prot · GE0968 · 1991-02-21 00:00:00 — Vi har bl.a. motionerat om utlokaliseringav statliga myndigheter, utbyggnad avutbildningscentra, om ökat stöd till linodling m.m.Herr talman! Jag vill avsluta med att peka på enmycket viktig förutsättning för en regionsutveckling, infrastrukturen. Det gäller framför alltsatsning på vägar och järnvägar. I dentillväxtproposition som regeringen nyligenpresenterat har man föreslagit kraftiga satsningar ivårt län, som kommer att bidra till en gynnsamutveckling av länets näringsliv och därmed främjasysselsättningen. Det föreslås en kraftigupprustning av norra stambanan, som går genomlänet, för att i första hand snabba upp godstrafiken.Men därigenom kan man också snabba upppersontrafiken. Det föreslås en tidigareläggning avsnabbtågsutbyggnaden på ostkustbanan upp tillSundsvall, vilket även det är en miljardinvestering.Man skapar ekonomiskt utrymme genominfrastrukturfonden för upprustning av mellanSöderhamn och , utan att andravägobjekt som finns i den ordinarie riksvägsplanenbehöver stå tillbaka. På detta sätt tillförs länet 300--400 miljoner ytterligare för väginvesteringar under90-talet.Herr talman! Det var litet grand av det positiva,men jag anser att man själv måste hjälpa till rättmycket inom ett län och en kommun för att få en såpositiv utveckling som möjligt.Anf. 19 Industriminister ():Herr talman! När man hört dessa tre talarekommer man inte ifrån reflexionen att det ärganska stora skillnader i hur de lägger uppargumentationen. och ser de mera ekonomisk-politiskaåtgärderna och de egna initiativen som centrala förutvecklingen. Det tycker jag är den inriktning somborde gälla nu och framöver . KarinStarrin lever kvar i den gamla inställningen att detgäller att åka till och att stå i riksdagenstalarstol och ställa krav på löften och besked. Nej,, sätt i gång en del projekt av det slagsom var inne på och diskutera hurvi generellt skall kunna stimulera den ekonomiskautvecklingen i landet. Då tror jag att man kommerpå idéer som lyfter fram också de delar av landetsom kan ha det besvärligt på grund avlågkonjunktur och kostnadskris.Det är självklart, att om vi skall kunna få en braekonomisk utveckling i landet med tillväxt och fullsysselsättning, krävs målmedveten ekonomiskpolitik som gör att man får ner inflationen ochfrämjar tillväxten. Där har regeringen sökt stöd förekonomisk politik under den gångna valperioden.Det har inte varit så lätt att få förståelse för deåtgärder som har varit nödvändiga närsysselsättningen har varit full och t.o.m. överfull ivissa områden och när det har varit lätt att fålöneökningar och få arbete. Regeringen har oftahaft svårt att få opinionen bakom sig. Det har ocksåvarit svårt att få majoritet bakomförslagen. Regeringen tog initiativ till att stramaupp den ekonomiska politiken 1989 med förslag tillfällig momshöjning för att komma åtöverhettningen. Det var inte precis någon kö för attmedverka till att lösa problemen. Sedan blev det enlösning tillsammans med . Det var ioch för sig bra, men det var inte tillräckligt för attkomma åt problemen. 1990 gick regeringen medsitt förslag om olika stopp till , det s.k.stoppaketet. Det var ingen som ville ställa upp dåheller, utan regeringen fick uppleva enregeringskris. Därefter blev det enöverenskommelse med . Så det är inte såenkelt att driva den ekonomiska politiken ochkomma åt de problem som jag påpekat --kostnadsproblemen. Det krävs en medverkan ochsamverkan i parlamentet för att lösa den typen avproblem. Men viljan till samverkan har inte funnitsi tillräcklig utsträckning. Därför har vi fått dessaproblem. Men vi i regeringen har inte gett uppdärför att det inte har varit möjligt att få tillräckligtgehör i , utan vi har målmedvetet jobbatmed dessa frågor. Och vi har gjort en hel del. Bl.a.redovisade vi i en skrivelse till en lång radolika projekt för att komma åt problemen. Vi harlagt fram en budget som har haftden effekten att räntorna är bortemot 2 %lägre än när vi lade fram budgeten.Valutaströmmarna har också vänt hemåt, ochbörsen är optimistisk igen. Vi har även fåttoptimistiska tongångar från näringslivet. Till dettakommer att vi har lagt fram en tilläggspropositionmed gigantiska investeringar som gäller satsningarpå utbildning, på småföretagen, på forskning, osv.Vi har också lagt fram energipropositionen, somjag naturligtvis skulle ha nämnt i svaret. Problemetär att svaret utarbetades , innanvi hade kommit så långt som till enöverenskommelse. Men denna har naturligtvis storbetydelse för den ekonomiska utvecklingen och förföretagen i grunden måste vi alltså ha en ekonomisk politiksom innebär att man tar tag i de stora problemen.Vi måste ha en näringspolitik som innebär att manlöser de mer generella problemen, t.ex.transporter, kommunikationer av olika slag,utbildning, forskning, energi, osv. Och i dettasammanhang anser jag att vi driver en ganskaoffensiv politik, ibland tillsammans med andrapartier, vilket jag tycker är positivt.Ovanpå detta måste regionalpolitiken tas in. Menregionalpolitiken är inte något som vi utformar frånStockholm eller från . Här i Stockholmkan vi ge basen för verksamheten som sedan måstebedrivas ute i länen, och initiativ måste tas där. Dennya inriktningen av regionalpolitiken har inneburiten decentralisering. Ansvaret har lagts över pålänsstyrelserna att ta initiativ för att få i gång olikaaktiviteter i länen för att lösa de problem avinfrastrukturkaraktär men också när det gällerolika företagsetableringar som finns där. I dettasammanhang har jag vid sammanträffanden medlandshövdingarna sagt: Det är ni tillsammans medlänsstyrelserna som skall ta initiativet och drivadessa frågor. Det är ni som skall se till att stimulera.Kom inte hit till och kräv att regeringenskall göra detta, utan gör detta själva, så skall viförsöka hjälpa till att skaffa fram de resurser sombehövs. Det är beskedet. Så fungerar det nu ute ilänen. Man tillsätter grupper för speciella problem,och man jobbar intensivt. Det gäller ocksåGävleborg. Jag har sett plan. Det gälleratt ta fram projekten. Det är det som är det viktiga.Anf. 20 ():Herr talman! Det är klart att jag helt och hållethåller med industriministern om att vi måste ha enstabil ekonomisk politik för att över huvud tagetkunna få fart på näringslivet och allamarknadskrafter omkring näringslivet. Det är Aoch O. Detta ställer vi från sida oss heltoch hållet bakom.Det är klart att vi måste ha en regionalpolitik somhar som målsättning att alla delar av landet skall hasamma förutsättningar att utvecklas. För dettabehövs generella riktlinjer.Det är klart att industriministern kan ana en heltannan uppläggning i mitt debattinlägg än i minalänskollegers. Jag vill använda min tid så effektivtsom möjligt. Men jag kan naturligtvis stryka underatt det vidtas en hel del bra åtgärder även ivårt län. Jag har en hel del kontakter med olikanäringslivsmänniskor ute i kommunerna, och detjobbas febrilt och intensivt för att stimulera ochskapa framtidstro. Men räcker intedetta. Jag skulle gärna vilja veta omindustriministern har någon synpunkt på precis detsom jag i mitt debattinlägg trycker på, nämligen attvi skall släppa bindningen till . Vi skallinte behöva åka direkt till för att be omolika saker. Ge länsstyrelserna, länsmyndigheternaoch de människor som i kommunerna arbetar medatt få i gång sysselsättning friare händer att användaanslagen! Det är precis det som jag menar är såviktigt, så att man slipper hela denna uppbindningtill Stockholm.Jag kan naturligtvis instämma i att alla värdefullaprojekt som räknar upp är enormtbetydelsefulla och borde vara riktmärken. Men omvi tittar närmare på dem handlar det om projektsom bedrivs i de stödområden som vi har i vårtlän. Ta bort dessa olika restriktioner ochbestämmelser uppifrån! Låt pengarna arbetaunderifrån! Då är jag övertygad om att de får denstörsta effekten.Jag skulle vilja ha en reflexion frånindustriministern om huruvida han tänker göranågot åt den framställning som t.ex. de trehälsingekommunerna har gjort om attbestämmelserna uppifrån måste upphöra, alltså tillfälligt placerar dessa kommuner istödområdet.Anf. 21 HANS ():Herr talman! Jag tror att det är viktigt att säga attdet inte är någon nedgradering av regionalpolitikennär man säger att den inte är det avgörande. Denskall naturligtvis bedömas på sina villkor. Men omvi går tillbaka till de s.k. hembygdens dagarkommer vi ihåg hur vi har stått i kö till talarstolenför att säga att vi vill ha det ena och det andra. Mendet avgörande är om det finns några pengar tillregionalpolitiken. Regionalpolitiken är alltsåviktig, men den är marginell jämförd med annat.Men det är mycket lättare att tala om den, eftersomden är påtaglig. Annars skulle naturligtvis deexportberoende länen ta i mycket kraftigt och sägaatt de vill ha en annan skattepolitik. Har man enmarginalskatt som leder till att svenska löntagaremåste få 7--nominellt i ökad lön för att efterskatt ha mer, medan man i dåvarandeVästtyskland klarade detta i ökad lön, ärdet klart att detta är en orimlig situation för svensktnäringsliv.Egentligen skulle vi som kommer från deexportberoende länen ha varit mycket mer aktivaän andra. Många i denna region skulle förmodligenha föredragit det gamla skattesystemet, då detgällde att låna så mycket som möjligt och köpafastigheter som sedan steg i värde. Det var väldigtmånga människor som tjänade på det gamlasystemet. Men som utvecklingskraft ärskattereformen oerhört viktig. Om man inte hadegenomfört den skulle det ha skett en utslagning avmycket stora delar av svensk exportindustri.I vårt län avsätts 85--av de stora företagensproduktion på världsmarknaden. För vissa företag,t.ex. och massaindustrin, är dessa siffrorännu större, och avsättningen påhemmamarknaden är oerhört liten.Konkurrenskraften för dessa företag är alltså heltavgörande. Jag tror att skattereformen äravgörande. försökte bolla tillbaka ochfrågade: Vad har ni gjort ? Jag kan i såfall bolla tillbaka , till 1988, men detskall jag inte göra. Opinionsbilden visar att de somdrabbas av en hög kostnadsutveckling är demänniskor som jobbar i län med konkurrensutsattabranscher. Det är de som får betala priset. Jag troratt man skall tänka litet grand på att det är dessamänniskor som slås ut. En del av dem somförlorar jobben i och i andra län gör detpå grund av den ekonomiska politiken . Det positiva är att det ändå har skett ett antaltrendbrott. Men tänk om detta hade skett ett antalår tidigare. kommer sannolikt, somenda västliga industriland, att få enproduktionsminskning under innevarande år. Detär vi alltså ensamma om. Och är alltsåett län som skulle ha blivit stöttat av en sådanförändring av den ekonomiska politiken.Jag tror emellertid att många riksdagsmän kan ta åtsig när jag säger att det är lättare att tala omregionalpolitiken än om detta. Regionalpolitikenhar haussats upp på ett sådant sätt att den aldrig harkunnat infria förväntningarna. På samma sätt talarvi ofta om utvecklingsfonderna på ett sätt som göratt de aldrig kommer att motsvara förväntningarna.Varje sak har alltså sin roll. Och regionalpolitikenär viktig, men den är icke avgörande för vad somhänder i våra län, utan det är den allmännaekonomiska politiken, och energipolitiken hör dit.Anf. 22 Industriminister ():Herr talman! Det är naturligtvis riktigt som HansLindblad säger att den generella politiken äravgörande för den ekonomiska utvecklingen i olikadelar av landet, dvs. den ekonomiska politiken,näringspolitiken men också alla andrainfrastrukturområden, hur man fördelarutbildningsresurser runt om i landet, hur manfördelar högskoleresurser och forskningsresurser.Detta har en enorm betydelse för utvecklingen.Därför är regionalpolitiken i störreutsträckning än tidigare inriktad på dessa områden.De som finns tillregionalpolitiskt stöd är så att säga grädden påmoset, och de är naturligtvis oerhört viktiga. Mendet avgörande för utvecklingen i olika delar avlandet är hur transporter, kommunikationer,telesystem, högskolor, utbildning, energi osv.fungerar. Det är det som är det grundläggande förutvecklingen. Även många andra frågor ärnaturligtvis viktiga. Skattereformen är viktig.Denna skatteomläggning, som betyder att man nusatsar på arbete, sparande ochframtidsinvesteringar i stället för på spekulation, ärnaturligtvis oerhört viktig.Det är inte riktigt sant att vi har haft så storaproblem med tillväxten . I Sverigehar vi haft en tillväxt på sedan 1982.Det är faktiskt jämförbart med tillväxten i de allraflesta industriländer i , t.ex. Tyskland.Nu har vi, på grund av de höga kostnader som vi, iförhållande till andra länder, har haft och på grundav inflationen, kommit i en situation då det är svårtatt få tillväxt framöver. Detta måste vi komma tillrätta med. Utan tillväxt kan vi nämligen inte hellerklara av de regionala problemen. Då kan vi integöra de satsningar som är nödvändiga, integenomföra de reformer som är önskvärda och inteheller åstadkomma de reallöneökningar someftersträvas.Till vill jag säga att jag tror attregionalpolitiken mår bra av en decentralisering.Jag har medverkat till detta bl.a. genom denproposition som lades fram för . Deninnebar att vi decentraliserade en hel del avbesluten till länsnivå och ökade frihetsgraden förlänsstyrelserna att fatta beslut och använda sinamedel. Vi tar i budgetpropositionen ett nytt stegnär vi ökar företagsstödet från 15 till 20 miljoner.Jag är inte främmande för att vi även kan gå vidare.Jag tycker emellertid att vi skall ta detta litet pö ompö och skaffa oss erfarenheter och utvärdera demför att se att man också lever upp till demålsättningar som vi har när det gällerregionalpolitiken. Jag vill inte hamna i densituationen att vi får en väldig diskussion omhuruvida vi använder dessa medel på ett riktigt sätt.Låt oss successivt pröva detta. Om det visar sig hanterar detta på ett bättre sätt, som jaghoppas och tror, då kan vi gå vidare i denavreglering som det handlar om och gelänsstyrelserna större inflytande och ansvar överbesluten. tror jag inte att det är så förskräckligtmånga beslut som går vidare till industriverket ochregeringen. Det handlar om de mycket storainvesteringarna, och de är inte så många, utan deallra flesta besluten fattas faktiskt ute pålänsstyrelserna. T.ex. det infrastrukturstöd somgäller det inre stödområdet handhas av de trelänsstyrelserna uppe i norr. Det skulle tidigare halegat direkt på regeringen, det är jag ganskaövertygad om. Vi går alltså den vägen, men låt ossta detta pö om pö och utvärdera vad som sker. Detuppdraget har industriverket.Jag anser att man också måste se vad som händerute i bygderna, och man kan lyssna på vad somredovisas i massmedia. Det har varit en serie inslagi Ekot och även i TV där man har beskrivitsituationen i olika delar av landet. Häromkvällenkonstaterade man i TV, jag tror att det var iAktuellt, att man uppe i , genom denregionalpolitik som har bedrivits, har en helt annansituation nu när lågkonjunkturen kommer medmycket mer robusta och solida företag och enannan inställning till hur man skall lösa sinaproblem än tidigare, då man använde KarinStarrins metod att springa till ochbegära stöd och hjälp. Där har man kommitunderfund med att man kan göra en hel del själva,vilket jag tycker är bra. Jag hoppas att detta spridersig också till har också beskrivit situationen i Hälsingland,bl.a. problemen i med stora varsel. var det även ett reportage från ,där man också visade hur man där radikalt harändrat sin situation tack vare en kommunledningsom tillsammans med länet har jobbat intensivt föratt bredda sitt näringsliv med många små företag,vilket nu leder till att man från arbetsförmedlingenkan säga att man har en helt annan situation nu änför . Det var intervjuer medsmåföretagare som beskrev den positivanäringslivsmiljö som har kommit till pågrund av dessa lokala initiativ och denna vilja attlösa problemen lokalt. Ta med detta hem tillHälsingland och även till andra delar!Anf. 23 ():Herr talman! Återigen vill jag understryka att viinte har några delade uppfattningar om vikten avatt vi har en stabil ekonomisk utveckling för helalandet. Detta måste ligga i botten. Detta måste varaA och O för alla diskussioner som vi för.Vi är också överens om att vi behöver en aktiv ochoffensiv regionalpolitik. Vi från sidaaccepterar inte att anslagen reduceras. Vi sägernaturligtvis att det behövs olika kombinationer avolika infrastruktursatsningar. Vi behöver olikajämställda insatser för att flera delar av hela vårtland skall kunna ha samma förutsättningar attutvecklas vidare. I detta sammanhang är vi alltsåöverens.Jag kan också konstatera att jag är överens medindustriministern när det gäller att vi inte skallbehöva springa till för att tigga pengar.Det är precis det som jag är ute efter och som jagvill peka på är skillnaden när det gäller hur vi nu harsett möjligheterna för kontra Ovanåkeratt utvecklas. Eftersom industriministern nu tarupp dessa kommuner och jämför dem vill jag ocksågärna göra det. Jag kommer från , och jagär mycket väl förtrogen med hur situationen ser utdär. Skillnaden är ju att kan räkna medregionalpolitiskt stöd på grund avstödområdesbestämmelserna. Det kan man integöra i . Det är detta som just nu hämmarutvecklingen för del.Det finns en enorm företagaranda, investeringsviljaoch envishet i dessa delar av . Men nuräcker detta inte längre, utan nu behövs detstimulansåtgärder för att komma i gång medsmåföretagandet. Det finns många olika fina idéeroch förslag, men ränteläget just nu och bankernasovilja att låna ut riskvilligt kapital i kombinationmed kostnadsutvecklingen totalt sett gör att det ärsvårt för en småföretagare, för enenmansföretagare, att starta nya verksamheter . Min fråga blir återigen: Är industriministerninte beredd att gå längre när det gäller att ta bortalla bestämmelser och restriktioner som ärförknippade just med lokaliseringsstödet när detgäller möjligheterna till regionalpolitiskutveckling? Det är precis detta jag vill. Jag ärövertygad om att industriministern då inte behöverfå några ytterligare besök av uppvaktandekommunalråd från vårt län.Anf. 24 Industriminister ():Herr talman! Jag sade tidigare i mitt inlägg att jagframöver, när vi har utvärderat vad som händermed denna decentralisering, ser ytterligaremöjligheter att gå vidare om detta visar sig varapositivt. Det är det besked som jag för dagen kanlämna.Vi gjorde en stödområdesindelning . Men vihar också möjligheter att tillfälligt placerakommuner eller församlingar i stödområde. Jagsvarade den delegation från sombesökte mig att vi gör sådanagenomgångar när vi har fåttnytt underlag för att göra bedömningar. Det finnsvissa kriterier för att placera in ett område istödområdet. Fram på vårkanten får vi ett sådantunderlag. Då kommer vi att ta ställning till allaolika önskemål som finns om inplacering istödområde. Det får vi göra utifrån kriterier somgör att vi också kan försvara de olika besluten. Idetta sammanhang kommer dessa önskemål attprövas. Då får vi se hur det går.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1990/91:127 omregeringen och storindustrinAnf. 25 Industriminister ():Herr talman! har frågatstatsministern om regeringen är storindustrinsgisslan och om regeringen verkligen styr landetenligt regeringsformen.Interpellationen har överlämnats till mig.Bakgrunden till interpellationen är ett referat av enintervju i en fransk affärstidning med en svenskföretagsledare. Denne skulle bl.a. ha uttalat attkärnkraften inte kommer att avvecklas beroendepå att en avveckling skulle skada skogsindustrinsintressen.Jag avser inte att kommentera dessa uttalanden.Beträffande frågan om kärnkraftens avvecklingerinrar jag om att angav att detbör slås fast att den sista kärnkraftsreaktorn iSverige skall stängas senast år 2010.Omställningen av energisystemet förutsätterkraftfulla insatser både för energihushållning ochför införande av ny, miljövänligelproduktionsteknik. En överenskommelse harnyligen träffats mellan socialdemokraterna,liberalerna och i syfte attskapa ett underlag för långsiktigt hållbara politiskabeslut om energipolitiken. Överenskommelsenutgör grunden för den proposition omenergipolitiken som regeringen nu har lagt fram förriksdagen.Jag hoppas att regeringens förslag till konkretaåtgärder på energiområdet kan vinna anslutningockså från de andra riksdagspartierna.Anf. 26 ():Herr talman! Jag har ställt en fråga tillstatsministern med rubriken ''Vem styr landet? ''.Denna rubrik har kammarkansliet utan samrådmed mig ändrat till ''om regeringen ochstorindustrin''. Formuleringen ''Vem styr landet? ''sammanfattar bättre innehållet i min interpellation.Min fråga till statsministern gällde om regeringenutsätts för otillbörliga påtryckningar frånstorindustrin i sin myndighetsutövning. Det gällerfrämst de fyra ämnen som tagits upp i en av migciterad intervju med chefen för , BoBerggren, som införts i tidningen ,50/1990.De ämnen som nämner är:kärnkraften, arbetsgivaravgifterna, skatterna ochEG-medlemskapet. Han påstår att regeringen ärstorindustrins gisslan. Jag har i det sammanhangethänvisat till regeringsformen 1:6. ''Regeringen styrriket'', som därigenom råkar i fara.Statsministern har överlåtit till industriministernatt besvara frågan. Industriministern anger i svaretinget motiv för detta överlåtande. Och jag hadeingen aning om att industriministern svarade förregeringens totala politik när det gällerregeringsformen 1:6 eller när det gäller EG-anslutning, skatter arbetsgivaravgifter ochkärnkraft.Industriministern avstår totalt från att kommenteracitatet av . Det betyder att regeringeninte på något sätt besvarar mina frågor. Jag kandärför inte som brukligt är tacka industriministernför svaret, eftersom inget svar ges. Däremot vill jaggivetvis uttala min uppskattning överindustriministerns närvaro och attindustriministern ställt i utsikt att också närvara vidremitteringen av energipropositionen senare i dag.Då hoppas jag också få tillfälle att något diskuterakärnkraftsavvecklingen som industriministern tarupp i sitt svar.Statsministern och industriministerns vägran attberöra frågan om regeringen är storindustrinsgisslan är emellertid oroande. Jag kan inte tolka detpå annat sätt än att man finner frågorna obehagliga.Och det ökar ju misstankarna att det förekommerutpressning i form av hot av typen: ''Om interegeringen anpassar svensk politik till EGs praxispå arbetsrättens, valutapolitikens, socialpolitikens,skattepolitikens och energipolitikens områden, såupphör vi med investeringar i och flyttarhuvudkontoren och forskningen till EG.'' Man kanmisstänka att sådana hot framställts.Som jag anger i min interpellation föreligger detförutom uttalande också andraindicier på att utpressning förekommer. Det ärsvårt att utöver indicier belägga att så är fallet,eftersom utpressare inte brukar lämna någradokument efter sig. Men regeringens totalasvarslöshet när det gäller min fråga blir ytterligareett indicium.Regeringens totala principlöshet när det gällerenergiskatter -- senast dokumenterad ienergipropositionen och när det gällerutsläppsavgifter dokumenterad imiljöpropositionen -- blir ytterligare indicier på attdet är industrin som styr politiken på bådeenergiområdet och miljöområdet. Villindustriministern anföra energipropositionen somett bevis på att påtryckningar under hot frånstorindustrin inte förekommer?Anf. 27 ():Herr talman! Frånvaron av svar i dennainterpellationsdebatt och frånvaron av någondementi gör ju en människa alltmera orolig. Vi ärväl många som länge misstänkt att det egentligen ärstorföretag som styr detta land, inte bara svenskastorföretag, utan transnationella företag.När man varit litet verksam inom försvarsområdethar man sett en del egendomligheter som hopar sigundan för undan. Se bara på detta stora JAS-projekt som beslutades i en helt annansäkerhetspolitisk situation för sedan.Det rullas vidare och vidare. Det tillskjuts pengarfast projektet egentligen är helt irrelevant .