prot · GE09108 · 1991-05-07 00:00:00 — Jag tror nog att bild, konstnärlig verksamhetoch estetisk verksamhet över huvud taget kommeratt förstärkas i den nya gymnasieskolan. Det är minbedömning. arbetar medinnehållet i de olika kurserna och ämnena. Det ärsjälvklart att den kommer att beakta och ta upp dentyp av diskussion som vi har fört här . Detföreställer jag mig.Anf. 45 ():Herr talman! Jag tycker att det svar som statsrådetnu utvecklade är mycket positivt på mångaområden. Men i det svar som vi från början fickhänvisas det faktiskt endast till tillval. Om manvänder sig mot , som vi gör i allt störreutsträckning, kan man se att åtminstonekonstutbildning är etablerad på gymnasiet i deflesta länder. När svenska ungdomar kommer ditoch möter människor där kommer de inte att kunnamöta dem på jämlika villkor på konstområdet, somjag tagit upp här.Nu kommer alltså ämnet konst- och musikhistoriaatt skäras ned. Vi undrar då vad man skall göra avämnet. Det kan inte bara helt slopas. Antingen kanman lägga det i det obligatoriska bildämnet, somvår motion pläderar för, eller i naturkunskapen,som tydligen har fått mycket litet tid. Det är visstbara . Jag hoppas att denna kommitté --det blir väl den som får ta ställning till detta -- tarupp dessa synpunkter. Jag kan inte finna att dettalöses enbart genom tillval.Anf. 46 ():Herr talman! Jag inser att det är trängsel pågymnasiets schema. Det är många ämnen sommåste in. säger att lärare använderen bilder, men vi skall då veta att det då är läraresom egentligen inte kan det språket. Man använderbild utan att ha kunskap i det. Jag har hört enbildlärare berätta att det är svårt att samarbeta medt.ex. svensklärare -- man skulle behöva kunnagestalta också litteratur osv. i bildform -- när detbara är en liten del av klassen som är med där. Detär viktigt att vi för att kunna bli fullödiga människorlär oss mer än ett språk, det är viktigt att vi förutomdet verbala språket också blir bildade påbildområdet.Anf. 47 ():Herr talman! Jag ser också positiva drag i svaretfrån statsrådet. Det är helt klart att det i jämförelsemed dagens situation finns förbättringar i idéernaför en ny gymnasieskola som är presenterade. Mendet som vi försökte peka på, bildens betydelse somlikvärdig språkets och textens, innebär att manborde ha samma typ av obligatorium, på sammanivå, som för de språkliga ämnena. I praktikenkommer man i det obligatoriska tillvalet att ha fyraestetiska ämnen att välja mellan. Jag tror inte på det sättet direkt kan jämföra drama ochdans med bild. Vi kan ju dansa här i nästafrågestund, men det är kanske inte riktigtdetsamma.Frågan kvarstår. Borde det inte finnas plats för enstarkare betoning av bilden som ett obligatorium?Anf. 48 ():Herr talman! De bilder jag tidigare visade frånkriget, ungdomskulturen osv., visar ju också på hurbilden kommit in alltmer och på allt fler ställen ochanvänds som ett kommunikationsmedel i detmoderna samhället. Man måste då också se det somett kommunikationsmedel. Jag har varitinne på tanken att man faktiskt skulle kunnajämställa det med det svenska språket. blir detju ändå så att många elever kommer att gå utgymnasieskolan utan att ha någon utbildning ibildämnet, även om skolministern säger att ämnetkommer att förstärkas. I ett demokratiskt samhälleär det inte rätt mot våra elever att de inte också fåren skolning i att kritiskt kunna granska en bild ochtolka budskapet i en bild. Det tillhör vårdemokratiska skola att det skall bli en undervisningför alla. Det har faktiskt blivit en försämring omman ser tillbaka i tiden. Det har blivit sämre ochsämre i det svenska samhället när det gällerbildundervisningen. Det blir mindre utrymme fördetta i skolan när det i ett bildsamhälle borde bliprecis tvärtom.Anf. 49 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig ta det sista först. Denproposition som nu behandlar och somfrågorna faktiskt anknyter till flyttar ju frampositionerna märkbart för hela elevgruppen när detgäller de estetiska ämnena och där räknar jag inbildämnet.Sedan har vi den större frågan om hur man ser påbilden som ett sätt att kommunicera. Man kanfaktiskt jämställa bilden med t.ex. svenska språketsom ett sätt att uttrycka ett budskap, som IngelaMårtensson gör. Det är bara att konstatera att jaginte har hittat tid för detta, precis som BirgittaHambraeus var inne på i sitt inlägg. Jag har intehittat tid till att göra den positionsframflyttningen iden timplan som vi har presenterat för riksdagen.Jag tror inte heller att något av era partier kommeratt hitta . Vi kan naturligtvis diskuterabilden här, men det är skoldebattens eviga dilemmaatt nästan varje ämne i skolan kan motiverasmycket utförligt, men sedan skall det ställas motandra ämnen. Då måste någonting annat vika istället. Då vet jag att ni fyra, precis som jag,kommer i en mycket svår avvägningssituation i dethär sammanhanget.Anf. 50 ():Herr talman! Det är klart att det är ganskahopplöst att diskutera vad vi skall ta bort i ställetosv. Jag tycker ändå att vi kunde vara överens omatt det är ett mycket viktigt ämne. Det är ettkommunikationsämne, och det måste finnas platsför det som ett obligatoriskt ämne för alla elever.Om det sedan skall bli eller hurdet skall utformas kan ju diskuteras. Men det skallfinnas ett utrymme för alla elever att få någon formav bildundervisning på gymnasieskolan.Sedan håller jag med dem som har sagt att detestetiska programmet är bra och att det är bra attdessa möjligheter finns. Det är bra att det förstärkspå det hållet, men det blir ingen förstärkning närvissa elever fortfarande kommer att gå ut frångymnasieskolan utan att ha någon utbildning ibildämnet.Anf. 51 Statsrådet ():Herr talman! För min del kan jag avsluta med attkonstatera att egentligensammanfattar debatten på ett bra sätt. Hon sade attdet nästan är hopplöst att föra det här samtaleteftersom vi alltid kommer att ställas inför någontingannat. Det är ju detta som är min situation. Närkrav av det här slaget reses måste jag faktiskt hamodet och kraften att säga att någonting annat fårvika i stället. När vi då petar på det andra kommerdet andras representanter att ställa frågor till mig iriksdagen och undra varför jag gör detta övergreppmot deras ämne. Detta dilemma sitter vi i. Jag hargjort en positionsframflyttning i den härpropositionen för hela det estetiska området. Detär naturligtvis bra också för bildämnet. Vi kommerinte så långt fram som ni ville, men vi har kommiten bra bit i rätt riktning. Vi har fått en debatt frånandra ämnesföreträdare som känner sigmissgynnade. Det är skolpolitikens dilemma,hopplöst eller inte.Anf. 52 ():Herr talman! Jag menar att det är hopplöst om viskall diskutera på det här viset, att vi som anser attbilden skall vara ett obligatorium för alla pågymnasieskolan skall ange vilka timmar som dåskall tas bort. Jag tycker att detta är enprincipdiskussion. Anser vi att bilden har en sådanbetydelse i det moderna samhället att det är endemokratisk rättighet för alla att få denutbildningen måste det också finnas plats för den.Skolministern sade att jag hade gjort en brasammanfattning, och jag tolkar det som att hanockså delar min uppfattning att det här är ett viktigtkommunikationsämne. Då måste vi också se till attdet finns plats för det.Jag reagerade litet på det första svaret där det helatiden talas om estetiskt ämne. Det talas aldrig om isvaret att det är ett kommunikativt ämne. Denattitydförändringen måste vi få till stånd.Anf. 53 Statsrådet ():Herr talman! Det är bara att titta på läroplanen förexempelvis , där framstår hur vibetraktar bildämnet. I det avseendet finns ingadelade meningar oss emellan. Det jag vill strykaunder är att fördelningen av tid mellan olika ämneni gymnasieskolan riksdagsbinds. Även om mantycker att skolministern, departementet eller någonannan borde göra avvägningen kommer den förreller senare till och henneskolleger här i . Tycker man att bildämnetär så oerhört viktigt hamnar man i det läget -- omman inte skall låta skolåret eller skoldagen växa --att man faktiskt måste ha en uppfattning om vadman i stället kan ställa åt sidan. Jag tycker att dettaär viktigt. Jag har gjort den här markeringen. Jaghar gått så långt som vi nu har orkat. Längre än såhär kommer vi inte . Skall vi gå längre bör manfaktiskt också, för att debatten skall vara rimlig,peka på vad som bör få lämna plats för det härämnets tillväxt. Det var min enkla slutsats.Anf. 54 ():Herr talman! Jag kan hålla med om att situationenär bättre när det gäller . Där har ju allaundervisning i bild, men däremot finns det inte igymnasieskolan. Det är lika viktigt att våragymnasieelever får den här utbildningen och att deutvecklar sitt kunnande och sin kompetens attuttrycka sig med bilder. Det kommer många attgöra i sitt kommande jobb. Där ingårbilden som en del i de redskap vi har att förmedlabudskap med. Då måste alla få den härmöjligheten.Sedan tycker jag inte att det skall vara vår sak här iriksdagen att sitta och diskutera hur många timmardet skall vara hit eller dit. Vi skall kunna uttala ossom vilka som skall vara obligatoriska och vilkaämnen som är viktiga, vilka som är kärnämnen. Dettycker jag att vi kan göra. Men att sitta och peta itimmar hit och dit tycker jag är litet svårt.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1990/91:571 om GötakanalAnf. 55 Industriminister ():Herr talman! har frågat mig påvilket sätt jag avser att verka för att kanaläven fortsättningsvis kan hållas öppen.Enligt regeringsbeslut åladesdomänverket att överta förvaltningen av statensaktier i . Inför överföringen avaktierna redovisades ett omfattandeupprustningsbehov inom bolaget för att möjliggörafortsatt kanalverksamhet. Vidare angavs attfortsatta driftsunderskott i kanalrörelsen intekunde undvikas.Mot bakgrund av bedömningen att det varangeläget att slå vakt om värden somkulturminnesmärke och turistled beslutaderiksdagen (prop. 1984/85:25, NU12, rskr. 87)efter förslag av regeringen om vissaekonomiska åtgärder avseende bolaget bl.a. för atttrygga den nödvändiga upprustningen av kanalensamt för att täcka förluster i bolaget till följd avunderskott i kanalrörelsen. Ettupprustningsprogram innefattande åtgärder underåren 1985--1994 redovisades härvid för riksdagen.Regeringen har därför genom beredskapsmedel,direkta statliga bidrag och nedsättning avdomänverkets inleveranskrav på totalt 61,6 milj.kr.hittills bidragit till bl.a. upprustning av kanalen ochdärmed aktivt medverkat till att den hållits öppen.I regeringens skrivelse 1990/91:50 om åtgärder föratt stabilisera ekonomin och begränsa tillväxten avde offentliga utgifterna redovisas en minskning avutgifterna inom bl.a. industridepartementetsområde. I min anmälan till budgetpropositionen(prop. 1990/91:100, bil. 14, s. 80) inför budgetåret1991/92 har regeringen ansett att 15,6 milj.kr. avdenna minskning bör tas från anslaget rörandeupprustning och driftbidrag till AB Götakanalbolag. Några medel för upprustning hardärför inte föreslagits. Förslaget behandlas förnärvarande inom . Jag vill också påminnaom att regeringen i propositionen om näringspolitikför tillväxt (prop. 1990/91:87 s. 177) föreslagit enombildning av domänverket till aktiebolag per den1 . I det sammanhanget kommer en radolika frågor att behandlas såsom avkastningskravetför det nya bolaget, hanteringen av olikasamhällsuppgifter och kulturhistoriskt värdefullegendom. Också frågor om kanalbolagetkommer att behandlas i samband medförberedelserna inför domänverkets bolagisering.Jag kan i detta avseende nämna att regeringensenare kommer att ge domänverketoch i uppdrag att utredavissa frågor som rör kulturhistoriskt värdefullegendom under domänverkets nuvarandeförvaltning. Regeringen kommer attförelägga förslag om den närmareinriktningen av bolagiseringen i dessa och andraavseenden.Avslutningsvis vill jag nämna att domänverket hosindustridepartementet begärt avdrag fråninleverans för medel till upprustning ochdriftbidrag till AB kanalbolag.Framställningen bereds inomregeringskansliet.Som framgått är frågor om kanalen aktuella imånga sammanhang.Anf. 56 ():Herr talman! Jag ber att få tacka industriministernför svaret.I svaret hänvisas till bolagiseringen avdomänverket. Men det är alldeles för sent att lösafrågan . Kanalbolaget behöverpengarna från budgetårets början, dvs. från den 1januari 1991, för att verksamheten inte skallpåverkas negativt. Att man inte fått besked omanslaget har inneburit att osäkerhet harskapats om den fortsatta verksamheten.Sedan säger industriministern att domänverkethemställt om att man skall få göra avdrag förinleverans av medel. Jag förutsätter att detta ärmöjligt och att regeringen ställer sig positiv tilldenna framställning om att domänverket får göraavdrag med det som behövs, dvs. i1990 års penningvärde, och att den summan fåröverlämnas till kanalbolag.Anf. 57 Industriminister ():Herr talman! kanalbolag är ett dotterbolagtill domänverket. har alltså ansvaretför verksamheten i detta dotterbolag. I det arbetesom nu pågår inför domänverkets bolagiseringprövas naturligtvis hur man skall kunna finansieraalla de olika uppgifter domänverket har som intehar direkt kommersiell karaktär. Det är fråga omfritidsverksamhet, fiske, kulturminnen, turism avolika slag samt olika leder, och däribland Götakanal.Hur detta skall regleras får regeringen återkommatill med. Det kan lösas genom ett avtalmellan staten och domänverket vari bestäms hurman skall lösa dessa uppgifter, vilka konsekvenserdet får för avkastningskrav och inleverans till statenav vinstmedel. Det kan även göras på ett annat sätt.Man kan redan i beslutet om bolagisering fastställaett annat avkastningskrav för domänverket därman tar hänsyn till dessa faktorer. Här finns olikamöjligheter.I den nu aktuella situationen är budgetlägetbesvärligt, och det har gjort att vi varit tvungna attse över våra utgifter. Regeringen har då ansett attdenna uppgift kan utföras av domänverket. Vi troratt det är bra att man får pröva utgifterna och intebara få medel från statskassan. Men detta måstenaturligtvis också leda till att det tas hänsyn tilldetta när det ställs krav på lönsamhet osv. Detta får vi återkomma till.Anf. 58 ():Herr talman! Industriministern säger här att detbara är domänverket som har ett ansvar. Men ävenregering och riksdag har ett ansvar, eftersom Götakanal är så speciell ur kulturhistorisk synpunkt ochklassat som riksintresse både för friluftslivet ochkulturminnesvården. Det är också därför somriksdagen har bestämt att man skall fortsätta att gemedel för upprustning och underhåll /95med drygt 15,5 milj.kr. Detta är nödvändigtför att kanalen skall kunna hållas öppen.Får man inte medel från , har man såmycket pengar att man kanske kan klara nästa år.Därefter kan man ur säkerhetssynpunkt inte hållakanalen öppen, eftersom det underhåll som behövsinte kan göras. Dessutom får man friställa depersoner som har särskild kunskap om kanalensunderhåll.Sveriges riksdag beslutade att bygga Götakanal. Jag hoppas att industriministern inte vill varaden som stänger kanalen under 1990-talet.Anf. 59 Industriminister ():Herr talman! Det är absolut inte min avsikt. Härhar satsats över 60 milj.kr. för attupprusta kanalen och göra den mer attraktiv. Iplanerna ingår att regeringen tillsammans meddomänverket skall reda ut hur underhållet skall skei framtiden. Men av ekonomiska skäl föreslårregeringen inte några direkta anslag.Denna fråga behandlas avriksdagen, och vi får se om gör en annanbedömning än den regeringen har gjort.Anf. 60 ():Herr talman! Industriministern sade att det förssamtal med domänverket. Min önskan är att dessasamtal skall leda till att Kanalbolaget får pengarfrån i år.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1990/91:579 om åtgärder föratt minska energiförluster på kraftledningsnätetAnf. 61 Industriminister ():Herr talman! har frågat mig påvilket sätt jag avser att verka för att minskaenergiförlusterna på kraftledningsnätet.Kraftföretagens beräkningar visar attöverföringsförlusterna uppgick till knappt 10 TWhår 1991. Av detta utgjorde ca förluster istorkraft-nätet och resten förluster i regionala ochlokala nät. I förhållande till den totalaelanvändningen inom landet har förlusternaminskat från till år1990. Denna effektivisering av överföringen av el ären följd av kraftföretagens ocheldistributionsföretagens fortlöpandemodernisering av det svenska kraftsystemet.Enligt regeringens uppfattning -- vilken senastframhölls i propositionen om energipolitiken(prop. 1990/91:88) -- är det elmarknadsföretagensuppgift att med utgångspunkt i den avstatsmakterna fastlagda energipolitiken planeraoch utveckla kraftsystemet så, att landets behov avel blir tillgodosett. Enligt ellagen (1902:71) krävskoncession för överföring och distribution av el.Härvid prövas bl.a. företagets lämplighet att utövasådan verksamhet. Vid prövningen beaktas bl.a.distributionsföretagens ekonomiska möjligheter attgenomföra behövliga investeringar ochmoderniseringar av ledningsnäten. I takt medmoderniseringen minskas även de tekniskaförlusterna. Enligt min mening behövs inte någraytterligare åtgärder.Anf. 62 ():Herr talman! Jag tackar industriministern försvaret.Dessa överföringsförluster, energiförluster, ärockså ekonomiska förluster för kraftbolagen,elanvändarna och samhället, och de innebär ocksåförluster för miljön. Minskade förluster innebär enbättre resurshushållning. Min fråga är: Ärindustriministern beredd att tillämpabalansprincipen även på detta område, dvs. att ettkraftföretag skall åläggas att vidta de åtgärder föratt frigöra energi som är mest lönsamma? Skulle detvisa sig att det finns mer att göra när det gäller attminska effektförlusterna, och det gör det enligt minuppfattning, skall sådana åtgärder få förtur som ärmer lönsamma och kostar mindre perKilowattimme än att bygga ut nyelproduktionskapacitet.Herr talman! Ett sätt att minska energiförlusternavid överföring är att använda energin effektivare.På så sätt minskar man nätbelastningen. Ytterligareett sätt att minska nätbelastningen och därmedminska överföringsförlusterna är att kapaeffekttopparna. Här finns minst tre sätt attgenomföra förbättringar, dels direkta ingrepp inätet för att minska överföringsförlusterna, dels attanvända energin effektivare, dels att kapaeffekttopparna. Balansprincipen kan tillämpas vidalla tre sätten. Man väljer det som ger bästlönsamhet och kostar minst.Anf. 63 Industriminister ():Herr talman! Det är naturligtvis en viktig uppgiftatt minska dessa överföringsförluster eftersom manpå detta sätt kan komma undan de investeringarsom skulle behöva göras när det gäller tillförsel avel. Det är inte bara jag som anser detta, utan dettaär en viktig fråga både för kraftföretagen och fördistributörerna. Kan man komma bort frånöverföringsförluster är detta god ekonomi.Kraftföretagen och distributorerna har ettincitament för att vidta åtgärder, eftersom det imånga fall sannolikt är mycket lönsamt. Men oftastkommer lönsamheten fram enbart i samband medatt andra investeringar som också kan förbättraekonomin görs.Det finns olika elhushållningsprogram. Dessaåtgärder kan ses som en del av dessa. Man arbetarmed olika delar, och jag utgår ifrån att de somkommer att arbeta med detta program inomenergiverket eller det nya näringspolitiska verket,också kommer att granska möjligheterna attutnyttja den besparingsmöjlighet som ligger i att fåner överföringsförlusterna. Detta är naturligtvishelt i linje med det elhushållningsprogram somregeringen kommer att lägga fram. Jag kan inte seatt det behövs några ytterligare åtgärder frånregeringen i detta läge.Anf. 64 ():Herr talman! Regeringen kan naturligtvis intedetaljstyra detta område. Vad som är viktigt är attklargöra principerna. Det är därför som jag frågarom balansprincipen.Regeringen har i sin energiproposition nämntbalansprincipen. Förhoppningsvis har regeringensett att man i i och med den nya norskaenergilagen börjat tillämpa en sådan princip och attden tillämpas, även med lagstöd, i ganska storomfattning i , där man kallar det för least costutilityplanning. Det finns förebilder i andra länderför den princip som regeringen nämnt ipropositionen. Men det är så pass löst uttryckt attregeringen borde kunna förstärka den uttrycktaviljeinriktningen och göra klart för kraftföretag ochanvändare att detta är en viktig princip.Detta är en princip som alla tjänar på, nämligenprincipen att göra någonting så lönsamt, och så litetkostsamt, som möjligt.Anf. 65 Industriminister ():Herr talman! Det är en helt självklar princip. Omdet är billigare att spara än att producera nytt skallman naturligtvis stimulera detta. Jag utgår ifrån attde som skall arbeta med dessaelhushållningsproblem kommer att mer konkretutforma hur en sådan balansprincip skall tillämpaspå olika områden inkl. överföring.Anf. 66 ():Herr talman! Jag vill än en gång tacka för svaret.Jag hoppas att dessa riktlinjer om balansprincipen iden slutliga utformningen blir så klara som möjligt.Detta får naturligtvis också hjälpa tillmed vid behandlingen av betänkandet.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1990/91:536 ommervärdeskatt på utbildningAnf. 67 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om jagkan redogöra för vad som gäller för skattepliktentill mervärdeskatt på utbildningsområdet. Fråganhar ställts mot bakgrund av att riksskatteverketännu inte meddelat rekommendationer på områdetoch att det föreligger osäkerhet i fråga omskattepliktens omfattning.Undantaget från skatteplikt för utbildning omfattarvaror och tjänster som den som bedriverutbildningen direkt tillhandahåller den somåtnjuter denna. När det gäller tillämpningen avbestämmelsen ankommer det som bekant inte påregeringen att göra några bedömningar elleruttalanden. Det är skattemyndigheterna som haratt tolka lagen och besluta om omfattningen avskattefriheten i enskilda fall.Det är naturligtvis beklagligt att riksskatteverketännu inte har meddelat några rekommendationerpå detta område. Här delar jag helt . Enligt uppgift från riksskatteverketkommer dock verket att fastställaallmänna råd och rekommendationer vad gällermervärdebeskattningen inom bl.a.utbildningsområdet.Jag är därför inte beredd att, utöver vad som redanfinns angivet i propositionen, redogöra för vad somskall gälla på utbildningsområdet.Anf. 68 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret.Jag konstaterar att statsrådet åtminstone delar minuppfattning att det är dåligt att det inte finns någraklara regler för dem som bedriver utbildning ilandet. Detta gäller även med tanke påutbildningens betydelse. Skattesystemet har i allrahögsta grad med rättssäkerhet att göra. Oklararegler skapar osäkerhet, oro och utrymme för ettalltför kraftigt myndighetsutövande, skulle jag viljapåstå.Ungefär efter beslutet kommer manmed rekommendationer, dvs. nästan hargått sedan beslutet fattades här i riksdagen.Statsrådet måste väl ändå tillstå att propositioneninte varit tillräckligt genomarbetad och är dåligtskriven. Utskottet har gått efter skrivningarna ochinte förmedlat några tydliga regler, ochriksskatteverket har de facto inte vetat vadriksdagen har beslutat. Nog måste väl ocksåstatsrådet tillstå att detta är en rättsosäkerhet sominte är särskilt bra om regeringen vill ha acceptansför en stor skatteomläggning.Anf. 69 Statsrådet ():Herr talman! Utgångspunkten förlagstiftningsarbetet på detta område har varit att istort sett samma regler som tidigare skall gälla.Utbildning har varit befriat frånmervärdeskatt och skall vara detta i även i det nyaskattesystemet.Jag anser inte att det begåtts några fel i sambandmed propositionsarbetet. Däremot har jag sagt attjag beklagar att det i detta fall tagit så att fåfram anvisningar. Detta är nu nära förestående,men det är beklagligt att utarbetande avanvisningar för detta viktiga område har tagit såpass lång tid.Jag vill också understryka att detta är besvärligatolknings- och tillämpningsproblem.