prot · GE09123 · 1991-05-31 00:00:00 — Den lagen blevnödvändig just för att vi skulle försvara asylrätten.Låt mig än en gång påpeka -- jag vet inte hurmånger jag får säga detta, för debatten drivs somom det bara handlade om konventionsflyktingar -- att det inte bara är konventionsflyktingar somfår uppehållstillstånd i . I själva verketär majoriteten av dem som får bifall sådana somtidigare hade fallit under de två paragraferna om defacto-flyktingar och krigsvägrare, men som harbedömts ha så starka skyddsbehov att de fåruppehållstillstånd eller också handlar det omhumanitära skäl. Detta gäller alltså majoriteten avbifallen . Konventionsflyktingarna ärfortfarande i minoritet.Men det är klart att det med fler ärenden mednödvändighet också kommer fler avslag. Det äravslagen som syns. Det är de som är svåra för allainblandade, som engagerar och mobiliseraropinioner, som det ställs frågor om här i kammaren,som beskrivs i lokalpressen och som Jan-OlofRagnarsson och andra får brev om. Men det blirockså ett och annat bifall, kära kammarledamöter.Som jag har haft anledning att påpeka i endebattartikel blir det i själva verket, utslagetpå en arbetsvecka, ett bifall var ,nästan 6 000 under det här året. hadevi vad man skulle kunna kalla all time high i frågaom bifall, då 1 723 människor fickuppehållstillstånd i . Men allting är relativt.Man kan också försöka bedöma detta utifrån enannan utgångspunkt och göra en internationelljämförelse. Bifallsprocent, väntetider,mottagande, förläggningsverksamhet ochinvandringspolitik, dvs. stödet till start i det nyalandet, står sig utomordentligt gott i jämförelsemed andra länder. Det gör även vårt mottagande avflyktingbarn. har redan nämnts i debatten.Regeringen gav i uppdrag attkartlägga och belysa flyktingbarnens situation urolika aspekter. Vi har fått en utförlig rapport i tiodelar plus en sammanfattning. Densammanfattande slutsatsen är att mottagandet är istort sett bra. Men det finns en hel som kan görasbättre. Det skall vi ta fasta på. Självklart finns detfortfarande brister, . Det finns alltid saker som kan göras bättre.Om så inte vore förhållandet, skulle vi inte behövajobba i detta hus.Vi skall nu ta fasta på detta. Inte minst är detväldigt bra att få en samlad bild. Jag tror att det harfunnits mycken samlad kunskap om delvis nya ochsvåra problem som har mött oss, inte minst detunder för hela nya och svåraproblemet med de ensamma flyktingbarnen. Dethar funnits mycken kunskap runt om i landet hoslärare och sjukvårdspersonal och andra som harengagerat sig i detta. Det är bra om vi kan samladenna kunskap.När jag ändå nämner barnen, vill jag även ta uppfrågan om förvar av barn. Den stora kritikentidigare har riktats mot att det inte har funnitsnågon statistik. har vi emellertid fått enstatistik, vilket är utmärkt. Den är fortfarande litetbräcklig, och man man måste skrapa ganska mycketpå den för att vi skall kunna följa utvecklingenkontinuerligt och få jämförelsetal. Detta jobbar vimed tillsammans med rikspolisstyrelsen.Denna statistik för några jämförelsemånadertillbaka i tiden visade att antalet barn som hadetagits i förvar var stort. Det är självklart. Någonsade att KU har uttryckt oro för detta. Men vem ärinte orolig och fundersam inför detta? Jag harförelagt ett förslag till lag, och riksdagenhar antagit denna lag, där möjligheten att ta barn iförvar ytterligare begränsas. Vi tror dock inte attden kan avskaffas helt. Men vi skall begränsa denså mycket som möjligt.Ändå ökar alltså antalet i förvartagna barn enligtdenna statistik. Då måste jag naturligtvis fråga migvad som händer. Vad sysslar polisen egentligenmed? Jag bad om en förklaring.Dess förklaring var att antalet utvisningar var högreoch att det var ett osedvanligt stort inslag avbarnfamiljer i utvisningsärendena. Man pekadeockså på att av utvisningarnahade verkställts utan förvar av barn.Detta slår jag mig inte till ro med. Vi skall därförförfina statistiken. Vi skall göra det möjligt attbättre följa upp detta. Om det visar sig att mananvänder förvarsinstrumentet på ett sätt som vi intehade avsett i lagstiftningen, måste vi se till att såinte sker.Fru talman! Detta var backspegeln och dendagsaktuella situationen. Hur skalldet se ut ? Också det måste man ge sigtid att fundera på. Vi som arbetar politiskt vet attdet inte finns mycket som en gång för alla är givet.För att klara det dagliga vattentrampandet måsteman ibland få näsan över vattenytan så pass mycketatt man kan se bort mot horisonten.Denna diskussion har vi nu fått en bra underlag för.Riksdagen har fått en proposition på sitt bord. Jaghoppas att den skall initiera debatten och att allapartier tar tag i denna fråga i sitt motionsskrivande.Det kommer att bli gott om tid till debatt, eftersomärendet inte skall behandlas förrän och detdessutom är mycket principiellt. Vi får ytterligaretid till debatt, när vi skall börjasnickra på paragrafer och tillämpning.En sak är jag i alla fall övertygad om kommer attbestå -- och kanske bli ännu nödvändigare iframtiden. För att göra flyktingpolitik ochinvandrarfrågor begripliga både här i kammarenoch ute bland folket måste man envist hålla fast vidsträvan att försöka definiera och rama in vilka avmänsklighetens alla bekymmer som vi kan angripaoch lösa genom flyktingmottagande i . Vilkaproblem måste vi först och främst möta med enaktiv flyktingpolitik på den internationella arenan?Jag tillät mig i den första debatten notera att allatalare med flyktingpolitik menade svensktflyktingmottagande. Men vi måste komma ihåg attflyktingpolitik är så mycket mer. Återigen: Vidsidan av flyktingpolitiken; hur förhåller vi oss tillden övriga migrationen? Hur skall vi inom ramenför den reglerade invandringen även klara av attunderlätta frivillig rörlighet över gränserna,tillfällig eller permanent? Det är någonting som vibejakar och välkomnar och som vi kommer att få seframöver alltmer i internationaliseringens spår.Även om vi bejakar ett generöstflyktingmottagande, och även om vi kan varaöverens om att invandringen har varit både positivoch nödvändig för , kan ingen människamena att förhållandena är bra så länge människortvingas hit för att rädda liv och lem.Det måste finnas en önskan hos oss alla att skapaen värld, där människor som kommer hit ochbosätter sig i kan göra detta av egen frivilja. Jag tycker att vi skall kunna diskutera inslag ivår invandringspolitik som bygger på denna tanke.I den nya propositionen presenterar vi tänkbaraprinciper för en sådan aktiv och sammanhållenflykting- och immigrationspolitik. Propositionenutgår från att vi skall kunna föra en politik, somunderlättar det frivilliga flyttandet, ger skydd åtdem som tvingas till flykt men även långsiktigtbidrar till att orsakerna bakom flyktingtragediernaundanröjs.Många av de områden som vi tar upp har redaninvandringspolitisk och mer praktisk bakgrund,t.ex. frågan om ,frivilligorganisationernas roll, flyktingmottagandetoch medborgarskapsfrågorna i vilka har berörtstidigare . Det som har mest bärighet på vad vidiskuterar är ändå hur vi skall förhålla oss tillflykting- och invandringspolitiken. Vi menar att vimåste bli mycket tydligare i vår definition av vadsom skall kunna ge en absolut rätt att få bosätta sighär när man kommer och ''knackar på vår dörr''som asylsökande.Fru talman! Jag konstaterade inledningvis -- jagkanske t.o.m. raljerade litet grand omkring detta --att det är en stor enighet och att det inte finns såväldigt mycket spännande nytänkande ireservationerna. Men jag vill ändå allvarligtunderstryka att enigheten i stora drag i dessa frågorär en styrka. Vi debatterar ofta högljuttenskildheterna. Vi kan också ha en diskussion omvad som är en generös flyktingpolitik och vad somkrävs av en sådan. Men ingen i denna kammareifrågasätter begreppet generös flyktingpolitik. Vikan diskutera vad som krävs för att vi skall kunnaha en bra invandringspolitik. Men ingen i dennakammare i frågasätter egentligen att den regleradeinvandringen skall följas upp av åtgärder till stödför att invandrarna skall kunna integreras i detsvenska samhället. Den grundläggandesammanhållningen i parlamentet har varit viktig föratt kämpa de krafter ute i samhället som bara vilarpå okunnighet, intolerans och t.o.m. rasism. Viborde inte hålla oss för goda utan också inse faran iatt här i kammaren hålla på att anklaga varandraför att skapa främlingsfientlighet eller attsanktionera främlingsfientlighet, såsom MariaLeissner uttryckte det senast. I värsta fall skapar vimyten att främlingsfientlighet är sanktionerad.Eller också står vi här och grälar med varandra omvems fel det är, så blir fältet fritt för dem som villagera vid sidan av. Vi vet att det finns många somtänker agera på fältet vid sidan av, även om vi allaär övertygade om att de kommer att vara ganska fåäven efter höstens val.Jag vill avsluta mitt inlägg med att uttrycka enförhoppning om -- vi må debattera och diskuterahur frejdligt som helst och byta åsikter här ikammaren -- att vi när vi går ut i valrörelsen skallvara eniga och tillsammans bita huvudet avskammen.Anf. 22 () replik:Fru taman! Invandrarministern är bekymrad,liksom , över den framtidaregeringen. Jag tycker att det är trevligt att höra attni förväntar er ett regeringsskifte, det gör jag också.Vi är inte helt hundraprocentigt eniga iflyktingpolitiken med . Det voreunderligt om vi hade varit eniga även där, men vi äreniga på många andra punkter. Det handlar trotsallt om två olika partier med två olika ideologier.Om vi får väljarnas förtroende, vilket inte äravgjort , kommer vi att ha intressanta ochförhoppningsvis fruktbärande diskussioner om hurinte minst flyktingpolitiken kommer att se ut. Ensak är säker: Vi är synnerligen samstämmiga närdet gäller hur mottagningen skall fungera, en frågasom tas upp i nästa betänkande som vi behandlar idag.Det är bara att konstatera att den framtidaregeringen, om den inte blir socialdemokratisk, ivarje fall inte lär föra en mer restriktivflyktingpolitik än . Det är ett hopp så gott somnågot.Det är intressant att notera att det gick bra att ta emot 60 000människor. De har blivit acceptabelt mottagna. Vihar fått en stabilisering, därför höjer viflyktingkvoten. får jag ettinterpellationssvar från om huruvidaman avser att upphäva 13 december-beslutet, somdet kallas för. Det är kanske andra argument somjag kommer att få höra då. Men vi får väl se.Maj-Lis Lööw talar om att flyktingpolitiken intehar förändrats särskilt mycket. Hon säger att detfinns en och annan ansökan som fått bifall och villtala om de många som får lov att stanna. Menförändringen sedan beslutet harblivit att det är 80--som får stannautan bara . Ändå ärsammansättningen av de asylsökande på ettungefär likadan som den var för ett och ett halvt årsedan. Skälen för att fly är inte annorlunda.Världen ser inte mycket annorlunda ut, menSverige har blivit annorlunda. Då kommer jag övertill frågan om de facto-flyktingarna, som Maj-LisLööw inte berör särskilt ingående i sitt anförande.Det stora problemet med den proposition som nuföreligger är att man inte vill ha kvar en lagregleringav de facto-flyktingarnas rätt till skydd.Ambitionen i övrigt må vara god när det gäller deninternationella analysen, men hur kan man hävdaatt vi kommer att ha en generös flyktingpolitik äveni framtiden, om vi vill rycka undan lagregleringenom skydd till de facto-flyktingar? Jag får inte detresonemanget att gå ihop.Anf. 23 () replik:Fru talman! Talet om en eventuellt ny regering trorjag att vi skall lämna därhän. Jag säger som gamleGunnar att vi nog inte skall sälja någraskinn förrän björnen är skjuten. skall vidiskutera dagens flyktingpolitik. Det är ämnet fördebatten.Jag tycker att det är bra att säger attdet i stora drag råder stor samstämmighet här iriksdagen när det gäller de övergripande målen förvår flyktingpolitik. Men att vi är överens i mångafrågor innebär ju inte att vi inte kan vara kritiska påen del punkter. Det är inget tvivel om att vi ärmycket kritiska när det gäller väntetiderna. Där harMaj-Lis Lööw sagt att vi nu snart är framme vidmålet, det mål som vi fastställde närinvandrarverket fick sin nya organisation, dvs. 14dagar--för enkla ärenden och högst 6månader vid överklagningsärenden. Men det harändå varit väldigt långa tider. Jag vill erinra om attvi har gett många nya anslag till invandrarverketsedan dess. Jag tycker nog att vi har skäl attförvänta oss att här händer mycket och att dethänder snabbt.Jag kan säga att jag i vissa stycken är fundersam ochkritisk. Det gäller bl.a. ettårsregeln. Jag vill ställaen fråga till : Gäller ettårsregelnfortfarande? Jag vill ha ett ja som svar på denpunkten.På en punkt skiljer sig , tillsammansmed flera andra, i synen på s.k.arbetskraftsinvandring. Det var inte mer än 187personer, om jag inte minns fel, som budgetåret1989/90, under denna högkonjunktur, fick kommatill på rent arbetsmässiga grunder. Vi tyckerinte -- jag tror att många håller med mig -- att detända sättet att få komma till och arbetaskall vara att söka asyl. Undra på att det blir långaväntetider.Moderaterna är alltså mycket mera öppna för ökadarbetskraftsinvandring. vet jag att detta berörsi det nya betänkandet som jag tyvärr endast hunnitsnabbläsa. Man talar där om större flexibilitet, menvad innebär det? Jag tycker att regeringen ärganska rigid på den punkten.Till sist: Jag ställde tidigare frågor om striktareregler för utlänningar som begår brott och somkommer hit på falska premisser. Är regeringenberedd att gå oss till mötes på den punkten, och närkan vi vänta några förslag?Anf. 24 ()replik:Fru talman! Jag vill börja med att säga tillinvandrarministern att det är viktigt att vi slår vaktom solidariteten och människors lika värde. Jaglovar att vi i den här valrörelsen med kraft kommeratt bekämpa alla tendenser till rasism ochfrämlingsfientlighet. Jag kommer att ta upp detta inästa debatt då betänkandet om invandring skallbehandlas.När det gäller barn i förvar finns det nu nya siffrori invandrarverkets statistik. Det är positivt och braatt invandrarministern ser med oro på dessa siffror.Den socialdemokratiske företrädaren som tidigarevar uppe i debatten sade att det bara fanns 27 barn iförvar . Men under första kvartalet1991 togs 169 barn i förvar. Det blir litet konstigtom man bara tar en siffra lösryckt för en månad.Man måste se till helheten. 169 barn tagna i förvarär rekord sedan den nya lagen trädde i kraft. Undertredje kvartalet 1990 togs 132 barn i förvar ochunder fjärde kvartalet 162 barn. Också jag serverkligen med oro på att antalet barn i förvar ökarsuccessivt.Invandrarministern sade att den 13 december 1989blev det nödvändigt att fatta beslut om restriktioneri utlänningslagen. Regeringen ansåg då att beslutetvar nödvändigt, men delade intedenna uppfattning. Jag vill fråga: Är detnödvändigt att i dagens läge fortfarande hålla fastvid 13 december-beslutet? Det vore inressant att fåsvar på den frågan.Anf. 25 () replik:Fru talman! Invandrarministern gjorde någrakommentarer kring barnens situation vidflyktingmottagandet med adress till mig. Vi icenterpartiet har tagit upp just flyktingbarnenssituation. Om man ser på utvecklingen har detunder de senaste två--tre åren varit en väldigtkraftig anspänning i mottagningssystemet, och devuxnas problem tenderar att taöverhanden. Flera av oss som deltar i denna debatthar haft anledning att besöka förläggningar ochslussar. Vi kunde då konstatera att den tid och detengagemang som har funnits över till att ägna sig åtbarnen kanske inte har varit tillräckligt. Det ärpositivt att man nu har gjort en värdering. Skälet tillatt det är angeläget att ta itu med bristerna är att nunär situationen blir något lugnare, är det viktigt passar på att utbilda personalen -- såvälinvandrarverkets personal som landstingens ochkommunernas -- så att den kan ta sig an de bristersom har upptäckts. Då är man bättre förberedd attkunna åstadkomma ett bättre mottagande förbarnen, om läget skulle förändras. Det är beklagligtatt en del av detta tappades bort imottagarorganisationen när läget var som värst.Det var visserligen förklarligt, men det var inteförsvarligt.Det förvånar också mig att siffrorna är så höga närdet gäller förvarstagande av barn.Invandrarministern sade att hon har bettrikspolisstyrelsen att undersöka varför det förhållersig på det här sättet och om statistiken går attförfina. Jag undrar: Hade detta inte kunnat lösas påett annat sätt? Har vi inte hamnat i en situation därpolisen av slentrian fattar beslut omförvarstagande? Kan vi inte pröva att slopaförvarstagandereglerna när det gäller barn och sevad det får för konsekvenser? Vi föreslår i vårreservation att denna möjlighet skall tas bort. Jagär inte så övertygad om att förändringarna skulle blisärskilt dramatiska. Det har gått slentrian i att ta tillförvarstaganderegler, även när det kanske intebehövs.Sedan gled invandrarministern över till att någotkommentera sin egen proposition. Vi har anledningatt diskutera den vid ett antal tillfällen framöver. Påvissa punkter har jag svårt att utläsa urpropositionen hur man tänker sig att invandrar- ochflyktingpolitiken skall fungera. Propositionen ärväldigt allmänt hållen, och ibland är det svårt attbedöma hur vissa nya regler är tänkta att förhållasig till de regler som gäller. Det är inte alldelesenkelt att fullt ut kommentera regeringens förslagpå dessa punkter, men vi får kanske tillfälle att rätaut frågetecknen under senare debatter.Anf. 26 ()replik:Fru talman! I mitt inledningsanförande talade jagom flyktingpolitiken i stort i världen och hur denkan indelas.13 december-beslutet hade verkligen en avgörandeinverkan, fast det inte märktes under förstamånaden efteråt. är det som fårstanna och innan var det . Det innebär endryg halvering, så skillnaden mot tidigare är stor. Vianser att det är dags för en förändring. Vi kannaturligtvis inte förutsäga hur många procent somskall få stanna, eftersom det beror påskyddsbehovet och om det rör sig omkonventionsflyktingar eller de facto-flyktingar.Men man skulle mycket väl kunna vara nöjd medGenèvekonventionen om bara bedömningen voregenerös. Det är oerhört svårt att göra skillnadmellan de facto-flyktingar ochkonventionsflyktingar. Men bedömningen är i daginte generös.Vi förutspådde under debatterna att antaletförvarstagande av barn skulle öka när de nyalagparagraferna började tillämpas, så vi är inteförvånade.Det är en sak som jag undrar över när det gällersvenskt medborgarskap. Det talas om att det skallutredas om man skall kunna ta tillbaka ett svensktmedborgarskap från människor som redan har fåttett sådant. Det är egentligen väldigt allvarligt. Mankan vara restriktiv när man beviljar ett svensktmedborgarskap, men människor får ju aldrig kännanågon trygghet, om de inte kan lita på att de har fåttett svenskt medborgarskap för alltid.Man kan inte vara tillräckligt noga i valet av sinaföräldrar, brukar det sägas. Därför skall man intevälja sådana föräldrar som löper risk att bliflyktingar. Inte ens i gällerbarnkonventionen fullt ut för flyktingbarn. Det ärviktigt att vi betonar just när detgäller flyktingbarnens situation i fråga om sjuk- ochhälsovård, förvarstagande osv.Vi i ser inget skäl att ökaarbetskraftsinvandringen när det finns så mångaflyktingar här både med högre utbildning och medgoda kunskaper. När de har fått lära sig det svenskaspråket kan de få arbete. Flyktingar skall inte fåstanna på grund av att vi behöver arbetskraft, mende som får stanna måste ju beredas arbete.Anf. 27 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag vill instämma i det som GullanLindblad sade. Det där med ny regering kan vilämna därhän.Min fråga till löd: Är det skumt ellerinte att samarbeta med och ivissa frågor när det gäller flykting- ochinvandrarpolitiken? försöker attföresäva att det har varit otillständigt avsocialdemokraterna att samarbeta med dessapartier i stället för med . I så fall kan manfråga sig hur ni skall kunna regera tillsammans, förni hävdar ju att ni skall kunna göra det.Maria lämnade ett besked tillfrivilligorganisationerna, ett besked som är som ensälta i debatten. Hon sade att reglerna kanåtminstone inte bli mindre generösa än vad de är , och det var ju en tröst för tigerhjärtan.Rune , och tog upp frågan om förvarstagande avbarn. har rätt när han säger att manborde ha frågat sig om det hade gått att lösa påannat sätt.Rikspolisstyrelsen redovisar dessutom att man till80--har löst det på annat sätt, dvs. genom attinte ta barnen i förvar. Vad som framhålls i den avriksdagen antagna lagen var också att man skallförsöka att lösa det i första hand på annat sätt. Menom man nu har intrycket att så inte sker, utan attdessa frågor handläggs mer slentrianmässigt, finnsdet all anledning att ta reda på om det är detta somligger bakom.Inte heller jag vill dra för stora växlar på nedgångenfrån , från 74 till 27 fall -- det ärännu så länge ett tillfälligt och bräckligt underlag --men det kan ändå vara så att en del avrikspolisstyrelsens förklaring håller, att det just dåvar många utvisningar med barnfamiljerinblandade. Men jag lovar: Vi skall fortsätta attfölja utvecklingen på den punkten.Gäller ettårsregeln? Meddet menar hon väl den regel som säger attbarnfamiljer skall ha besked av invandrarverketinom och att de annars i princip får stanna. ligger invandrarverket långt igenomsnittlig beslutstid. Detta har också varit ettsätt att prioritera barnfamiljerna.Rune påpekar mycket riktigt att devuxnas problem kan komma att ta överhanden. Detförhållandet att barnfamiljerna skall prioriteras närdet gäller väntetider har medfört att jag när jagkommit ut på flyktingförläggningarna mött mångasom är bekymrade och förtvivlade, framför alltensamstående män. De har förstått att de har fåttlängre väntetider därför att vi har prioriteratbarnfamiljerna, men det har de också uttrycktförståelse för.Vad gäller decemberbeslutet skall jag mycketriktigt lämna ett interpellationssvar i eftermiddag.Men jag har också besvarat en fråga frånHans Göran om detta. Jag tyckte också attjag lämnade ett svar när jag i mittinledningsanförande beskrev hur det ligger till. Jagsade att vi faktiskt ännu inte kan ropa hej, eftersomvi fortfarande har 26 000 människor iförläggningarna och fortfarande ungefär ett årsväntetid för dem som får vänta längst. Vi vet motbakgrund av erfarenheterna inte om dennedgång som vi har haft bara är säsongsmässig. Detkom 23 000 personer under det sista halvåret 1989.Det är alltid en säsongmässig uppgång underhösten.Det är många som har talat om hur vi i dagbehandlar de facto-flyktingar och om hur vi skallbehandla dem . Jag noterar med stortintresse att inte minst mycketnoggrant har läst den del av som handlar om dokumentlösheten. Hansäger där faktiskt att den praxis som regeringeninförde hade viss effekt. Men den andra delen avGöran undersökning förbigås här medstor tystnad. I den framhålls att decemberbeslutetegentligen inte har haft någon större effekt, utan attdet finns andra förklaringar till att antaletutvisningar har ökat. Jag tycker själv att det är enlitet konstig slutsats, och jag håller inte till alla delarmed honom, men jag kan ändå se att mycket av detskyddsbehov som de gamla reglerna om de facto-flyktingar och krigsvägrare tillgodosåg nu hartäckts in i bedömningen av vad som är särskiltstarka skyddsbehov.Anf. 28 () replik:Fru talman! frågar om det är skumtatt samarbeta i flyktingpolitiken. Det är detnaturligtvis inte. Det kallas ju parlamentarism närman samarbetar för att få politisk majoritet. Detenda som kan vara skumt -- om man nu vill användadet uttrycket -- är i så fall den politik som manbestämmer sig för att driva, och det är den debattensom jag tycker är väsentlig.Maj-Lis Lööw är när det gäller barn konfunderadoch upprörd. Hon säger: Jag sade ju att lagen skulleminska möjligheterna att ta barn i förvar, och sedanblir hon förtvivlad när så inte blir fallet. Det är baraatt konstatera att invandrarministernuppenbarligen hade fel när vi förde den ganskaupprörda debatten . Den nyalagparagrafen gav inte mindre utan kanske störremöjligheter att ta barn i förvar.