prot · GF0948 · 1991-12-18 00:00:00 — Man genomförde skatteförändringar somskapade osäkerhet för näringslivet och naturligtvispåverkade investeringsbenägenheten negativt.Man hade ingen kontroll på utgiftssidan.Sjukförsäkringsutgifterna steg från22 miljarder till 41 miljarder.Arbetsskadeförsäkringen steg från 1 miljard till 10miljarder. kan vi beräkna attbostadssubventionerna uppgår till istorleksordningen utöver deförhållandevis höga hyror som människor måstebetala.När jag lyssnar till frågar jag mig ominte socialdemokraterna och vet vadde faktiskt har ställt till med. talarmycket om fördelningspolitik, men inser inte LarsHedfors att det viktigaste är att se till att vi harnågot att fördela? Det är ju oerhört centralt att setill att få tillväxt i ekonomin, att bryta denstagnation socialdemokraterna har förorsakat.Målet för en regering måste ju vara att förbättra förmänniskorna och att se till att motverkaarbetslöshet. Det gör man inte med den politik somsocialdemokraterna har fört.Det krävs alltså en tillväxtbefrämjande politik, somstimulerar och inte motverkar arbete, företagandeoch sparande. Den politiken måste ocksåkombineras med en stram finanspolitik, som gör attden offentliga sektorn inte tränger ut resurser frånden nödvändiga uppbyggnaden av industrin, detsom kommer att kunna betala den framtidavälfärden.Jag skall ge några exempel för att visa på tillväxtenscentrala betydelse. Om vi i under perioden1983--1991 hade haft en tillväxttakt motsvarandeden genomsnittliga tillväxttakten för hade vi haft en bruttonationalprodukt, enproduktion att disponera, som hade varit 25 000 kr.högre per capita än vad den är . efter skatt per person iSverige.Ett annat exempel som är mer näraliggande visarvad som skulle ha kunnat hända om vi under åren1990, 1991 och 1992 i hade haft entvåprocentig tillväxt i stället för den sammantagnanolltillväxt som vi i bästa fall kommer att upplevatill följd av att socialdemokraterna har misskött denekonomiska politiken. Hade vi kunnat ha dennatvåprocentiga tillväxt, hade produktionsvärdetunder 1992 blivit mer än 80 miljarder större än vadsom nu kommer att bli fallet. Av dessa 80 miljarderskulle varje hushåll -- med nuvarande skattekvot --i genomsnitt ha fått disponera ytterligare 9 000 kr.Detta visar vilken central betydelse tillväxttaktenhar för hushållens ekonomi.Tillväxten och möjligheten till tillväxt beror på endel av de faktorer jag nämnde tidigare: stimulans,arbete, företagande och sparande. Det i sin turpåverkar ränteutvecklingen. tog upprisken för att ränteläget med en släpphäntfinanspolitik skulle bli högre än det egentligenborde behöva vara. Men detta är ju vad som harblivit följden av att socialdemokraterna har tillåtitbudgetunderskottet att öka såsom man har gjort.Man kan då visa hur mycket ränteläget betyder intebara för industrin -- där det ju är en självklarhet attdet med höga räntor blir färre investeringar ochdärmed färre jobb -- utan också förhushållen. Ett genomsnittligt hushåll i haren skuldsättning på mellan 350 000 och 400 000 kr.Det innebär att en för hög räntenivå kostar detgenomsnittliga hushållet . iextrautgifter efter skatteffekt. För den som köperett gammalt hus i och får taöver ett lån på . rör det sig om 10 000 kr.efter skatteffekt. Räntan har stor betydelse för densamhällsekonomiska utvecklingen. Den harsjälvfallet också stor betydelse för de enskildahushållen.Tillväxttakten måste öka. Vi måste föra en politiksom är så stram att vi kan dra ned ränteläget. Detär uppgifterna för den nya regeringen.Huvuddragen i den ekonomiska politiken blir dåreformerade transfereringssystem, som i sin turkommer att ge produktivitetsutveckling genomstimulans av arbete och sparande. Denreformeringen av transfereringssystemen skaparockså utrymme för successiva skattesänkningar,som i sin tur är viktiga för tillväxttakten.Prioriteringen när det gäller det tillgängligaskatteutrymmet är naturligtvis också given. I förstahand gäller det att genomföra tillväxtfrämjandeskattesänkningar, och i andra hand -- det kan iblandgå hand i hand med vad som gäller för den förstapunkten -- gäller det att genomföra sådanaskatteförändringar som gör att vi fullt ut kanutnyttja EG-medlemskapets möjligheter från den 1januari 1995, de åtgärder som måste vidtas för attvi skall kunna fungera i EG-systemet.Innevarande år togs det sista steget i det som kallasårhundradets skattereform. När det gällerskattereformen fanns det en bred enighet i mångaavseenden. När det gäller bolagsskattereformenvar vi överens om en sänkning av skattesatsen, enbreddning av basen, bl.a. genom att vi tog bort endel inslag som utgick från en politisk styrning avinvesteringar, för att ta ett exempel. Vi var överensom en förenkling av inkomstslagen, inkl. denseparata kapitalinkomstbeskattning som vi nu fårfr.o.m. 1991, och om sänkta skattesatser, bl.a. föratt motverka skatteplanering och skatteflykt.Dessa grundläggande principer bakomskattereformen ligger fast. De problem som fannsmed den nu genomförda skattereformen var attkapitalinkomstbeskattningen ochkapitalbeskattningen generellt var alldeles för hög,vilket, som sade, också framfördesi samband med utfrågningen i skatteutskottet våren1990, när det här diskuterades i riksdagen.Det är dessutom så att vi totalt sett har för högtskatteuttag. Vi måste göra en neddragning avskatteuttaget.De skatteförslag som behandlas ligger i linjemed de problem som fanns redovisade iskatteutskottets utfrågning, att dra nedkapitalskatteuttaget till en nivå som närmar sig vadvi måste ha för att klara oss i internationellkonkurrens när det gäller kapital.Det är också så att många av skatteförslagen inteberördes i skattereformshänseende -- arvs- ochgåvoskatt, förmögenhetsskatt, för att ta någraexempel.I propositionen framläggs förslag om att slopaskatten på arbetande kapital omedelbart.För att undvika snedvridningar -- det var LarsHedfors själv inne på -- och för att skapa likaförutsättningar för förmögenheter oavsett vilkentyp av förmögenhet det rör sig om slopas ocksåförmögenhetsskatten generellt. Detta i sin turförbättrar möjligheterna till kapitalbildning, tillsparande och investeringar i . Vi slipper attmänniskor flyttar från därför att de har haftgoda idéer och lyckats. De människorna kan ifortsättningen stanna kvar och förbättra våraekonomiska förutsättningar. Sammaargumentering kan föras när det gäller arvs- ochgåvobeskattningen.Det är också fråga om att förändrakapitalinkomstbeskattningen mot det som ärrimligt i ett internationellt perspektiv. I detsammanhanget måste vi naturligtvis -- som vi hargjort -- ta särskild hänsyn tillbostadskonsumenterna. Men icke förty förstärkervi genom den sänkning som vi föreslår från 30 till25 % motiven för sparande och minskar motivenför låntagande, något som också gynnar denekonomiska utvecklingen.Bortsett från det som föreslagits finns detanledning för regeringen att gå vidare. Vi kommerockså att lägga fram förslag när det gällersmåföretagens beskattning. överlämnasett utredningsbetänkande som visar hur man skallförbättra avsättningsmöjligheterna ochkonsolideringsmöjligheterna för egenföretagareoch hur man skall kunna skapa möjligheter för dematt få en rimlig beskattning av den del avavkastningen som gäller kapitalet, där de harvarit diskriminerade.Det finns anledning att se överföretagsbeskattningen i övrigt för att förenkla ochännu mer förbättra konkurrenskraften gentemotandra länder. Vi måste från skattemässig synpunktbedöma vad som behöver göras för att få till stånden förbättrad riskkapitalförsörjning. På denpunkten kommer förslag också att föreläggasriksdagen.Vi måste naturligtvis överväga de första stegen avvad som behöver göras med tanke på detkommande EG-medlemskapet. Kilometerskattenär en sak som får diskuteras, självfallet ocksåmervärdesbeskattningen. Detta har klart angivits iregeringsförklaringen.Herr talman! Syftet med alla dessa åtgärder påskatteområdet och de åtgärder i andra avseendensom vidtas av regeringen är ett: Det är ett försök attsanera den svenska ekonomin dåsocialdemokraterna inte vidtog några som helståtgärder för att förbättra möjligheterna till enlångsiktigt uthållig tillväxt i ekonomin. Utantillväxt klarar vi inte pensionerna. Utan tillväxtklarar vi inte att trygga välfärden. Det är den nyaregeringens ambition att faktiskt kunna tryggavälfärden, att kunna se till att sjuka och gamla fården vård, den omsorg och det ekonomiskautrymme som de behöver. Det kan vi inte göra medden tillväxtfientliga politik som har förts.Det kan vi bara göra genom en tillväxtfrämjandeskattepolitik och en tillväxtfrämjande politik iövrigt.Anf. 174 () replik:Herr talman! använde en del av sittanförande till att angripa den socialdemokratiskapolitiken --1991. Det är honomobetaget att göra det, och det är väl rätt naturligtatt han ''glömde bort'' väsentliga delar av det somhände under den tiden.Han ''glömde bort'' att vi i den svenska ekonominmellan 1982 och 1990 hade en tillväxt på igenomsnitt . Han ''glömde bort'' att det underden tiden skapades 300 000 nya jobb. Han ''glömdebort'' att reallönerna steg kraftigt, till skillnad frånperioden , då de sjönk. Han ''glömdebort'' att arbetslösheten sjönk från 3 1/tillungefär . Han ''glömde bort'' att vi undersamma tid fick ned budgetunderskottet från 90miljarder kronor till ungefär 0 kr.Sedan ägnade också en stor del av sittanförande åt att sjunga tillväxtens lov. Vi är nogmånga som är villiga att stämma in i den kören. Detär bara det, , att regeringens politikleder åt precis motsatt håll. Eraskattesänkningsförslag är inte finansierade, BoLundgren. Om de är det -- tala då om hur ni tänkerfinansiera dem! Om ni inte finansierar dem lederdet till budgetunderskott, till högre ränta och iförlängningen till arbetslöshet, det som BoLundgren säger att han inte vill ha.Dessutom förstärker ni de tendenserna kraftigtgenom att ge er på boendet ochboendekostnaderna, så att antalet bostäder somkommer att produceras halveras. Antaletminskar från 40 000 till 20 000. Ochbostadsbyggandet är en motor i den svenskaekonomin. Det är mycket allvarligt att niförsummar den motorn. Konsumtionen för vanligtfolk kommer att sjunka, och kommunerna kommeratt klämmas åt och få svårigheter att utvecklas. I såfall måste ni nog anklaga och rannsaka er själva.Slutligen återkom till sitt gamla tema.Sverige har en internationellt sett hög kapitalskatt,sade han. Det är en sanning med mycket stormodifikation. Det är en ungefär lika slarvig analysav de internationella förhållandena som den ni hargjort i er proposition. Vissa kapitalskatter ärinternationellt sett höga -- det är riktigt, BoLundgren. Men ser man på hela kapitalskattenivånkan man inte säga att vi ligger rekordhögt, i varjefall inte om man väger in företagsbeskattningen,där ligger mycket väl till internationelltsett. Vi kommer att få se resultatet av det i form avökade investeringar i Sverige.Anf. 175 Statsrådet ()replik:Herr talman! I fråga om just kapitalbeskattningenshöjd har det gjorts analyser som redovisats iSverige. De visar att vi låg högt redan föreskatteomläggningen. Efter skatteomläggningenligger vi i topp eller näst intill i topp. Det finns noganledning för att närmare studeradessa analyser.Jag gjorde egentligen inget angrepp på densocialdemokratiska politiken, men jag ville påvisabristerna i den politiken i förhoppning om enomprövning. Låt mig ställa en som jag tyckerintressant fråga till . Jag har somledamot i denna kammare under hörtsocialdemokrater säga att de skall sänkaskattetrycket därför att det är rimligt och riktigt attgöra det. Men säger att skatternaskall vara lika höga som de alltid har varit, kansket.o.m. Tror att högaskatter och kanske ännu högre skatter än förnärvarande skapar tillväxt i ekonomin? Det hadevarit konstigt om man inte kunde åstadkomma enviss begränsad men fortfarande alltför lågtillväxttakt i ekonomin när man genomförde enrekorddevalvering på 1982, efterdet att den dåvarande regeringen genomfördeen devalvering på . Det var en nedskrivning avden svenska kronan på . Det är klartatt detta i samband med den internationellakonjunkturuppgång som startade i ochStorbritannien fanns möjligheter för -- ochdessa möjligheter utnyttjades -- att hänga på. Mendet skedde till priset att man inte vidtog någraandra strukturåtgärder.Vad hjälpte det att budgetunderskottet tillfälligträttades till när vi nu på nytt har ett accelererandebudgetunderskott, och det underskottet ökar i enmycket snabbare takt än tidigare därför att ni intevidtog nödvändiga åtgärder. Det är viktigt attpåpeka detta.Det är alldeles uppenbart att regeringen för enpolitik som syftar till ökad tillväxt. Den enda kritiki sak som för fram motskatteförslagen att de, som han säger, inte ärfinansierade. I den budgetproposition somregeringen kommer att lägga fram den 10januari kommer de skatteförslag som harlagts fram liksom de skatteförslag som kan kommaatt läggas fram att vara finansierade till sista öret.Det kan jag försäkra . Olika åtgärder,som i sig kommer att leda till högre produktivitet,kommer att vidtas. Vi kanske därför kan bortsefrån resonemanget om finansiering. Har LarsHedfors några andra sakinvändningar mot attskattetrycket sänks för att öka tillväxten?Vi ger oss på boendekostnaderna, säger . Det säger han som representant för detparti som åren 1987--1989 lät byggkostnadernastiga med mer än dubbelt så mycket somkonsumentprisindex. Ni försökte döljakostnadsstegringen genom ökade subventioner. Nihar sett till att svenska folket inte bara betalar sinahyror direkt, utan ni ger också 50 miljarder i olikaformer av subventioner. Det är en orimlig ordningsom vi måste rätta till.Lars säger att det skall byggas 40 000lägenheter . Är det verkligen hans mening?Anser socialdemokraterna att vi, trots att så mångalägenheter står tomma, skall bygga 40 000 nya omåret för att kunna ge ut mer pengar i subventioner?Anf. 176 () replik:Herr talman! återkommer meddet oförsiktiga talet om det höga skattetrycket iSverige internationellt sett och attkapitalbeskattningen är så hög. Det finns analyser,säger , som visar detta. Varförhemlighåller han dessa analyser? Varför finns deinte med i propositionen, som över huvud tagetkännetecknas av ett slarv och hafs som vi iskatteutskottet inte har upplevt på . Vadgäller kapitalbeskattningen och dess storlek måsteman också se till hur företagsbeskattningen ärutformad i . Vi har en internationellt settmycket gynnsam företagsbeskattning i landet. Detär något som verifieras av många företagsledare.Percy på ABB och påVolvo säger att det på nytt är ett gynnsamtskatteklimat i för investeringar ochutveckling.Slutligen påstår att visocialdemokrater vill ha en högre skatt. Vi har intei den här debatten föreslagit ett högre skattetryck.Bo Lundgren frågar också om ett högre skattetryckleder till tillväxt. Det gör det kanske inte, men densänkning av skattetrycket som ni föreslår lederdefinitivt inte till någon tillväxt. Vi kan bara ta delav situationen i där man konsekvent har gått in för att gehögavlönade och kapitalägare skattefavörer. Intehar tillväxten ökat där.Jag föreslår att studerar vad en av demer framträdande USA-ekonomerna, nämligenPaul Krugman, skriver. Han har mycket tydligtvisat att den politiken inte ger någon tillväxt. Det ärfel väg att gå. Inte heller det borgerliga förslaget,om det genomförs, kommer att ge någon tillväxt.Dessutom är det djupt orättvist att gynnakapitalägare och höginkomsttagare med ensänkning av förmögenhetsskatten samt arvs- ochgåvoskatten. försämrar manmöjligheterna för ''vanliga'' människor att försörjasig. Det blir ett kallt och hårt samhälle som denborgerliga regeringen skapar genom bl.a. sinskattepolitik. Klyftorna mellan olikasamhällsgrupper ökar. Tro mig, ! Ettsådant samhälle är inte trevligt att leva i för någon,inte ens för dem som gynnas av det.Låt mig fråga : Hurtänker ni finansiera ert skatteförslag? Ingen harännu sett något förslag till finansiering, och ingentror på vad ni säger i den delen. Marknaden gör detinte, därför att den vet att motsättningarna i denborgerliga regeringen är så stora att det blirsvårigheter att genomföra besparingsförslagen. Detär motsättningar i försvarspolitiken, i frågan ompresstödet, beträffande sjukförsäkringen osv. Talaom hur ni skall klara av besparingarna i detklimatet!Anf. 177 Statsrådet ()replik:Herr talman! Det är ingen som hemlighåller någraanalyser. Vi skulle naturligtvis ibudgetpropositionen kunna lämna en förteckningpå skattelitteratur som finns tillgänglig och somman rimligen bör ta del av. Det är rapporter frånolika och rapporter ochskrifter från olika utländska forskningsinstitut.Eftersom jag vet att följerskattedebatten rent allmänt förutsätter jag att hanär medveten om det som är allmängiltigt och käntvad gäller skatteanalys.Propositionen, som är utarbetad av mycketkompetent och skicklig personal påskatteavdelningen i ,kännetecknas alls inte av vare sig slarv eller hafs.Det är en genomarbetad och tekniskt tillräckligtbra produkt för att också skulle kunnaacceptera den, om han hade tillräcklig klarsyn ochinsåg att det behövs skatteförändringar för att fåfart på svensk ekonomi.Det kommer inte att vara det ringaste problem attfinansiera våra skatteförslag. Redan i denproposition som presenterades denna höst har vianvisat en del av finansieringen. Vi har ocksåredovisat exempelvis förändringar isjukförsäkringssystemet som kommer att leda tillförutom produktivitetsförbättringar också ettutrymme för skattesänkningar. Dessa kommer vifullt ut att redovisa i budgetpropositionen den 10januari.Jag håller med om attföretagsbeskattningen i är alldeles utmärkt.Möjligen kan det bero på att den är utformad enligtde principer som angavs i en moderat partimotion ijanuari 1985. Då talade vi faktiskt om att manborde sänka skattesatsen för bolagen ned till ,slopa investeringsfondssystemet och göraytterligare en del begränsningar. Det var krav somjag drev tvärs igenom i företagsskatteutredningensarbete, även när vi diskuterade kassaflödeskatteroch mycket annat. Vi har alltså en braföretagsbeskattning. Den bygger på idéer som vimoderater helt ställer upp på, även om man kandiskutera enskildheter. Men summan avkapitalbeskattningen i är sådan att den ärbetydligt högre än i andra länder.Vad tror att det beror på attframgångsrika företagsledare, utan namnsnämnande, har lämnat ? Är det klimatethär, eller kan det möjligen vara skatteklimatet? Detär naturligtvis det . Den högaförmögenhetsbeskattningen och den extremt högagåvo- och arvsbeskattningen, betydligt högre än iexempelvis och , har gjort sitt till.Med det nuvarande förslaget från regeringenkommer vi ned på ungefär samma nivå som iDanmark och Norge.Hur ser det då ut ? Socialdemokraterna harhaft chansen . Vad har ni åstadkommit,och hur ser det ekonomiska läget ut nu? Hur är detmed tillväxten, som både och jagtycker är central och viktig? Har vi någon tillväxt iekonomin? Nej, det har vi inte. Vi har inte ens ennolltillväxt, utan en negativ tillväxt. Självklart kommer enskilda människor attkänna av detta, eftersom en socialdemokratiskregering har fört den politik som skapat en negativtillväxt och förorsakat en minskad produktion. Detkan vi inte göra något åt annat än att föra en politiksom syftar till att vända utvecklingen. Det gäller attse till att vi inte får en allt större arbetslöshet. Trotsatt det tar tid måste vi vända den tragiskaarbetslöshetsutvecklingen. Det kan bara ske genomatt vi skapar bättre förutsättningar för framför alltmindre och medelstora företag men också för andraföretag. Men socialdemokraterna säger på varjepunkt nej till de möjligheter som finns att skapaförutsättningar för tillväxt.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han intehade rätt till ytterligare replik.Anf. 178 () replik:Herr talman! Statsrådet sade att jagtillhör skattehöjarpartierna. Det gör jag inte. I daghar vi en skattekvot på ungefär 55 %.Vänsterpartiets målsättning i budgetarbetet är attSverige bör ha kvar denna skattekvot under 1992.Det betyder således ingen skattehöjning.Även jag uppehöll mig länge i mitt anförande överbehovet av tillväxt. Det är helt riktigt att det behövsen tillväxt. Statsrådet tog ettexempel. Jag har också ett exempel. Om vi antaratt BNP ökar , vilket är ett rimligtantagande, kan vi sänka skattetrycket med 10procentenheter fram . Det förutsätter att utgifterna ligger still.Men det är en sak.Statsrådet liknade mig vid en löparesom startar på samma utgångspunkt som andra,nämligen med behovet av tillväxt. Han säger att jagsedan bryter loppet. Ja, det gör jag. Jag vill intefölja med i det spår som drar upp medofinansierade skattesänkningar. Det loppet bryterjag givetvis. Jag vill råda statsrådet att i det härloppet inte bete sig som om han är ute på ett slagsorientering där man kan strunta i vilken ordningman tar kontrollerna. I så fall går det snett iidrottsutövandet. Man kan inte taskattesänkningen först och sedan låta det gå somdet går med finansieringen efter hand. Då irrar manrunt i den här banan, och det blir inget gott resultat.Nu säger statsrådet att han skall finansiera. Jag trorhonom på hans ord. Men frågan är hur, det är detsom är problemet. I går hörde vi ett annat statsråd,, säga att . skall manfinansiera det för ett hushåll med två barn och manoch fru. Det är ganska mycket.Finansieringsformerna, t.ex. karensdagarna, gerupphov till fördelningsproblem. Som jag sade i mitt tidigareanförande har vi nu inflationen något så när underkontroll. Om vi har en dålig fördelningspolitikbrister alla lojaliteter, och vi kommer att få envåldsam huggsexa . Då går det som jag sadei mitt tidigare anförande åt pipan medinflationsbekämpningen. Den brasa som manbereder kan bli mycket farlig. Det kan bli enpräriebrand vad gäller inflationen. Vi får då ingenkontroll över budgetunderskotten, vi fårräntechocker och inflation. Då är man rent avtillbaka i det gamla stagflationssyndromet. Detvore anmärkningsvärt att återvända dit. De flestaländer har tagit sig därifrån.Regeringen borde visa näringslivet att det finnsfasta spelregler. Det skall inte bli några stimulanservia skattesänkningar. Den nuvarande moderatapartiledaren citerade produktivitetsdelegationenoch sade att den är ett stöd för moderat politik.Men vad sade ? Jo, han sade att intesträvar näringslivet efter produktivitet. Det strävarefter lönsamhet, en asfalterad väg framåt. Det skallinte statsrådet bereda med ofinansieradeskattesänkningar, inte heller med finansierade.Anf. 179 Statsrådet ()replik:Herr talman! Produktivitetsdelegationen visar attskattetaket måste sänkas på vissa områden, bl.a.när det gäller kapitalbeskattningen. Det är ettviktigt och centralt område. Andra områden som vikan lämna därhän för tillfället nämns också.Det är i och för sig intressant att föra en debatt medLars . Han inser att för att få tillväxtmåste man kanske göra någonting. Det räcker intebara med att låta bli att göra någonting över huvudtaget. Vi har problem med en obefintlig,negativ tillväxt. Där ser vi resultatet av densocialdemokratiska politiken. Den håller alltsåinte.Vi anvisar vägen. Vi vill förbättraproduktivitetsmöjligheterna genom förändringar itransfereringssystemet. Det skapar utrymme för deskattesänkningar som exempelvisproduktivitetsdelegationen anser vara nödvändiga.Det är bra.Vad vill göra egentligen? Återigenhar vi fått kritik från sida. Hantalar om att problemet är att det är fråga omofinansierade skattesänkningar. Det är inte frågaom ofinansierade skattesänkningar. Det gällerskattesänkningar som är fullt ut finansierade. De ärdessutom finansierade genom åtgärder som i sigsjälva innebär att tillväxtens förutsättningar ökar.Vi får en dubbelverkande effekt. Då kan vi få entillväxt.Det är viktigt att komma ihåg att jag är överens om att vi måste sänkakapitalbeskattningen. Fördelningspolitik äremellertid något som vi bör diskutera utifrån ettövergripande perspektiv. Vi måste se till att man tar ett ansvar för de som blir arbetslösa. Denviktigaste fördelningspolitiska åtgärden är nog atthjälpa dem som inte längre har ett jobb, så att deklarar sig ekonomiskt och fårett nytt jobb.