prot · GE0973 · 1991-03-07 00:00:00 — Ändå envisas med atthålla fast vid halmstrået att försöka beskriva detsom vi har för avsikt att göra som en försämring.Det är dålig partipolitik ! Försök attklara ut Malmödebatten där den hör hemma, iMalmö kommunfullmäktige och inom Malmöslokala politiska linje. Jag har det största förtroendeför Malmöpolitikerna. De är säkert beredda attöppet och friskt bemöta i en debattdär den faktiskt hör hemma och inom de råmärkensom lagtiftning och författningar lägger fast ochsom gäller för hela landet, då också för Malmö.Anf. 29 ():Fru talman! Jag tycker faktiskt att det är dåligt avskolministern att inte kunna svara på de frågor somjag har ställt. Min oro skingras inte av det svar somjag har fått i det första inlägget, där baraskolhälsovården berördes. Det är faktiskt så -- ochdet bör skolministern veta -- att när man fattarbeslut i tror socialdemokraterna i Malmöatt beslutet överenstämmer med kommandepropositionsförslag. Så är det.Jag tror också att politikerna i är bereddaatt ta en debatt med mig, det tvivlar jag inte ettögonblick på. Många konstaterar nu att detutmärkande för socialdemokraterna är att dehar glömt bort vad en rättvis fördelningspolitik villsäga och vad grundtrygghet innebär. Det är vad vidiskuterar . Man slår fortfarande vakt omsystemen och ser det hela ur krasst ekonomisk ochbyråkratisk synpunkt, som man glömmerbort den mänskliga aspekten och konsekvensernaför den lilla människan. Om detta har i den härdebatten, , icke nämnts ett ord.Det finns en risk för att det primära blir att varahandlingskraftig och visa att man kan fatta beslutoch genomföra förändringar, som manglömmer bort de människor som drabbas avbesluten om förändringar och konsekvenserna avdessa. I det här fallet är det speciellt de utsattabarnen som får betala priset. I finns det ickenågon skymt av konsekvensbeskrivning när detgäller innehållet i dagens beslut. Man kan fråga sigom det finns något samband mellan braprestationer i skolarbetet, att barnen är duktiga iskolan, och god hälsa.Jag har ännu inte fått något svar på de frågor somjag har ställt, så därför fortsätter jag att föra dennadebatt. Jag har inte fått svar på frågan om vadskolministern anser om skolläkare. Skall det finnasskolläkare på skolan? Skall det vara avgiftsfritt attanlita honom?Samhället satsar åtskilliga påvarje elev för att ge eleverna en bra utbildning. Föratt denna satsning skall ge en bra utdelning måsteeleverna också må bra. På andra arbetsplatsersatsas det målmedvetet för att åstadkomma en braföretagshälsovård. Eleverna måste också ha rätt tillsin ''företagshälsovård'', vilket jag hoppas att denkommande propositionen ger uttryck för.Trots en gemensam läroplan finns det inte enenhetlig skola. Närsamhället präglar skolansvardag. I områden där det bor många barn ifamiljer med problem präglas skolans hela arbeteav dessa barns svårigheter. Här ser man hur dettatillfälligt framkastade sparförslag i går emotvärden som man i andra sammanhang säger sighylla! Jag hoppas att skolministern tar tillfället i aktoch utnyttjar sin rätt till ett extra inlägg och att hansvarar på de frågor jag har ställt.Anf. 30 ():Fru talman! Skolministern får bli hur arg han vill,men skolministern är faktiskt här för att svara påfrågor från oss riksdagsledamöter. Också jag vill haett svar på frågan om skolläkarna skall få vara kvar.Jag fortsätter att citera: ''Många hävdar att det ärolagligt att ta bort skolläkarna.'' Är det så? Vidare:''Lagen kan tolkas på olika sätt, men jag ser ingetolagligt i ett sådant beslut'', säger . Har han fel? påpekar att de flesta kommuner har ontom pengar och att olika kommuner väljer olikavägar för att göra besparingar. Han säger sig kännatill andra kommuner där man har gjort likadantsom i , men han kan inte säga vilken ellervilka kommuner det gäller. I har ettliknande förslag tagits upp, men det stoppades.Skall skolläkarna få vara kvar? Är det olagligt att tabort skolläkarna? Jag vill gärna ha ett svar.Anf. 31 Statsrådet ():Fru talman! Till för sista gången:Vi förbereder inga förändringar jämfört med i dagi regleringen som skall gälla för den kvalitativaskolhälsovården. Regleringen avser skolläkare,sjuksköterskor och det som är specifikt förskolhälsovården. Vi ser över vilka konsekvensersom förändringen av den statligaskoladministrationen för med sig när det bl.a. gällertillsynen över skolhälsovården. Det är sådant somvi diskuterar. Detta har jag klarat ut med MargittaEdgren i en frågedebatt för ganska länge sedan ochjag har sagt det två eller , både tillAnita och till . På något sättförefaller det som att detta har gått helt förbi.Lagstiftningen gäller för alla landets kommuner.Jag är för dåligt insatt i kommuns internadiskussioner för att våga ha någon uppfattning omvad som där sker. Det får man klara ut i Malmö.Men naturligtvis gäller lagen lika för allakommuner, så ock för . Därom råder ingettvivel.Ulla har ändå varit statsråd en gång itiden och haft precis samma funktion som jag har.Hon talar om socialdemokratiernas brist på respektför de fördelningspolitiska frågorna, om våra storanedskärningar och besparingar, såväl ikommunerna som i riksbudgeten. En av debestående insatser som gjorde undersin tid som skolminister var ju att ta bortstatsbidraget till skolbyggen, som, när det togs borti , uppgick till ca 600 milj.kr. idåtidens penningvärde, vilket innebär ungefär detdubbla värdet . Om statsbidraget hade funnitskvar, kunde ha ansökt om att få ett sådantbidrag. klandrar jag inte för densaken. Det var kanske en sakligt riktig åtgärd, mendet skadar inte att påminna om denna insats påskolpolitikens område när tonläget blir sådant somdet använde sig av.Förste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1990/91:154 omlänsrätten i länAnf. 32 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig om jag ärberedd att ta upp till förnyad prövning frågan omen delning av länsrätten i läninnebärande att en länsrätt lokaliseras tillförsäkringsrättens för iHaninge och om jag i annat fall är beredd attförorda att länsrätten i i sin helhetlokaliseras till Haninge.Bakgrunden till interpellation är attregeringen i en proposition (1990/91:80) omrättskipningen i socialförsäkringsmål föreslagit enny instansordning för dessa mål. Förslaget innebäratt länsrätt blir första och kammarrätt andradomstolsinstans samt att försäkringsöverdomstolenbibehålls som högsta instans. Den nya ordningenavses gälla fr.o.m. . Enligt förslagetskall dock försäkringsrätterna finnas kvar under enövergångsperiod, sannolikt ett år.Redan i samband med remissbehandlingen av dendepartementspromemoria som ligger till grund förpropositionen framfördes av försäkringsrätten förMellansverige åsikter liknande dem ger till känna. Det föranledde regeringen attöverväga frågan om en delning av länsrätten iStockholms län. Regeringen fann emellertid attskäl inte förelåg att splittra domstolen. För attbelysa regeringens inställning skall jag be att fååterge vad jag anfört i propositionen (s. 45):Frågan om domkretsindelning och lokalisering avdomstolar bör prövas med utgångspunkt i vad somär rationellt för verksamheten och den allmänhetsom domstolarna skall betjäna. Länsrätten iStockholms län har ca 190 anställda. Efterdenna reform och psykiatrimålsreformen ökarantalet med ungefär 30 personer. Inte heller efterdessa reformer kommer länsrätten att vara så storatt storleken i sig skulle utgöra ett skäl för att deladomstolen. En myndighet av en sådan storlek kantvärtom, rätt organiserad och ledd, ha vissafördelar genom minskad sårbarhet, ökad flexibilitetoch möjligheterna till specialisering. Länsrätten äri sin nuvarande form en effektiv domstol. Den harändamålsenliga och ur allmänhetens synvinkelvälbelägna lokaler. Dessa kommer att rymma ävenden personal som tillkommer med anledning avreformerna. En delning av domstolen skullemedföra ökade lokalkostnader och administrativakostnader. För parterna skulle en delning medföraökade kostnader och tidsutdräkt. Ävenkostnadsskäl talar således mot att splittra en välfungerande domstol liksom den osäkerhet sområder beträffande länsrätternas framtidaarbetsunderlag. Härtill kommer att en delningskulle medföra stora påfrestningar i då allkraft behövs till att säkerställa reformernasgenomförande. En uppdelning av länsrätten iStockholms län bör alltså enligt min mening intekomma i fråga. I och för sig beaktansvärdaregionalpolitiska hänsyn måste tillgodoses på annatsätt.Det har efter det att propositionen avgavs intekommit fram några nya omständigheter som gör attdet finns anledning att ompröva den inställning delning som anges i propositionen. Jag är inteheller beredd att förorda att länsrätten i sin helhetlokaliseras till . Skälen för detta är delvisdesamma som de som talar mot en delning avdomstolen.Jag är medveten om att kommun i höggrad kommit att drabbas av effekterna avstrukturomvandlingarna inom den offentligasektorn. Inom pågår därförkonkreta överväganden beträffande möjligheternaatt lokalisera någon annan myndighet än endomstol till Haninge.Jag vill avslutningsvis ta tillfället i akt att påminnaom att inte bara består avStockholmsområdet. Den aktuella reformenkommer att medföra nya arbetstillfällen i 24länsrätter, spridda över hela landet. Jag vetNorrlandslän där man med stor glädje ser fram motdetta.Anf. 33 ():Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret på min interpellation. Svaret kanmöjligen sammanfattas med orden ''det jag harsagt, har jag sagt''. Det är i och för sig inteförvånansvärt att svaret har blivit sådant. Det ärlitet synd, eftersom propositionens argumentationmot en delning av länsrätten i länförefaller något ytlig. Det hade varit bra med enmer fördjupad diskussion om för- och nackdelarmed delning av länsrätten i län.Jag vill börja med det som justitieministernavslutade med, nämligen hänvisningen till fördelenför andra delar av landet med att man flyttar överfunktioner från försäkringsrätterna tilllänsrätterna. Jag delar justitieministernsuppfattning. Det innebär en fördel som är värd attnotera. Jag förmodar att justitieministern lagtmärke till att jag över huvud taget inte har tagit uppden frågan i min interpellation. Min interpellationhandlar enbart om fördelningen av verksamheteninom . Även om reformen innebären decentraliseringseffekt på nationell nivå är såinte fallet när det gäller Stockholmsregionen.Det fanns när även den socialdemokratiskaregeringen ställde sig bakom tanken på attåstadkomma en bättre fördelning av statligafunktioner och arbetstillfällen i län.Man erkände då att den stora koncentration som vinu har till av statligverksamhet är ett av regionens större problem. Dågjordes också vissa -- låt vara begränsade --ansträngningar att få ut en delmyndighetsverksamhet till de yttre delarna avlänet. Det var i synnerhet fråga om verksamhetmed en regional anknytning.Vad man nu gör är att gå i motsatt riktning. Manflyttar på nytt funktioner som finns i ytterdelarna avlänet in till , och manförvärrar på så sätt centraliseringen.Argumentationen mot en mera decentralistiskordning är som sagt ganska ytlig. Låt mig börja meddiskussionen om vad som är en lagom storlek på enlänsrätt. Länsrätten i har ,enligt de uppgifter jag har fått, en storlek sommotsvarar sju genomsnittliga länsrätter i landet.Den utökning av antalet tjänster som den häromläggningen innebär för länsrättens del, dvs, 30tjänster, motsvarar enligt mina uppgifter en helt nygenomsnittlig länsrätt, som så att säga tillförs denlänsrätt som finns.Justitieministern säger att denna storlek intemotiverar en delning, utan att det tvärtom kan varamycket rationellt, effektivt och osårbart. Dåuppstår frågan: Vad anser egentligenjustitieministern om de normala länsrätterna, desom finns ute i landet? Är dessa enligtjustitieministern på grund av sin litenhetineffektiva, sårbara och tämligen obrukbarainstanser? Vår erfarenhet är att de länsrätternafungerar mycket väl.Om man delade länsrätten i skulleman få två enheter som var och en motsvarar två--tre genomsnittliga länsrätter, och jag är ganskaövertygad om att det är stort nog för att de skallkunna fungera på ett effektivt sätt. Jag tror att enmåttligt stor organisation i praktiken skulle varamer hanterbar.Detta är faktiskt en utomordentlig chans attgenomföra en åtgärd som från många synpunkter ärmotiverad. Ute i finns det nämligenlokaler och en uppbyggd administration för endomstol av den här storleken. Jag tror därför att deadministrativa och lokalmässiga kostnader somjustitieministern hänvisar till inte är så särskilt välanalyserade. Om man flyttar ut en del verksamhetfrån innerstaden frigörs naturligtvis lokaler, somman då kan ta i anspråk för andra ändamål, och dåmåste man tillgodoräkna operationen denåtgärden. Lokalerna i finns, de är billigareän lokaler i , och det finnsredan en uppbyggd administration att knytaverksamheten till.Justitieministern hänvisar vidare till avståndet, menavståndet är ju beroende av vem man utgår i från.Om man anser att en länsrätt i framför alltskulle ha en domkrets som motsvarar södra delenav , kan jag konstatera att det förmig som södertäljebo inte är värre att ta sig tillHaninge än till . Skulle jagvara tvungen att använda bilen, kan det t.o.m. varaenklare att åka till än till Stockholmsinnerstad. För dem som bor i , iNynäshamn, i , osv. ligger betydligtbättre till än . Jag tror därföratt justitieministern möjligen har settlokaliseringsfrågan litet väl mycket ur kanslihusetssynvinkel. Då är naturligtvis innerstaddet mest välbelägna man kan tänka sig. För oss sombor ute i länet är det inte riktigt så.Jag skulle önska att justitieministern verkligenkunde ta upp frågan till en mera djupgåendediskussion än vad som verkar har skett hittills.Anf. 34 Justitieminister ():Herr talman! Man kan ha olika storlekar pådomstolar och få dem att fungera effektivt. Man fårgivetvis anpassa organisation, resurser och annattill storleken och förutsättningarna för var och enav domstolarna. Våra domstolar kan därför tillstorleken vara mycket varierande, men likafulltfungerar de alla effektivt. Det är inte en viss storleksom i sig är önskvärd, utan man måste anpassa båderesurserna och organisationen tillförutsättningarna.Vad jag har hävdat i min proposition och också imitt interpellationssvar är att om vi delarStockholms länsrätt i flera delar skulle det innebäraökade kostnader. Vi kan visst få en väl fungerandedomstol som är uppdelad, men vi får betala ett prisför det. Frågan är om det är värt att ta på sig denextra kostnaden.Jag är dessutom inte säker på att jag känner migsärskilt övertygad om att är ute efteratt åstadkomma effektiva domstolar och att handärigenom förordar en delning, eftersom PärGranstedts egentliga skäl till att föra in idiskussionen såsom möjlig placering för en länsrättär att han vill ha arbetstillfällena flyttade tillHaninge. Det är en åsikt som är värd all respekt,men man bör då enligt min mening inteargumentera kring storleken och säga att det ärhänsynen till effektiviteten eller domstolen som ärdet avgörande. har ju nämligen somalternativyrkande att hela länsrätten, i sinnuvarande storlek -- vilken harinvändningar emot -- flyttas till just . Menverksamheten fungerar ju inte bättre om länsrättenligger i än om den ligger i Stockholmsinnerstad.Givetvis kan man diskutera vad en delning skulleinnebära. Man kan diskutera vilkendomkretsindelningen skulle vara. Har manregionalpolitiska utgångspunkter får mannaturligtvis också ha som utgångspunkt attdomkretsen skall ha en anknytning till . Endomstol för hela länet, eller det som var B-län, kan egentligen inte av något vettigt skäl läggasi . En domkrets motsvarande Haningekommun och närbelägna kommuner ligger dånärmare till hands att välja. En sådan domkrets läremellertid inte ge sysselsättning för en domstol avstörre storlek.Även om gränsen för domkretsen sätts så långtnorrut att exempelvis också , ,, och kommuner ingår,skulle domstolen -- med hänsyn tagen även till denya målgrupper jag har pekat på -- komma att beståendast av åtta rotlar. Denna ur regionalpolitisksynvinkel blygsamma effekt står enligt min meninginte i proportion till de nackdelar, sett ur endomstolsadministrativ synvinkel, som en splittringav länsrätten skulle medföra. Duger detta som enfördjupad analys av resonemanget, ?Anf. 35 ():Herr talman! Med risk för att vara litet oartig motjustitieministern måste jag nog säga att det tyvärrinte duger som fördjupad analys.Jag sticker inte på något sätt under stol med att denregionalpolitiska aspekten är ett viktigt motiv tillatt jag driver den här frågan. Detta framgår av mininterpellation, och det framgick av mitt inlägg nyss.Vi i menar att det ligger ett värde i att få tillstånd en bättre fördelning av statliga funktioner iStockholmsregionen, och jag har stundom hoppatsatt även den socialdemokratiska regeringen ställersig bakom denna åsikt. Men bör mannaturligtvis eftersträva att dessa statliga funktionerfungerar på ett rationellt och effektivt sätt, och detär därför jag i mina resonemang också har vägt invad som ger förutsättningar för en väl fungerandedomstol. Jag tror för min del att det kan finnas skälsom talar för att en måttligt stor domstol kanfungera bättre än en mycket stor domstol, dvs. endomstol som motsvarar två--tre genomsnittligalänsrätter kan visa sig vara administrativt bättrefungerande än en som motsvarar sju genomsnittligalänsrätter.Detta är en erfarenhet man har gjort på mångaandra samhällsområden. Jag är inte expert pådomstolsadministration, men jag vet att mycketstora administrativa enheter kan bli meratungrodda och byråkratiska och att det kan uppståproblem med de interna kommunikationerna. Jagkan i varje fall inte tänka mig att en enhetmotsvarande två--tre genomsnittliga länsrättergenom sin litenhet skulle vara obrukbar.Jag menar naturligtvis inte att man skall dela på detgamla A- och B-län, utan man skall ha en domstolsom tar hand om norra delen av länet och endomstol som tar hand om södra delen av länet. Detgäller naturligtvis att få en vettig geografiskfördelning. Även om de inte skulle bli riktigt likastora, skulle man ändå få en ganska stor enhet omHaninge skall ta hand om hela södra länsdelen.Jag bor själv längst bort i länets sydvästra hörn, iJärna. Om jag skulle få anledning -- vilket jaghoppas slippa -- att föra en process i länsrättenskulle jag mycket gärna åka till som ettalternativ i stället för att ta mig in till Stockholmsinnerstad.Varför skulle det här bli dyrare? Som jag redan harnämnt behöver man inte bygga upp något nyttlokalbestånd eller någon ny administration. Detfinns redan en kostym att flytta in i. Lokaler iHaninge är väl normalt sett billigare än lokaler iStockholms innerstad. Såvitt jag förstår borde detmed god vilja kunna gå att hantera detta på ettsådant sätt att det inte skulle behöva innebära någrakostnadsfördyringar.Anf. 36 Justitieminister ():Herr talman! Jag har all respekt för ambition, men jag tycker att detär synd att den skall gå ut över omtanken omdomstolarna.När det gäller fördyringen säger att detredan finns lokaler i . Det är sant att detfinns lokaler där. Jag tror dock att ,om han tänker efter något, inser att det inte ärmöjligt för en länsrätt, som har helt andrafunktioner än en försäkringsrätt, att bara ta överlokalerna och få dem att fungera för det nyaändamålet. Det kommer att dra med sig ganskaomfattande kostnader. Detta är bara en aspekt närdet gäller kostnaderna. Jag tänker inte fördjupamig i den diskussionen.Låt mig i stället säga att de regionalpolitiskaaspekterna är viktiga. Därför förvånar det mignågot att inte nappar på det som jagsade i mitt svar om att vi i ocksåär mycket angelägna om de regionalpolitiskaaspekterna i sammanhanget och därför pågårkonkreta överväganden om möjligheterna attlokalisera någon annan myndighet dit än endomstol. Visa litet omtanke om våra domstolarockså. Det är en hjärtesak för mig, och jag tyckeratt det även borde vara det för representanter förden lagstiftande församlingen.Anf. 37 ():Herr talman! Det är ibland litet svårt att följa medi svängarna när justitieministern argumenterar. I etttidigare inlägg tyckte hon att jag alltför mycketargumenterade kring vad som skulle kunna skapaen effektiv domstol och att jag inte tillräckligtmycket lyfte fram de regionalpolitiska argumentensom hon misstänkte låg bakom mitt agerande. Nutycker hon att jag alltför litet tar hänsyn till vilkafaktorer som är nödvändiga för en effektiv domstoloch vädjar i stället till att jag skall visa omtanke omdomstolen.Jag har här försökt visa att bakgrunden till mittställningstagande givetvis är regionalpolitiskahänsyn men också min uppfattning att en mindrelänsrätt kan fungera väl så bra och förmodligenbättre än den mycket stora enhet vi har. Jag harsåledes omtanke om domstolen, vilket detnaturligtvis är en skyldighet för en lagstiftare att ha.Jag tror dock inte att det är förödande för endomstol att ha en måttlig storlek eller att ligga iHaninge. Den uppfattningen delar inte jag.Jag har också noterat, och tycker att det är positivt,att man i varje fall överväger om man kan hittanågon annan myndighet att flytta ut till Haninge.Men det behövs ändå. har nämligen redanblivit ganska illa hanterat, inte minst av staten somarbetsgivare, genom t.ex. nedläggningen av statensarbetsmarknadsnämnd som låg i och deinskränkningar som det statliga televerketgenomfört. Lyckas man hitta ytterligaremyndigheter att förlägga till , tror jag attdet kommer att mottas med stor tacksamhet, ävenom vi också skulle kunna få en länsrätt i iframtiden. Ytterligare utflyttningar är alltidvälkomna och alltid motiverade.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1990/91:138 om tillsynoch uppföljning av den framtida barnomsorgenAnf. 38 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omsocialstyrelsen fortsättningsvis kommer att fåbibehålla sin tillsyn och uppföljning avbarnomsorgen eller om det nya kommeratt ta över dessa uppgifter.Genom ändringar i socialtjänstlagen (1980:620;ändrad 1990:1403) och i skollagen (1985:1100;ändrad 1990:1477) får kommunerna i framtidenfriare händer att besluta om sinnämndorganisation.Regeringen har tillkallat en särskildkommitté (Dir. 1991:9) med uppgift att lämnaförslag till mål och riktlinjer för barnomsorgen samtdet offentliga skolväsendet. Enligt direktiven skallkommittén utarbeta ett gemensamt måldokumentför barnomsorgen och skolan. Kommitténs arbeteskall vara slutfört senast den 1 september 1992.Vidare har skolbarnsomsorgskommittén (Dir.1989:16) till uppdrag att följa, stimulera ochpåskynda en utveckling i riktning mot enorganisatoriskt och pedagogiskt samladverksamhet för skola och skolbarnsomsorg.Kommitténs arbete beräknas vara slutfört undervåren 1991.Det redovisade förändringsarbetet inombarnomsorgen och skolan kan få betydelseför den statliga administrationen på de aktuellaområdena. är det dock inte aktuelltmed någon förändring av ansvar förtillsyn och uppföljning av barnomsorgen.Anf. 39 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation.Anledningen till interpellationen är en välberättigad oro i både socialstyrelse ochskolöverstyrelse/skolverk. De plötsligaförändringarna och de tvära när det gällerverksamhet och verksamhetsinriktning har skapatstor oro bland personal och ledning.Det finns också ute i kommunerna många somfrågar sig hur den framtida organisationen avnämnder och styrelser skall utformas. Av denanledningen anser jag det viktigt att så klara beskedsom möjligt skall ges. Det finns mycket godkompetens när det gäller omsorg om barn ochungdom både i ochskolöverstyrelsen som måste få behållas. Det ärockså viktigt med besked för kommunernasplanering vad gäller nämnder och styrelser.En förändring av de statliga verken är inte någonnyhet. Jag har varitstyrelseledamot i , och under dennatid har ständiga nedskärningar ochomorganisationer ägt rum.Riksdagens beslut gav anledningtill mycket stora förändringar.