prot · GE0969 · 1991-02-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:69Fredagen den 22 februariKl. 9.00--15.011 § Svar på interpellation 1990/91:116 omriskkapitalförsörjningen i svenskt näringsliv på 90-taletAnf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har frågatindustriministern-- dels vilka industri- och näringspolitiska åtgärderregeringen tänker vidta för att möta näringslivets,och då främst småföretagens, behov av riskkapital,-- dels vilka åtgärder regeringen avser att vidta föratt öka det enskilda sparandets roll iriskkapitalförsörjningen i svenskt näringsliv,-- dels om regeringen är beredd att vidta åtgärderavseende företags- och kapitalbeskattningen för attstimulera riskkapitalförsörjningen i svensktnäringsliv.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall besvara interpellationen.Låt mig säga att jag delar att frågan om hur behovet avriskkapital för svenskt näringsliv skall kunnatryggas är av vital betydelse för denlångsiktiga konkurrenskraften, tillväxten ochförnyelsen i det svenska näringslivet.När jag nu svarar på första frågan vill jag ge min synpå riskkapitalmarknaden, vilken inte kommer att klara det svenskanäringslivets behov av kapital. I och för sig kan enfungerande kapitalmarknad alltid tillgodosebehovet av kapital, låt vara till det pris sommarknaden sätter. Men det är naturligtvis olyckligtom kapitalkostnaderna blir alltför höga, vilket kanbli fallet om ekonomin kännetecknas av höginflation, ett för lågt sparande och bristandeframtidstro.Strävandena att tillgodose näringslivets försörjningmed riskkapital har bl.a. kommittill uttryck i systemet med allemansfonder, som juockså inkluderar företagsanknutna fonder, fjärdeoch femte AP-fondens rätt att köpa aktier,löntagarfonderna och de regionalariskkapitalbolagen. De sistnämndas uppgift är justatt öka utbudet av riskkapital för små ochmedelstora företag.I en stabil ekonomi med en fungerandekapitalmarknad kommer både riskkapital ochlånekapital att finnas tillgängligt på rimliga villkorför sunda investeringar. En av den ekonomiskapolitikens uppgifter är därför att skapa en allmäntgynnsam ekonomisk miljö. En sådan ekonomiinnefattar bl.a. låg inflation, stark konkurrenskraftoch god lönsamhet, inte minst i denkonkurrensutsatta sektorn. En varaktig dämpningav inflationen skapar förutsättnignar för en lägreräntenivå och därmed även ett lägre nominelltavkastningskrav på riskkapital.En annan viktig förutsättning för god tillgång påkapital är att regelsystemet på marknaden ärmodernt och ändamålsenligt. Densocialdemokratiska regerigen har vidtagit en radåtgärder med detta syfte. Jag tänker då påavregleringen av den inhemska kreditmarknadenoch avvecklingen av valutaregleringen. Vi står numitt uppe i en process som innebär attregelsystemet för de finansiella marknadernamoderniseras genom avregleringar och anpassningtill internationella förhållanden, inte minst EGsregelsystem.Som en sammanfattning av svaret på den förstafrågan vill jag hävda att regeringen i en rad olikaavseenden redan medverkat till att öka utbudet avriskvilligt kapital och även skapat regler för enbättre fungerande kapitalmarknad.Jag övergår nu till den andra frågan, som gäller detenskilda sparandets roll i riskkapitalförsörjningen.Den skattereform som trädde i kraft vid årsskiftetinnebär att kapitalbeskattningen för småsparareradikalt har förändrats. Enligt de nya reglernabeskattas kapitalinkomster med . Dettakommer med stor sannolikhet att främja detenskilda aktiesparandet. Vi kan iakttaatt hushållens sparande nu är på väg att öka. Jag villockså påminna om de förändringar av reglerna förallemanssparandet som trädde i kraft den 1 janauri1991.Det finns enligt min mening inte anledning attskattemässigt prioritera just det enskildaaktiesparandet jämfört med andra sparformer. Ettav de bärande inslagen i det nya skattesystemet ärju att beskattningen skall vara likformig för attgynna en effektiv fördelning av resurser och för attmotverka skatteplanering.Den tredje frågan gäller företags- ochkapitalbeskattningen och om regeringen är bereddatt vidta åtgärder för att stimulerariskkapitalförsörjningen i näringslivet.Den reformerade företagsbeskattningen innebärför aktiebolagens del bl.a. en kraftig sänkning avskattesatsen och att en ny reserveringsmöjlighet,skatteutjämningsreserven, införs. Härigenomelimineras en väsentlig del av den tidigaresnedvridningen till förmån för lånefinansiering.Skattebelastningen på egenfinansieradeinvesteringar har reducerats avsevärt. Förriskkapitalförsörjningen är det också betydelsefulltatt Annellavdraget -- som medger avdrag förutdelning på nyemitterade aktier -- behålls. De nyaskattereglerna ger sammantaget en starkareställning för det egna kapitalet. Vid eninternationell jämförelse är den svenskaföretagsbeskattningen starkt konkurrenskraftig.Vad gäller skattevillkoren för de mindre företagenvill jag först nämna att för näringsverksamhet iaktiebolagsform gäller samma regler som för störreföretag. Kombinationen av bibehålletAnnellavdrag och sänkt skatt påutdelningsinkomster torde gynna de mindreföretagens riskkapitalförsörjning.De enskilda näringsidkarna har i och med höstensskattereform i allt väsentligt fått sammareserveringsmöjligheter som aktiebolagen. Detfinns vissa kvarstående problem för denäringsidkare som önskar expandera sinverksamhet. Huvudsakligen beror dessa på attöverskott i näringsverksamhet -- efterreserveringar -- blir föremål för omedelbardubbelbeskattning med uttag av egenavgifter ochinkomstskatt.I detta sammanhang kan jag informera om attregeringen inkallat en särskild utredaremed uppgift att analysera förslag om s.k. särskildredovisningsmetod. I anslutning till denna analysskall skattereglerna för handelsbolag prövas.Utredaren skall redovisa sitt uppdrag före utgångenav 1991.I direktiven till utredaren betonas önskvärdhetenav att de presenterade reglerna så långt möjligtöverensstämmer med vad som gäller föraktiebolagen i det nya skattesystemet. Dettainnebär bl.a. att en möjlighet skall ges föregenföretagare att expandera verksamheten medenkelbeskattat kapital.Så långt företagsbeskattningen. Vad gällerkapitalbeskattningen i övrigt, dvs. i huvudsakbeskattningen av hushållens sparande, är värt attnotera att den nya separata och mer likformigakapitalbeskattningen innebär attutdelningsinkomster beskattas väsentligt lägre än idet gamla systemet. Detta bör -- i kombination medden kraftigt sänkta bolagsskattesatsen -- underlättanäringslivets försörjning med riskkapital frånsvenska sparare. Därtill torde de nyabolagsskattereglerna få till effekt att utländsktriskkapital i ökad utsträcknig söker sig tillverksamheter i Sverige.Anf. 2 ():Herr talman! Jag får tacka biträdandefinansministern för svaret på min interpellation.Låt mig inledningsvis säga att när det gälleranalysen av hur riskkapitalmarknaden bör se ut,råder det uppenbarligen en samsyn oss emellan. Jagdelar också i hög grad statsrådets syn på behovet aven marknadskonform kapitalmarknad. Däremottror jag att våra slutsatser skiljer sig ganskamarkant när det gäller vilka åtgärder som måstevidtas.Det är oomtvistat vid det här laget att den svenskaekonomin präglas av allvarliga problem. Tillväxtenär låg, inflationsutvecklingen för snabb,bytesbalansen fortsätter att försvagas, ochhushållssparandet är fortfarande negativt även om,som statsrådet säger, en viss svag förbättring kanskönjas . Särskilt att notera är att densvenska ekonomin mera påtagligt börjat avvikafrån utvecklingen i våra viktiga konkurrentländer.Industriproduktionen minskade under 1990.Orderingången minskar dramatiskt. Under förraårets sista månad låg företagens orderingång på25 % lägre nivå än samma månad åretdessförinnan.Eftersom varken de relativa lönekostnaderna ellerproduktiviteten har förbättrats, har utvecklingen avkostnaden per producerad enhet ökat mer än ikonkurrentländerna.Med låg lönsamhet blir det inte särskilt intressantatt nyinvestera, och nyinvesteringarna inomindustrin väntas också falla med 10 %.Vid sidan om jakten för att få ned den allmännakostnads- och lönestegringen är möjligheten attutnyttja en effektiv riskkapitalmarknad engrundbult för ett expansivt och framgångsriktnäringsliv.Under 80-talet har de börsnoterade företagenkunnat tillgodose en stor del av sitt behov avriskkapital genom den hausse vi har haft på börsen.De icke börsnoterade -- och små -- företagen harinte haft dessa möjligheter utan har varit hänvisadetill kreditmarknaden.Vad vi nu ser är en dramatisk nedgång av soliditeteni företagen, framför allt i de små icke börsnoteradeföretagen. Det finns prognoser som visar attkonkurserna kan förväntas öka i år.Detta gäller riskkapitalmarknaden generellt.Problemet är att omsättningen på Stockholmsfondbörs nu också fortsätter att minska. I årberäknas omsättningen bli iSverige, och det beräknas bli en lika storomsättning av svenska aktier i utlandet. Medsjunkande omsättning sjunker ocksåaktiekurserna, vilket ökar svårigheterna förföretagen att emittera nytt riskkapital. De främstaorsakerna till detta går att hänföra till fåtaletdominerande aktörer på aktiemarknaden menockså till transaktionsskatt i form avomsättningsskatt på aktier.Om jag inte missminner mig, herr statsråd, så varen utgångspunkt vid genomförandet avskattereformen att man, för att sparandet skulle blilönsamt, i varje fall fick anse att real avkastningpå sparandet är orimligt. Med den beskattning vihar -- kapitalbeskattning,förmögenhetsbeskattning, de förslag somdärutöver finns, och transaktionsskatterna -- är detinte någon vidare hög inflation som vi kan tillåta omsparandet skall bli attraktivt.Efter denna analys vill jag ställa några frågor tillbiträdande finansministern:Vad tänker regeringen vidta för åtgärder -- jagåterkommer till det -- för att stimulera tillgången påriskvilligt kapital? De regionala riskkapitalbolagenhar nämnts. Men statsrådet nämnde ingenting omde funderingar som har funnits i regeringskanslietom första, andra och tredje AP-fonden. Är detförslaget lagt på hyllan, eller återkommer ni meddet senare?För vår del är saken klar. Vi vill ha ett utökat enskiltsparande. Jag vill återigen fråga statsrådet: i , med hänsyn till densitutation vi befinner oss i, tankar på att det finnsskäl att gå vidare när det gällersänkningen av kapitalbeskattningen? Eller finnsdet andra former av stimulanser, typinvesteringskonto, som vi från harföreslagit ?Det var glädjande att statsrådet nämnde densärskilda redovisningsmetoden -- att ni återkommertill den. Jag vill bara säga att det är beklagligt attden ännu inte har blivit verklighet, att ni väntar . Det är en viktig bit när det gäller att göradet bättre för de enskilda företagarna.Till sist, herr statsråd, vill jag fråga om detverkligen är ert allvar att gå till verket med detförslag till förmögenhetsbeskattning som ligger i endepartementspromemoria och har varit ute påremiss. Vi från vår sida upplever detta som ettdråpslag mot det fria företagandet. Det kommer attfå konsekvenser när det gäller kapitalbildningen ide små företagen. Det innebär en fördubbling ellertredubbling av förmögenhetsvärdet, och detinnebär en dränering av kapitalet till småföretagen.Jag hoppas, herr statsråd, att det förslaget aldrigblir en proposition.Anf. 3 ():Herr talman! Det är betecknande attinterpellationen om riskkapitalförsörjningen, somställts till industriministern besvaras avskatteministern.Jag vill först säga att jag skulle ha kunnat görasamma analys som . Men jagkommer att se frågorna ur ett annat perspektiv, såatt vi kan bredda debatten.Bristerna inom den svenskariskkapitalförsörjningen är i grunden ettskatteproblem -- ett problem som är skapat av vårtextremt höga skattetryck.Sverige är en liten och öppen ekonomi. Densvenska företagsamheten kännetecknas -- jag skullenästan vilja säga i extremt hög grad -- av storamultinationella företag. De svenska företagenmåste således operera på världsmarknaden. Efteravvecklingen av valutaregleringen ochkreditregleringarna -- bra reformer; en eloge tillriksbankschefen och också till -- ärkapitalmarknaden internationaliserad, ochrealräntan bestäms numera av de internationellakapitalmarknaderna. Detta bestämmer ocksåtillgången och kostnaderna för riskkapital i Sverige.Sparandet kommer att placeras där det får bästavkastning -- antingen som riskkapital här hemmaför att satsas i maskiner, byggnader, know-how etc.eller i utländska aktier, värdepapper osv. Å andrasidan utgör egentligen inte det svenska sparandetlängre en restriktion i fråga om tillgången tillkapital -- nota bene om utlänningarna har tilltro tillvår svenska ekonomi och vår ekonomiska politik.Nyckelpunkterna i problemet är -- jag återkommertill det -- inflationen och beskattningen. Inflationenfår återverkningar på kostnadsutvecklingen inegativ riktning och då också påkapitalförsörjningen. Det är inte fråga om enlöneförhandlingsmodell, det är betydligt mer djuptliggande frågor. Vårt skattetryck har snedvridit detsignalsystem som priser, löner och räntor utgör. Detär alltså samma effekter som vi får när vi har ettdatavirus. Vi vet alla vad som händer när virusethar angripit vår PC. Det blir tyvärr dåliginformation, det blir nojs, som datafantasternasäger.Statsministern var kanske medveten om detta förnågot år sedan. Då sade han att skattetrycket skullener till . Det har ju snarare ökat. Jag skullevilja höra vad skatteministern har att säga omskattetrycket. Är det bra som det är? Skall dethöjas, eller skall det sänkas? Hade statsministernrätt ?Riskkapital är det kapital som är mest utsatt förosäkerhet och risk. När jag tar en stor risk, kräverjag stor insyn och möjligheter att påverka utfalletpå ett aktivt sätt.Sparandet i har på grund av densocialistiska politiken efter dessvärre i huvud sak kanaliserats i kollektiva ochinstitutionella former. Detta har fått negativaeffekter på vårt företagande.1. Våra företagare har blivit gamla -- beroende påatt nybildandet och tillväxten har beskurits.2. Företagandet har ofta blivit kortsiktigt så tillvida att den stabila äganderollen som kräver enperson, en familj eller en mindre grupp som ägarehar urholkats. Det påståendet är inte mitt; dettayttrade en av våra större företagsledare förraveckan.3. Förhandlingsekonomi har varit kännetecknandeför , i varje fall underefterkrigstiden. Jag kommer från . Man skänkte bort en varvstomt värdhundratals miljoner, man medgav förlustavdragvärda hundratals miljoner, man frisläppteinvesteringsfonder till ett värde av miljarder.Det är sådant som har snedvriditrikskapitalförsörjningen i hela vår ekonomi.Reslutatet har blivit koncentration och stora hinderför de små att växa för att ersätta , osv.Som malmöbo hade jag varit helt lycklig om vi hadehaft 50 nya småföretag i stället för ett stortbilföretag som måste läggas ner i Malmö.Vad behövs då i stället? Jag tar efter : Sänktskattetryck, herr skatteminister, och förändringar ien rad nya skattetekniska missfoster.1. Hindren för underskottsavdrag måste bort.Underskott måste kvittas inte bara mot framtidaöverskott utan också under året.2. Förmögenhetsskatten, som också HåkanHansson var inne på, måste komma ner till EG-nivå. Blir det så, herr skatteminister?3. Reavinsterna på försäljningen avnäringsfastigheter och fåmansföretagsaktier -- somkännetecknas av långa innehav -- är mycket höga.Nominella vinster beskattas. Jag tycker att det äromoraliskt att beskatta inflationsluft. Får viändringar, herr skatteminster?4. Blir det ändringar i dubbelbeskattningen?Varför har jag uppehållit mig vid de medelstoraföretagen? Jo, jag tror att för att vi skall få en bramarknadsekonomi måste man befrämja de småföretagen. Marknadsekonomi, herr skatteminister,måste faktiskt vila på kapitalism. Jag väjer inte förordet kapitalism.Anf. 4 ():Herr talman! Jag har också gjort några reflexionermed anledning av statsrådets svar. Som föregåendetalare sade finns det när det gäller analysen av hurriskkapitalmarknaden fungerar inget att tillägga.Men det är rätt betecknande att statsrådethuvudsakligen uppehåller sig vid utbudssidan. Detär egentligen inte något större problem. Detverkliga problemet är att det är för litet efterfråganpå riskkapital. Det i sin tur beror på, som MargitGennser påpekade, den höga beskattningen totaltsett.Statsrådet säger att han strävar efter att tillgodosenäringslivets försörjning av riskkapital. Detkommer bl.a. till uttryck i löntagarfonder. Javisst.Men det kapitalet kommer i stort sett frånföretagen. Det är de som beskattas med en särskildvinstdelningssskatt. Den har för övrigt bakats in iden nya kapitalbeskattningen. Vad är nettot avdessa olika åtgärder? Det skulle vara intressant attfå höra något om det. Huvudsakligen har ju dettaökade utbud av riskkapital skett genom att beskattaföretagen hårdare med olika avgifter.Det är också intressant att statsrådet påpekar attregelsystemet på marknaden är ändamålsenlig.Han påpekar också att det har skett en anpassningtill internationella förhållanden, inte minst till EGsregelsystem. Men när det gäller uttaget avkapitalbeskattning ligger klart högt. I andrasammanhang har statsrådet själv erkänt att det ärtydligt att kapitalbeskattningen ligger för högt iSverige. Beskattningen ligger nu på och börkomma ner till för att hamna på samma nivåsom övriga EG-länder.Vidare har vi frågan om att öka det enskildasparandets roll i riskkapitalförsörjningen.Statsrådet påpekar att det kommer att befrämjasnär kapitalinkomster nu endast beskattas med30 %. var det formellt högre. Mensamtidigt har påpekats, bl.a. i den utmärktaskriften om skatteomläggningen, att här råder förnärvarande ett minus på 5 miljarder i beskattningenav kapitalinkomster. skall det i stället bli ettplus. Det måste ske med en ökad beskattning avkapitalinkomster. En väg, som bekant, är dessaminskade möjligheter till avdrag. Det kan inteverka positivt för att stimulera ett ökat utbud avriskkapital.Då har vi företagen och kapitalbeskattningen.Statsrådet ger ett i och för sig mycket skickligt svar,men man får inte slumra till för då upptäcker maninte fällorna. Han säger att skattesatsen har sänkts.Men det reala skattuttaget har ju stigit.Företagsbeskattningen ligger på 23 %effektiv beskattning till följd av olikaavsättningsmöjligheter. Men skall den upp till30 % effektiv nivå. Det går alltså inte att barajämföra med skattesatserna.Nu sägs det att en ny reseveringsmöjlighet harinförts, nämligen skatteutjämningsreserven. Men istället har flera andra avskaffats, t.ex. avsättningtill investeringsfonder och vinst- och förlustfonder.Det är ju naturligtvis ett sätt att ta ut mer skatt frånföretagen. Skatteomläggningen skall ju till 30miljarder finansieras genom en ökad beskattning avkapitalet. Det kan inte verka positivt.Margit pekade också på beskattningen avförmögenhetsskatten. Ingenting nämns om denotroligt höga beskattning som vi har på detarbetande kapitalet. tog också uppden frågan. Det är verkligen en hake som dämparefterfrågan på riskkapital. När man måste ta uppdet arbetande kapitalet i företagen tillförmögenhetsbeskattning finns det naturligtvis inganya företag som vill ta några risker. Jag tycker attstatsrådet har sorgfälligt undvikit att svara på dessaolika faktorer. Det skulle vara mycket intressant attfå höra kommentarer.Anf. 5 Statsrådet ():Herr talman! Jag vidhåller att utslagsgivande föratt vi skall få en fungerande försörjning avriskkapital till svenskt näringsliv är att den svenskaekonomin i stort fungerar väl och att denekonomiska politiken har en sådan inriktning.När det nu talas från vissa håll om hur uslaförutsättningarna är och hur litet det investeras iSverige, vill jag peka på att , under en socialdemokratisk regering, harinvesteringarna i svensk industri fördubblats. I årinvesteras det dubbelt så mycket som ibörjan av 80-talet. Detta har skett parallellt med attinvesteringarna också i utlandet har ökat. Vi ser förnärvarande en avmattning, vi ser enkonjunkturförsvagning, och vi ser vissa problem iden svenska ekonomin. Ingen kan ju räkna med atten uppgång skall pågå oavbrutet under obegränsadtid. Det är klart att vi får räkna med denna typ avsvackor i den ekonomiska utvecklingen.Om vi blickar framåt, menar jag att vi nu läggergrunden för en god utveckling -- trotsatt vi obestridligen kommer att ha vissa svårigheteratt kämpa med . Vi gör detnu bl.a. genom att prioriterainflationsbekämpningen. Inflationsbekämpningenär av oerhört stor vikt. Vi måste snabbt ochvaraktigt få ned inflationen till en mycket lägrenivå. Det är nödvändigt av en rad olika skäl. Det ärnödvändigt för att vi skall kunna bevara fullsysselsättning. Det är nödvändigt för att vi skallkunna vidmakthålla en väl fungerande socialvälfärd. Men det är också nödvändigt för att vi skallha goda betingelser för svenskt näringsliv, dvs. enstark och helst stärkt konkurrenskraft.Vid sidan av detta finns en rad strukturellareformer som har genomförts eller är på väg attgenomföras. Det är också av stor betydelse för attskapa betingelser för en bättre fungerandeekonomi och högre tillväxt.Av dessa olika områden vill jag särskilt framhållatvå. Det ena är skattereformen, där bådeinterpellanten och övriga deltagare i debattentillhör partier som har bekämpat och somfortfarande med näbbar och klor bekämpar den.Jag menar att denna reform, som ju bara har varit ikraft knappt , har skapat oerhörtmycket gynnsammare betingelser för svensktnäringsliv. Vi kommer att få se de effekterna underde kommande åren.I stället för att som man gör från en del håll springaut och försöka tillgodose olika särintressen genomatt behålla eller införa specialbestämmelser,avdrag, skatteprivilegier till olika lobbyister, bordevi se på skattesystemet i stort och de förutsättningarsom det erbjuder.Reformen innebär bl.a. att den högstamarginalskatten har sänkts till . När vi sisthade en borgerlig trepartiregering varmarginalskatten . Man lyckades inte göranågot åt marginalskatterna under den tiden.Bolagsskatten, som var , är nu nere i30 %. Det är för övrigt inte sant som HugoHegeland säger att det reala skattetrycket harskärpts för företagen. Det är ungefär oförändratom man ser på det faktiska skatteuttaget. Men detgörs med en lägre skattesats, som har varit ett starktönskemål från industrins sida. Parallellt med detbegränsas reserveringsmöjligheterna.Internationellt sett är detta en av de lägstabolagsskattesatserna och ett av de förmånligasteföretagsskattesystem som finns. Det har ocksåuppmärksammats internationellt.En viktig förändring är också att vi stimulerarsparandet och minskar det tidigare gynnandet avskuldsättningen. Det innebär att vi stärker det egnariskkapitalet i förhållandet till lånekapital. Ocksådetta ser jag som angelägna förändringar med hjälpav skattereformen.Margit frågade om skattetrycket.Regeringens och min uppfattning är att vi skallsänka skattetrycket. Regeringens och minuppfattning är att vi skall sänka skattetrycket.Förutsättningen är en väl fungerande ekonomi, enekonomi i tillväxt. Förutsättningen är givetvisockså att utgifter och inkomster korresponderar. Vihar inte råd att återskapa det jättelikabudgetunderskott som vi övertog från de borgerligaregeringarna. De som talar om sänkta skatter harockså en skyldighet att redovisa vilka utgifter somskall skäras ned. Det får man tyvärr aldrig höranågra klara besked om.Det andra området, som jag bara kort hinnerberöra, är regelsystemet på de finansiellamarknaderna. Som jag sade i mitt svar har det skettstora förändringar, och mera kommer att ske. Ettinslag i detta är att ge AP-fonden mera likvärdigaförutsättningar i förhållande till andra aktörer påkapitalmarknaden, dvs. att eliminera de föråldraderegleringar som försämrar AP-fondens avkastningoch ytterst då hotar de framtida pensionerna. AP-fonden bör ha samma möjligheter som andraplacerare att placera i olika tillgångar, inkl.riskkapital och svenska aktier.Anf. 6 ():Herr talman! Vi är helt överens om målet. Ekonomin måste fungera väl. Men vi är oenigaom medlen.Devalveringar har använts i svensk ekonomi 1932,1949 och 1982. De har först gett bra resultat, menju oftare de har gjorts har resultatet klingat avsnabbare.