prot · GE09113 · 1991-05-16 00:00:00 — Ni ville liksom vi i haen annan stödområdesindelning för jordbruket,speciellt för . Det fanns ingen sådanreservation från sida. Ni vill satsa påfasta forskningsresurser och bygga ut de regionalahögskolorna. och vill bildastiftelser. Vi kan bara gissa vad det kommer attinnebära för de medelstora och stora högskolorna.Högskoleväsendet kommer att klassificeras i ettA-, B-, C-lag. Det kommer att bli sammaförhållanden som det finns i när det gällerhögskoleväsendet. Där finns det en kraftigvariation vad avser kvaliten på högskolorna. Ensådan politik skulle inte alls gagna ett län somVärmland, som har en struktur som är ömtålig förlågkonjunktur. har en struktur som kanliknas vid många andra geografiska områden, t.ex.Norrlands inland.Värmland, svensk regionalpolitik och regionernasutveckling skulle må bra om stod mer frinär det gäller de nödvändiga insatser som kommeratt krävas framöver, dvs. mera fri i förhållande tillde andra borgerliga partierna.Anf. 61 () replik:Herr talman! I olika debatter i kammaren harBjörn uttalat stora bekymmer för hur eneventuell borgerlig regering skall se ut. Jag harredovisat vad tycker om regionalpolitikenoch vad vi vill göra för Värmland.Vi i eftersträvar en icke-socialistiskregering tillsammans med . Vi har samsyn i många frågor, inte minst när det gällernäringspolitiken. Vår ekonomiska politik ochnäringspolitik kommer att gagna även Värmlandoch glesbygd. Olika partier satsar påolika sätt. Vi för fram vår politik , och den svararvi för. Det blir säkerligen förhandlingar i olikahörn.Egentligen är det samma sak för politik kan han föra tillsammans medsocialdemokraterna? Han får inte stöd för denpolitiken här i kammaren. står påden ena sidan, och jag står på den borgerliga sidan.Vi redovisar från sida vår politik.Folkpartiet får sedan redovisa sin politik. Men detfinns samsyn i en rad viktiga frågor som ärväsentliga för utveckling.Anf. 62 () replik:Herr talman! har berättat omallt elände i på grund av ensocialdemokratisk regering. somsitter i utbildningsutskottet måtte väl veta attfolkpartiet har en ambitiös satsning på högskoloroch forskning. Vi har speciellt pekat ut de tidigarefilialhögskolorna --och . Närdet gäller kommunikationer har vi en ambitiössatsning på järnvägar och vägar. Vi satsar också påsmåföretag som vi menar är en enorm bas i självautvecklingen av länet. Jag tycker att BjörnSamuelson i stället kunde ha vänt sig tillsocialdemokraterna. Det finns sexsocialdemokratiska riksdagsledamöter frånVärmland. Ingen av dem har ställt upp i dennadebatt som kallas hembygdens dag. Som jag kan sefinns det ingen bättre hembygd än Värmland.Anf. 63 () replik:Herr talman! För ovanlighetens skull skall jaginstämma i vad har sagt. Det gällerdetta att det finns ingen bättre hembygd änVärmland. Där är vi rörande överens.Det är skillnad på att sitta i en regering, KjellEricsson, och att ta regeringsansvaret -- ni måstegöra det tillsammans med ochmoderaterna -- än att vi säger attsocialdemokraterna för en politik somöverensstämmer med våra idéer mer änmoderaternas. Vi har därmed inte sagt att vi skallsätta oss i en regering tillsammans medsocialdemokraterna. Det finns en viss skillnad här.Vi får all anledning att återkomma till vårt länlängre fram och diskutera med varandraolika viktiga insatser som behöver göras för länet.Då kommer väl också de sex socialdemokratiskaledamöterna att delta.Anf. 64 () replik:Herr talman! Jag har redovisat vad vill medregionalpolitiken. Vi är ett eget parti, och vi förfram den politiken. Vi är ett icke-socialistiskt partisom försöker få en sådan regering. Det blir då alltidförhandlingar och diskussioner. Det känner alla till.Men vi har en samsyn i viktiga frågor som gör attdet finns goda förutsättningar att klara av en sådanregeringsbildning.Vi kommer alla gånger att diskutera denna frågamycket under de kommande månaderna. Många avoss har en samsyn över hur problemskall lösas. T.ex. har vi vägarna. Samtliga partierhar ganska likartade uppfattningar om vissavägfrågor. Samma sak gäller järnvägen, flyget ochhögskolan. Där finns en samsyn i viktiga frågor.Det är väsentligt att påpeka.För att visa denna samsyn vill jag också instämma iatt är den bästa hembygden.Anf. 65 () replik:Herr talman! Jag vill också påminna BjörnSamuelson om vårt gemensamma arbete vi hadetidigare när frågan var uppe om att få fram ettstödområdessystem för . Vi samarbetadedå över partigränserna. Vi behöver mer avsamarbete. Vi har fått en förnämlig landshövding iVärmland som också är för samarbete. Hansamarbetar och försöker få med stora delar av länetmed kommunförbund och landsting. Det är medsamarbete vi kommer någon vart.Anf. 66 () replik:Herr talman! och ärde två partier som har satsat hårt på just enutveckling av utbildningspolitiken som ettregionalpolitiskt instrument. sade isitt anförande, liksom jag gjorde, att frågan omutbildningsinsatser är viktiga för ochdess framtid. Jag pekar då särskilt påverkstadsteknisk utbildning. Jag noterar att den delav denna nödvändiga utbildning som ligger pågymnasienivå är , ochsocialdemokraterna överens om att bygga utkvalitativt. Men skall sitta i sammaregering som två andra partier som har som främstamål att riva upp en reformering av gymnasieskolanoch riva upp en reformering och kvalitativförhöjning av utbildningen inom viktigayrkesgrenar. Det går inte ihop om man skallavhända sig det instrument som man säger är såviktigt.Andre vice talmanne anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligarerepliker.Anf. 67 ():Herr talman! Det är en händelse som ser ut som entanke att arbetsmarknadsutskottet avfärdarStockholms län och dess problem på en halv sida avbetänkandets 183 sidor.Det enda man har att säga är att man aktivt arbetarför att avlänka arbetstillfällen frånStockholmsområdet inom service- ochtjänstesektorn. ''Detta dämpar utvecklingstaktenoch skapar sysselsättning isysselsättningssvaga regioner.'' Förvisso dämpardet utvecklingstakten -- i , mendärav följer definitivt inte med automatik att detblir fler arbetstillfällen i andra delar av landet. Detborde man ha lärt sig i arbetsmarknadsutskottet viddet här laget.När man i betänkandet refererar denregionalpolitiska motion, som lagts av folkpartietliberalernas ledamöter i och län,läser man tydligen den som en viss potentat läserBibeln. skriver attfolkpartiet i motionen har ansett att farhågor förobalans på arbetsmarknaden är obefogade. Menman talar inte om i vilket sammanhang dettauttalande framförs. Detta gäller den storskaligatillverkningsindustrin där 20 000 jobb försvunnitunder -- under förutsättningatt man dels stimulerar mindre tillverkningsföretagi länets svaga delar, dels att sysselsättningen får ökai tjänstesektorn. Men inte ens detta fårStockholmsregionen behålla. Genom en radpålagor och restriktioner skall också service- ochtjänstesektorn motarbetas i län.Det har funnits en rad illvarslandetecken. Småföretagens utveckling går långsammarehär än i övriga delar av landet,kapacitetsutnyttjandet är lägre och sysselsättningenökar sämre än riksgenomsnittet.Sysselsättningen i högteknologisk industri sjunkerdramatiskt, och underskottet i vår handel medhögteknologi ökar. I andra jämförbara utgör detta område cirka en tredjedel avexporten -- hos oss är den endast en sjättedel.Den drastiskt sjunkande sysselsättningen inomtillverkningsindustrin visar att vi är i övergångenfrån ett näringsliv grundat i tillverkningsindustri tillett kunskapssamhälle. Varför är det då så viktigt attde tekniska framstegen kan få brautvecklingsmöjligheter i ? Ochvarför är det så viktigt att tjänstesektorn får öka,utan att den genast, som man säger i betänkandet,skall avlänkas till andra delar av landet? Jo, allforskning visar att nya tekniker först kommer tilloch provas i ett lands huvudstadsregion, för attsedan sprida sig som ringar på vattnet över landet iövrigt. Det är ytterst sällan som en teknisklandvinning provas i eller först.Huvudstadsregionens större förändringsberedskapfungerar som en motor i övriga landetsutveckling.Den här drivkraften hindras naturligtvis om manständigt motarbetar en naturlig utveckling iStockholm, påtvingar invånarna här extra pålagoroch ger företagen sämre förutsättningar att verka.Det är det vi nu bevittnar i --speciellt accentuerat av nuvarande lågkonjunktur.Att förespråka en god utveckling i ärdock inte detsamma som att förespråka en låt-gå-politik. Det finns en rad områden där merrestriktiva regler behövs, t.ex. för att klara miljön iett så tättbefolkat och trafikintensivt område somStockholms län.Vi liberaler kräver inte att vi i skallfavoriseras framför andra delar av landet. Vad vidäremot kräver är att övriga landet har respekt ochförståelse för att länet har svåra regionala obalanseroch tunga sociala problem. För att åtgärda dessaoch för att skapa en god livsmiljö för regionensinvånare behövs förstås resurser. Dessa skapasgenom bättre tillväxt. Det går inte att ständigtåderlåta genom straffskatteroch genom specialkonstruerade regler.Under en lång period har länets utveckling stryptsgenom att en 30-procentig straffskatt lagts på allainvesteringar, och när företagensinvesteringsfonder släpptes fria för ungefär etthalvår sedan undantogs . skalläntligen skatten avskaffas och investeringsfondernabli fria också här, men det är en skandal att så intesker förrän , in i en djuplågkonjunktur.Att hindra strukturomvandling i tronatt detta skall gagna utvecklingen i andra delar avlandet strider mot all erfarenhet och allaforskningsresultat.Herr talman! Jag yrkar bifall till motion A504.Anf. 68 ():Herr talman! Som alltid när regionalpolitikenbehandlas i är det många vackra ord ochbeskrivningar som vi sedan ser så litet resultat avute i vårt avlånga land. Grunden för en fungeranderegion är en fungerande arbetsmarknad; endast dåkan samhällsservicen tillgodose befolkningensbasbehov. Om inte, så kommer ocksåbefolkningens mest elementära behov att krävasärskilda insatser, vilket i förlängningen kanfördyra samhällets omkostnader.Regionalpolitikens mål, som ingen egentligenifrågasätter, är att skapa ekonomiskt, socialt,kulturellt och miljömässigt fungerande regioner ihela landet, alltså även på Gotland.Men för att denna målsättning skall kunna verkakrävs det att olika politiska områden samordnas,att en helhetssyn får prägla de beslut som fattas avlandets ledning.Jag kan konstatera att har en godinfrastruktur, bl.a. med hjälp av tidigare gjordastatliga satsningar, men att denna nu riskerar attvara utan värde till följd av olyckliga beslut iregering och riksdag i ett senare skede. Underföregående såväl som under detinnevarande har en rad beslut om näringspolitiskkaraktär fattats av en majoritet i , vilkavart och ett på ett påtagligt negativt sätt berörGotland. Konsekvenserna av dessa separata beslutframstår vid en samlad bedömning som olyckliga urrikspolitisk synpunkt och för gotlänningarna heltoacceptabla. Jag varnade för denna utveckling påett tidigt stadium. Det skall ingen större fantasi tillför att förstå vilka följderna skulle komma att bliför med borttaget stödområde, med infördturistmoms, som förstärkts medpersontrafikmoms i färjetrafiken, medomställningen inom jordbruket, med slopatgränsskydd, med den dubbla omställning som eneventuell nedläggning av sockerbruk skullemedföra för de gotländska lantbrukarna, medkapitaldräneringen från utvecklingsfonden ochmed slopande av transportstöd till färjefrakt och tillflygtrafik i storleksordningen 20 miljoner. Detta föratt nu nämna några av alla de negativa beslut somdrabbat till följd av den förda politiken.För detta har regeringen det yttersta ansvaret.I min motion A502 har jag tagit upp en del av de idetta sammanhang aktuella frågorna. Det gällerfrämst föregående beslut att Gotlandskulle ställas utanför stödområde och därmed intelängre få del av lokaliseringsstöd till företag. Dettafick till följd att under föregående årmissade ett antal företagsetableringar på grund avatt vi inte längre kunde erbjuda någotlokaliseringsstöd. har en näringsstruktursom markant avviker från vad som gäller för landettotalt. Industrisektorn är betydligt mindre medande areella och offentliga sektorerna är betydligtstörre. Trots olika insatser som gjorts är deninomregionala obalansen fortfarande betydande.I förra årets regionalpolitiska beslut utlovades attför de kommuner som lyftes ut ur dåvarandestödområden skulle möjlighet finnas forsättningsvisatt erhålla utvecklingsbidrag från regeringen. Dettahar sedermera också utlovats frånarbetsmarknadsutskottets ordförande vid besök påGotland. Ett antal sådana ansökningar har gjortsfrån länsarbetsnämnden, men regeringen har intelevt upp till givet löfte. Det är med förvåning ochbesvikelse jag konstaterar att regeringen intebehagar bry sig om fattade riksdagsbeslut.De arbetslöshetssiffror som utskottet redovisar ibetänkandet har ingen aktualitet . Av ca 29 000förvärvsarbetande gotlänningar är 3 700 inskrivnasom arbetssökande på arbetsförmedlingen, enökning . Av dem är 700öppet arbetslösa, vilket är en ökning med 92 %jämfört med -- jag upprepar: 92 %.Antalet lediga platser var 640 moti dag endast 250, en minskning . Nästanhälften av de arbetslösa är . Detta ärmycket höga tal för ett län där vi av geografiska läninte kan samverka med något annat län.Lågkonjunkturen har slagit till med full kraft,arbetsgivarna är rädda för att anställda folk just ,oron och ovissheten är stor.Förändringarna i sjukförsäkringen har medfört attsvenskarna har blivit mycket friskare, och därmedhar ett stort antal vikariat försvunnit, främst förungdomarna. Kommunens möjligheter att ordnaberedskapsarbeten har minskat, anställningsstoppgäller för den administrativa personalen och defackliga organisationerna har inget intresse av attordna beredskapsarbeten för arbetslösa.Behovet av kraftfulla insatser för förstärkanäringslivet på är därför alldelesuppenbart. Det lokaliseringsstöd som fannstidigare var av mycket stor betydelse för attstimulera såväl nyföretagande som utbyggnad avbefintliga företag. Det är därför nödvändigt attGotland tillförs stödområde 2. Det föreslog jag imin motion. Jag konstaterar nu med intresse att enav de socialdemokratiska ledamöterna i fullmäktigei har just föreslagit attkommunen också skall arbeta för det. Det hade jufaktiskt haft större verkan om socialdemokraternapå hade påverkat sin regering för ett årsedan, när vi lyftes ut ur stödområdet, men ''försent skall syndaren vakna''.För att en aktiv regionalpolitik skall kunna föraskrävs vissa grundläggande förutsättningar. Dit hörför del att kommunikationerna medfastlandet fungerar på ett tillfredsställande sätt. Såär inte fallet . Färjetrafiken som är vår livsnervtill fosterlandet, som är vår väg, vår bro och vårjärnväg måste ges en tillfredsställande lösning.Trots kraven på förbättringar harresultatet i stället blivit atttaxorna höjts kraftigt, att antalet färjor i trafikminskat och att antalet fastlandshamnar minskat.Vi har tidigare i vår diskuterat trafiken, ochriksdagen har beslutat i enlighet med bl.a. kravet imin motion om att färjetrafiken måste bli föremålför ett utredningsarbete. Det måste utredas vilketansvar som skall åvila staten när det gällerinfrastrukturen, dvs. tonage och hamnar, och hurfinasieringen skall lösas. För detta krävs enordentlig utredning och inte något litetöversynsarbete.Jordbruket och livsmedelsindustrin ärsammantaget största näringsgren. Frånsåväl län som kommun har krävts att denna näring,som på spelar större roll än i något annatlän, skulle ges möjlighet att verka avregionalpolitiska skäl. Detta har jag också krävt imotioner vid ett flertal tillfällen. Men riksdagensmajoritet har beslutat att alla förändringar skall slåigenom fullt ut också på . Man har varitfullständigt okänslig och inte velat ta några somhelst regionalpolitiska hänsyn.I den tillväxtproposition som vi skall debatterasenare har regeringen föreslagit attregionalpolitiskt stöd till sockerbruk skallutgå som längst till 1995. Jag återkommer i dendebatten, men jag vill ändå påpeka här att de cirka12 miljoner av statliga medel som det handlar omhar avgörande betydelse för tusentalet gotländskahushåll. Att tro att det går att få framersättningsarbete för både anställda, åkare ochbetodlare som är sysselsatta i nuvarandesockerproduktion är en utopi, men jag återkommertill detta senare.Till det gotländska näringslivet hör ocksåturistnäringen. Den har varit avutomordentligt stor betydelse. Vi ser nu denegativa effekterna av den breddademervärdesskatten med full moms på hotell- ochrestaurangnäringen samt också påpersontransporter i färjetrafiken. Vi har en kortmen intensiv säsong i detta viktiga turistlän. Detekonomiska tillskott på i storleksordningen 500miljoner som tillförts det gotländska samhället frånturismen har haft stor betydelse förupprätthållande av service för den gotländskabefolkning även utanför sommarsäsongen.Sveriges turistråd har presenterat enundersökning där det påstås att turismen påGotland skulle ha minskat . Även omdenna siffra är grundad på en enkät ochförmodligen i överkant bekräftar företrädare förnäringen en mycket stor nedgång som en följd avårhundradets skattereform. Detta är en mycketallvarlig utveckling för hela det gotländskasamhället, och det är nödvändigt att återföramomsen på hotell- och restaurangtjänster till dentidigare nivån.Det visar sig också att hela nedgången i turismenhänför sig till färjetrafiken där momspålägget frånnyår har fördyrat färjebiljetten till en heltoacceptabel nivå. Som exempel på de ökadekostnaderna kan vi jämföra den tvåbarnsfamiljmed bil som för en tur- ochreturresa till i högtrafik betalade ,men som för samma resa får betala . Detär en ökning . Detär tur och retur mellan ochVisby. Jag har i motioner krävt att färjetrafikenskulle undantas från persontrafikmomsen,eftersom den har en så förödande verkan påturistnäringen på . Detta har ävenföreträdare för och kommun krävt påannat sätt. Detta skulle vara en regionalpolitiskåtgärd värt namnet.Herr talman! Hela vill leva, men då måstede resurser som tydligen ändå finns fördelas på ettsätt så att hela landet får del av dessa. I den 20-miljarderssatsning på infrastruktur för landetskommunikationer som återfinns itillväxtpropositionen finns inget extra över tillGotland. Vi får nytta av de pengarna först när vikommer till fastlandet.Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservation 17vad beträffar mom. 19 i utskottets hemställan. Denåterfinns i det rättelseblad som är delat påledamöternas bänkar i dag.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingar återupptogs kl. 19.00.Anf. 69 ():Herr talman! Debatten om regionalpolitiken harpågått ett antal timmar . Det finnskanske inte så mycket nytt att tillägga, men som enav reservanterna i utskottet vill jag ändå beröranågra av de reservationer som vi i harfogat till arbetsmarknadsutskottets betänkande 13.I betänkandet talas så vackert om deregionalpolitiska målen, att alla människor, oavsettvad de bor i landet, skall ha tillgång till arbete,service och god miljö. Om detta råder ingenoenighet eller delade meningar i ord. Men alla skallveta att det minsann inte i alla delar av landet gårav sig självt, och målet är definitivt inte nått.Det finns många regionala balansproblem, som detkrävs målmedvetna insatser för att lösa. Och det ärockså nödvändigt att så sker. I våra motioner omregionalpolitiken och i de reservationer som vi harfogat till betänkandet har vi lyft fram det vi icenterpartiet anser är politiskt nödvändigt att göraför att vi skall kunna uppnå målet om regionalbalans i landet.Börje har inledningsvis i debatten i dagutvecklat grundläggande syn vad gällerinriktningen av regionalpolitiken. Det jag tänkergöra är att lyfta fram några speciella frågor där vihar reservationer.Regionalpolitiken brukar i kammaren handlaväldigt mycket om , så även . För att fålitet balans i det hela skall jag hålla mig till de mersydliga delarna av landet. Även från den delen avlandet föreligger motioner i iregionalpolitiska frågor. Det är faktiskt så -- hurotroligt det kan låta i mångas öron -- att det finnsregionala problem även här. De har förstärkts, inteminst under det senaste året.Vi har i begärt att anslaget till regionalautvecklingsinsatser skall räknas upp med 328miljoner till 1 300 miljoner för att stärkalänsanslagen också i de län som är belägna söderom . Länsanslagen är nödvändiga när detgäller att stärka utvecklingen i de svagastelänsdelarna. De skall kunna användas tillinvesteringsbidrag, företagsutveckling,projektverksamhet och glesbygdsstöd. skall, som det står, särskiltbehovet av ökade insatser i glesbygden beaktasliksom kombinationsföretag där jordbruk ingårsom en del. I exempelvis Smålandslänen finnsmånga små jord- och skogsbruksfastigheter där detlivsmedelspolitiska beslutet nu börjat verka ochredan satt sina spår.I Smålandslänen , ochJönköping är länsanslagen 17 resp. 11 och 9milj.kr Detta är inte stora pengar jämfört med vadandra län norrut har, där summan är mångdubbeltstörre, ibland 10 gånger större. Detta är detsammasom intet om vi jämför med vad i Uddevallaoch i fick . Där blevdet sammanlagt ungefär 4 milj.kr. per nyttarbetstillfälle netto för de företagen. Och så är detändå ingenting i . Där står den nyatrafiken -- tom! Tänk om våra småländska företaghade fått en sådan ekonomisk injektion -- vilkenutveckling och vilken dynamik det kunde ha blivit ihundratals orter!I har vi alltid framhållitsmåföretagens betydelse för möjligheten att skapaen mer balanserad närings- och bebyggelsestrukturöver hela landet och därmed också en breddadarbetsmarknad och en bättre regional balans.Otaliga är de förslag som vi har fört fram i våramotioner i som bl.a. syftar till att skapagynnsamma villkor för nyföretagande ochutveckling i de små företagen. Viktigt är attkvinnors nyföretagande får ökad betydelse.Kvinnor är ofta inriktade på service- ochkonsultområden. Detta är särskilt intressant medtanke på att många bedömare anser att den privatatjänstesektorn kommer att öka de närmastedecennierna.I dag har många småföretag det kärvt, inte minst desom är underleverantörer t.ex. till bilindustrin. Dethär känner jag till från mitt eget län. Där finnssådana företag som inte anser sig ha råd att göraens de nödvändigaste investeringarna.Även i sådana fall borde man kunna gå in medregionalpolitiska medel för investeringar,exempelvis i ny teknik, så att företagen blirkonkurrenskraftiga i förhållande till utländskaunderleverantörer och för att kunna fortsätta sinverksamhet i landets olika regioner. Vårreservation vad avser förhöjda anslag till regionalautvecklingsinsatser har nummer 35 i betänkandet.I har vi också föreslagit ett särskiltanslag till landsbygdsutveckling på 390 milj.kr. Detär ett anslag som vi menar bör få användas med storfrihet för att stödja projekt som syftar till att breddalandsbygdens närings- och kulturliv och till attskapa varaktiga arbetstillfällen, inte minst förkvinnor. Ur det här anslaget borde också stöd tillskärgårdstrafik kunna utgå.Tyvärr var intresset i utskottet minimalt för justlandsbygdsutveckling. T.o.m. kampanjåren 1987--1989 tycks vara helt glömda, trots att den stoltaparollen ''Hela skall leva'' då ekadeöverallt. Visst går det att hitta vacker text och dett.o.m. i socialdemokratiska länsmotioner. Iexempelvis motion A454 hittar vi sådant:''Den varierande landskapsbilden i länet medöppna dalgångar och skogklädda höjder är enförutsättning för turismen men också förglesbygdsboendet och verksamheten pålandsbygden över huvud taget. De förändradevillkoren för jordbruket gör det efter hand svårareatt slå vakt om det öppna landskapet. Dettaproblem måste uppmärksammas i högre grad änhittills.Alternativa odlingsformer och grödor bör stödjasoch teknikutveckling för mer småskaligaverksamheter bör intensifieras. ''Detta är både förnuftigt och klokt. Det kanöverföras på fler län än , som motionengällde. Men för vem var det skrivet och vemlyssnade?