproportionerligthög grad gick till personer, projekt och ensemblermed bas i ''. Man kan i utvärderingenvidare läsa att andel av de statligakulturanslagen knappast harminskat. Det betyder att får överhälften av de statliga anslagen. Detta rimmar litetilla med de mål som uttalades om en starkaresatsning på regionerna. Expertgruppenkommenterar i sin utvärdering den tendens sominnebär att staten, genom den mycket blygsammaomfördelningen av de egna anslagen frånhuvudstaden till regionerna, har förmått lokalainstanser att ta på sig ett större ansvar förkulturlivet.Visst är det bra att kommuner satsar mer på kultur.Det är självfallet välkommet, men det är ocksånödvändigt att vissa centra -- exempelvis ,och -- får extra anslag. De harnämligen ett större ansvar för en region, och demåste därför också få del av de statliga anslagen istörre utsträckning än . Stockholmarnabehöver däremot inte betala särskilt mycket försina museer, teatrar, osv. De får så mycket av destatliga anslagen att de är väl försedda ändå.Man måste i högre grad uppmärksamma dennasnedfördelning och även dra konsekvenserna avden. frågade vilka resultat som haruppnåtts genom kulturpolitiken, och då svaradestatsrådet att regeringen var exekutiv. Men det ärju faktiskt också nödvändigt att se på deutvärderingar som är gjorda och drakonsekvenserna av dem. Jag skulle då vilja att mani större utsträckning och på ett annorlunda sätt sågtill att fördela anslagen mellan huvudstaden ochresten av landet.Även utskottet påpekar detta och instämmer i attdet är fråga om en snedfördelning. Man säger attdet är viktigt att studera den här typen av analyseroch diskussioner och att man följerkulturstatistiken. Jag hoppas att också regeringentar till sig detta, så att vi får en ändring till stånd idetta sammanhang. Det är nämligen inte meningenatt vissa kommuner skall stå för kulturutbudet i enstörre region.Statsrådet kommer säkerligen att påpeka attGöteborg har fått en väldig satsning genommusikteatern. Det är sant, och det är vi i Göteborgmycket tacksamma för. Vi tycker att det är enmycket fin satsning som borde ha gjorts för längesedan, men vi är ändå glada att den nu kommer tillstånd. Det är alltså inte det jag klagar på, utan detgäller en mer principiell diskussion om hur manskall fördela de statliga kulturanslagen mellanhuvudstaden och resten av landet.Jag vill också säga några ord om en annan motionsom vi har gemensam med och somgäller folkmusik- och , som ju varmycket framgångsrikt. Man konstaterar också iutskottet att det var en fin satsning och att man ävenfortsättningsvis måste satsa på detta slag av kultur.Jag tycker att det är väldigt bra, och jag hoppas attdet även kommer att ske en satsning påfolkmusik och folkdans.Anf. 59 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag vill i långa stycken instämma iresonemanget om behovet av en ordentlig analysoch en ordentlig fördelning så att alla delar avlandet får rimliga insatser. Men jag tror att det ärnödvändigt att understryka att man måste vara litetförsiktig i den typen av analyser. Jag tror att ävenEuroparådets examinatörer kan ha sprungit på enmina där -- en teatergrupp som har sin hemvist iStockholm betraktas definitionsmässigt sommottagande stöd för Stockholmsverksamhet, och såenkla är inte sambanden. Stödet till Riksteaternräknas, eftersom den har sin hemvist iStockholmsområdet, tillStockholmsstöd. Att göra fördelningen kräveralltså en ordentlig analys, och det var det jag varangelägen att framhålla i min replik till LarsErnestam och : Vi behöver göra dennaordentliga analys.Anf. 60 ():Herr talman! Jag är glad över att kulturministerninstämmer i att vi verkligen behöver en analys ochen diskussion om hur vi fördelar de statligapengarna mellan huvudstaden och resten av landet.Men det är ju inte bara den här europeiska gruppensom har kommit till de slutsatserna. Även andrautredningar visar på samma sak. Jag tänker då påutredningen om kultur i hela landet, som kom tillpå grund av att vi här i ansåg att manborde se över de här förhållandena. Där framhållsockså att huvudstadens kulturinstitutioner behövermotvikt och konkurrens från andra ställen här ilandet. Då skulle jag vilja peka på att ärett sådant ställe.Överläggningen var härmed avslutad.Företogs till avgörande finansutskottetsbetänkande /91:FiU24 samt kulturutskottetsbetänkanden /91:KrU20 och betänkande FiU24Mom. 1 (återbetalning av det tillfälliga sparandet)Utskottets hemställan bifölls med 182 röster mot65 för reservation 1 av m.fl. 26ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Kulturutskottets betänkande KrUu20Mom. 1 (de kulturpolitiska målen)Först biträddes reservation 1 av . med 121 röster mot 19 för reservation 2 avAlexander Chrisopoulos. 135 ledamöter avstodfrån att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 149röster mot 118 för reservation 1 av . 9 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2 (en utvärdering av i vad mån 1974 årskulturpolitiska mål uppnåtts)Utskottets hemställan bifölls med 231 röster mot45 för reservation 3 av och . 4 (ökade ekonomiska insatser påkulturområdet)Utskottets hemställan bifölls med 259 röster mot16 för reservation 4 av . 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 7 (kulturen som regional utvecklingsfaktor)Utskottets hemställan bifölls med 227 röster mot34 för reservation 7 av och . 9 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 14 (sponsring)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 10 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 23 (avskaffande av )Utskottets hemställan bifölls med 219 röster mot55 för reservation 16 av m.fl.Mom. 26 (beräknande av medel för anslagspostenTill statens kulturråds disposition förutvecklingsverksamhet, m.m.)Först biträddes reservation 19 av . -- som ställdes mot reservation 21 av KajNilsson -- med 64 röster mot 17. 191 ledamöteravstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 143röster mot 60 för reservation 19 av . 72 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 29 (beräknande av medel för delpostenOrganisationer inom bild och formkonstområdetm.m. )Utskottets hemställan bifölls med 234 röster mot34 för reservation 23 av . 1 ledamot avstod från att rösta.Mom. 35 (beräknande av medel under en särskilddelpost för inköp av litteratur på invandrar- ochminoritetsspråk)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 26 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 37 (beräknande av medel för delposten Tillstatens kulturråds disposition under anslagspostenBidrag till internationellt kulturutbyte)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 28 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Kulturutskottets betänkande KrU21Mom. 3 (beräknande av medel för särskildainsatser för upphovsmän på musikområdet samtmusiker och sångare, m.m.)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 1 av och -- bifölls genom uppresning.Mom. 4 (stödet till konsthantverkskooperativ)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 2 av och -- bifölls med acklamation.Mom. 5 (husartister)Först biträddes reservation 3 av ochMargareta med 37 röster mot 17 förreservation 4 av . 221 ledamöter avstodfrån att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan -- somställdes mot reservation 3 av ochMargareta -- genom uppresning.Mom. 7 (vidareförsäljning av konst)Utskottets hemställan med godkännande avutskottets motivering -- som ställdes mot utskottetshemställan med godkännande av den i reservation8 av m.fl. anförda motiveringen --bifölls med acklamation.Mom. 8 (delning av anslaget Bidrag till konstnärer)Utskottets hemställan bifölls med 243 röster mot 30för reservation 9 av och . 9 (beräknande av medel förinkomstgarantier för konstnärer)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 10 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 10 (beräknande av medel förlångtidsstipendier för konstnärer)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 11 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 12 (inrättande av långtidsstipendier förkonstnärer åren efter /92)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 13 av -- biföllsmed acklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.6 § Teater, dans och musik, m.m.Föredrogskulturutskottets betänkanden1990/91:KrU22 Teater, dans och musik (prop.1990/91:100 delvis) samt1990/91:KrU23 Bibliotek, bildkonst ochkonsthantverk(prop. 1990/91:100 delvis).Tredje vice talmannen meddelade attkulturutskottets betänkanden KrU22 och KrU23skulle debatteras gemensamt.Anf. 61 ():Herr talman! I den föregående debattenbehandlade vi i första hand kulturpolitikensprinciper. Vi är nu ute i den kalla verkligheten.Det ärende i betänkandena KrU22 och KrU23 somtilldragit sig störst uppmärksamhet är regeringensförslag att dra ned Svenska anslag mednominellt drygt 7 milj.kr. ; realt en neddragning påca 18 milj.kr. snarare än de 23 kulturministern avnågon anledning talar om. Något egentligt motivför åtgärden anförs inte i budgetpropositionen,endast att pengarna varit lätta att komma åt.Det är verkligen skada att regeringen hafsat överfrågan om på det sätt som skett.Debatten har därmed fokuserats på anslagsfrågan,inte på vilken typ av teater vi vill ha runt om i vårtland. De regionala teatrarna har byggts ut.Samtidigt har kostnaderna för turnerande ökatkraftigt. Man borde då ställa sig frågan om inteRiksteaterns dramatiska produktion i vissutsträckning borde begränsas mot att de regionalateatrarna tillförs därmed frigjorda resurser.Eftersom dessa teatrar i flertalet fall kan geföreställningar inom sina ansvarsområden utan attskådespelarna behöver övernatta på hotell sänkskostnaderna och man får ut mer verksamhet inomen given ekonomisk ram.Då skulle kunna koncentrera sig påsådant som de regionala teaterinstitutionerna oftastinte kan producera t.ex. musikteater, balett, Tystteater och dramatiska uppsättningar av särskiltkrävande slag.Detta vore en verklig regionalisering av teaterlivetmen förutsätter att vissa medel förs över frånRiksteatern till de regionala teatrarna. I den andanhar vi moderater accepterat en begränsadnedskärning av anslag. Vi förordardock ett belopp som med 5 milj.kr. överstigerregeringens förslag.Vi kombinerar detta genom att tillföra de regionalateatrarna totalt 73 nya grundbelopp så att de kan taett ökat ansvar för teaterutbudet i sina regioner.Därutöver bör, enligt vår uppfattning, regeringengöra en analys av effekterna för teaterlivet och vidbehov återkomma med begäran ommedelsförstärkning.Det är inte bara teatrarna som blir illa behandladei årets budgetproposition. Detsamma gäller detregionala musiklivet. På grund av löften i förraårets proposition om 50 nya grundbelopp harstatens kulturråd preliminärt fördelat 39grundbelopp till musikinstitutioner. Menregeringen föreslår inte ett enda.Detta skapar stora problem för musiklivet. Här harkommuner och landsting bearbetats för att ställaupp med sin andel av den nya resursen. Och såuteblir de statliga pengarna. Det blir inte lätt förmusikens företrädare att komma igen med sinaönskemål.En bred minoritet i utskottet har tillstyrkt att 39 nyagrundbelopp tillförs musiklivet. Jag är förvånadöver att som enda oppositionspartiinte vill vara med och därmed skapa en majoritet.Det är så mycket egendomligare som vänsterpartieti en egen motion yrkar på 60 nya grundbelopp tillmusiklivet. Jag hoppas att underresans gång har omprövat sin inställning och ärberett att stödja reservation 7 till kulturutskottetsbetänkande 22.Alexander Chrisopoulos hade ju i sin inledning tillden föregående debatten ett mycket ideologisktfärgat inlägg. Det är ju så, AlexanderChrisopoulos, att grå är all teori, men livets gylleneträd är grönt.