prot · GE09105 · 1991-05-02 00:00:00 — Det ärockså nödvändigt att kunskap om situationen blirväl spridd bland befolkningen i i-världen, så attförståelse finns för nödvändigheten av bådesolidariteten och åtgärderna.Miljöpartiet de gröna föreslår att en parlamentariskutredning tillsätts för att:-- samla in kunskap om miljöproblemens lösning,-- samordna information från andra avslutade ochpågående utredningar som berör problemen,-- studera sambanden mellan ekonomi och miljö,-- upprätta ett förslag till konkret nationellhandlingsplan och tidtabell och-- upprätta ett förslag till konkret internationellhandlingsplan där i-länderna tar på sig ett stortansvar att minska sin resursförbrukning.Utredningen måste inhämta information frånexperter på bl.a. humanekologi, internationellekonomi, naturresursräkenskaper, internationellbefolkningsutveckling och energiomsättning.En av de frågor som vi tagit upp här, en fråga somjag tycker är oerhört viktig, är följande. Om vi överhuvud taget skall fundera över hur det framtidabiståndet skall se ut, måste vi göra en ordentligutredning om läget i världen och här hemma. Detgår inte att studera sådana här frågor i smådetaljinriktade biståndsutredningar.Vi måste, för att över huvud taget få ett grepp omdet, ha en mer övergripande översyn medmålsättningarna klargjorda. Jag tycker därför attdet är så märkligt att , som vill höjabiståndet till , inte ställer sig bakom en merövergripande utredning. Den skulle ju faktiskt fåtill följd att man fick klart för sig skillnaden mellanmoderat åsikt och folkpartiåsikt, hur mycket manskulle kunna tillföra och var behoven finns.Innan den utredningen är gjord och innan vi vetvilka behoven är, kan vi inte acceptera att man, somregeringen har föreslagit, skall minska biståndet tillde allra fattigaste. Egentligen skulle man rentlogiskt kunna säga att behoven är enorma. Jag kaninte förstå att det skulle kunna bli reserver av medelliggande någonstans.Behovet av hjälp till olika delar av världen har inteminskat utan ökat. Katastroferna avlöser varandrai nyhetsmedia. Det är därför mycketanmärkningsvärt att regeringen även frångårenprocentsmålet. Vi i de gröna har ivår budget ökat biståndsanslaget med 2 miljarder.Vi anser det ytterst angeläget att geresurser till miljöbistånd. Vi vill också ha ett särskiltÖsteuropaorgan, som har till uppgift att kanaliserakunskaperna och hjälpen till Östeuropa.Vi har budgeterat till de nyamöjligheter som ges att ge miljöbistånd till våragrannländer runt . Möjligheterna att pådetta vis rädda delar av vårt eget hav får naturligtvisinte försittas.Förra året fick regeringen hård kritik föranvändningen av biståndsmedel till Östeuropa.Många av kände oro för att intresset förderas situation skulle avta på grund av de mernärliggande problemen i öst. Det är därför ytterstmärkligt att regeringen även i årets budget tarmedel från enprocentsmålet till biståndet tillÖsteuropa och dessutom tar ytterligare 700 000 kr.till flyktingmottagningen i Sverige.Under många år har debatten om biståndet varitaktiv. Det folkligt förankrade enprocentsmålet harsetts som en minimigräns. Och behovet av hjälp ivärlden har ökat. Svält, hunger ochmiljökatastrofer kräver vårt engagemang och inteen minskning av hjälpen.Herr talman! Jordens befolkning ökar mycketsnabbt, vilket innebär ökad konkurrens om jordensresurser. Den snabbaste ökningen äger rum iAfrika och . I beräknas befolkningenår 2000 vara 880 miljoner, 2025 vara hela1 600 miljoner -- om inget görs.Hitintills har vi inte sett någon större aktivitet frånregeringshåll vad gäller befolkningsfrågan. Jagskulle därför vilja fråga biståndsministern: regeringen göra för att ge ökade möjligheteroch resurser till denna mycket viktigaframtidsfråga?Många länder som får svenskt bistånd dras medkorruption och stora administrativa problem. Detgör att många förvaltningar ofta mer ären del av problemet än av lösningen på de fattigasproblem. Möjligheter att hitta nya kanaler som gårmera direkt till folken måste utvecklas. För attminska centraliseringen anser vi att kommuner ochlandsting i större utsträckning än skall kunnadelta i biståndsansvaret. Vänortskontakter skullekunna knytas utifrån solidaritets- ochbiståndssynpunkt.Biståndet som går direkt till olikagräsrotsorganisationer bör öka kraftigt i takt medutvecklingen av kapaciteten hos dessaorganisationer. De har oftast en god kunskap om defattigas situation, stor medvetenhet om problemenoch deras orsaker, stort engagemang och goda idéer.Detta gäller i hög grad exempelvis kvinnorörelsen iu-länderna.Frivilligorganisationerna har värdefull erfarenhetav kvinnobistånd som bör tas till vara i det statligabiståndet. de gröna anser att stödet viafolkrörelserna och enskilda organisationer skallöka med 200 milj.kr. utöver regeringens förslag.Vi har i vår motion redogjort för vår syn på detframtida biståndet, i huvudsak utifrån denmålsättning som vi anser bör finnas. Vi har därförinte gått in och yrkat på ändringar i de olikalandramarna. Vi menar att med en klar målsättningmed biståndet skall detta av den myndighetsom har till uppgift att hantera anslaget.Vi anser att ett nytt mål för den globalasolidariteten skall vara självtillit.Självtillitsbegreppet har mest diskuteratssom en politik för utveckling i de fattiga länderna.Men självtillit både kan och bör tillämpas även i länderna.Självtillit kan definieras som förmågan att lita tillegna krafter. I begreppet brukar inrymmas följandeaspekter: Självförtroende i meningen tillit till egnakulturella värden. Möjlighet att varasjälvförsörjande vad beträffar basbehoven.Oräddhet och osårbarhet gentemot yttremaktutövning och manipulation.Självtillit byggs nedifrån och upp. Lokala problemlöses med lokala resurser. Med självtillit har man enöppen inställning till omvärlden men vill minimeraberoendet av den. Självtillit är alltså något heltannat än självförsörjning, som innebär att mansluter sig helt inom de egna gränserna.Herr talman! Det skulle vara mycket intressantatt få reda på när vi kan få se en regeringspolitiksom bygger på solidarisk fördelning inom degränser som jordens resurser räcker till för, härhemma lika väl som i biståndspolitiken.Jag yrkar bifall till en del av våra reservationer,nämligen nr 4, 10, 11, 24, 53 och 124. Jag tycker attdet är angeläget att inte strunta i de målsättningarsom vi har dragit upp när vi har debatterat frågan.Jag stöder naturligtvis alla våra övrigareservationer, men jag tänker inte yrka bifall tillfler. Det är inte heller säkert att vi kommer attbegära votering om samtliga. Det får vi ta endiskussion om.Anf. 14 ()replik:Herr talman! tycker att detär underligt och beklagansvärt att inte folkpartietliberalerna ställer upp på en översyn av och enutredning om biståndet. En sådan utredning skulle,säger , klargöra skillnadenmellan och folkpartiet.Jag tror inte att det behövs någon utredning föratt se skillnaden mellan ochfolkpartiet liberalerna när det gällerbiståndspolitiken. Den skillnaden har framkommitalldeles tydligt här , så den motiveringen för attgöra en utredning ger jag inte mycket för.Det låter som om det inte utreds på det härområdet. Om ser efter ibetänkandet på s. 76 och 77, finner hon enredagörelse för vad som görs påutredningsområdet. har det sketten översyn av SIDAs organisation, av biståndetgenom enskilda organisationer,forskningsbiståndet och katastrofbiståndet. Dethar gjorts en översyn av biståndsmålen,kultursamarbetet med uländerna, den statligtfinansierade u-landsinformationen, vissa aspekterpå u-kreditsystemet, m.m.Så det utreds ständigt, och liberalernatycker att det är ett bra sätt att gå till väga, attutreda bitar av biståndet. Det pågår ocksåutredningar just , bl.a. det nordiska projektet, som kommer attavslutas . Vidare utreds detmultilaterala biståndet, och den utredningenkommer att ha sitt slutjusteringssammanträdenågon gång . Vi har också haft en utredningsom heter ''Bra beslut -- om effektivitet ochutvärdering i biståndet''.Det är ingalunda så att det inte utreds. Vi får svarpå en hel del frågor. liberalerna ärnaturligtvis beredda att gå vidare med att utredabiståndet men inte att göra en övergripandeutredning om biståndsmål och sådana saker. Detfinns skillnader mellan och folkpartietliberalerna i fråga om storleken på biståndet, mendet behöver inte utredas. Det är helt klart som detär.Anf. 15 ()replik:Herr talman! Det som utreds är inte riktigt det somjag tänker mig i den stora utredning som jag vill havad gäller framtida målsättningar med biståndet.Det som har utretts tycker jag mer liknar revision,att man alltså går tillbaka och ser efter hurverksamheten har fungerat, om man har fått detresultat man har velat på de små bitar somutredarna tittar på. Men jag tror inte att vi löservärldens problem med en biståndspolitik. I så fallskulle vi nog behöva gå upp betydligt högre än 2 %för att över huvud taget komma till rätta med deorättvisor som finns i världen.Vi måste se över målen mer övergripande. Hurskall vi hantera den resursfördelningsom finns i världen och det otroliga resursslöserisom vi ägnar oss åt i i-världen? Vi måste gemöjligheter till att också utvecklas ochfå en del av den gemensamma kakan. Som det serut nu är det faktiskt så att av världensbefolkning förbrukar av världens resurser.Det är naturligtvis ohållbart om man samtidigtmenar att vi skall ha en rättvisare fördelning ivärlden. Det är en sådan typ av stor utredning somvi verkligen behöver för att kunna få i gång endebatt igen om vad vi menar med bistånd, vad vi villha och vad det är för mål vi skall sätta upp. Skallöver huvud taget det nuvarande biståndet vara detsom gäller? Är det kanske inte så att vi på ett heltannat vis än måste fördela resurserna?Anf. 16 ()replik:Herr talman! Det behövs ingen utredning för detsom talar om här, nämligenen rättvisare fördelning. Vi är överens om att vimåste ha detta, och jag.Marianne låter här påskina att helavärldsekonomin skulle utredas. Det kommerknappast att låta sig göras. Det kommer i alla fallinte att komma ut någonting konkret av detta. Detvi gör nu är att vi utreder det multilateralabiståndet. Vi ser t.ex. på hur mycket pengar detfordras för att FN-organen skall fungeraeffektivare. Vad kan man göra där för att FN-organen skall utföra ett effektivare och bättrearbete. Jag är övertygad om att vad de behöver ärytterligare medel. De har ont om pengar. Detta kansäkert och jag konstaterautan någon större utredning. Jag är övertygad omatt vi måste satsa mer.På 2000-talet måste vi gå vidare med bistånd, intebara från utan även från andra länder, föratt få en rättvisare värld. Det behöver inte utredas.Det är ganska självklart att så är fallet. Därförvälkomnar jag naturligtvis att ställerupp på att gå vidare mot ett tvåprocentsmål.Anf. 17 ()replik:Herr talman! Det är klart att vi ställer upp på attgå vidare och ge mer resurser till de fattiga. Men vimåste faktiskt titta på detta med resursfördelningeni världen totalt. talar nusom om den nuvarande situationen alltid skall varaden rådande i världen. De fattiga skall alltid varabereonde av någon form av bistånd. Vi skall alltidge smulorna från den rike mannens bord till defattiga länderna. Jag menar att vi måste ha enannan tingens världsordning. Då måste vi titta överdetta betydligt djupare än vad som hargjorts.Anf. 18 ():Herr talman! dör 40 000 barn i på grund av svält och vanligabarnsjukdomar. Det är barn som i många fall skullekunna räddas till livet. Man känner en vissmaktlöshet inför de här siffrorna.Men man skulle också kunna uttrycka det så här.Varje minut räddas 5 barn från att dö i de vanligastebarnsjukdomarna, i mässling, kikhosta ochstelkramp. Genom vaccinationsprogram räddasminst 2,6 miljoner liv om året.När det gäller utvecklingen mot demokrati ochrespekt för mänskliga rättigheter är det förvissosant att flera av våra programländer fortfarande ärenpartistater, som så nogsamt brukarkonstatera.Men det kan också uttryckas så här. Det harpåbörjats en utveckling i många av de här ländernamot en demokratisk utveckling. En utveckling somvi i våra biståndskontakter aldrig missar att stödjaoch kräva en vidareutveckling av. Att vi vill stärkademokrati och mänskliga rättigheter återspeglasockså i att vi har anslagit pengar i en ny anslagspostsom just heter, Demokrati, mänskliga rättigheteroch humanitärt bistånd. Fattigdomsfrågan i världenär en av de allra svåraste att hantera. Det äruppenbarligen så att resursflödet från u-ländernatill i-världen totalt sett är negativt.Men det kan också uttryckas så här. Bland de allrafattigaste länderna har det varit enutveckling som innebär att fler av dem nu kan seresultat av sina ekonomiska omställningsprogram iform av tillväxt.Om man studerar två av de viktigaste rapporternasom har kommit på det här området ,Human development report och Worlddevelopment report, säger de samstämmigt att detfinns goda utsikter om man kan tillskapa en tillväxt,om man kan se till att det blir en bättreresursfördelning och om man dessutom satsar påsociala reformer.Med detta vill jag ha sagt att visst finns det mångasvåra problem i biståndet. Men det händer ocksåmycket positivt, om man bara vill se det, och detmåste vi ta vara på. Vi behöver även de positivadelarna i biståndsdebatten.Herr talman! Svenskt bistånd håller hög kvalitetoch vi är i förhållande till merparten av de rikaländerna generösa. Medan vi här i riksdagenfokuserar debatten på om vi har uppnåttenprocentsmålet eller inte, ger igenomsnitt av sina BNP i bistånd. Vårstörsta insats på biståndsområdet måste väl vara attanvända allt vårt inflytande för att förmå de härländerna att öka sitt bistånd och att avstå frånprotektionism som leder till handelshinder.Bland de 152 reservationer som har fogats till dethär betänkandet finns det flera som har varit medförut. Jag skall inrikta mig på att kommenteranågra av dem. Jag vill säga att vi iutskottet har gjort en fördelning som innebär attKristina kommer att ta hand om debattensom handlar om biståndsutredningar, världsbankenoch strukturrationaliseringsprogrammet, den nyamyndigheten, landprogrammeringen, nyaprogramländer och avbrytande av eller minskatbistånd.Då vill jag först koncentrera mig på biståndet tillCentral- och . Där har ,, och miljöpartietreserverat sig emot att vi har lagt de 300 milj.kr. ibistånd inom enprocentsramen. Vi tyckerfaktiskt att vi har goda motiv för att göra detta. Vihar inte tagit de här pengarna från Afrikasfattigaste länder. De ryms väl inom den storaökning av biståndsanslaget som tillkommer undernästa budgetår. Av 871 milj.kr. i ökning tar vi 300milj.kr. till Östeuropa.Öst- och Centraleuropabiståndet stämmerdessutom med mycket väl med en del av vårabiståndspolitiska mål. Det är klartdemokratifrämjande insatser och ett bistånd somstår i överensstämmelse med våra miljömål.Dessutom påminner de här biståndsinsatsernamycket om de som vi framgångsrikt utövar i en delu-länder, nämligen förvaltningsbistånd. Central-och kan naturligtvis inte betraktas somu-länder, men i många fall har de här länderna enper capita-inkomst som är lika låg som en del avvåra . Det är självklart att vi har ett särskiltansvar för våra nära grannländer. Det är ocksåsjälvklart att vi skall ta av biståndsanslaget för attsnabbt komma till rätta med de svåra förhållandensom de har för att på det sättet hjälpa dem.En positiv utveckling i kanpå sikt gynna genom att man kan vidgakretsen av biståndsgivare.När det gäller kostnader för flyktingmottagande avasylsökande från är det förenligt medDACs regler. Därmed anser vi också att vi med gottsamvete kan inrymma detta inom enprocentsmålet.När jag nu betonar en procent vill jag att kammarenskall förstå att vi inte anser enprocentsmålet somnågonting statiskt. Enprocentsmålet är ett golv inteett tak. Vi motsätter oss inte på något sätt en ökningav biståndsanslaget när det finns ekonomiskaresurser för det framöver. förespråkaren höjning som skall leda till av BNP ibistånd. Det är naturligtvis lovvärt, men jag är liteträdd att den här procentdiskussionen skymmerkvaliteten i biståndet, att kvantiteten blir detviktigaste och att man glömmer att effektivitet ochundanröjande av handelshinder har långt störreeffekt för än att långsamt och successivtöka biståndet.Man skulle kunna spetsa till det hela litet och sägaatt allt bistånd egentligen borde ha som främstauppgift att göra sig självt onödigt. Det skall varahjälp till självhjälp. Inriktningen måste vara attbiståndet på alla sätt syftar till att ge u-ländernasjälvförsörjning, ge dem de marknadsandelar somde så väl förtjänar. De skall vara medvetna om attbiståndet ges på mycket lång sikt men att de ändå såsmåningom skall kunna bli oberoende av biståndet.Jag skall kort kommentera de reservationer som rörbiståndsmålen.Miljömålet har tagit upp i flerareservationer. Det låter nästan som om miljöpartietvar ensamt om att driva miljöfrågorna när det gällerbiståndet. Så är det ju inte. Miljöhänsyn präglar alltbiståndsarbete, alla våra projekt. Inom SIDA ärman i full färd med att utarbeta utbildning för skall kunna göramiljökonsekvensbeskrivningar när det gällerbiståndet.Vi måste också arbeta för ett ökatmiljömedvetande i . Det räcker inte attvi här vet att man måste arbeta på ett miljövänligtsätt. Den medvetenheten måste också komma till del. Man kan inte tvinga den på dem.Självfallet måste vi också satsa på tekniköverföringså att vi, som vi ökar deras medvetenhetom angelägenheten, kan hjälpa dem att användabästa möjliga teknik.Befolkningsfrågorna poängteras i propositionen.Men vi har i utskottet funnit att vi vill öka dennaanslagspost ytterligare. Jordens befolkningstillväxtunder leder till att mångaytterligare miljoner människor -- 900 miljoner på90-talet -- kommer till världen, och av demkommer att födas i . De barnen föds mycket oviss framtid. Det är viktigt, både närdet gäller fattigdomsutvecklingen och när det gälleratt på olika sätt hjälpa enskilda individer ochfamiljer, att satsa på befolkningsfrågorna. Vitredubblar anslaget till 30 milj.kr., från de 10milj.kr. som hade angivits i propositionen.Slutligen skall jag säga några ord om det ytterligarebiståndsmål som i en reservation angeratt man vill ha, ett sjätte biståndsmål som skullevara självtillit. Jag tycker inte alls att detta är någotnytt. Självtillit som biståndsmål är för migdetsamma som det mål vi redan har, dvs. attbiståndet skall främja politiskt och ekonomisktoberoende och att det skall syfta till resurstillväxt.Det måste väl vara detsamma som självtillit! Därförfinner jag inte någon anledning för oss att inrätta ettsjätte biståndsmål.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i dess helhet och avslag på samtligareservationer.Anf. 19 () replik:Herr talman! Det är utmärkt att på det positiva som sker när det gällerbiståndet. Hon påminner t.ex. om hur bra det ärmed vaccinering. Det är många barn som dör, mendet är ändock så att vi räddar många barn. Ochdemokratin är i vissa fall på väg. Jag tror att det ärbra att debatten får den balansen.Men jag måste få fråga om honinte skulle kunna gå så långt i den här debatten ikammaren att hon medger att det ändå inte kännsså helt bra att vi nu skall göra till ettprogramland, att vi alltså skall stötta en president,, vars regim låteroppositionella politiker och journalister försvinna.Det kan ju inte kännas helt bra att sådant sker, attvi stöttar den typen av regim.Det sitter på läktaren representanter föroppositionen i . De är liksom jag mycketnyfikna -- om det inte kunde finnas en tveksamhethos inför detta.Anf. 20 () replik:Herr talman! sade att vi måsteförsöka förmå andra i-länder att ge mera bistånd,och det håller jag mycket gärna med om. Men visstmåste det vara ett problem för den svenskaregeringen att försöka förmå andra i-länder att gemera, som vi sänker vår ambitionsnivå.Det är ju så att regeringens förslag nu -- ochmajoritetens förslag här i kammaren, nämligensocialdemokraternas och förslag --innebär att vi har skurit ned biståndet med 1 miljardkronor jämfört med vad det skulle vara om vi hadeuppehållit enprocentsmålet. Hur skall vi, samtidigtsom vi alltså skär i vårt bistånd, kunna gå ut ochbegära, med något slags trovärdighet, att andraskall höja sitt? Jag tycker att det måste vara ettmycket stort problem.Nu vill jag gärna säga att jag tycker litet synd omViola Furubjelke i den här debatten, för det kaninte vara lätt att försvara en så sjuk sak. Försvaretblir ju inte heller särskilt övertygande.Viola Furubjelke säger att de här pengarna inte tasfrån de fattiga länderna i , utan de tas ur denstora ökningen av biståndsanslaget. Vad är nu dettaför struntprat? Nominellt ökar biståndsanslagetmed 871 milj.kr., det är riktigt. Men det räcker jumed knapp nöd för att täckapenningvärdeförsämringen. Det är inga friskapengar, det är inflationsuppräkning -- och knapptdet. Detta skall då täcka en reell nedskärning påsammanlagt , om man räknar ihopeffekten av östbiståndet och det härflyktingbiståndet. Verkligheten är att ni vill berövade fattigaste länderna . jämfört med deutfästelser som vi har gjort. Det tycker jagär mycket allvarligt.Sedan kan man naturligtvis säga att östbiståndet ärdemokratifrämjande och miljöfrämjande, att det ärförvaltningsbistånd osv. Men snälla nån, det kanman ju säga om mycken verksamhet. Skall vianvända bistånd för att främja demokrati, miljöosv. Det är ju ocksådemokratifrämjande och miljöfrämjande om vi gerpengarna till statens naturvårdsverk.Huvudkriteriet för bistånd måste ju ändå vara attdet skall gå till u-länder.Vi har dessutom slagit fast att vårt bistånd skall gåtill de fattigaste . Därför är det inteheller särskilt relevant att påminna om att en del avde central- och östeuropeiska länderna har lika lågBNP som vissa . Det må vara, men det ärinte den krets av som vi har förbundit ossatt ge bistånd till.Argumentationen för det här avsteget frånenprocentsmålet är som sagt ganska tunn.Anf. 21 ()replik:Herr talman! Även har nuhemfallit åt att tycka att det är för mycket tal omprocent -- enprocentsmål och tvåprocentsmål.Debatten borde röra något annat, nämligen hurpengarna används, effektivitet osv. Men jag har juhär just talat om att det inte finns någotmotsatsförhållande mellan pengarna ocheffektiviteten. Varje krona skall användaseffektivt.Jag kan förstå att det är besvärande försocialdemokraterna att det tjatas omenprocentsmålet här , . Detskulle man inte behöva göra omsocialdemokraterna levde upp till det löftet; dåhade det inte blivit någon diskussion. Tjata inte omprocenten, stod det i den tidning som AlfWennerfors refererade till här tidigare. Ja, det ärklart att den som sviker ett löfte inte vill att vi skalltjata om detta löfte. Men försätter man sig i densituationen, får man faktiskt leva med att detpåpekas att löftet sviks.Nu säger återigen, precis sombiståndsministern har sagt tidigare, att det är frågaom golv, inte tak. Men problemet är att golvet harfått ett hål, där pengar rasar igenom. Det är därförsom vi är så måna om att det hålet skall täppas tillmed den ytterligare dryga miljard som vi nu villsatsa på biståndet.Jag skriver under på det resonemang som PärGranstedt förde här, när låtitpåskina att vi inte tar pengarna från . Jo,visst gör vi det, och det är det som är problemet.Anf. 22 ()replik:Herr talman! Det var ju glädjande att höra attmiljöhänsynen präglar alla projekt. Så har ju dockinte varit fallet. Vi har sett otaliga bevis för attmiljön alltid kommer i andra rummet när det gällerdet andra målet -- ekonomiskt oberoende ochtillväxt.Viola Furubjelke talade om att vi måste minskaantalet handelshinder. Jag tror också att det är ettviktigt led i sammanhanget. Men måste viockså se till vad vi handlar med. Det gäller t.ex. attSverige importerar regnskog motsvarandeytan av hela stad. Det är något som intestämmer med miljömålet, självtillitsmålet ellerhänsynen till människorna.Vidare har vi frågan om . Jag förstår intediskussionen om enprocentsmålet. Okej, det gåratt säga att målet inte är så väsentligt. Det är viktigtmed innehållet osv.