prot · GE0973 · 1991-03-07 00:00:00 — Jag förstår inte riktigt vad StenAndersson i är ute efter med sininterpellation -- om det är att sänka alkoholprisernaeller om det är att minska brottsligheten. Det äringet som helst tvivel om att låga alkoholpriserleder till ökad konsumtion och ökad brottslighet --våldsbrotten, rattfylleri och annan brottslighetökar. Det visar studier från olika håll i världen --, , och i NordenFinland och . Det är framför alltmåttlighetskonsumenterna som påverkas ochminskar sin konsumtion när priserna höjs. Men jukrångligare, ju dyrare och ju jobbigare det är attskaffa alkohol, desto mindre dricks det. Tror mannågonting annat, då har man förläst sig på dendesinformation som framförs i t.ex. ochSörmans bok och det nonsens somsprids i nyhetsbrev av ett aktiebolag som kallar sigIAS, Alcohol , elleravskärmar man sig totalt därför att det är förjobbigt att ta till sig sanningen av den seriösaforskning som finns.Höga priser kan som bieffekt ge en viss ökadhembränning hos en del. Det gäller dock intetonåringar som får alkohol via langning, ellerkvinnor som döljer sitt missbruk. Hembränningmåste åtgärdas med andra metoder än sänktapriser. Det brottsliga i hembränning måste fastslås.Där är det fråga om att ändra attityderna, att slåfast att det är brottsligt och skall behandlas därefteroch att det leder det till ökade polisiära aktiviteter.Det har kommit ut en bok , som säkertSten känner till, eftersom den är frånhans hemtrakter. Där tas bl.a. effekterna avpolisiära åtgärder upp. I boken fastslås attinsatserna inom de flesta polisdistrikten är såbegränsade att polisen sannolikt inte ens kankomma till rätta med de värsta avarterna av denillegala alkoholhanteringen. Därför finns detanledning att tro att bara en måttligt ökad polisiäraktivitet på de flesta håll i landet skulle innebära enminskad illegal spritmarknad.Jag har fått i min hand en tidning som heterNyliberalen, utgiven av . Där beskrivs hur man byggerutrustning för hembränning. Där uppmanas manatt bryta mot den lag som förbjuder hembränning.Tidningens ansvarige utgivare berättar att han harhembränningsapparat, att han har använt den ochhan beskriver precis hur den är konstruerad, hurhan har byggt den och hur han använder den. Ettsärskilt avsnitt handlar om hur man skall kunnadölja sin hembränning för polisen och andramyndigheter.Tidningen är, statsrådet , polisanmäld,men det blev ingen förundersökning utan den ladesned. Det tycker jag är mycket anmärkningsvärt.Jag fråga om inte statsrådet trots allt kunde genågot svar på denna interpellation. Iforskarrapporten brygd sägs attkunskapsbaserad och fördomsfri öppen debatt omden s.k. hembränningen skulle kunna leda till att enrad av de mer eller mindre smått fantastiskamytföreställningarna, som omger hanteringen,skulle kunna upphöra att florera. Men jag tror inteatt det är så lätt att få i attacceptera nya fakta. Kunde statsrådet inte trots alltfastslå att man bör ändra attityderna och att manbör öka de polisiära aktiviteterna samt att det aldrigkan bli fråga om att sänka priserna utan regeringenkommer att föreslå är en realprishöjning?Anf. 64 Statsrådet ():Herr talman! Hembränning är ett allvarligtproblem. Detta kommer också mycket klart tilluttryck i den strafflagstiftning som gäller. Detsträngaste straffet för grov hembränning är fängelse. Det är så vi måste betraktahembränningen. Det är ett svårt brott.Jag kan inte hålla med om att detfinns entydiga signaler om att hembränningen harökat. Vi behöver egentligen inte tvista omströmningarna, eftersom hembränningen är ettgissel som måste motarbetas. Men faktum är att deundersökningar som har bedrivits av exempelvisSifo och av ochnarkotikaupplysning, CAN, tyder på atthembränningen antingen håller sig på en ungefärkonstant nivå eller möjligen på allra senaste tidenhar visat vissa tendenser till att sjunka. Det finnsalltså inte i de undersökningarna indikationer påalarmerande ökning. Det vill jag ändå ha sagt.I den kommande propositionen har vi ingenanledning att frångå det grundläggandealkoholpolitiska beslutet . kan alltså vänta sig en proposition somansluter till den alkoholpolitiska tradition som ärden svenska. I den ingår att försöka finna enbalanspunkt när det gäller priset på alkoholhaltigadrycker och människors beredskap att accepteraprissättningen. Det måste finnas en bred opinionsom sluter upp kring den restriktionspolitik som viför och det just av det skäl som här påpekats.Annars får vi en revolt som bl.a. tar sig uttryck ihembränning och langning. En sådan balanspunkthar vi uppenbarligen , tvärtemot vad StenAndersson säger.Uppsalaforskaren har nyligenpublicerat undersökningar som visar att av detillfrågade i en ganska stor undersökning antingentycker att restriktionerna är bra som de är eller attde bör skärpas. Det är alltså inte heller där någratydliga tecken på att svenska folket skulle revolteramot den alkoholpolitik som vi för.Jag tycker att det finns anledning att föra enalkoholpolitisk debatt om vilka metoder som ståross till buds när det gäller att nå WHO-målet, attsänka konsumtionen med fram tillår 2000. Det är en omfattande uppgift, och jag troratt vi har anledning att ordentligt fundera vilka detill buds stående åtgärderna är. Att upplysning,opinionsbildning i breda former, forskning ochmobilisering av folkrörelser ingår är alldelestydligt. Det kommer klart till uttryck också i denkommande propositionen. Propositionen kommeralltså dels att följa den svenska alkoholpolitiskatraditionen, dels att ha sin tonvikt i åtgärder avopinionsbildande karaktär, skulle jag vilja säga.Anf. 65 i (m):Herr talman! Okej, låt statsrådet leva i sin lillavärld, där ingenting egendomligt händer, där allamedborgare följer lagen till punkt och pricka. Jagtror att den undersökning som jag har refererat tillär någonting mera trovärdigt än om en SIFO-representant ringer hem till mig och frågar om jagbränner sprit hemma. Polisens erfarenheter ärfaktiskt bättre på det här området än SIFOs.Beträffande WHO-målet: Vi har inte nåttnågonstans än så . Vi har flyttat fram måletigen, som vi gjorde . Det här ärspel för galleriet! skulle man vilja säga: Tänkom polisen skulle lyckas med sin verksamhet, dåskulle vi få bygga förbaskat många fängelser i dethär landet. Jag hoppas att man inte når denframgång som statsrådet önskar på det härområdet.Herr talman! sade att honinte förstår mig, men det bekymrar mig inte ettdugg. Vi var många som inte heller förstod när hon i TV förespråkademotbok. Dagen efter TV-framträdandetpublicerades en undersökning i , somvisade att av svenska folket ställde sig heltkallsinnigt till dessa idéer. Därför antar jag att jagär mer representativ på detta område än vad är.Vidare sade att ökadkonsumtion leder till ökad brottslighet. Hur var detmed ? Där blev det ju en våldsam ökningav brottsligheten, eller hur? Hur var det medQuebec i ? Var brottsligheten mindre i USAunder förbudstiden? Var finns de bevis som fruRonne-Björkqvist refererar till? Jag trorfaktiskt att det är ganska svårt att gå ut till svenskafolket och säga att polisen, med de bristanderesurser som man har, skall avstå från att jagaknarklangare och våldsmän och i stället satsa på attjaga dem som i de flesta fall bränner till husbehovhemma. Den uppfattningen har nog ingen responsbland den breda allmänheten.Anf. 66 ():Herr talman! Jag skall med glädje ta debatten ommotbok i ett annat sammanhang, dag rör debatten hembränning. Beträffanderansonering har jag också goda argument.Jag vill understryka det som statsrådet sade om attsiffrorna när det gäller hembränning är starktöverdrivna. Det är beklagligt att sig av så oseriösa källor när han skallåberopa sina galna siffror i olika sammanhang. Manhar inte alls bara ringt upp i anslutning till denforskningsrapport som redovisas i boken människor man. Där kommerman också fram till mer seriösa siffror när det gällerhembränning. Det går inte till så att man bararinger upp människor och frågar om de har enhembränningsapparat, utan man har använt mångaolika metoder vid sina undersökningar, och manhar fått fram helt andra och mer seriösa siffror.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1990/91:148 omsocialtjänstlagen och rätten till valfri bosättningAnf. 67 Statsrådet ():Herr talman! i har frågatmig om jag är beredd att se över socialtjänstlagenmed hänsyn till de problem som uppkommer förframför allt stora kommuner när asylsökande somfått uppehållstillstånd och blivit kommunplaceradeflyttar till en annan kommun.Målen för den svenska invandrarpolitiken innebäratt invandrare i förhållande till övriga invånare iSverige skall ha likvärdiga förutsättningar att bo,leva och verka här.En utlänning som beviljats asyl och därmeduppehållstillstånd och som blivit kommunplaceradkan inte förbjudas att vistas var han vill i landet.Han kan också på eget initiativ byta boendeort.Vidare har han samma rätt som andra som vistats iSverige att erhålla bistånd enligt socialtjänstlagensbestämmelser.Jag har inte för avsikt att föreslå ändringar isocialtjänstlagen som innebär att invandrarediskrimineras i förhållande till andra vad gällerrätten till bistånd enligt socialtjänstlagen.Anf. 68 i (m):Herr talman! Det är litet svårt att diskutera den härfrågan, eftersom statsrådet har hand omsociallagstiftningen, medan asylfrågorna ligger påett annat departement. Min interpellation var ställdtill statsrådet sade att han inte är villig attgenomföra någon form av förändringar. Jag hoppasändå att han inser att detta är ett problem i dag.Grundprincipen är visserligen riktig, dvs. attboende i har lov att flytta vart de vill inom,och givetvis även utanför, rikets gränser, menasylsökande befinner sig i en speciell situation.Det rör sig om människor som enligt egnauppgifter har lämnat sina hemländer hals överhuvud, därför att de riskerar fängelsestraff eller ivärsta fall dödsstraff om de stannar kvar ihemlandet. Det är då inte helt onaturligt att krävaatt man, om man kommer till och beviljasasyl här, accepterar att vara kvar någon tid på denort man blir kommunplacerad på.I flyktingdebatten har man kunnat höra hurmånga kommunalråd från mindre kommuner runtom i år har sagt att deras kommun --till skillnad från och Vällinge -- taremot 30 -- 40 personer. Men många av dessakommunalråd talar inte sanning, herr statsråd. Detvet mycket väl att dessa 30 -- 40 personer som deefter förhandling med invandrarverket haraccepterat att ta emot är försvunna efter tremånader. Dessa flyktingar har flyttat till ,eller . Då är det lätt att slå sigför bröstet och säga att man tar sitt ansvar gentemotde asylsökande och de beslut som harfattat. I verkligen belastas dessa kommunerbetydligt mindre än man försöker göra gällande.Jag har refererat till en familj som kommit tillSverige, sökt och erhållit asyl. Familjen består avtvå vuxna och åtta barn, och den blev placerad i enkommun någonstans i , där familjen fickbo i en villa. Det ordnades med skola,hemspråksundervisning, dagisplatser ochutbildning för pappan. Efter ett kort tag flyttadefamiljen till . På de sociala myndigheterna iMalmö ansåg man att familjen skulle flytta tillbakatill den ort där den var placerad. I klarademan inte av att ta hand om familjen. Ärendet togsupp i länsrätten och kommun blev ålagd attta hand om familjen.Det handlar inte bara om pengar. I dessabostadsbristens tider är det inte så lätt att i Malmöeller i andra större kommuner skaka fram en bostadtill en familj på tio personer. Jag anser det inte varaomänskligt att begära att flyktingar under en viss tidbor kvar i den kommun som de ursprungligen ärplacerade i. Det skall givetvis göras undantag för deflyktingar som själva kan skaffa ett arbete och enbostad i en annan kommun.Herr talman! Vad blir då effekten? Jag har hört hurdet går till i , och statsrådet bör lyssnamycket noga till det som jag har att säga. Låt ossanta att man i har beslutat att ta emot 600asylsökande, men då är man inte främmande för attfrån den summan dra ifrån de flyktingar som harkommit spontant och som har varitplacerade i andra kommuner. Jag tror inte attnågon vill ha en sådan utveckling.Om en kommun som som verkligen harställt och tagit emot asylsökande, ändå tvingas attta emot många fler i praktiken, förstår jag mycketväl att man inom de flesta partier i äroerhört irriterad.Jag hoppas att statsrådet trots allt inser att dettaär ett stort problem. Det går inte att bara göragenerella beskrivningar så som statsrådet gör i sittsvar. Det finns en verklighet utanför dettariksdagshus!Anf. 69 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill gärna framhålla att deproblem som i tar upp ärett stort och viktigt problem. Däremot tror jag inteett ögonblick att problemet kan lösas genom attrörelsefriheten begränsas för de människor som vihar beslutat att ta emot.Enligt utsagor från jurister som är experter påinternationell rätt snuddar vi redan nu vidgränserna för vad som kan tillåtas när det gällermänskliga rättigheter och människors rätt att rörasig fritt.En fråga som infinner sig och som jagvill ställa till i är: Vilkentidsperiod vill använda sig av isamband med införandet av denna nya form avkommunarrest, vilket det ju faktiskt får karaktärenav? Jag tror inte att det är den vägen vi skall gå föratt lösa det här problemet.En väg att gå är att se till att vi blir duktigare påatt göra kommunplaceringar som stämmer bra medintressen och förutsättningar hos de människor somkommer hit. Det är ingen lätt uppgift, ochkommunerna gör säkert sitt allra bästa. Mendet är möjligt att vi genom de erfarenheter vi nubörjar få när det gäller motiven kring deöverflyttningar som onekligen sker kan sökaåtgärder som skulle kunna stimulera till en annanutveckling.Herr talman! Jag vill också påpeka att det nyaersättningssystemet underlättar för kommunerna.Detta ersättningssystem består dels av lagen ombistånd åt asylsökande, dels av det statsbidrag somkommunerna får för sina kostnader för flyktingarnaunder . Pengarna följerflyktingen om han flyttar från en kommun till enannan. Man har alltså i varje fall i det ledet försöktförutse de svårigheter av det här slaget som uppstårpå grund av rörligheten. Det är också viktigt håller de kommuner skadeslösa somattraherar fler flyktingar.Jag är medveten om att det finns problem på dettaområde. De är komplicerade, och jag tror inte kan lösa dem genom att inskränka rörlighetenför de människor som vi har bestämt oss för att taemot. De måste kunna kräva att få samma ställningi landet som andra människor som vistas här.Anf. 70 i (m):Herr talman! når man fort framgång somriksdagsledamot. I det skrivna svaret finnsnämligen inte ett ord om att detta är något somhelst problem. Men i ett inlägg erkännerstatrådet att det på vissa områden t.o.m. är ett stortproblem -- och jag ser nu att statsrådet ocksårodnar. Då har man åtminstone gjort dagens insats.Statsrådet är däremot litet osäker vad gällerlösningen på problemet, och det är jag också. Hanfrågar mig vilken tidsperiod jag vill sätta. Jagerkänner att det är svårt, men med denutgångspunkt jag hade i statsrådets skrivna svar varall diskussion överflödig. Enligt svaret var detta juinget problem. , när detfortfarande är trycksvärta på papperet, är det ettproblem.Att jämföra mitt förslag med kommunarrester varväl, herr statsråd, litet väl häftigt! Jag sade att densom har blivit kommunplacerad under någon tidborde bli kvar i den kommun han från början haraccepterat. Kan han sedan genom egen aktivitetordna jobb och bostad i en annan kommun så är detokej. Det är väl så långt från kommunarrest mankan komma.Till sist, herr talman, vill jag ta upp det somstatsrådet säger om ersättningen. En del säger attdet nya förslaget är bra, medan andra är mycketkritiska mot det och påstår att man i slutändanförlorar på förslaget. Den debatten får möjligtvisfortgå.Med tanke på de många asylbeviljningar vi hargjort jämfört med andra länder i tror jagändå inte att skulle bli skyllt för att varajuridikens u-land om vi sade att de personer somblir beviljade asyl blir mer eller mindretvingade att stanna kvar i en viss kommun och attde då skulle ha tillgång till all den service som allaandra svenskar får -- på den punkten skall det interåda något som helst tvivel. Jag tror inte att dettaskulle uppfattas negativt.Att det kommer sådana propåer från , somtar emot fyra asylsökande , bekymrar miginte, eftersom vi, herr talman, verkligen tar vårtansvar.Jag noterar i alla fall att framgången med den härdebatten har varit att statsrådet ändå erkände attdet finns problem på det här området och det tackarjag för.Överläggningen var härmed avslutad.8 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1990/91:120 Den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten, m.m.Motionernamed anledning av prop. 1990/91:89Förhandsbesked och dispenser i skattefrågor1990/91:Sk50 av m.fl. (c)1990/91:Sk51 av m.fl. (m)med anledning av prop. 1990/91:91 Hinder förexport av farliga varor1990/91:L17 av m.fl. (m)9 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 6 mars1990/91:451 av () tillkommunikationsministern om underhållet avvägnätet:Vägverket har i sina anvisningar ''regler förunderhåll och drift'' av ,fastställt reglerna för underhållet, där framgår attverket accepterar ett sämre tillstånd på vägarna inorra än i södra . vägar med liknande beskaffenhet som breddoch trafikflöde behandlas i verkets regler förunderhåll olika beroende på om de ligger i landetssödra eller norra delar. Enligt uppgift anses ensamhällsekonomisk inventering av vägnätet liggatill grund för verkets regler. Av flera skäl, inte minsttrafiksäkerhetsmässiga, bör självfallet reglerna förunderhåll av vägarna syfta till att vägstandardenhålls uppe i landets alla delar, även i norra vill därför ställa följande fråga tillkommunikationsministern:Är statsrådet beredd att vidta åtgärder så attunderhållet av vägnätet sker på ett likvärdigt sätt ihela landet?den 7 mars1990/91:452 av () tillutbildningsministern om högskolornas s.k. rörligaresurser:Vid högskolorna har de förutvarandedocenttjänsterna delvis omvandlats till s.k. rörligaresurser. Syftet, som jag anser vällovligt, var på ett mer känsligt sätt skulle kunna ge tillfälleför dem vars forskningsprojekt är mest aktuella attfå befrielse från hela eller del av undervisningen.Bedömningen av projekten görs av fakulteterna.Sakkunnigförfarande tillämpas ej.Medan detta vid flera fakulteter fungerat bra, andra de rörliga resurserna använts som någonslags arbetsmarknadsstöd för att försörja personersom fakultetsmedlemmarna finner angeläget attknyta till institutionerna. Därvid har personer medlägre forskningsmeriter, ibland t.o.m. utanpublicerade skrifter, placerats föredocentkompetenta forskare.Min fråga till utbildningsministern gäller vad hantänker göra åt dessa aktuella missförhållanden.10 § Kammaren åtskildes kl. 16.05Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdetsbörjan t.o.m. 4 §anf. 33 delvis ochav andre vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.