prot · GF0949 · 1991-12-19 00:00:00 — Den visar sig inte alls vara ett hinderför en bra ekonomisk utveckling, somindustriföreträdarna naturligtvis påstod när manställde kraven, utan tvärtom visar sig vara en viktigoch bärande del när det gäller möjligheten att brytaden negativa ekonomiska utvecklingen. Hur kandet t.ex. komma sig att bland de ledandebiltillverkarna i världen som satsar påtätortsfördom som t.ex. är eldrivna, hittar manvarken eller . Det beror naturligtvispå att svenska politiker inte har ställt krav. Vi harinte förmått att pressa våra biltillverkare till att gå itäten när det gäller den här utvecklingen. Så enkeltär det. Och även om det inte är enkelt så finns etttydligt samband. Det är den här typen av åtgärdersom också måste ingå i den regering som påstår sigföra en ekonomisk politik som syftar till enlångsiktigt hållbar utveckling. Av detta finns inteett spår i propositionen, betänkandet, ellerregeringens agerande i övrigt.Alldeles har koncessionsnämnden beviljatnya tillstånd för tre stora oljeraffinaderier påSveriges västkust. I de nya koncessionerna finnsinget krav när det gäller kolväteutsläppen. Jag hoppas att dessa tillstånd kommer attöverklagas. Då får regeringen besluta. Jag utgårifrån att regeringen då kommer att ställa sådanakrav. Oljeindustrin är en mycket viktig del i detekonomiska livet. Om vi inte har det politiskamodet att ställa krav på både oljeindustrin ochbiltillverkarna kommer vi aldrig att kunna brytaden negativa miljöutvecklingen som i så hög gradorsakas av trafikområdet.Det finns också andra saker som har effekter påmiljön även om det inte framgår av propositioneneller betänkandet. Det finns planer på att dra inmellan 5 och 10 miljarder från kommuner.Hur skall man kunna garantera att det inte fårkonsekvenser för den kommunala miljö ochhälsoskyddstillsynen, som är den bärande delen närdet gäller samhällets möjligheter att övervaka vadsom händer med miljön? Vi tror i attdet finns oerhört stora risker och att den härindragningen från de redan ekonomiskt hårtansträngda kommunerna kommer att drabba dettaoerhört viktiga område. Man talar om att man villskydda och förbättra miljön. Hur skall man kunnagenomföra det när man föreslårkommunala indragningar i den härstorleksordningen?Det talas mycket om Europaintegrationen och EG-anpassning, som skall kunna bli en viktig del närman skall vända den ekonomiska trenden. Men detsägs ingenting om de miljökonsekvenser somförverkligandet av den inre marknaden för med sig.På den europeiska kontinenten har man en störremedvetenhet om detta. Man talar omautoinfarkten, dvs. det faktum att förverkligandetav den inre marknaden leder till en mycket ökadtransportmängd. Det påverkar miljön negativt.Hur skall man bemöta detta? Hur vill den nyaborgerliga regeringen i försöka möta dessaproblem? Om vi inte kan göra det kan vi inte hellerförbättra miljösituationen, vare sig här ellerinternationellt. Det sägs inte ett ord om detta iregeringens proposition.Sanningen är att bakom den ekonomiskautveckling som vi ser i form av konjunkturcyklerfinns en annan som inte är cyklisk utan som ärlinjär. Den handlar om att människan under baranågra korta århundraden lyckats bryta ned det somhar byggt upp under årmiljoner. Under årmiljonerhar det som finns på jorden strukturerats ochsorterats upp i olika ämnen. blandar vi ihop alltdetta igen och gör allt till en stor osorteradavfallshög som vi inte kommer att kunna användaoch som inte finns i fungerande kretslopp.Ett perspektiv på detta och åtgärder för att kommatill rätta med de grundläggande problemen -- energioch resursförbrukning -- måste ingå i denekonomiska politiken. Den får inte begränsas tillatt handla om de kortsiktiga ekonomiskakonjunkturcyklerna. Den måste alltid -- ilågkonjunktur och högkonjunktur -- ha det härperspektivet och föreslå åtgärderna. Om vi intelyckas komma till rätta med miljöproblemen,kommer vi över huvud taget inte att kunna hanågon ekonomisk utveckling . Det ärbara i ett mycket kortsiktigt ekonomiskt perspektivsom man kan säga att man producerar någontingnär man t.ex. tar malm och grus ur jorden ochanvänder det. Då konsumerar man i själva verket.Att i grunden bryta den utvecklingen och att se tillatt den ekonomiska produktionen inte är ettsjälvändamål i sig utan ett medel för att skapa enbra tillvaro för människan inom de ekologiskaramarna, är det som all ekonomisk politik måstehandla om. Därför är det med mycket stortbeklagande jag tvingas konstatera att i dennaproposition och betänkande finns inte ett ord omdetta.Anf. 45 () replik:Herr talman! Jag har med mycket stort intresselyssnat till inlägg. Jag sätterpersonligen mycket stort värde på hennesengagemang i miljö-, resurs- och energifrågor. Jagtror -- och där delar minuppfattning -- att miljö- och resurspolitikenkommer att bli en av 1990-talets verkligt storafrågor. Det är viktigt att vi ägnar mycket tid här iriksdagen åt att utveckla instrument som främjarmiljön i . Det gäller att vi hushållar medvåra ändliga resurser, det må vara energi, råvaroreller annat.Om tiden hade räckt till i mitt inledningsanförandehade jag gärna utvecklat detta. Jag avstod medhänsyn till att vi kommer att hamiljöministern med i debatten. Jag är övertygad omatt han kommer att utveckla sin syn på dessa frågor.Det är riktigt, som sade, att dessafrågor fanns med i regeringsförklaringen. De kundegärna ha varit mer utvecklade också i dennaproposition och detta betänkande.Jag kan väl lätta på förlåten och säga att i denbudgetproposition som och jagkommer att ha på bord om några veckorblir det en betydande positionsframflyttning just påmiljöområdet. Jag vågar utlova att det blir ettgenombrott för när det gällerinternationellt miljöengagemang. Vi kanåterkomma till detta.Jag tror det är viktigt att vi också diskuterarmiljöfrågorna i ekonomiska sammanhang. Vibehöver diskutera ekonomi och ekologi samtidigt.De hör intimt samman. Jag tror att i en framtidadepartementsorganisation måste målet vara attmiljödepartementet väger lika tungt somfinansdepartementet och att miljöfrågorna iriksdagen väger lika tungt som de ekonomiskafrågorna. Vi måste också se sambandet mellan engod miljö och en god ekonomi.En god ekonomi är förstås grunden till att fåresurser till att satsa pengar på miljöhushållning,miljöinvesteringar osv. skall vi ha klartför oss att om vi inte värnar miljön får vi interåvaror. Ta skogen som exempel. Om vi skulledrabbas av en omfattande skogsdöd här i ,till följd av försummelser i miljösammanhang,skulle det få mycket negativa konsekvenser för vårekonomi och för exportnäringen. Just detsambandet bör i många olika sammanhang belysasbetydligt bättre.Jag vet också, efter ett besök på i fören tid sedan, där några från finansutskottet varnärvarande, att man inom räknar med olikamodeller för att också få fram modeller för attbevisa sambandet mellan miljö och ekonomi iframtiden. Detta är ett arbete som också bör ta siguttryck på internationell nivå i större utsträckningän det gör nu.Anf. 46 () replik:Herr talman! Jag tycker att det är beklagligt attPer-Ola säger att han är övertygad om attmiljön kommer att bli 90-talets stora fråga. Den ärmänsklighetens stora fråga och har varit det ganskalänge. Om tror att det som redan händeroch har hänt runt om oss i världen är någonting somkommer att hända , då är det mycketbeklagligt. Ännu mer beklagligt är det att det ärcenterpartiet som har ansvaret för miljöpolitiken iden nya regeringen.Sedan återgår till det sätt attskriva som man hade i regeringsförklaringen: ''Vikommer att . . .'', ''Vikommer att i budgetpropositionen göra det ena ochdet andra''. Det är en ny arbetsmodell att ständigttala i futurum. Jag tror inte människor i längdennöjer sig med detta, att ständigt få uppskjutet tillframtiden alla de bra saker regeringen har för avsiktatt göra.Jag tror att det kommer -- det finns redan nu -- kravpå att man skall göra det man säger och inte baraständigt skjuta upp det till framtiden.I övrigt kan jag konstatera att håller med mig och instämmer i kritiken.Han tycker att i propositionen och i betänkandetborde ha funnits mer av dessa aspekter. Det bordevara så att ekonomi och ekologi behandlassamtidigt. Det är vi fullständigt överens om.Problemet är bara att varken propositionen ellerbetänkandet gör det. Det är precis detta jag harkritiserat.Anf. 47 () replik:Herr talman! En mycket stor uppgift för denärmaste åren är att hjälpa till i det internationellaoch europeiska miljöarbetet. En mycket storuppgift för oss kommer att vara att ta fram resurser,ekonomiska och andra, för att städa upp iÖsteuropa efter den miljöförstöring som följt ispåren av det ekonomiska system som AnnikaÅhnbergs partivänner bekäntsig till.Anf. 48 () replik:Herr talman! När en borgerlig politiker i stället föratt diskutera sakfrågan med mig börjar tala omutvecklingen i , då vet jag att han ärväldigt illa ute. Jag har inte ansvar för denösteuropeiska utvecklingen. Jag har aldrigförespråkat sådana modeller. iSverige gör det inte heller.Däremot förespråkar vi en ekonomisk politik iSverige som också bygger på ett hänsynstagande tillmiljön och som går ut på att vi måste få enlångsiktigt hållbar utveckling som ryms inom deekologiska ramarna. Det är inte någonting som vi iförsta hand skall göra i . Det ärnågonting som vi måste göra här, i vårt eget land. Idet globala perspektivet handlar miljöproblemen ihög grad om att de rika länderna -- som Sverigefaktiskt fortfarande tillhör -- överutnyttjar jordensresurser av energi och andra råvaror. Det är dettajag förväntar mig att en framsynt regering -- fastänjag uppriktigt sagt betvivlar att vi har en sådan --borde ha med i sin ekonomiska politik.Anf. 49 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Jag tänker inte hålla ett långtanförande. Jag skall bara ta upp några små saker.En viktig del av dagens debatt utgörs avpartiledardebatten, och det är huvudsakligen denekonomiska politiken som skall diskueras där.Därför överlämnar jag den till min partiledare.Vi har i övrigt inte deltagit i den här debatten. Detberor på att vi till väsentlig del, som ni vet, stöderregeringens politik. Av debatten har väl med allönskvärd tydlighet framgått att det är ganska viktigtvad Ny Demokrati intar för ställning. Det ger ocksåett stort ansvar, vilket vi tycker att vi har visat inågra viktiga frågor.Annika engagemang i miljödebattenuppskattar jag verkligen. Jag vill stryka under attvänsterpartiet kan stödja oss i våra ansträngningaratt få till stånd en investeringsbank som tillväsentlig del är avsedd att stödja miljöfrämjandeåtgärder. Men det hör ju hemma i en annan debatt.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetsbetänkande i alla moment med undantag avmom. 11 där vi yrkar bifall till reservation 8.Anf. 50 ():Herr talman! Jag har begärt ordet med anledningav regeringens förslag om att avveckla statensengagemang när det gäller prospektering.Gruvverksamheten i detta land har funnits . Den är vår äldsta befintliga näring iindustriell skala. Det var med bestörtning jag togemot regeringens proposition.Jag satt själv med i mineralutredningen där vi allavar överens om att det var större resurser somborde komma till stånd. Det finns inget land ivärlden som kan kallas gruvnation där staten intehar ett engagemang i gruvnäringen. Engagemangetkan bestå av olika insatser, som vi också varberedda att diskutera. Det jag tänker närmast pågäller prospektering av sulfidmalmer, där det barafinns en framförhållning på mellan fem och tio år.När det gäller järnmalm finns en längreframförhållning.I frågan om hur prospekteringen skall organiserasfinns det säkert mycket man kan diskutera.Viktigast är att man inte med ett pennstreckförintar en näring som funnits och sombetytt så mycket och som är av storbetydelse för landet. Vilken annan näring har ettmervärde på . Jag, somkommer från verkligheten, liksom ni som är valdaav svenska folket, borde förstå hur betydelsefull,ja, man kan säga hur ovärderlig gruvnäringen är förglesbygden, just av den orsaken att gruvhålet integår att flytta. Om det skulle ha gått, kanske vi inteens hade behövt diskutera denna fråga.Det som också gör mig beklämd är att människorsom borde begripa glesbygdsproblemen alldeleshar glömt bort vilka de representerar. Jag tänkernärmast på arbetsmarknadsministern , och . Deövriga borgerliga ledamöterna är det inte ens löntatt nämna, för de har aldrig framhållit att de ärförespråkare för glesbygden.Majoriteten i mineralutredningen tyckte att det varav betydelse att staten direkt var engagerad iprospekteringen därför att det finns mångamineraler som är betydelsefulla för landet, mensom kanske inte är intressanta för privataprospektörer. Det kan t.ex. vara olikafyllnadsmaterial till pappersindustrin. Vårförhoppning i utredningen var att vi genom olikafördelar från statens sida skulle locka hit andraintressenter.I dag har vi en del samarbetsprojekt, till exempelNSGs samarbete med det franska företagetCogena. Det gäller en intressant guldfyndighet iSorsele. Jag har den uppfattningen att KarinIsraelsson är från den kommunen och borde kännatill vilken betydelse den fyndigheten kunde ha förhennes lilla kommun.Man hör ofta att staten satsar mycket pengar och attresultatet är magert. Gruvprospekteringen måsteman se på lång sikt och räkna som en infrastruktur.Men för de värsta belackarna, och en del av demkommer från mitt eget län, bör nämnas attresultatet finns. Några exempel:Pattovara, guld- och kopparfyndighet, start 1990.Repsjömyran, diatonit, den ligger i Vindelnskommun. Den är färdig att sättas i gång. Samåsjöni , vanadin.Billinge i där man funnit kaolin.Detta är några av de fyndigheter som NSG tagitfram. De tre senare, diatonit, vanadin och kaolin,skulle kunna göra oberoende av import.Herr talman! Det är min förhoppning att Sverigeockså skall kunna kalla sig engruvnation, men då behövs det att vi alla hjälps åtför att kunna förverkliga denna rimliga begäran.Det är med största spänning jag ser fram emot hurglesbygdens representanter på den borgerliga sidanskall rösta.Jag yrkar bifall till reservation nr 15 i betänkandet.Anf. 51 HANS ():Herr talman! Jag begärde ordet närmast för attfrågan om teletaxorna har berörts här, och det kanfordra en kommentar.Per-Ola menade vi att vi efter någramånader sprang ifrån ett beslut om teletaxorna, ochLars menade att enligt vårt förslag skullepolitikerna ånyo bestämma taxorna. Ingetdera avdessa uttalanden är grundade på det förslag somföreligger. Förslaget innebär att den förändringsom beslutat om inte skall träda i kraftden utan först , och att manunder tiden skall se om beslutet omtaxeförändringen är ändamålsenligt utformat.Det är två skäl till det. Det ena är att jag tror att intenågon av dem som var med och fattade det tidigarebeslutet trodde att en anpassning av taxorna skullegöras så brutalt som gjort. ifrågasätta om beslutet står iöverensstämmelse med beslut.Riksdagen uttalade att taxorna långsiktigt skullekostnadsanpassas. beslut var inte skulle vidta så brutala förändringar. En manringde mig . I stället för att betala 600kr. per kvartal hade han räknat ut att han nu skullebetala . i kvartalet.Det är alldeles uppenbart att man på televerketsjälvt är tveksam till beslutet, eftersom man nu villbefria pensionärerna från att betala den nyaavgiften. Jag undrar hur det skall gå till. Skall mani fortsättningen köra debiteringar motriksförsäkringsverkets pensionsregister, eftersomman måste ha med förtidspensionärer och andra?Det här är ett beslut som är olyckligt ochfördelningspolitiskt fel.Det andra skälet till att vi är tveksamma till beslutetär att det skjuter på den inflation som vi vill hållatillbaka. Det är anledningen till att vi begär ettmoratorium för att få möjlighet att titta på detta.Vår avsikt har icke varit att inte skall fåfastställa taxorna, och vi har icke heller föreslagitdetta. Vi har heller inte sagt att inte skallfå fastställa dem inom av nettoprisindex. Vihar bara sagt att denna brutala anpassning inte harvarit förutsedd och att den är felaktigt med hänsyntill inflationen.Den andra frågan, herr talman, som jag i korthetskall beröra är byggandet och hanteringen avbyggsektorn. frågar om vi nu skallbygga bostäder på lager som vi gjorde med varven.Per-Ola har ett ovanligt kort minne. Detär inte särskilt länge sedan hans partiledare här ikammaren talade om att bostadsbristen iStockholm var så stor, att om man ställde upp debostadssökande med en meters mellanrum, skullede räcka från till . Hananklagade oss då för att vi inte byggde tillräckligtmånga bostäder. Bostadsbyggandet är en långsiktigverksamhet, den kan man inte reglera över ett . kan med hänsyn till Per-OlaErikssons uttalande vara glad över att vi intebyggde mer än 60 000 bostäder.Samma tema har varit inne på. menar att vi bara kan bygga nya bostäderom vi är villiga att göra en kraftig subventionering.Detta säger han efter det att ni i går beslutade atthöja bostadssubventionerna med 4,5 miljarder!Upphävande av räntelånen innebär att kostnadernapå budgeten ökar med 4,5 miljarder.För övrigt har vi inte begärt att man skall bygganytt, utan vi har sagt att det framför allt är viktigtatt använda när byggjobbarna ärarbetslösa -- 10 000 arbetslösa byggarbetare kostar1 miljard i arbetslöshetsunderstöd -- till attrusta upp de bostäder som finns, till att rusta upp dekommunala anläggningarna och till att genomförainfrastrukturella investeringar. Det borde varamycket klokare att använda 1 miljard till detta änatt betala ut pengarna i kontantarbetslöshetsunderstöd.Jag måste säga att regeringens bostads- ochbyggnadspolitik är den mest oförnuftiga jaghitintills har träffat på.När jag nu ändå har begärt ordet vill jag passa påatt säga en sak till. Vi har kunnat konstatera attregeringen i sina propositioner ochutskottsmajoriteten i sina betänkanden har haftanledning att försvara sin egen orättfärdigafördelningspolitik. Jag skall, herr talman, citeravad utskottsmajoriteten skriver i betänkandet pås. 12:''Sänkta kapitalskatter och minskade bidrag tillhushållen kan i ett statiskt perspektiv framstå somfördelningspolitiskt orättvisa. Men om perspektivetvidgas till att inkludera även dynamiska effekter påsysselsättningen blir resultatet det omvända -- detskulle vara fördelningspolitiskt fel att inte vidtaåtgärderna. ''Utgångspunkten är att det är tråkigt attorättvisorna ökar men att de gör det för att dusenare skall få det bättre. Detta är ettsätt att försöka legitimera orättvisorna i den egnafördelningspolitiken. Du får det dåligt , men påsikt får du det bra. Jag vet inte om det är AlfSvensson i kds som har bidragit med den här gamlakristna retoriken. har man sagt: Blirdu kvar i ditt armod, kommer du lättare in ihimmelen sedan. Är du rik kommer du att få svårtatt komma ditin. Det är en retorik som har använtsi alla tider för att försöka tala om att det är bra fördig om du får fortsätta att ha det dåligt. Dennaretorik har regeringen nu gjort till sin. Det är dettydligaste bidrag av kds politik i regeringsarbetetjag hitintills har sett.En sänkning av dagens nivå på kapitalskatten elleren minskning av bidragen leder icke till någradynamiska effekter. Detta leder till ökad orättvisaoch en missriktad fördelningspolitik. Jag ärövertygad om att medborgare i det här landetmycket lättare bär de bördor som, av skäl somingen av oss kan göra mycket åt, är nödvändiga, ombördorna fördelas på ett rättvist sätt. Den politik niför leder bara till konfrontation.Anf. 52 () replik:Herr talman! Låt mig börja med det sista som HansGustafsson tog upp, att han nu har upptäckt kdsbidrag till den nya regeringspolitiken. Bidragetfinns där, inte minst när det gäller engagemangetför de människor som har det svårt på olika sätt.För att vi skall kunna klara av att tahand om våra gamla och sjuka och för att vi skallkunna ge våra barn bra uppväxtvillkor krävs ensamhällsekonomisk balans.Hans Gustafsson gav sig in på den teologiskaavdelningen. Jag skulle vilja uppmana HansGustafsson att också läsa den bibel han fickhäromdagen, så kanske han upptäcker litet flerbibelsammanhang. På så sätt kanske han ocksåkommer ihåg den replik jag hade på det att han anklagat oss för att vi hade sprungitifrån bibelorden att ''bära varandras bördor''. Jagsade då att hela folket nu bär socialdemokratinsbördor.Hans Gustafsson ser en fördelningspolitiskorättvisa i regeringens politik, t.ex. minskningen avavdraget för fackföreningsavgifter. Detta är intenågra stora summor för den enskilde, men det är ettviktigt sätt att försöka finansiera just ökade insatserpå arbetsmarknadspolitikens område. Regeringenhar också utökat anslagen till AMS för attbekämpa arbetslösheten.Det krävs att vi allihop hjälps åt för att vi skallkunna ge de arbetslösa jobb och för att kunna satsapå en långsiktig utveckling i . Detta är vadregeringen försöker göra. Att bara fördela enminskande ekonomi är en dålig ekonomisk politik.Vi har fått se resultatet av en sådan politik, och detär vad vi nu skall försöka reda upp.Anf. 53 HANS () replik:Herr talman! Jag hörde att underdebatten tidigare talade om att vi med ett citat urbibeln skulle ''bära varandras bördor''. Vore detinte klokt att också försöka leva efter de orden?Eller är det som vanligt bara fråga om retorik sominte står i överensstämmelse med sättet att vara?Det är ju precis vad vi begär. Det är en orimligfördelningspolitik, , att sänkaskatterna för höginkomsttagare i landet med uppåt9 miljarder kronor och lägga en börda, som enligtfinansministern är uppåt 8 000--. ,på dem som redan har det svårt. Det är enorättfärdig fördelningspolitik, som jag inte tyckeratt kds borde kunna ställa upp på.Jag har uppskattat mycket av kds uttalanden. Jaghar uppskattat mycket av i debatten, där han har pläderat för attvi skall satsa på den offentliga sektorn och att viskall satsa på en god omvårdnad om medborgarna.Detta har jag uppskattat mycket hos er. Sedanmöter ni detta genom att tro att ni kan eroderaekonomin genom att sänka skatterna förhöginkomsttagare!Jag förstår att den borgerliga regeringen och deborgerliga partierna har behov av att försvaradenna orättfärdiga fördelningspolitik. Det är vadman gör i betänkandet när man säger att det i dagvisserligen kan se ut som om den fördelningspolitikman driver är orättvis men att vi i framtidenkommer att få ta del av utfallet av den, att det dåkommer att bli bättre för oss. Det är en gammalretorik, som har använts för att få demsom har det dåligt ställt att vara nöjda.Jag tycker, , att ni skall tänka om påden punkten och leva efter de maximer som ni harframfört i så många andra sammanhang.Anf. 54 () replik:Herr talman! är ju en intellektuellmänniska, och han kan också ekonomisk politik.Han vet om att man måste se ekonomisk politiksom en fråga om dynamik. Det gäller att fåutveckling och att få ekonomin att fungera. Av denanledningen genomförde ocksåsocialdemokraterna marginalskattereformen, somockså -- i ett strikt räkneperspektiv för en enskildmänniska -- kan upplevas som orättvis, i och medatt man i kronor räknat sänkte skatten förhöginkomsttagare mer än man sänkte skatten förlåginkomsttagare. Men man gjorde det för att fåekonomin att fungera bättre, för att få dynamiken iekonomin att fungera. Detta är nödvändigt för attvi skall kunna ta hand om de gamla och sjuka; vi fårju allt fler äldre. egetparti har ju drivit en sådan politik, även om maninte har gjort det fullt ut.Vad hjälper det med ökade subventioner och atthålla fast vid avdraget för fackföreningsavgiftenm.m. om räntorna drivs upp? Det drabbarverkligen s.k. vanliga människor som har villor ochfår göra avbetalningar på sina lån samt betalaräntor. Nej, det handlar om att få grepp om denekonomiska utvecklingen och få nedinflationstakten och räntenivån. Det gynnar alltidden vanliga människan. Den rike klarar sig alltidgenom sina fastighetsinnehav och annat i eninflationsekonomi med hög ränta. Har den politiksom förts gjort att vi fått ökadrättvisa och minskade klyftor i samhället? Nej, dethar inte varit fallet. Det är bara att se på statistikenför att konstatera det. Den regering som HansGustafsson ingick i var i så fall mer orättfärdig änvad någonsin den nya regeringen är ens på kort sikt.Anf.