prot · GE09101 · 1991-04-24 00:00:00 — Dessutom vill vi läggatillbaka de pengar som de nya 2 200 platserna skullekosta. Men allt detta får vi tillfälle att diskuterasenare.Den kompletteringsproposition som harpresenterats visar över huvud taget attsocialdemokraterna är rätt desperata. De kommerförst med en budgetproposition som egentligen inteinnehåller någonting nytt. Sedan får vi en s.k.tillväxtproposition, även om man talar om negativtillväxt, vilket är ett avskyvärt ord enligt mittförmenande, skulle det ändå vara fråga om en visstillväxt med ett antal platser på högskolan. Dettaskall sedan betalas genom den s.k.miljöpropositionen, och får vikompletteringspropositionen. Allt detta är välsamlat, herr utbildniningsminister, som jag till minglädje ser här i kammaren. Det underlättarnaturligtvis på alla sätt utskottets arbete.Herr talman! Det finns ett antal reservationer somjag skulle vilja beröra. Jag kan redan nu säga att jagnaturligtvis stöder alla de reservationer som harundertecknats av moderater, men jag nöjer migmed att i detta sammanhang yrka bifall till enreservation, nämligen till reservation nr 9.I de andra reservationerna berörs ett antalintressanta frågeställningar. Den första moderatareservationen handlar just om högskolans ställningi framtiden, vilket jag redan har berört. Men detkommer också in en annan frågeställning, nämligenhur utvärderingen bör gå till.Vi menar då att den inte bör ligga på UHÄ, utanutvärderingen av högskolans verksamhet måsteligga på ett fristående organ. Det borde den göranär det gäller den andra skolverksamheten också.En annan fråga som tas upp och som är intressantär kårobligatoriet. Här har då folkpartisterna gåttlängre än vi andra, när de säger att vi i princip redannu bör ta ställning för avskaffande avkårobligatoriet. Vi moderater har bl.a. varitpåskyndare till den utredning som är klar, ochvi har sagt oss att det kanske är rimligt att avvaktaremisstidens utgång. Remisstiden går ut ,och sedan får vi ta ställning.Men jag kan väl redan nu säga att här kan man dåtänka sig en rad olika lösningar. En lösning ärnaturligtvis den att om man skapar fria ochsjälvständiga universitet och högskolor, kan manockså låta dem själva bestämma om de vill att detskall vara ett kårobligatorium vid högskolan ochuniversitetet. Det är en möjlighet som man i varjefall borde övertänka i det här sammanhanget.Internationaliseringen har upptagit oss åtskilligt.Just reservation 9, som jag yrkar bifall till, innebäri det här fallet ytterligare 12 miljoner tillERASMUS-projektet. har där 10miljoner, och det är i princip samma. Men hur somhelst har denna fråga aktualiserats genom ensärskild proposition som vi fått på våra bord.Vi har motsatt oss den centrala antagningen ochmenar att den är en onödigt byråkratisk omväg. Jagser att också regeringen nu ikompletteringspropositionen är inne på att dencentrala antagningen successivt bör avvecklas. Vivill göra det redan nu och sparar på det 19,5miljoner, vilket är en avsevärd del av de 58 miljonersom regeringen skall spara under de närmastföljande tre åren.Vi vill också lägga på extra en engångssumma på500 milj.kr. till utrustning vid högskolorna ochuniversiteten. Det har inte skett denförnyelse som borde ha skett. Vi menar vidare attNAMIC -- -- vid välbehöver de . som de har äskat ytterligareför att kunna sköta sitt viktigainternationaliseringsuppdrag.Som sagt, herr talman, bifall till reservation 9 ochstöd till de övriga moderata reservationerna!Anf. 128 ():Herr talman! Jag uppskattar verkligen att BengtGöransson är här. Jag tycker att han visar respektför som institution och intresse för vad virepresentanter för politiska partier har att säga isamband med högskolefrågorna.Mycket av vad utskottet ägnat sig åt i samband meddetta betänkande är i och medkompletteringspropositionens förslag nuöverspelat. Det gäller UHÄs roll ochansvarsområde, linjesystemets vara eller inte vara,ansvaret för högskolans lokaler, högskolornasbeslutsrätt när det gäller tillsättningar, bl.a. avprofessorer, och dimensioneringsfrågorna inteminst. För utskottets ledamöter och också kanslihar det blivit i högsta grad ett dubbelarbete, för attinte säga ineffektivt arbete. Jag anser att det finnsanledning att vara kritisk mot departementet. Dethade varit möjligt att planera vårt gemensammaarbete bättre.En förklaring till vad jag menar med ineffektivitet.I januari lämnades en budget som riksdagenspartier svarade på med motioner. Sedan kom entillväxtproposition, som till en del förändradeförutsättningarna . Även den svarade vialla olika partier på.Sedan presenterades en miljöproposition, som gavytterligare förändringar av förutsättningarna förhögskolan, och med olika motioner som svar. I gårlämnades alltså kompletteringspropositionen, medytterligare nya signaler. Även den skall vi allapartier i svara på, och de förslagen skallbehandlas i utskott och kammare. Tala omdubbelarbete, i utskott och kammare!Jag klagar, men ändå är ju inte jag eller vi iriksdagen, vare sig ledamöter eller utskott, de mestutsatta mottagarna för alla dessa delvis motstridigasignaler och besked. Mest utsatta är alla demänniskor som arbetar i högskolan. Hur i allvärlden skall de kunna hänga med i svängarna? Dehar inte som huvudsaklig arbetsuppgift att läsariksdagstryck. De skall undervisa, leda och ansvaraför verksamheten, en verksamhet vars huvudmäninte kan bestämma sig för hur de vill ha det.Hur skall den person vara skapt som skall utöva etttydligt och profilerat ledarskap för en högskola, närregeringen och därmed är så otydlig ochdåligt samstyrd när det gäller högskolansbasförutsättning?Men, herr talman, jag klagar alltså på formerna förförändringarna och tänker då mest på hur de berörhögskolans ledare, lärare, administratörer ochstudenter. Däremot klagar jag inte alls på denriktning som förändringarna går i. För varje nyttdokument från departementet kommer vi alltnärmare liberal högskolepolitik.Jag kan bara inte förstå varför man har behövt ta sålång tid på sig. , som varhögskoleminister 1984, meddelade då atthögskolans styr- och anslagssystem skulle ses över.Det var alltså först i går, sex à , somnågorlunda radikala idéer lades fram.Men fortfarande saknar jag andra liberala och braförslag, t.ex. vårt grundläggande förslag i styr- ochanslagsfrågan. Vi anser att ett sektorsvistgemensamt anslag för grundutbildning ochforskning är bättre än regeringens. Vi menar att detskulle ge högskolans sektorer ett uttryckligt ansvarför fördelningen av potten pengar mellanutbildning och forskning. Vi menar att det skulleförtydliga att man har ett gemensamt ansvar inomsektorn för grundutbildningarnas kvalitet och föratt studenterna vill studera inom sektorn ochdärmed att man själv ansvarar för att de studerandevill söka sig till forskarutbildning och att sektorn iförlängningen själv har ett ansvar forskningen ochkvaliteten i den.Herr talman! Jag tror också att regeringen måsteåterkomma med förslag om hur antagningssystemettill högskolan skall se ut. Det är inte längre logisktatt UHÄ skall vara motor i antagningssystemet, iett läge då linjerna är borta och studenterna självakan kombinera en utbildning. Det är bara lokalantagning som kan fungera i det läget, eller hur?För en bättre och effektivare högskola är flerplatser och en ökad lokal frihet viktiga ingrediensermen räcker inte. Det behövs också mer pengar tillutrustning och lokaler. Att då avvecklalöntagarfonderna och använda pengarna ihögskolan är en lösning på de ekonomiskabehoven.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 6,som handlar om kårobligatoriet. Vi liberaler kaninte acceptera att studenter är obligatoriskttvingade att vara kåranslutna. Dessutom harfolkpartiet liberalernas landsmöte uttalat sigför att obligatoriet skall avskaffas.Efter den utredning som är genomförd anser vi attriksdagen har tillräckligt underlag för att göra ettprinciputtalande till förmån för avskaffandet.Under en cirka treårig övergångstid finns ju dåockså möjlighet att lösa de frågor som uppstår isamband med ett avskaffande, t.ex. hurstuderandehälsovården skall organiseras ifortsättningen och hur studenternas olika val skallorganiseras. Men för att börja en förändring krävsett principuttalande, och det är vi ensamma om attkräva redan i dag.Så till internationaliseringen. I har vi högaförväntningar på internationalisering ochERASMUS-samarbete, att våra forskare ochstudenter skall komma ut och leva och lära iEuropa. Vi talar inte lika mycket om vad vi måsteprestera i gengäld, t.ex. att det behövs bostäder förutländska studenter som vill hit, liksom att detbehövs en anpassning av vårahögskoleutbildningars innehåll och längd till EG-standards.Det behöver byggas kontaktnät. I många sektorerfinns det men långt ifrån i alla. Därför tyckerjag att regeringens snålhet mot NAMIC,informationscentret för internationellt utbyte, ärhelt obegriplig. har sagt sigbehöva . till i förstärkning, och vi tror påden bedömningen. Jag tycker faktiskt att dethandlar om vilka signaler vi skickar ut. Retorikenbör överensstämma med verkligheten, och i dettafall är pengarna småpotatis i sammanhangen.Det behövs också bättre språkundervisning, kanskeinte i engelska men i de andra europeiska språken --tyska, franska, spanska. Vi satsar därför redan numera pengar på språkutbildning för studenter somförberedelse för utlandsvistelse ochEuropasamarbete.På samma sätt väljer vi att satsa pengar redan nu påvåra språklärare. De bör få möjlighet, i enlighetmed vad rekommenderar för allaspråklärare, att tillbringa i landetvars språk de undervisar i, för att få denkulturkompetens i vid mening som behövs för attde skall kunna undervisa.Folkpartiet liberalerna anser att vi snart nog måsteha en strategi för utbildningen och EG-samarbetet.Målet är ju att vi skall delta på samma villkor, medsamma skyldigheter och rättigheter som . Vi måste alltså vara inne i kärnan i dettasamarbete.Till sist, herr talman, har vi reserverat oss tillförmån för ökat lokalansvar för en bestämdhögskola. Det är ju helt överspelat i dagens läge,men det är också ett tydligt exempel på det velandehit och dit och på det dubbelarbete som jag taladeom när jag började.Vi står självfallet bakom alla de reservationer somvi har undertecknat. Jag väljer här att endast yrkabifall till reservation nr 6 om kårobligatoriet.Anf. 129 iVårgårda (c):Herr talman! Det sker så stora förändringar inomutbildningens område och vi har diskuterat dettidigare här . Det gäller inte minstgymnasieskolan, men det har även skett storaförändringar inom högskolan. Det som har märktsmest är dimensioneringsfrågorna.Det är synd att vi alltid lyckats planera så dåligt attutbildningsutskottets debatter tenderar att ständigthamna sist . Vi borde göra någonting åtdet så att vi kan komma tidigare någon gång.Jag vill först instämma i den kritik som MargittaEdgren framförde om den förvirrade arbetsordningsom vi har i utskottet och i när det gällerhögskolefrågorna med anledning av alla dessapropositioner. Det är inte så enkelt att få ett greppom vad som egentligen gäller, vad som är föreslagetoch vad som är beslutat. Vi tycker nog att de flestaav de förändringar som kommer ikompletteringspropositionen är sådant som vi harefterlyst länge.Jag tänker inte gå in på så många frågor. Vi har endel krav i våra motioner som faktiskt har blivittillgodosedda i utskottet eller som behandlas ihögskoleutredningen. Det gäller förbättringar avutbildningskvalitet och pedagogiska meriter förlärare. Det gäller vetenskaplig grundkurs och detgäller en hel del om internationaliseringen där vihar krav på vidgat utbyte till andra länder, inte barainom . Vi lär ha anledning attåterkomma till de här frågorna iframtiden. De är viktiga. Vi har också efterlyst attregeringen skall komma med förslag när det gällerkårobligatoriet.Sedan skall jag uppehålla mig litet grand vid någrafrågor där vi har avvikande mening. Det gälleransvaret för högskolans lokalhållning, reservation18. när regeringen ikompletteringspropositionen föreslår attorganisationen av utbildningen skall skötas lokaltframstår vårt krav som ännu mer självklart -- kravetatt det lokala inflytandet över högskolans lokalermåste öka. Först då går det att finna vägar för attutnyttja lokaler och resurser rationellt ocheffektivt. Vi tycker att högskolan skall kunnadisponera över egna anslag och lokaler.Nu har utbildningsministern aviserat att en sådanordning skall införas från /94, omjag har läst rätt i propositionen. Vi tycker att ensådan förändring är så pass komplicerad att den intekan göras utan vidare. Den kräver naturligtvis enhel del förberedelser och analyser. Vi anser nu attvårt krav om en utredning är ännu mer aktuellt änvad det var när vi skrev vår motion. Detta kravborde faktiskt vinna gehör. Jag vill ställa den frågantill som kommer att föramajoritetens talan här sedan.En annan fråga är anslaget till utrustning. Vi ärövertygade om att satsning på kunskap ochkompetensutveckling är de viktigaste strategiskafrågorna . Det är därför som viunder har krävt en kraftig ökning av antaletplatser inom högskolans grundutbildning. I årkrävde vi 6 000 platser, och eftersom behovet av enökad dimensionering stod klart för allaoppositionspartier kunde utskottet ena sig om enutökning på 5 000 platser. Det var en sortskompromiss. Dessa platser fördelades på olikautbildningar och högskolor där det är möjligt attsnabbt inrätta de här utbildningarna. Den härutökningen kräver naturligtvis resurser i form avlokaler, utrustning och inredning. Dessutom finnsdet ett uppdämt behov aversättningsutrustning m.m. inom de utbildningarsom finns . Därför föreslår vi att 500 milj.kr. börställas till UHÄs förfogande att fördelas påhögskolornas grundutbildnings- ochfakultetsanslag. De skall användas till utrustningoch inredning. Vi har noterat att man ipropositionen föreslår 35 miljoner för dettaändamål. Vi anser att det är klart otillräckligt.Behovet kommer naturligtvis att vara lika stort åretefter. Vi anser att UHÄ bör komma med ett förslagom en fördelning av ett motsvarande belopp införnästa års budgetproposition.Vi föreslår även 500 milj.kr. Detta ärnödvändigt vid en utbyggnad. De skall även täckaandra eftersatta behov. Det är ganska självklart attett utökat platsantal medför ökat lokalbehov. Vitror inte att de miljoner som finns räcker till. Vifinansierar de här utökningarna genomutförsäljning av statliga företag.Sedan vill jag säga någonting om ytterligarehögskoleenheter. Det är vi i som har drivitkravet att vi skall inrätta fler högskolor. Det harvisat sig att de små högskolorna har stor betydelseför den regionala utvecklingen. De har oerhördbetydelse för kompetens och kunskapsspridning isamarbetet mellan näringslivet och samhället iövrigt i de här regionerna. Vi anser att det ärmycket angeläget att de får möjlighet att växa ochutvecklas och att de får fasta utvecklingsresurseroch möjligheter till profilering.Vi menar också att högskolorna i , ,och --i samverkanmed högskolorna runt omkring kan utvecklas tillfyra nya universitet. En modell för detta kan varadet s.k. nätverksuniversitetet som man har kommitganska långt med när det gäller samverkan mellanhögskolorna i , och --Ronneby.Vi anser också att det är nödvändigt att lokaliserahögre utbildning till fler orter. Det blir särskiltaktuellt nu när högskoleutbildningen håller på attbyggas ut. Närheten till studieorten har storbetydelse för att en student skall gå vidare tillhögskolan. Dessutom vore det värdefullt om flerorter kan få del av de positiva kringeffekter som enhögskola ger. Jag talade om detta tidigare. Därförföreslår vi att nya högskoleenheter skall inrättas iKiruna och . Vidare föreslår vi atthögskolan i --delas i tvåsjälvständiga enheter och att en självständighögskoleenhet inrättas i södra delen av . Utskottet har vid flera tillfällen tidigarebehandlat de här kraven, och vi har reserverat ossför dem. Därför nöjer vi oss den här gången medett särskilt yttrande, men våra krav liggernaturligtvis fast.Nu föreslår man att linjesystemet skall luckras upp.Det är precis vad vi har krävt attsystemet skall luckras upp och att studenterna skallkunna välja friare studievägar. är det attompröva spärrarna till den högre utbildningen såatt de kan tas bort inom den s.k. fria sektorn.Grundprincipen skall egentligen vara att högskolanskall vara tillgänglig för alla som har intresse ochbehörighet att bedriva högre studier. Antaletutbildningsplatser skall anpassas efter efterfrågan.Detta är troligen det bästa instrumentet för attanpassa utbildningsvolymen efterarbetsmarknadens behov. Det är även det bästasättet att få det kunskapslyft som vi så väl behöveri . Det finns förstås en del dyrbarautbildningar och en del ubildningar där samhällethar ett övergripande ansvar där krävs detnaturligtvis nationella dimensioneringsbeslut. Detföreslås väl nu också i propositionen. År efter århar vi krävt det här och fått blankt avslag. Det ärnaturligtvis mycket glädjande att verklighetenäntligen har hunnit i fatt regeringen, att man nuföreslår den här förändringen av linjesystemet ochatt det i det närmaste skall avskaffas från den 1 juli1993. Jag har inte hunnit att närmare studera hurdet ser ut, men det verkar vara ett mycket bra stegpå vägen.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till vårareservationer 18 och 20.Anf. 130 ():Herr talman! Vi står naturligtvis bakom dereservationer som vi har undertecknat i det härbetänkandet, men jag nöjer mig med att yrka bifalltill reservation 11.I det här betänkandet har vi lagt fram förslag omvissa förbättringar på högskolans område. Dessaförslag handlar om en möjlighet till en bättrerekrytering av lärare på det tekniska området.Vi har lagt fram förslag om en ökadinternationalisering och ominternationaliseringsmedel. Vi vill särskiltpoängtera att det är viktigt att de lärarstuderandefår möjligheter att knyta olika internationellakontakter. De skall ju sedan ut i ungdomsskolanoch undervisa. Vi vill inte att någon som studerarpå högskolan av ekonomiska eller sociala skäl skallstängas ute ifrån internationella kontakter när helaverksamheten som sådan går i den riktningen. Vivill att internationaliseringen skall bygga på egnainitiativ från resp. högskola. Vi tror att detta blirmycket bättre än om man gör någon slagsöverbyggnad när det gäller dessa strävanden.Vi har lagt fram förslag om en förbättradutrustningsstandard på högskolan, vilket är särskiltangeläget nu när högskolan expanderar och får flerstudenter.Vi har lagt fram förslag om en vetenskapliggrundkurs. Jag är alldeles särskilt övertygad om attdetta förslag förr eller senare kommer att hamna påriksdagens bord och att det då kan få stöd från flerpartier än enbart . Detta är krav somvi nu har drivit i många år.Vi säger sammanfattningsvis att vi vill förbättrakvaliteten och fördjupa kunskapen inomhögskolan. Vi menar att är ett rikt land somhar råd att satsa på högskolan. Vi kommer aldrig attgå med på en segregering inom högskolevärlden. Vikommer aldrig att acceptera en inklassning avhögskolorna i ett A-, B- och C-lag.Vi har i högre ambitioner än så. Vihar vad skulle kalla en himla massabra förslag.Anf. 131 ():Herr talman! Man skall kanske inte plädera föregna intressen, men ett bra exempel i dettasammanhang är vad som har skett på den institutiondär jag har spenderat några decennier.Institutionen ansökte före min tid, ,om nya byggnader i . har vi under 55 åransökt om detta, med varierande grad av intensitetmen utan någon variation i fråga om bristen påframgång.Detta är anledningen till att vi menar att mycketmer skulle kunna ske lokalt, där man verkligenkänner till behoven. Det är ansvarsfulla människorsom sitter på de lokala högskoleenheterna. Visstskulle de kunna ta hand om de lokalaförsörjningarna. Jag noterar att detta också ärplaneringen. Vi menar att det skulle kunna skeredan nu. Jag yrkar därmed bifall till reservation nr3.Detta är ett mellanbetänkande. De verkligtintressanta planerna behandlas tydligen vart tredjeår.Eftersom jag ser minister här ikammaren, kan det också vara intressant att någotspekulera i vad som är syftet med högskolorna. Jaglade märke till att varmt pläderadeför den djupa kunskapen som sådan, och det tyckerjag är oerhört viktigt. Det är också oerhört viktigtatt vi med kunskap, med högskoleutbildning ochmed forskning kan attackera de frågor som ärväsentliga för vår värld. Det gäller globalamiljöfrågor, och det gäller frågor om fred ochsamlevnad i världen. Det vore mycket bra om vikunde profilera oss mycket starkare på deområdena.Jag känner mindre sympati för att man tillgodosernäringslivets intressen. iVårgårda och jag har kanske litet olika syn på densaken. Men det har blivit ganska mycket av densortens utbildning i moderna högskolor. Man görkurser mer eller mindre inriktade på utbildning förolika yrken inom näringslivet. Det tycker jag ärsynd. Då är det viktigare att ungdomen kan fåkunskapen som sådan och att man får kunskap somsyftar till att attackera väsentliga problem.Därmed skall jag också säga några ord ominternationaliseringen. Det sägs i det härbetänkandet inte särskilt mycket om den frågan,men visst innebär internationaliseringen mycketmer än en anpassning till EGs Erasmus-schema.Det är utmärkt, men mycket mer kan göras.Samarbete med och öststater bordegynnas i betydligt högre grad än vad som är falletför närvarande. Men det blir väl möjligt att kommatillbaka till den frågan . Det blir ju frågaom en treårsperiod innan väsentliga ändringar kangöras.Anf. 132 iVårgårda (c) replik:Herr talman! Jag vill bara ge en liten kommentar,eftersom kommenterade mitt inläggom samarbete med näringslivet. Jag tyckerfortfarande att det är viktigt att en högskola har ettsådant samarbete, men kanske intenoterade att jag också sade att det är oerhört viktigtatt i högskoleutbildningen även lyfta fram denandra kunskapen. Där inbegrep jag naturligtvis --även om jag inte sade det -- miljökunskapen. Videlar i mycket hög grad uppfattning om vad som ärviktigt i den delen.Anf. 133 () replik:Herr talman! Jag tror att det här måste vara frågaom ett missförstånd. Jag kan väl inte ha fattat GöstaLyngå rätt. Han kan väl inte mena att vi inte skulleutbilda folk för näringslivet. Vi behöver -- för attbara ta några exempel -- naturligtvis många flertekniker, och vi behöver många bättre utbildadeekonomer än vad vi nu har i landet. Det ärnaturligtvis någonting som är snett när som i dag70 % av dem som vi utbildar på högskolorna finns ioffentlig tjänst. Vi måste ställa högskolans ochuniversitetens kapacitet och förmåga till förfogandeför alla olika områden i vårt land som kan dra nyttaav dem.Samtidigt vill jag än en gång stryka undernödvändigheten av djupa och breda allmännakunskaper. Men såvitt jag förstår det kan det intevara fråga om något antingen--eller, utan det måstevara fråga om ett både--och. Jag vill tro att dettatrots allt var vad menade.Anf. 134 () replik:Herr talman! Jag kan fullständigt instämma i vadMarianne i sade.På fråga kan jag säga att jagnaturligtvis menar att det skall vara fråga om både--och. Men jag menar att det har skett en profileringtill förmån mera för yrkesutbildning och mindre förfundamental kunskap, och detta beklagar jagdelvis. Vi behöver kanske båda delar, men just nuborde vi koncentrera oss på fundamental kunskapoch sådan utbildning och forskning som har medglobala problem att göra.Anf. 135 () replik:Herr talman! Om menar att mangjorde fel när man slog in på det som kallassamhällets och arbetslivets behovslinjer, delar jaghelt och hållet hans ståndpunkt. Vi kan viduniversiteten och högskolorna aldrig bli några brayrkesutbildare. Det duger vi inte till, utan det måsteman sköta om på arbetsplatserna. Vi skallemellertid kunna ge förutsättningarna och i vissafall bättra på den teoretiska kompetensen, om såbehövs.Anf. 136 ():Herr talman! Det har blivit på modet att skrivapolitiska memoarer, och lika modernt har det blivitatt i denna kammare flitigt citera ur dessamemoarer.