prot · GF0948 · 1991-12-18 00:00:00 — Vi måste då ha tillväxt i ekonomin ochgenomföra de produktivitetsförbättradeåtgärderna och skattesänkningarna. Om vi skall kunna undvika spänningarmellan olika grupper måste vi ha tillväxt så att allakan få en realtillväxt av sina inkomster. Det får viinte utan tillväxt. Då har vi egentligen ingentingnytt att fördela, och då får vi spänningar.Vi kommer då tillbaka till frågan hur man skall fåfart på tillväxten. Vi har lagt fram förslag påutgiftssidan och inkomstsidan om avregleringar ochförenklingar som syftar till att få i gång ekonominoch öka tillväxten i ekonomin. Socialdemokraternasäger att det inte är några problem och att man inteskall göra något alls. Mangår upp i startblocken och inser sedan plötsligt har en vägg framför sig. Det är den mörkaväggen, socialismen, som fortfarande präglarvänsterpartiet. Man tycker att man egentligenborde sänka skatter och rensa itransfereringssystemen, men det kan man inte göraeftersom det strider mot ideologin. Det är LarsBäckströms dilemma. Han inser vad som bordegöras, men han är inte beredd att lägga fram deförslagen.Anf. 180 () replik:Herr talman! Jo, jag inser vad som behöver göras,och jag har också redovisat alternativ till vad sommåste göras. En av de saker som måste göras, är attinte göra någonting -- i den meningen att vi skall gefasta spelregler för löntagare och arbetsgivare. Detvore oerhört väsentligt, för då skulle man veta attdet nu inte återstår något annat än att satsa påproduktivitetshöjande åtgärder ute i företagen, påverkstadsgolven. Det blir ingen kavalleripatrullfrån regering och riksdag som kommer att höjaproduktiviteten. Det kan inte politiker göra. Detkan bara företagen göra. Det krävs då att manförnyar i arbetslivet och skapar nyaarbetsorgnisationer. Vi politiker kan inte skapaökad produktivitet. Det skall folket i företagengöra. Men man skall inte heller trolla och påstå genom skattesänkningar kan göra detta. Dåskapar man förväntningar ute i näringslivet på attpolitikerna väl ordnar saken som vanligt. Fastaspelregler är oerhört viktigt.Jag håller med statsrådet om att det är utmärkt medavregleringar och att man skall minska på monopoloch kartellbildningar. Men varför lade ni t.ex. nedkonkursutredningen? Vi vet att man arbetarmed konkurser som en medveten metod för attförstöra marknaden. Regeringen lade nedkonkursutredningen, som hade kunnat varaverksam. Ni har föranstaltat och indikerat att nitänker mjuka upp de förslag som lades från denutredning som skulle stärka konkurrensen,konkurrensutredningen. Det finns mycket att görai det sammanhanget. Men när man stimulerar dessakrafter måste man utgå ifrånfördelningsaspekten för att hålla inflationen underkontroll. Den punkten missar ni på regeringssidan.T.o.m. vissa krafter inom SAF inser att det är pådet här sättet. I skriver man om attkarensdagarna gjorde danskarna sjukare. InomSAF finns t.o.m. människor som inser detta. Enannan rubrik i är: ''måsteföretagen städas uppifrån''. Ja, företagen måstestädas uppifrån. Det gjorde man i Automobil,och då höjde man produktiviteten. Man slutadevara en kravindustri och jobbade i och påverkstadsgolvet.Kan säga ett definitivt nej till och tala om att det inte blirnågon intern devalvering eller sänktaarbetsgivaravgiften med fyra ?Kan lova det? Det vore oerhörtvälgörande när det gäller att visa att det nu råderfasta spelregler.Anf. 181 Statsrådet ()replik:Herr talman! Intern devalvering innebär att mansänker arbetsgivaravgiften som manhöjer momsen. Det ger samma effekter som endevalvering, som höjer priserna i mensänker priserna utomlands på svenska produkter.Någon sådan åtgärd är inte aktuell. Det ärsjälvklart att det inte är så.Lars säger att det viktigaste är att integöra något alls. Vad händer om man inte gör något?Jo, då händer detsamma som har hänt under ettantal år. Andra industrier än bestämmer sigdå för att investera utomlands. tillverkareller sätter samman sin modell 850 i , inte iGöteborgsområdet. Det är orimligt. Ett svensktbilföretag borde rimligen jobba i Sverige.Det som händer om man inte gör någonting är attallt fler entreprenörer i , liksom de somstartade Tetrapak eller , bosätter sig med sittkunnande utanför gränser. Det ärfullkomligt orimligt att vi skall ha det så. Då får vifortsatta problem. Då hjälper det inte med att påett eller annat sätt reglera inom gränser. Vimåste skapa bättre förutsättningar för tillväxt. Dettror jag de allra flesta i inser.Då måste vi vidta vissa åtgärder. Vi måste göraförändringar i de offentliga utgifterna så att vi fåren bättre produktivitetsutveckling. Vi måste göraförändringar i den offentliga sektorns verksamhetgenom effektiviseringar, så att vi inte tränger utresurser från investeringar i näringslivet. Vi måsteavreglera ekonomin. Vi måste skapa utrymme --vilket vi gör -- genom effektivisering i offentligsektor och förändringarna av transfereringarna förstrategiskt viktiga skattesänkningar som ärinriktade på att förbättra tillväxtmöjligheterna. Detmåste kunna bli så att en person som har en idé ochvill utveckla den i och är beredd att satsa tidoch pengar för att göra det, eftersom det kan lönasig, så att han kan få njuta av att ha lyckats byggaupp ett företag som inte bara ger statenskatteintäkter från vederbörande utan också frånalla dem som får jobb i företaget. Det är den typenav förutsättningar vi måste skapa. Vi måste ta bortdiskrimineringen av småföretagare på mångaområden.När det sedan gäller fördelningspolitiken är detsjälvklart att i ett land med tillväxt är det desvagaste som gynnas i första hand. I ett land medtillväxt kan vi klara arbetslösheten. Vi slippersituationen som när en god vän till mig ringde i dagoch säger: Jag blev arbetslös i går, jag fick reda påatt jag inte har något jobb längre. Det är inte enspeciellt rolig situation. Det kan också hända enledamot av , och det är inte roligt dåheller, även om det är väljarnas utslag och man vetförutsättningarna.Detta är allvarligt. Den viktigastefördelningsåtgärd vi skulle kunna enas om att vidtaär att få i gång tillväxten, så att vi kan draned arbetslösheten och ge både gamla och ungatrygga jobb. Det klarar vi bara genom att göranågonting, bl.a. sänka skatterna.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 182 ():Herr talman! Alla är vi medvetna om att vi måste taut skatt för att finansiera den gemensamma sektornsom utför en rad uppgifter som ingen av oss ärberedd att avstå ifrån. Vi vet att allbeskattning innebär ingrepp i ekonominsfunktionssätt. Det finns skatter/avgifter sommedvetet utformas för att styra i en bestämdriktning. Energiskatterna skall, utöver att vara eninkomstkälla för staten, främja effektivareenergianvändning och övergång till förnybarenergi. Denna styrning kan innebära vissakostnadsökningar , men bättre miljö ochekonomi på litet sikt.Det finns också skatter som mycket markant verkardirekt hämmande på en positiv ekonomiskutveckling. I skatteutskottets betänkande om''Skattepolitik för tillväxt'' finns ett flertal förslagsom reducerar eller avskaffar skatter som har stornegativ effekt på den ekonomiska utvecklingen.Jag skall redovisa ett par exempel.Skogsvårdsavgiften kom en gång till för attfinansiera bidrag till en förbättrad skogsvård. Denvar då sannolikt ett användbart medel för att främjaskogsbruket i stora delar av . Efter hand haråterföringen av skogsvårdsavgiften till näringenblivit alltmer marginell och i utanpraktisk effekt. Skogsvårdsavgiften har därmedövergått till en ren straffbeskattning av Sverigesviktigaste naturtillgång och i särklass viktigasteexportvara. Skogsvårdsavgiften höjer kostnadenför av nettoexport och alla förstårvilken negativ effekt detta har i nuvarandekonjunkturläge. Skogsvårdsavgiften är bådeorättvis och produktionshämmande och måstedärför avskaffas vilket också sker i två steg. Dettainnebär bifall till ett mycket gammalt centerkrav.De flesta småföretagare har inga störreförmögenheter, utan kämpar intensivt för att uppnårimlig lönsamhet och undvika alltför storskuldbelastning. Med denna utgångspunkt kan detsynas märkligt att lägga så stor vikt vid att avskaffaförmögenhetsskatten på arbetande kapital ismåföretagen. För småföretagarna är det av störstavikt att ha rimlig tillgång på eget kapital. Det gerstabilitet och möjlighet till utveckling ochanpassning. Det är sannolikt så att inget kapital ärmer nyttigt i produktionen än det som finns iproducerande småföretag. Att då ''brandskatta''detta -- med en förmögenhetsskatt som inte äravdragbar och därför kräver flerdubbelt uttag urföretaget för att kunna betalas -- är en mycket dåligaffär för staten och inte i svenska folkets intresse.Även denna åtgärd är ett gammalt centerkrav somjag med tillfredsställelse ser genomfört.Den allmänna sänkningen av förmögenhetsskatten,gåvo- och arvsskatten är också åtgärder som syftartill att få mer arbetande kapital kvar i ochöka möjligheterna för fysiska personer att pårimliga villkor överlåta företag till nästageneration. Vad detta betyder i ökad sysselsättningoch effektivare produktion är självklart inte lätt attbestämt förutse, men att effekterna blir positiva äruppenbart.Samtidigt är det också uppenbart att de som är rikahar de största fördelarna av dessa åtgärder.Utnyttjas dessa fördelar rätt så kommer dock allaatt ha fördel av detta genom ökad sysselsättning ochen ökad och effektivare produktion.En åtgärd som skapat en betydande debatt ärsänkningen av kapitalbeskattningen från till25 % . Många av oss har ännuinte vant oss vid den helt fria kapitalmarknaden ochvad detta innebär i ökad rörlighet av kapitalet. Avde tre traditionella produktionsfaktorerna,naturtillgångar, arbete och kapital så är kapitaletdet mest rörliga. Arbetskraft har kulturellabindningar, beroende av bostäder ochinfrastruktur. Det finns betydande trösklar förarbetskraftens rörlighet, och det finns många skälför att inte medvetet sänka dessa.Naturtillgångarna kan i princip inte flyttas utan isamband med exploateringen och den flyttningeninnebär ökade kostnader. Kapital kan däremot rörasig med ljusets hastighet via avanceradeelektroniska system. Makten över kapitalet ärstarkt koncentrerad, och ett litet land är mera ensprattelgubbe, där någon annan drar i snöret, änden som mot gällande lönsamhetsbegrepp kan styrakapitalströmmarna. Det kan sägas och tyckasmycket om både denna totala rörlighet av kapitaletoch maktkoncentrationen över kapitalet, men harvi ansvar för framtiden så måste vi se till att Sverigeblir ett bra land för arbetande kapital.Sparandet i måste öka för att vi skall fåbalans i utrikesaffärer. Den sänktakapitalbeskattningen främjar sparande ochminskar lönsamheten i att låna. Detta stämmer välmed idéer, men innebär det storabelastningar för många vanliga människor medbegränsade resurser som tvingas att lånefinansierat.ex. Dessa problem måste nogabeaktas, och en rättvis fördelningspolitik är viktiginte bara ur rättvisesynpunkt, utan också för attklara en låg inflation och en viss reallöneutvecklingtrots låga lönelyft. Det är viktigt att i den samladeskattepolitiken ta hänsyn till alla dessa viktigafunktioner.Jag skulle också besvara en fråga. angreppen från vänster från centern.Jag vill bara uppmana att ocksåfundera över att han nu spelar liksom på en annanplanhalva än före valet, och det kräver en heltannorlunda prestation från sida för attlyckas med dessa vänsterangrepp. harkanske inte helt tänkt bort detta, men det är dennya situationen som ändå gör det betydligt svårare.Det är självklart att har precis sammaståndpunkter nu som före valet. Det vore ossfjärran att driva två sorters politik. Men det ärockså lika uppenbart att man i ettregeringssamarbete måste både ge och ta. Sedan vihar drivit vår fråga måste vi också vara beredda påatt ge och stå för regeringens politik. Det innebäratt vi inte lika tydligt, inte lika entydigt, i varje lägekan redovisa våra ståndpunkter. Men de finns där,och vi gör vad vi kan för att påverka politiken i denriktningen. Det kan lita på.Anf. 183 () replik:Herr talman! Jag blir något konfunderad över IvarFranzéns senaste inlägg i debatten. Han säger attcentern har precis samma ståndpunkt nu som förevalet. Men trots detta röstar uppenbarligentvärtemot ståndpunkten som man hade före valet.Det man tycker och de principer man har ställt upppå före valet är alltså inte viktiga för längre.Nu är det viktigare att gå in i den moderataskattefållan. Jag måste säga att det bör vara ganskagenant för och att på det visetfrångå heliga principer.Jag har inte hört ett ljud från när detgäller vårt förslag om brytpunkten, som han själv --jag såg och hörde det i -- tycktevar ett bra förslag men som han ändå röstar emothär i . Folkpartisterna brukar anklagas föratt vara kluvna, och jag undrar vadcenterpartisterna är. Det verkar vara renaschizofrenin, för att klippa till rejält.Sedan talar sig också varm för ökadtillväxt och ökad sysselsättning. Men på vilket sättleder den proposition som vi behandlar tillökad tillväxt? Det är faktiskt precis tvärtom -- detvisar senaste rapport.Seriösa, vetenskapliga undersökningar visar ocksåatt den här typen av skattesänkningar, avförmögenhetsskatten, arvs- och gåvoskatten samtkapitalinkomstbeskattningen, inte leder till någontillväxt. Detta faktum att man ger några fåvälbärgade människor skattesänkningar, på vilketsätt leder det till tillväxt? Det som möjligen kanleda till tillväxt är en beskattning som är så passförmånlig för företagandet att folk finner detintressant att investera. Det är precis det vi har iSverige i dag.Anf. 184 () replik:Herr talman! Jag ägnade större delen av mittanförande åt att visa på hur vi har fått igenom enrad principiellt viktiga centerkrav. Jag tyckte att detvar det bästa svaret på upprepadeanklagelser för att vi ger upp. Det är inte så. Manmåste både ge och ta. Och lika väl sommoderaterna har fått svälja en hel del som de intehelhjärtat applåderar måste givetvis också centerngöra detta. Jag ser inte någon kluvenhet i detta,utan det är sakpolitik. Vi har fått med mycket avdet som vi anser är viktigt.Jag har också försökt förklara hur vi ser på dessaskattesänkningar, som av naturnödvändighet, påsamma sätt som de marginalskattesänkningar somLars har medverkat till, i första handgynnar dem som tjänar mera. Det är precis sammaproblematik för er, , som för oss när viskall göra dessa ställningstaganden. Men det gällersjälvfallet att väga samman effekterna.Jag har också försökt att ganska klart beskriva vadsom krävs av oss för att vi skall behålla ettarbetande kapital i . Utan det är all vårkunskap och allt vårt arbete allvarligt handikappat,och det kan vi inte ta ansvar för inför framtiden.Sedan tyckte jag att det var litet underligt att krävaatt en proposition, innan man har beslutat om den,skall ha gett mycket klara och tydliga utslag ikonjunkturinstitutets rapport. Såvitt jag vet tarman bara med beslutade åtgärder i sitt underlag --så har jag uppfattat konjunkturinstitutetsföredragningar. Det är kanske att begära litet förmycket, , att vi skall kunna uttolkaresultaten innan beslutet är fattat.Anf. 185 () replik:Herr talman! Om jag inte tar alldeles fel så finnsförslagen om boendet, kommunerna ochmänniskors möjligheter att konsumera inräknade ikonjunkturinstitutets rapport.Ivar säger, litet patetiskt, attcenterpartisterna minsann har fått med en hel delav sina förslag i den här propositionen. Jag skullevilja vara litet biblisk och säga att detta möjligen ärsmulor från den rike mannens bord. Det är moderatskattepolitik och ingenting annat som ni får ställaupp på.När det gäller den rättvisa skattepolitiken vill jagfråga: Tycker att det är rättvist att enlöntagarfamilj med två barn förlorar . perår, som ett resultat av avskaffandet avskattereduktionen på fackföreningsavgiften,fördubblad ersättning till arbetslöshetsförsäkringenoch en senareläggning av höjningen avbarnbidraget? tjänar en person som haren förmögenhet på 40 milj.kr. genom det härförslaget 0,6--1,2 milj.kr. -- det beror litet påinkomstförhållandena i övrigt.Tycker att detta är en rättvisfördelningspolitik, som han kan ställa upp på ochsom han försvarade före valet?Anf. 186 () replik:Herr talman! Det är självfallet inte särskilt svårt atthitta motstående exempel där både jag kan säga att det icke tycks vara rättvist. Menkapitalbeskattningen är en fråga som kräver en heldel förklaring och information.Om det inte finns tillräckligt med arbetande kapitaltill rimlig kostnad kommer kanske den härtvåbarnsfamiljen att höra till de arbetslösa, vilket ärbetydligt värre än dessa andra åtgärder som vidtas.En ökad sysselsättning, en rimligproduktionsökning, en god hushållning medresurser -- den helheten är mycket viktig för att detskall kunna skapas tillgångar som kan fördelas påett rättvist sätt.Jag tror att det leder litet fel, , attbinda sig vid de enskilda exemplen och fråga omdetta är rättvist eller inte rättvist. Det är fråga omvad den samlade politiken leder till, vilkamöjligheter tvåbarnsfamiljen successivt får i enbättre situation, genom de uppoffringar som vi allamåste bära. Tyvärr blir det de vanliga människornasom drabbas hårdare i detta skede, menförhoppningsvis kommer de -- och inte baracentern -- senare att få de stora, smakliga smulorna,som kommer att vara till gagn.Jag tror att hela står bakom mig när jagsäger att våra ambitioner när det gällerfördelningspolitiken på intet sätt har blivit mindre.Vi försöker se helheten och jobba för att den totalapolitiken skall bli sådan -- det ser vi som våruppgift -- att den vanliga svenska familjen får detbättre efter hand. Men då måste vi verkligen arbetaoss fram till de resultat som krävs för detta.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 187 (nyd):Herr talman! Vi har tidigare här diskuteratsmåföretagens omedelbara behov av exempelvisriskkapitalförsörjning. Vi i Ny Demokrati tror inteatt det räcker med de tidigare traditionellalånemöjligheter som här har varit på tapeten:Utvecklingsfonden, Småföretagarfonden ochriskkapitalbolagen. Inte heller EKH-lånen tror vikommer att täcka de behov som finns. Vi tror pålösningar som skulle ytterligare motivera ochstimulera främst alla de entreprenörer ochföretagare som vi vill se inom service- ochtjänstesektorn, inte minst inom den offentligaförvaltningen. Dessa företag har inte mångaanställda, men de kommer att bli väldigt mångaförhoppningsvis.Tidigare i debatten har vi till olika företrädare förregeringen fört fram dessa tankegångar. Vi vill återigen upprepa de möjlighetersom regeringen tydligen ställer sig kallsinnig till attytterligare utreda. Vi har då föreslagit attregeringen snabbutreder flera skattelättnader. Detgäller exempelvis kvittningsmöjligheten, dvs. attden som bedriver näringsverksamhet medtjänsteinkomst får kvitta ett eventuellt underskott inäringsverksamheten mot tjänsteinkomsten.För att stimulera till investeringar föreslår vi attföretagen skall få rätt att avsätta hälften av vinstentill en reservfond, som sedan kan användas när enstörre investering behöver genomföras. Dettaskulle minska företagens beroende av bankerna,inte minst i dagens situation då bankerna stenhårtdrar in krediterna. Visavi just småföretagen ärdetta en intressant lösning. Självständighet ochmöjlighet till egenfinansiering är viktiga faktorerför entreprenörer och småföretagare.Ytterligare ett sätt att stimulerasmåföretagarinitiativet är att medge avdragsrätt förekonomiska satsningar i eget företag, specielltinom service- och tjänstesektorn. Där har manstora problem med att få fram riskkapital frånbanker och finansinstitut. Genom att medge avdragi den privata deklarationen för satsningar i det egnafåmansbolaget, skulle man på ett enkelt sätt lösaproblemet med riskvilligt kapital till våra tusentalssmåföretag.Vi kan bara hoppas att vi med våra förslag kan fåregeringen att ta tag i dessa uppslagsändar. De treförslag som jag här har framfört ligger med i deyrkanden som har ställtbeträffande vår motion N16, yrkandena 1, 2 och 6.Anf. 188 Statsrådet ():Herr talman! Med anledning av det senasteanförandet vill jag redovisa att regeringen, somframgår av den proposition som behandlas, förnärvarande arbetar med ytterligare förbättringarnär det gäller de mindre och medelstora företagenskapitalförsörjning och arbetssituation rent allmäntsett. En grundläggande förutsättning måste dockvara att det vi talar om är företag som normaltkommer att kunna uppfylla lönsamhetskravet, dvs.kan ge den avkastning av arbete och av investeratkapital som är motiverad och som gör att man av sigsjälv driver företaget. Ett problem kan vara t.ex. har så liten vinst vid en igångsättning att maninte kan finansiera verksamheten fullt ut. Det kanvara svårt att finansiera den kreditmässigt. Det kanvara en lång utvecklingsperiod, som gör att riskenär större och det blir svårt att finansieraverksamheten.Alla dessa saker diskuteras och utreds förnärvarande inom departementet, bl.a. kvittning avunderskott, vilket jag har nämnt ikammaren. Det är viktigt att komma ihåg attsådana förslag kommer, dessutom förslag somsyftar till att egenföretagarnaskonsolideringsmöjligheter förbättras jämfört medaktiebolagens och att deras kapitalavkastning intedrabbas av en arbetsinkomstbeskattning utan justav en kapitalbeskattning.Anf. 189 (nyd):Herr talman! Kan skatteministern här möjligenantyda hur dessa tankegångar ligger förankrade itiden? När kan man emotse konkreta förslag, somjust tar fasta på den typ av småföretagsamhet somjag här har talat om?Anf. 190 Statsrådet ():Herr talman! Under 1992.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )11 § Inkomst av tjänstFöredrogsskatteutskottets betänkande1991/92:SkU8 Inkomst av tjänst (prop. 191/92:48).Kammaren biföll förste vice talmannens förslag omatt betänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning.Anf. 191 ():Herr talman! I propositionen föreslås attskattereduktion för fackföreningsavgifter avskaffasav principiella och statsfinansiella skäl. Enligtpropositionen är det av samma skäl motiverat attarbetsgivarnas kostnader förorganisationsverksamheten tas bort, men dettaavser regeringen att återkomma till under våren1992. Tydligen har den borgerliga regeringen ingabetänkligheter att försämra för vanligt folk. När detgäller arbetsgivarna så tassar man i ullstrumporna.Vi socialdemokrater anser att löntagarnas fackligaavgifter har ett direkt samband med tjänsten.Lagstiftningen på arbetsmarknaden har medförtökade uppgifter för löntagarnas fackligaorganisationer, vilket i sin tur har lett till höjning avmedlemsavgifterna. Det är så, , attfördelar av den fackliga verksamheten omfattar allaarbetstagare. Och jag tycker att det är bra att vi harstarka parter på arbetsmarknaden.När det gäller arbetsgivarnas fackliga kostnaderanser vi -- i motsats till vad som anförs ipropositionen -- att det skulle strida mot gällandeprinciper att vägra avdrag för företagens avgifter tillorganisationer som har till uppgift att bevaka derasintressen i egenskap av arbetsgivare. I sambandmed tidigare utredningsarbete har man dessutomkonstaterat att ett avskaffande av avdragsrätten förarbetsgivarna skulle medföra avgränsningsproblemoch andra svårigheter i den praktiskatillämpningen.