prot · GE0982 · 1991-03-20 00:00:00 — Normaltkommer han då att samarbeta med en exploatör påvillkor som bara angår dem.Något som däremot inte bara angår dem, dvs.ägaren och exploatören, är effekten avverksamheten på miljö och omgivning i övrigt. Detskall man ta hänsyn till genom att prospekteringoch utvinning blir föremål för ettkoncessionsförfarande på stränga villkor, där intebara kommun och stat utan även närboende,miljöorganisationer och andra berörda skall kunnaföra talan.Därtill kommer den grundregel i vår skattepolitiksom ni säkert känner till, nämligen att man genomskatt skall fördyra det som mänskligheten har ontom, dvs. mineraler, energi, ren luft, jord och rentvatten. Däremot vill vi sänka skatten på det som detfinns väldigt gott om, nämligen mänskligarbetskraft. Traditionell politik i industrivärldenhar gått i precis motsatt riktning. Det är dennagrundinställning som ligger bakom vårareservationer 17 och 19, som dock endast behandlardetaljfrågor i sammanhanget.Då kanske någon frågar sig: Om baravill ställa upp hinder efter hinder för exploateringav mineraltillgångar, hur går det då förgruvindustrin? Svaret är att vi inte vill ställa upphinder för deras egen skull. Det är bara motiveradehinder vi vill ha. Vi tror emellertid att det är suntatt bromsa utvecklingen, minska användningen avjungfrumetall och öka återvinningen.När kravet på jobb i traditionell verksamhetkommer i konflikt med solidariteten medkommande generationer och med naturen måste åandra sidan hänsynen till jobben vika. Vi kan intefortsätta att ansvarslöst förslösa landets tillgångarbara för att ge jobb. Människor måste acceptera attställa om från miljöfientliga verksamheter tillmiljövänliga. Människor måste accepterahushållning med knappa resurser, det är ekonominsförsta huvudsats. Naturligtvis skall stat ochkommun göra vad de kan för att omställningen skallske med all tänkbar social omsorg när det ärnödvändigt att minska ner på verksamheten. Jagtror alltså att det är nödvändigt att minska ner påverksamheten inom vissa områden avgruvindustrin.Anf. 109 () replik:Herr talman! Om vi nu skall ägna oss åt ordklyveriskall jag försöka förklara för vad jagmenar. Möjligheten att finna malm i är god.Geovetare såväl från vårt eget land som från andraländer anser att de malmgeologiskaförutsättningarna att finna malm i är goda.För att vi skall kunna få i gång mer gruvdrift iSverige är det en nödvändighet att vi finner mermalm i nya malmförekomster.Anf. 110 () replik:Herr talman! angriper KarinFalkmers och min motion och säger, att om det intefinns någon malm ute i den svenska terrängen, såkan man heller inte finna någon. Han bortser dåfrån att definitionen på malm är ett som ärekonomiskt brytningsvärd. Det som bara ären mineralisering kan , genom nyanrikningsteknik och nya metallurgiska processer,mycket väl bli brytningsvärd malm. Att det är såbevisas av att man i många gamla gruvorter i vårtland med framgång har kunnat använda gamlavarphögar en gång till. Därigenom har man fåttfram värdefull metall ur varphögar som förutansågs värdelösa.Anf. 111 () replik:Herr talman! Jag sade, , faktiskt imitt anförande att mänskligheten genom tekniskutveckling har blivit duktigare på att utvinna metallur fattiga . Men det finns naturligtvis engräns för hur långt man kan gå på den punkten. Jagtror inte att det finns någon som helst oenighetmellan och mig när det gäller dennatekniska fråga.Jag tror däremot att det är ganska nyttigt attbetänka, att ju snabbare vi bryter ut malm ur våraberg, desto fattigare blir vi. Det är den sanningensom jag med viss kraft vill slå fast. Föreställningenatt vi blir rikare kommer sig av att vi inte i våranationalräkenskaper räknar in den minuspost somdet innebär att vi gör av med en icke förnybarnaturresurs.Det kan vara ett svar även till finns det mer , det är jagmedveten om. Men jag är också ganska medvetenom att de bästa bitarna är tagna, att de lättast funnamalmkropparna redan är utvunna. Jag vet ocksåfrån internationell statistik, t.ex. ofMines, att det är fullt klart att malmförekomsternaär begränsade. Med den höga utvinningstakt somvärlden ägnar sig åt , är det fråga om ett antalårtionden innan det kommer att bli mycket knapptmed vissa metaller, såsom tenn och koppar.Anf. 112 () replik:Herr talman! och jag är i stort settöverens om anrikningsteknik och metallurgiskaprocesser. Men han har ändå inte alldeles rätt.Under åren 1945--1970 fördes inom svenskjärnhantering en intensiv diskussion, där man sadeatt det gäller att spara på de mellansvenskagruvorna så att vår järnhantering på harnågra råvaror kvar. Man ville helt enkelt förbjudaexport av mellansvensk järnmalm. Sedan visadedet sig att den tekniska utvecklingen gjorde attdessa järnmalmer förlorade hela sittbrytningsvärde. finns det sextio nedlagdagruvor i där malmen ärmalm, eftersom den inte går att utvinnaekonomiskt.Ibland gäller det alltså att passa på medan malmenär malm, eftersom den kan förlora sitt ekonomiskabrytningsvärde.Anf. 113 () replik:Herr talman! Vi kan glädja oss åt att det iBergslagen finns förekomster av mineraler somkanske , när de lättbrutna kvantiteternai och är slut, kan bli aktuella igen.Det är klart att den fysiska tillgången är begränsad.Det tror jag att kan medge. När detgäller just järnmalm är tillgångarna i världen stora,men när det gäller de något ädlare metallerna ärförekomsten betydligt mera begränsad. Kalkylernavisar att världens järnmalmstillgångar mednuvarande förbrukning räcker i flera hundra årframöver. Vi måste då komma ihåg att flera hundraår är en från mänsklighetenssynpunkt.Anf. 114 ():Herr talman! I näringsutskottets betänkande nr 23Mineralförsörjning och minerallagstiftningbehandlas regeringens proposition 1990/91:100bil. 14 om och dessutom ett antal motioner.Jag vill först kommentera något av vad KarinFalkmer tog upp i sitt anförande. först om satsningar på prospektering. Sedanville hon ge SGU mera pengar. Dessa pengar skalltas ifrån NSG. Detta går inte ihop, är, som hon säger, att trolla med knäna. Jagkänner inte igen den bild som målarupp när det gäller svensk gruvnäring.Det finns problem i svensk gruvnäring , men vibör komma ihåg att dessa problem inte är någotsom vare sig svensk gruvnäring eller den svenskaregeringen kan göra något åt. Ingen av dessa parterkan nämligen styra de internationella priserna. Denöststatsmodell som vid ett antaltillfällen har tagit upp i denna talarstol, känner nogingen igen. De som är aktiva inom gruvnäringenkänner inte igen den. Det är förmodligen något,, som inte finns. Jag vill också talaom för att gruvnäringens folk inte ärvidskepliga.Den svenska gruvnäringen befinner sig ien situation där stora rationaliseringar sker.Sysselsättningen minskar drastiskt. Det är därförviktigt att den svenska gruvnäringen gemensamtsamlar sig för satsningar som kan ge de svenskagruvföretagen lönsamhetsnivåer som garanterarfortsatt utveckling och en tryggad sysselsättning.Ett övergripande mål för näringspolitiken är attskapa förutsättningar för utveckling och förnyelseinom industrin. Som en del av näringspolitikensyftar mineralpolitiken till att ta till varautvecklingsmöjligheterna inom den svenskamineralråvaruindustrin. För att skapaförutsättningar för en god försörjning avmineralråvaror och för att kunna utnyttja landetsmineraltillgångar måste detta ske på ett effektivtsätt som kraven på en god miljötillgodoses. Mineralpolitiken samverkar också medregionalpolitiken, eftersom den är av stor betydelseför sysselsättningen i regioner där det inte finnsandra alternativ.Utskottsmajoriteten anser därför attpropositionens skrivning om en koncentrering avprospekteringsverksamheten till områden medgoda geologiska förutsättningar som ligger i ellerintill regioner med en infrastruktur som kantillgodose en gruvverksamhets behov är bra.Herr talman! Jag skall kortfattat ta upp några avreservationerna på detta område.I reservation nr 1 från och folkpartietangående riktlinjer för geologiskaundersökning och bergstaten anser man att SGUskall tillåtas att i större utsträckning ta betalt försina tjänster. Utskottsmajoriteten anser att när detgäller basmaterial är det svårt att avgiftsfinansieradetta, medan däremot bearbetning av materialet iökad omfattning bör kunna avgiftsbeläggas.I reservation nr 2 från och folkpartietgällande undersökningsverksamheten vid Sverigesgeologiska undersökning tas Mittnordenprojektetupp tillsammans med ökade resurser förmaringeologisk verksamhet. Man föreslår enomfördelning från NSGs anslag tillMittnordenprojektet med 7 milj.kr. samt att SGUbör tillföras 1 milj.kr.Utskottsmajoriteten anser, när det gällerMittnorden, att det ställningstagande somriksdagen gjorde 1990 inte har förändrats. Då inganya skäl har framkommit finner inte utskottetanledning att ändra sitt tidigare ställningstagande. Ifrågan om ökade resurser till maringeologiskkartering ansluter sig utskottet till regeringensuppfattning, att i den mån ökade resurser skulleerfordras bör dessa erhållas genom omfördelninginom myndigheten.I ett antal reservationer tas frågan omprospektering upp. Utskottet anser att det nu intefinns anledning att göra stora förändringar, dåregeringen avser att senare återkomma med förslagi frågan. När det däremot gäller mineraljaktenutgår utskottet ifrån att regeringen prövarmöjligheterna att bidra till finansieringen avNorrlands mineraljakt och Bergslagens mineraljaktmed regionalpolitiska medel. Detta innebär ocksåatt de övriga finansiärerna tillskjuter medel avsamma omfattning. Beslut om eventuella statligamedel för bör enligt utskottetfattas på regional nivå.I reservation nr 12 tar och uppfrågan om omlokalisering av . Man vill där att NSG flyttas tillMalå. En motion med liknande innehåll kommerockså från folkpartiet.Utskottets majoritet vill dock påtala att frågan omNSG och prospekteringsverksamheten, som jagtidigare sade, bereds i . Därföranser utskottet att regeringens kommande förslaginte bör föregripas.Herr talman! Med hänvisning till det anförda villjag yrka bifall till näringsutskottets hemställan ibetänkande nr 23 på samtliga punkter samt avslagpå reservationerna.Anf. 115 ():Herr talman! Jag skall ta upp frågorna i denordning som gjorde i sitt anförande.Vi föreslår att medel omdisponeras från NSG. Detär en lysande metod för att få en bättre effektivitetpå just prospekteringsverksamheten. Denförödande kritik som revisorer harriktat mot NSGs prospektering grundar sig på detförhållandet att NSG vid sin prospektering inte harutgått från det grundläggande basmaterial somkrävs för en effektiv och kvalitativ prospektering.NSG har i stället prospekterat där man hoppadeskunna finna malm. Att resultaten har blivit så uslaoch så mycket pengar har gått upp i rök är inte attförundra sig över.Mittnordenprojektet är däremot ett kvalitativt fintprojekt som ger det bakgrundsunderlag somnäringen, prospektörer och entreprenörer behöverför att kunna prospektera.Mats sade att varken gruvnäringen ellerregeringen kan göra något åt problemen inomgruvnäringen. Visst skulle regeringen för längesedan ha kunnat göra åtskilligt för att förbättragruvnäringens villkor och gruvindustrins villkor iSverige. Det är samma åtgärder som skulle habehövt vidtas för övrig svensk industri för att dennaskulle få ett bättre konkurrensläge gentemotutlandet.Högskattepolitiken och den tredje vägens politikhar fört oss fram till en hemmagjord kris. Det ärresultatet bl.a. härav som vi nu ser också igruvnäringen.För att skapa förutsättningar för prospektering,något som är viktigt -- och hållersäkert med mig om att detta är viktigt -- behövs delsdet basunderlag som vi har talat om, dels bättreincitament för prospektörer. Det gäller då t.ex. attdet skall vara mindre av statlig styrning. Jag tänkerpå öststatsmodellen. Det som är betecknande föröststatsmodellen är ju just att det är staten som styrall verksamhet. Detta är också betecknande när detgäller anledningen till att den nyaminerallagstiftningen kom till. Det är den punktensom jämförelsen gäller, och den håller. Det behövsingen ökad statlig styrning vare sig av prospekteringeller av gruvnäring.Anf. 116 ():Herr talman! Jag tackar för den bildsom han med inlevelse målade upp av vad somkommer att hända med vår ekonomi omgruvverksamheten, framför allt i fråga omsulfitmalmer, upphör. kan inte vare sig påkort eller på lång sikt leva enbart på elektronik,datateknik, läkemedel, genteknik och annanhögteknologi.Under den gångna högkonjunkturen har detfaktiskt varit våra moderna basindustrier som harlett utvecklingen i landet.Mats säger att den nya lagen skapar bättreförutsättningar för prospektering. Men jag kan inteförstå att han kan säga det. Den nya lagen medfören mängd krångliga och för prospektörenoförutsedda bestämmelser, som måste fåvederbörande att tveka. Jag vågar påstå, och det ärraka motsatsen till det som säger, attden nya lagen kommer att avskräcka människorfrån att prospektera. Den kommer alltså inte attmedverka till att människor blir piggare på att göradet. Det var den första fråga där jag måste bemötaMats Lindberg.Den andra frågan gäller hans kritik av KarinFalkmer med anledning av att vi har föreslagit att 7miljoner överförs från NSG tillMittnordenprojektet. Vi är nämligen övertygadeom att det är ett riktigt förslag. NSG har, som KarinFalkmer har påpekat, skändligen misslyckatsmed sitt prospekteringsarbete. Riksdagensrevisorer har fastslagit detta. Och alla i hanteringensom har uttalat sig säger: Ja, NSG finns där, ochman tar kol på en massa pengar. Men vad har manåstadkommit ? Inte särskiltmycket, ja, nästan ingenting.Att föra över pengar till Mittnordenprojektettycker vi är väl motiverat.Så till nästa punkt där jag är osams med MatsLindberg. tror inte att det går förSGU att ta betalt för geologiska upplysningar. Mendet gör man i utlandet. Det förutsätter dock att detfinns ett sådant centralt register som vi efterlyser ivår motion. Om det finns ett fint centralt register,går det att ta betalt för geologiska upplysningar.Sedan till nästa punkt som gäller maringeologin.För en ganska ringa penning har ett nytt fartyganskaffats. De pengar som vi nu vill flytta över frånNSG till maringeologin är avsedda för att utnyttjafartygets kapacitet och för att få en någorlundasnabb produktion av maringeologiska kartor. Nusiktar man in sig , och det är rätt långtbort . Men det är det tempo som ärmöjligt när det gäller att genomföra detta, om nuSGU får pengar till fartygets skötsel.Till sist: säger att det kommer en nyproposition om prospektering. Ja, jag vet det. Menmedan gräset gror dör kon. Det är bråttom. Dethandlar ju om att vår verksamhet medsulfitmalmsutvinning skall överleva.Anf. 117 ():Herr talman! anser tydligen att detskulle uppfattas som en förolämpning om riksdagenbeslöt att NSG skulle flytta till . Regeringenhåller på med förberedelser för någonting. Men vaddet kan vara vet vi ingenting om. Jag tycker dock attdet vore värdefullt om kundefatta beslut, så att regeringen slapp bekymra sig.Det vore bra om vi fick ett snabbare beslut i ställetför den långbänk som ärendet uppenbarligen skalldras i.Det finns ett antal frågor som intehar berört. Såvitt jag förstår berörde han inte dettamed förbud mot prospektering och brytning avmineraler i naturskyddsområden ellernationalparker. Det är för mig ett bra bevis på attsocialdemokraterna icke är ett miljöparti.Mats berörde inte alls den fråga somstörre delen av mitt anförande handlade om,nämligen frågan om en långsiktig hushållning medråvaror. Här tror jag att det går i precis motsattriktining. Vi skall inte ha så bråttom när det gälleratt bryta ut våra mineralreserver, utan vi skall sparapå dessa. Vidare skall vi minska användningen avjungfrumetall genom ett effektivareåteranvändningssystem, genom att tillverka merhållbara produkter osv. hördetydligen inte detta. I varje fall berörde han inte densaken. Återigen säger jag att det för mig är ett bevispå att socialdemokraterna icke är ett miljöparti.Den dagen vi får en klar utredning om en s.k. grönBNP, en grön beräkning avbruttonationalprodukten, där de stora minuspostersom uppstår genom att man tömmer gruvor och görslut på landets resurser kommer med i kalkylen blirdet kanske lättare för att förstå vadsaken gäller.I och för sig menar jag, i motsats till vad föregåendetalare sade, att det är nödvändigt med styrningbeträffande en långsiktig hushållning. Då räckerdet inte med marknadsekonomin, utan då måstestaten ingripa. Det gäller ju kommandegenerationer, dvs. en långsiktig politik.Det är klart att det finns resurser i landet. Vi harju massa, och vi har stål. En snabb utvinning av deknappa malmerna kan icke vara ett villkor förlandets bestånd.Anf. 118 ():Herr talman! Vad och är att det inte finns någon kompetens inomNSG. Men inte nog med det -- de säger också attdet inte finns någon kompetens i de svenskagruvföretagen.Men det är nämligen inte så oerhört enkelt attprospektera i områden som ligger utanför degeologiskt viktiga områdena eller i närområden vadgäller fyndigheter. Vad säger får honsjälvfallet stå för.När det gäller gruvindustrins utveckling kan detväl konstateras att situationen för svenskgruvnäring under de borgerliga åren inte var god.Jag tycker att har anledning atttänka lite grand på hur det var då och erinra sig vadmoderaterna gjorde under den tiden för svenskgruvnäring. De gjorde ingenting, vill jag säga.Vi har inte samma uppfattning, , omlagstiftningen beträffande prospekteringen. Vi varinte överens förra gången detta var aktuellt, och vikommer förmodligen inte att bli överens nu heller.När det gäller SGUs material tycker jag att detfinns all anledning, och detta har jag framhållit imitt huvudanförande, att på de punkter där det gåratt avgiftsfinansiera verkligen göra detta. Men detär inte möjligt när det gäller alla material.Anf. 119 ():Herr talman! Vad NSG och svensk gruvnäring istor utsträckning har saknat är det grundunderlagsom den geologiska informationen ger. I detavseendet har man saknat kompetens vidbedömningen av prospekteringen. Vad som krävsär alltså den geologiska information som tas framhos SGU.Utländska prospektörer säger klart att de inte gårin i ett område utan att ett grundunderlag står tillförfogande.Sedan skulle jag vilja säga någonting mer ommaringeologin. Jag hann inte med det i min förrareplik. För att det beslut som har ställt sigbakom och som handlar om en snabbaremaringeologisk karetering skall kunna genomföraskrävs det självfallet att maringeologin får möjlighetatt köra fartyget S/V i tvåskift, dvs.under alla veckor. SGU har angett vad som dåbehövts. Regeringen säger sig vilja stödja tankenpå en snabbare Karteringstakt. Men samtidigtminskar man medlen till maringeologin med intemindre än . Då bör väl även att detta inte är hållbart. För att i någon månhålla ryggen fri säger man i betänkandet: I den månytterligare medel skulle erfordras bör dessa kunnaerhållas genom omfördelning inom myndigheten.Men även för myndigheten har det fastställts målför karteringstakten. Myndigheten har storasvårigheter att få sina resurser att räcka till och hardärför förvarnat ett stort antal av de anställda omatt de kommer att mista sina arbeten. Det kommeratt vara stora svårigheter för myndigheten attuppnå de mål som vi gemensamt står bakom i dettabetänkande. Skulle man då omdisponera medel tillandra verksamheter, säger det sig självt attmöjligheten att nå karteringsmålet på land inteheller kommer att uppfyllas. Är det klok politik,?Anf. 120 ():Herr talman! NSG, ,följer inte marknadsekonomin i sin egenprospektering. Därför går det så dåligt för den somdet faktiskt gör. Med rätta har ochjag kritiserat NSG för att den åstadkommer för litetresultat i sin prospektering. Däremot har ingen avoss påstått att svenska gruvföretag generellt skullevara dåliga prospekterare, lång -- därifrån. Bl.a.när det gäller nya tekniska metoder är de mycketduktiga prospekterare.Det är visserligen sant att inte bedrivernågon prospektering, men det behövs inte eftersomdet finns så gott om malm och eftersom man görsådana saker som att upplåta Viscariagruvan tillOutokumpu för att få in sakkunskap utifrån i sinhantering.Mats var ärlig på en punkt. Han sade attvi inte är överens om lagen . Det var vi inte sedan heller. Det beror väl på att MatsLindberg innerst inne är en avhängare av resternaav en kommandoekonomi, medan jag kämpar för marknadsekonomi. Det är enfundamental skillnad, och den kan vi tydligen inteöverbrygga.Anf. 121 ():Herr talman! har inte svarat pånågon av mina frågor. Det förvånar mig inte, för jagär van vid att de blir obesvarade. Jag vet inte omjag ställde för svåra frågor eller vad det kan beropå.Mats sade att det inte var någon godsituation under de borgerliga åren. Därmedantydde han förmodligen att det inte var någonsnabb exploatering av mineraler som pågick då. Attså snabbt som möjligt förbruka ändliga resurser ärenligt en god utveckling. För migsom vill ha långsiktiga mål och som vill ta hänsyntill kommande generationer gäller swr att tänka påaikr. Då är det inte säkert att smabb förbrukning ären god utveckling.Hur skall vi hushålla med knappa mineralresursermed hänsyn till kommande generationer? MatsLindbergs oförmåga att svara tolkar jag som attsocialdemokratin inte är ett miljövänligt parti ellersom att inte är representativ försocialdemokratin.Anf. 122 ():Herr talman! På en punkt kan jag hålla med KarinFalkmer, nämligen att det är viktigt att detgrundunderlag som SGU tar fram finns med iberäkningen och att det är av stor betydelse försvensk gruvnäring. När det gäller den båt som vitalar om här har SGU begärt 2,5 milj. kr. KarinFalkmer har föreslagit en miljon. Jag vidhåller att --det har vi genom en gjord utfrågning fått ett klartbevis för -- det finns resurser inom SGU att göradenna omfördelning.Till vill jag säga att det är riktigt attprospekteringen är av stor betydelse och att desvenska företagen måste bli bättre påprospektering. De har också koncentrerat sig till deområden där man bedriver verksamhet. Detär på samma sätt oerhört viktigt att även NSG tardet steget. Det är också vad propositionen syftartill.Anf. 123 ():Herr talman! Vid utfrågningarna i näringsutskottetvar det bara en enda sak som blev fullständigt klar.Vi hade två utfrågningar: en med representanterför SGU och en med representanter förindustridepartementet. Det står nu fullkomligtklart att de budskap som vi fick vid dessa tvåtillfällen inte gav någon klarhet på någon punkt.Uppgifterna skiljde sig totalt. Den summa som manutgått från när det gäller medel till maringeologioch som regeringen stödde sig på saknade vissabitar som SGU hade angett och som regeringensåledes inte hade tagit med vid sina beräkningar.Därför behövs det mer medel till SGUsmaringeologi, om man skall kunna göra det möjligtatt kartera och använda det fina fartyget på etteffektivt sätt. Det vore för sorgligt om vi skullehamna i den situationen att fartyget trots deresurser som finns skulle få ligga still varannanvecka på grund av att man inte har råd att hållabesättning veckorna runt.Anf. 124 ():Herr talman! Som tillägg till det vill jag påpeka att det miljökemiskaanalysprogrammet, som finns framtaget, intevar färdigt då man begärde 2,5 miljoner. Det finnsstörre anledning att tilldela maringeologin merpengar nu än det var förut.Sedan vill jag försvara någotgentemot . begär attriksdagen som någon sorts allvisdom skall säga attvissa mineraler inte skall få brytas därför att vi skallspara dem åt kommande generationer. Den sortensallvisdom tror jag inte besitter och ingenannan heller. Är någon brytvärd och kanbrytas med miljöhänsyn, då tycker jag att vi skallbryta den i det här landet nu och inte vänta på attkommande generationer skall utnyttja den bättre.Anf. 125 ():Herr talman! Jag vill bara konstatera att MatsLindberg inte har svarat på frågan om miljöhänsynnär det gäller nationalparker och andranaturreservat. När det gäller frågan om hänsyn tillkommande generationer borde det i varje fall rentintellektuellt kunna uppfattas som att det skall varaen mycket viktig del i våra diskussioner och i vårplanering.