prot · GE0967 · 1991-02-20 00:00:00 — Avblåsningen av öst--väst-konfliktenunderlättar lösningen av problem på sina håll. Meni stor utsträckning finns konfliktanledningarna itredje världen kvar och krig pågår på olika håll.I konflikterna i tredje världen har Sverigesalliansfrihet inneburit möjligheter till ett viktigtarbete för folkrätten, för en intensifierad nord--syd-dialog, för FNs ställning och för nedrustningoch dialog i konflikter. Om alliansfriheten upphöreller urholkas torde möjligheter att agerasom ett alliansfritt land också upphöra. OmÖsterrike, och också försvinner urkretsen av alliansfria länder blir denna kretsytterligare försvagad. Det är inte givet att detta ärbra för konfliktlösning och stabilitet i världen ellerens för vår egen säkerhet.För en gångs skull kan jag känna en viss enighetmed , när han säger att ansökan till EGinte får ske som någon kortsiktig spekulation i vårsäkerhetspolitik. Därför har vi i en motion underallmänna motionstiden krävt att skallfatta beslut om att skjuta på ansökan tills bildenöver vart EG är på väg klarnar.Fru talman! Det är utmärkt att alla nu tycks hakommit underfund med att den Irakiska regimensbrott mot mänskliga rättigheter är omfattande.Under många år anser jag att det här i harvarit svårt att få gehör för kritik av denna regim. Deförslag om inskränkt handel eller sanktioner som vitidigare föreslagit har avvisats. sitter vi där medvåra fordringar på och vårt minne av utbyte avvänligheter för att hålla handeln på en hög nivå.Självfallet måste det internationella samfundetvidta åtgärder för att förmå att lämna Kuwait.Självfallet måste den desperata användningen avScudmissiler fördömas, vilka urskiljningslöst riktasmot civila i och främst . Men närvi diskuterade sanktionerna mot iutrikesutskottet , fann jaganledning att i ett särskilt yttrande konstatera:''Det är av största vikt att FNs sanktioner nu fårverka utan att förödande ytterligare krigsinsatsersätts i gång. Slutresultatet av sådana krigsinsatserkan ingen överblicka. eller senare kommersanktionerna att ge resultat. ''I denna fråga kan jag konstatera att mångaorganisationer och framträdande personligheterrunt om i världen har samma position. Dit kan man,vad jag förstår, räkna en tredjedel av EG-parlamentets medlemmar, påven, världskyrkorådetoch många politiker i förenta stater.Nu, , kan vi överblicka en del. Närvi började granska blev detomedelbara intrycket att så här som FN används nuvar det inte tänkt att FN skulle användas. Där harjag en annan uppfattning än utrikesministern. Nukallas denna nyordning för innovation av defolkrättsexperter som regeringarna har till hjälp föratt försvara sitt handlande. Visst skall vi vara lojalamot FN när det behövs. Men om säkerhetsrådetfattar beslut som inte kan ges ett klart stöd i FNsegen stadga är vi ute på ett gungfly. Ingen av de femständiga medlemmarna i säkerhetsrådet, som styrmycket av säkerhetsrådets inriktning, kan hellergöra anspråk på att vara några folkrättsligaföredömen eller moraliska ledare förvärldssamfundet. Det troliga är tyvärr att FN närnästa skurk dyker upp på världsarenan återgår tillden gamla ordningen och att någon av de fem storalägger in sitt veto för att som tidigare hjälpa sinskyddsling.Kriget måste sättas igång därför att sanktionernainte gav någon effekt, sägs det. och oberoende bedömare iUSA, bl.a. den f.d. utrikesministern, fannsanktionerna effektiva tiden . Det var ocksåförst med FNs säkerhetsråds beslut i ryggen somBush fick ett knappt medgivande för kriget i denamerikanska kongressen. Också i denna kongresstrodde många på sanktionerna.Inga eftergifter fick göras, som kopplingen tillandra problem, t.ex. Palestinafrågan, för då skulleIraks ledare få en chans att rädda ansiktet, hettedet. Han skulle bli belönad för sin aggression ochdet fick självfallet inte inträffa. Men den massivakrigföringen, som t.o.m. befaras överträdakrigets konventioner, innebär att statsledningställs inför två alternativ: Kapitulera eller se ertland krossat. Med denna utveckling är det t.o.m.troligt att den amerikanska statsledningen ochkanske självaste FN blir de som förloraransiktet.De allierades krig bedrivs med kirurgisk precision,lovar de militära informationsofficerarna. Debesväras inte av någon censur. Men det görsannerligen de journalister som har nyheter sominte ger en positiv bild av kriget. Det kännsförnedrande att veta att de fakta som serveras omkriget är utvalda för att inte skada en tvivelaktigkrigsinsats. Var är nu alla vänner av ett frittinformationsflöde, som skulle vara en förutsättningför demokrati?Genom underrättelseverksamhet och fotograferinghar man kartlagt de militära målen, lovar man. Mende spionagets gräsrötter som fått betalt förunderrättelserna om militära mål har sannolikt fåttmer betalt ju fler underrättelser de lämnat. Då ärgivetvis frestelsen stor att ett skyddsrum blir militärkommandocentral eller att en mjölkpulverfabrikblir fabrik för kemikalier. Uppgifterna kan bliföråldrade. Det kan t.o.m. tänkas att piloter somblir rädda för luftvärnseld tömmer sin bomblast föratt komma undan. Många frågar sig varför kurder iTurkiet bombas, vilket envisa uppgifter görgällande. Kan en del av den militära insatsen ocksåvara riktad mot dem?Man behöver inte ha avsikten att terrorbombacivila mål för att det i alla fall skall bli det praktiskaresultatet. Den militära tvärsäkerhetens ihålighetkänner vi till från alla andra krig. Den politiskaeffekten av de civila lidandena ochmassförstörelsen kan bli förödande för dekrigförande parterna och även för Förentanationerna. Jag hade för min del väntat mig enkraftigare reaktion från den närbombningen av en kärnkraftreaktor uppdagadesoch efter den uppenbarligen inträffadebombningen av ett skyddsrum. Den händelsen harsenare förklarats vara ett misstag.Vi menar, tillsammans med många andra, att etteldupphör är nödvändigt för de inblandadeparternas skull och för FNs skull. hardeklarerat sin villighet att enligt resolution 660 drasig tillbaka från . Det finns förutsättningarför att ett sådant eldupphör skulle varaframgångsrikt. Ett sådant eldupphör måste följasdels av intensiva politiska och diplomatiskaansträngningar för att förmå att uppfylla deåterstående FN-resolutionerna, dels avförberedelser till en internationell konferens medsyfte att söka en lösning på alla grundläggandekonflikter i området.Det kan enligt min mening inte uteslutas att eninternationell debatt kommer att ledatill slutsatsen att kriget mot inte hade fullt stödi och bröt mot internationellakonventioner om hur krig skall föras. En sådansituation kan också bli besvärande för , omvi inte kraftfullt nog reagerar . Kanske borde viredan nu kräva en kommission av oberoendefolkrättssakkunniga från olika delar av världeneller att den granskarFNs beslut och krigsinsatserna ur rättslig synpunkt.Från en del håll i parlamenten ute i reses nukravet på en extraordinär session med FNsgeneralförsamling för att dels diskutera denuppkomna situationen och säkerhetsrådets beslut,dels sätta i gång förberedelser för en internationellMellanösternkonferens om alla viktiga problem iMellanöstern, speciellt de som rör palestiniernaoch kurderna. Det finns FN-resolutioner sombehandlar --och somväntat mycket länge på att bli förverkligade.Resolution 242 har väntat och 338 harväntat . De samlar fortfarande damm iFNs arkiv. Jag kan för min del inte tänka mig attdessa resolutioner skall förverkligas på samma sättsom de resolutioner som riktats motIrak för dess ockupation av . Men dåuppstår frågan om den nya internationellaordningen vi sägs vara på väg mot innebär någonsorts likhet inför lagen. Enligt USAs presidentBush är kriget ett krig för moraliska och etiskavärden och vägen till en ny internationell ordning.Undran uppstår då hur den palestinska frågan skallhanteras i denna nya ordning. Jag skulle gärna viljaha ett besked från regeringen om hur man ser påförslaget att sammankalla en extrageneralförsamling.Fru talman! Jag antydde inledningsvis att det finnsde som menar att detta krig är ett krig omkontrollen av olja. Om man i hade odlatbrysselkål i stället för att pumpa upp olja skullekriget ha uteblivit. Då hade inte haft skäl att invadera och och dessallierade hade troligen inte heller engagerat sigmilitärt, även om en sådan invasion skulle hainträffat. Knappt någon förnekar längre att krigetär ett krig vars styrka beror på oljetillgångarna iPersiska viken. Även i våra militärakommentatorers s.k. sakliga analyser hänvisas tillatt problemet med kontrollen av oljan är centralt.President själv konstaterade redan den 15augusti vid ett besök i att: ''Våra arbeten,vårt sätt att leva, vår egen frihet och friheten förvänskapligt sinnade länder i världen kommer att blilidande om kontrollen av världens störstaoljereserver faller i händerna på denne ende man,. ''Det irakiska parlamentets talman underströk vidvårt besök att oljan var källa tillmöjlig rikedom, men också landets förbannelse.Det är uppenbart att genom det av andraarabländer och av väst stödda, långa krigetmot fick sin ekonomi förstörd. Liksom i mångaandra rövarkrig trodde man sig nog genom enerövrig av få bättre möjligheter att klara sinkatastrofala ekonomi. Vapenförsäljare i väst ochöst, och även våra svenska företag, hade sinafordringar.Det är uppenbart att såväl som trott siggenom kriget avvärja ekonomiska problem. Fråganär om det också är ett av motiven för attengagera sig eller om det bara är folkrätten som viförsvarar. Regeringens folkrättsexpert erkänner ien artikel i attoljeekonomiska motiv är med i bilden. Hanundantar inte Sverige.Nu är det ju så att som ett resultat av de tidigarekriserna och krigen kontrollen av olja i området ärdelad mellan arabiska och iranska intressen å enasidan och de stora västliga oljebolagen å andrasidan. Priset på olja skall enligt denmarknadsekonomiska teorin bestämmas av tillgångoch efterfrågan. Om priset höjs alltför kraftigtsjunker efterfrågan, därför att man går över tillandra energislag eller sparar eller därför att deriktigt fattiga inte längre har råd att köpa. Det ärför övrigt detta förhållande som håller på att ledatill en katastrof i . Man har inte tillgång tillbensin för sina fordon, så att det blir möjligt att fåfram livsmedel till de svältande människorna. Somen följd av kriget sprids det just nu stor oro iinternationella kretsar med tanke på utvecklingen iAfrika. Det är också viktigt att konstatera att såväloljebolagen som arabiska intressen under 80-talethållit nere oljepriset just på grund av rädsla attalternativen skulle ta över en alltför stor del avenergimarknaden. Sänker man priset alltförmycket får man ju också problem med vinsten i dedyraste källorna. Därför har nog inte vare sig USAeller t.ex. ett intresse av att oljeprisernaligger alltför lågt.Men om nu oljepriset i världen i huvudsak bestämsav marknaden, varför är det då, som så mångasäger, nödvändigt att föra krig för att tillförsäkravästvärlden och billig olja? Kriget är ju integratis det heller utan måste betalas med inkomsterfrån oljeförsäljningen. och dess allierade kanockså betraktas som de oljerika emirernas ochschejkernas lejda soldater. Det skulle vara utmärktom någon kunde förklara för mig hur krigsinsatserkan motiveras med vikten av att få ett bra oljepris.Det måste vara något annat s.k. oljeekonomisktskäl som ligger bakom, för sådana skäl redovisas jutrots allt. För övrigt har de redovisats . När de irakiska nationalisterna viden militärkupp 1958 störtade den provästligekungen, utlöstes militära insatser frånväst för att rädda vad som räddas kunde.Amerikanska trupper landsteg i , ochEisenhower godkände att kärnvapen skulle fåanvändas om hotades. Storbritannienövervägde att ge protektoratet Kuwaitsjälvständighet med löfte att skoningslöst fåinvadera, om utvecklingen i området skulle gå fel.Den brittiske utrikesministern att och varöverens om att vidta kraftfulla åtgärder för att tillvarje pris behålla västs position i och iAramcofältet. Då ansåg man att tillgången till billigolja var nödvändig för pundets ställning och denekonomiska tillväxten i . När 1961deklarerade sin avsikt att annektera sattebritterna in trupper, och annektionen blev inte av.Så småningom fick också självständighet.I en lång artikel i den 12september 1990 redogjorde förre USA-ambassadören i , , förhur man såväl inom som utanförregeringen i allvarligt talade om att ta överkontrollen av oljefälten i Gulfen. Atkins menadeatt man genom ockupation av hadefått möjlighet att uppnå ett tidigare fastlagt mål ochatt troligen skulle komma att militärt stannamycket i området. Sådana uttalanden gjordesockså av USAs utrikesminister.Fru talman! Vi borde fundera över hurhundratals miljoner människor som lever i småomständigheter under förtryckarregimer ser på ossi väst med vår överdådiga konsumtion och vårönskan att ha billig tillgång till naturtillgångarna ideras område. Vi borde fundera över hur de kan sepå oss när vi anser oss ha rätt att som en del avbetalningen för billig olja leverera vapen ochständigt vidta åtgärder för att skydda mer ellermindre despotiska regimer såväl för varandra somför den egna befolkningen. Vi borde fundera överhur fattiga, mörkhyade muslimer ser på den rika,vita och kristna världen, som tycker sig ha all rättatt styra och ställa med gränser, naturtillgångar ochmilitärmaskiner i muslimernas region.Kanske är det faktiskt så, att det är inslagen avkolonialt och neokolonialt herravärlde somframbringar maktgalna ledare som SaddamHussein och som gång på gång skapar osäkerhet,krig och elände i regionen. Kanske är det så, attvästvärlden ibland själv skapar sina fiender genomatt aldrig lyckas lära sig den historiska läxan.Kanske är det faktiskt så, att det inte ärundanröjandet av den s.k. öst--väst-konflikten somleder till fred och nedrustning. Kanske är det istället så, att det är klyftorna mellan rikedom ochfattigdom, mellan förtryckta och förtryckare ochmellan utveckling och underutveckling som skapargrund för osäkerheten, krigen och rustningarna.Därför är det inom utrikespolitiken på dessaområden som vår kamp måste föras. Klyftornamåste undanröjas för att vi skall kunna få en meruthärdlig värld. Detta innebär att det måste bli encentral uppgift att föra en kamp för att minska deekonomiska klyftorna i världen, främjautvecklingen av demokrati och mänskligarättigheter, ge ett effektivt och generöstutvecklingsbistånd. Den minskning som föreslåsär för oss oacceptabel. Dessutom menar vi attvapenexporten måste avvecklas.Det är verkligen historiens ironi att de som ösersin galla över den irakiska regimens omänsklighetunder en lång följd av år har varit med om att byggaupp denna regims krigsmakt. Såvitt jag förstår haräven svensk krigsmateriel hamnat i detta land. AttSverige nu entydigt har förklarat sig berett attleverera vapen till och dess allierade ärutomordentligt svårt att förstå såväl för vårfredsrörelse som för de personer utomlands somhar vant sig vid att betrakta som ettalliansfritt land. Jag hade hoppats att få höraett löfte om att leveranserna av vapen inte skullekomma till stånd. Tyvärr har massmediasinformation varit en annan.Anf. 11 ():Fru talman! 1989 var hoppets år. Trots blodigakonflikter, krig och förtryck skapade avspänningenmellan stormakterna, demokratiseringen iÖsteuropa och diktaturers fall en känsla av hoppom en fredligare värld. Under förra årets förbyttesoptimismen i oro. I undertryckssträvandena efter demokrati, och vid pågår ett storkrig där många oskyldiga, somalltid i krig, får lida.Tänk att en sådan oerhört stor del av världensresurser läggs ned på vapen och militär iförhållande till vad som används till att lösagrundläggande problem som mat- ochvattenförsörjning. Tänk vad mycket kraft som läggsned på att med terror och förtryck rycka åt sig makti stället för att med samarbete och diplomatiförsöka lösa konflikter. Tänk vilka mängder vapensom har sålts till terrorregimer, som t.ex. ,bara för maktpolitik och kortsiktiga vinstintressensskull. Och tänk vad mycket kraft, resurser ochambitioner som går åt till att bryta ned, mensom i stället skulle kunna användas till att byggaupp.För måste väl ändå mänsklighetenkunna lära sig en del av sina misstag? SaddamHusseins terrorvälde byggdes upp av samma ländersom för krig mot . Vapenindustrin är en avde mest lönsamma industrigrenarna i världen, menpriset är mänskligt lidande så svårt att det överhuvud taget inte går att förstå.Sverige har i förhållande till sin storlek en storvapenindustri och en stor vapenexport. Vapnenhamnar förr eller senare i krig. Det är ju där de såatt säga behövs. Skandaler kring den svenskavapenexporten visar hur svårt, för att inte sägaomöjligt, det är att kontrollera den. bör tainitiativ i FN för att begränsa och helst stoppa allvapenexport i världen. kan gå före ochstoppa den svenska vapenexporten och säga att detaldrig mer får hända att liknande terrorregimer somSaddam byggs upp. skulle som ettland som inte tillhör några militärallianser kunna gåföre och visa på andra sätt att lösa internationellakonflikter än militärt våld.Irak har glädjande nog gått ifrån sitt påståendeatt är en del av . har manställt en rad villkor som är omöjliga att acceptera.Men FN-ambassadör säger att villkorenfaktiskt inte är några villkor utan baradiskussionspunkter. börjar vackla.Miljöpartiet anser, liksom de gröna iEuropaparlamentet, att det är dags för FN att tainitiativ till en vapenvila och försöka förhandla.Många liv skulle kunna räddas genom ett annat sättatt lösa konflikten än att gå vidare i ett blodigtmarkkrig.Det är bra att står fast vid att enkonferens i FNs regi om behövs.En sådan konferens borde ha hållits för länge sedanoch kan bidra till att skapa fred och större stabiliteti området. Samtliga konflikter i området måste tasupp under en sådan konferens, även t.ex.kurdernas situation.Nationalism och statsegoism är ofta roten till krigoch konflikter. Nationalism kan användas avmaktfullkomliga ledare till att skapa aggressionmot andra. En värld där den nationellatillhörigheten är lika viktig kan bidra fredligare väld. De som är unga i vårprivilegierade del av världen har helt andramöjligheter och en annan vilja att ge sig ut i världenän vad tidigare generationer haft. Det kännshoppfullt att så många unga vill resa, lära sig språk,förstå andra kulturer och kanske bosätta sig i andraländer. Genom att ta till vara den här drivkraftenoch arbeta för öppnare gränser kan vi bidra till enfredligare värld.En långsiktig vision är att alla människor skulle hamöjlighet att bosätta sig där de själva vill utan atthindras av nationsgränser. Trots att vägen dit ärmycket lång kan vi börja . kanarbeta för en gemensam arbetsmarknad med helaEuropa. Vi kan börja med EG, EFTA, Baltikumoch för att utvidga dettill hela Europa.Sverige bör också arbeta för ett ömsesidigtavskaffande av visumtvången med alla världensländer. Pass bör räcka som inresehandling.Visumtvång skall inte användas för att hindraflyktingar från att söka politisk asyl i Sverige.Under den tid man har rätt att vistas i ochandra länder som turist borde man egentligen ocksåha rätt att arbeta. De regler som gäller på densvenska arbetsmarknaden skall naturligtvis gällaockså dem som får arbeta här tillfälligt. Rätt attarbeta ger möjligheter även för människor som intehar mycket pengar, t.ex. ungdomar, att besökaandra länder och uppleva andra kulturer.Kombinationen av en allt snabbare EG-integrationoch nedrivningen av järnridån från östsidan kanleda till att en ny järnridå byggs upp. Vi ser redanmånga oroande tecken på det. Den här gångenbyggs den av väst. När människor i öststaternaäntligen får den självklara rätten att resautomlands, beskärs rätten av länderna i väst. Underpartiledardebatten frågade jagpartiledarna från de andra partierna om de ville geösteuropéer samma rätt att resa i somvästeuropéer. Det var bara som gavpositivt besked. Därför upprepar jag min fråga : Har känslan för människors frihet vuxit ipartierna som gått? Vill ni nuarbeta för samma möjligheter att fritt resa i Sverigeför östeuropéer som för västeuropéer? Hur ser ni påläget i och andra republiker som inte villtillhöra Sovjetväldet? är detenda riksdagsparti som lyssnat på litauernasbegäran om att skall erkänna Litauen.Resultatet av litauernas folkomröstning, somoffentliggjordes och där över 90 %röstade för självständighet i ett val medhögt valdeltagande, borde vara tydligt nog förSverige. framstår det som ännu tydligare attSverige bör ta avstånd från Molotov--och erkänna Litauen.I ett brev till de svenska riksdagspartierna den 24januari frågar omSverige är berett att officiellt ogiltigförklara Sovjetsannektering av . Endast harsvarat ja. Är det så svårt att erkänna att de svenskapolitiker som en gång godtog Molotov--gjorde det under stor press?Skall ett beslut som ligger i tidenfortfarande få binda den svenska utrikespolitiken?Vilken principiell skillnad finns egentligan mellanockupationen av de baltiska staterna ochockupationen av , förutom att harvarit ockuperat mycket längre och att liggerlängre bort? och har redan erkäntLitauen som självständig stat. När är det förSverige?Sten säger att ''stöder'' och''välkomnar'' litauernas beslut i folkomröstningen.Så står det i alla fall i utrikesförklaringen -- i sittanförande stödde han det bara. Men varför nämnsinte brev, ockupation, Islandserkännande och ett kommande svenskt erkännandei utrikesdeklarationen?När det gäller människor från andra länder än deeuropeiska utgör EG ett hot mot friheten. Ensamordning av EGs flyktingpolitik riskerar leda tillskärpningar, som gör det svårt för människor ibehov av skydd att få en . De försämringarav den svenska flyktingpolitiken som redan hargenomförts kan vara resultatet av att harsmittats av den hårdare attityd mot flyktingar somsprider sig i . Amnesty presenterade inovember 1990 en rapport, där man uttrycker oroför harmoniseringen av asylreglerna inom EG.Unga balter som flyr från militärtjänst i sovjetarménges inte permanent politisk asyl i , trots attdet är uppenbart att förhållandena i armén ärvidriga och trots att den armé de tvingas tjänstgörai är en ockupationsarmé. måste ge de baltersom flyr från sovjetarmén omedelbar politisk asyl.Det var glädjande att också togupp det i sitt anförande.Sovjet är i stort sett en krigsmakt som verkarvara utan folkligt stöd i de olikasovjetrepublikerna. talade om det ryskaförtrycket av . Men det handlar om densovjetiska centralmaktens förtryck av Baltikum.Rådsrepubliken har t.ex. tecknathandelsavtal med de baltiska staterna, ochrelationerna är över huvud taget bättre mellanBaltikum och än mellan den sovjetiskacentralmakten och . bör arbetaför bättre och direkta kontakter med republikernasregeringar för att kunnaupprätta regelrätta diplomatiska förbindelser. Näröppnar ett informationskontor i ?Drömmen om en större personlig frihet ochmöjligheter att bosätta sig i andra länder har förmånga blivit drömmen om EG, därför att det är såsom EG har marknadsförts. Men EG handlaregentligen inte så mycket om människornasEuropa. EG handlar framför allt omkonsumismens och varornas . Ennedmontering av demokratin och en väldigcentralisering av beslutsfattandet behövs inte föratt skapa människornas . MänniskornasEuropa förutsätter tvärtom en levande demokratioch ett decentraliserat beslutsfattande. Inom EGfinns den mesta av makten i ministerrådet därbesluten fattas utan insyn. Parlamentets makt ärsvag, därför att demokratin har prioriterats lågtinom EG. I utrikesdeklarationen berörs inte detdemokratiska underskottet i EG. en väldigt glättad bild av framåtskridandet inomEG.Men även om beslut i så stor utsträckning sommöjligt bör fattas decentraliserat, och så näramänniskorna som möjligt, finns det områden därbeslut måste fattas på en högre nivå än i dag.Tekniken, förbättrade kommunikationer, har gjortmänniskor över hela världen mycket mer beroendeav varandra, med gemensamma problem ochgemensamma möjligheter. Miljöfrågorna ärexempel på problem som är gemensamma förmänniskor över stora avstånd.I dag förhindrar statsegoismen ett effektivtinternationellt miljösamarbete.