prot · GE09119 · 1991-05-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:119Måndagen den 27 majKl. 9.001 § Justering av protkollJusterades protokollet för den 21 maj.2 § Svar på interpellation 1990/91:200 ombarnhälsovårdenAnf. 1 Socialminister ():Fru talman! har frågatmig vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta föratt bevara och förbättra kvaliteten påbarnhälsovården i och vilka omedelbaraåtgärder regeringen är beredd att vidta för attgarantera flyktingbarn deras rätt till hälso- ochsjukvård.Förutsättningarna för arbetet inombarnhälsovården har förändrats.Primärvården har byggts ut och mödra- ochbarnhälsovården har delvis integrerats däri.Antalet födda barn i har ökat liksom antaletbarn med invandrar- och flyktingbakgrund, vilketökat barnhälsovårdens arbetsbörda.Regeringen har gett i uppdrag attkartlägga och beskriva de förändringar som harskett bl.a. vad gällerbarnhälsovårdens integrering i primärvården ochdärvid särskilt beskriva effekterna därav.Uppdraget skall redovisas senast den 31 januari1992. I uppdraget ingår att beskriva rådandeorganisationsstrukturer och vilka resurser barahälsovården förfogar över i olika delar av landet. Iuppdraget ingår också att redovisa utveckling,omfattning och innehåll av den del avföräldrautbildningen som är kopplad tillbarnhälsovården. Barnhälsovårdens samverkanmed andra verksamheter som arbetar med frågorsom rör barn t.ex. inom individ- ochfamiljeomsorg, barnomsorgen, barnkliniker,barnhabilitering och barn- och ungdomspsykiatrin,skall också redovisas.För att skapa förutsättningar för en mer systematiskutvärdering av den förebyggande barnhälsovårdensinsatser krävs ett utvecklingsarbete både vad avserde mål som bör vara utgångspunkt för insatsernaoch vad avser tekniken för utvärderingen. Iuppdraget ingår att bör påbörja ettsådant arbete.När har redovisat uppdragetkommer underlag att finnas för ställningstagandetill om särskilda åtgärder behöver vidtas för atttillförsäkra alla barn i landet en god barnhälsovård.Vad gäller frågan om flyktingbarnens tillgång tillhälso- och sjukvård har denna fråga liksom andrafrågor som rör flyktingbarnens situation nyligenutretts av på uppdrag av regeringen.Uppdraget redovisades för regeringen iår. Den rapport av , som hänvisar till, utgör en av tiounderlagsrapporter vid sidan av huvudrapporteninom ramen för uppdraget. anserdet angeläget att flyktingbarnens hälsoläge, socialasituation och utveckling samt samhällets insatserför dessa barn och deras familjer följs upp meraingående än . harinlett ett uppföljningsprogram bl.a. med syfte attfortlöpande sammanställa och analysera resultatenav de hälsoundersökningar som erbjuds samtligaasylsökande och flyktingar i förläggningssystemet.Behovet av aktuellt underlag för planering avhälso- och sjukvårdsinsatser för olika grupper avflyktingbarn kommer därmed att kunna tillgodosesbättre . har också i denfolkhälsorapport som överlämnats tillregeringen belyst situationen för invandrar- ochflyktingbarn. Styrelsen kommer ävenfortsättningsvis att uppmärksamma invandrar- ochflyktingbarns hälsoläge liksom olika tecken på attinvandrare utsätts för större hälsorisker än andra.Jag har noterat att det i nämnda underlagsrapportangetts som tveksamt om de svenska reglerna förhälso- och sjukvård för asylsökande uppfyllerförpliktelserna enligt FNs konvention om barnetsrättigheter, som ratificerat. I dettasammanhang kan jag nämna att regeringen tillsatten interdepartemental arbetsgrupp med uppgift attfölja tillämpningen och genomförandet avkonventionen i kommer vi nu att ingåendestudera och överväga redovisningoch förslag.Anf. 2 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret.Vi hade senast en debatt om barnhälsovården här ikammaren för . Då talade vi bl.a.om den pågående nedrustningen. Det föds ju 30 %fler barn än , och det har blivitfärre barnläkare per antal barn. De ersätts meddistriktsläkare, och barnsjuksköterskorna ersättsmed distriktssköterskor, som får allt mindre tid förbarnhälsovård på grund av att bl.a. hemsjukvårdentar så mycket tid i anspråk för dem. De får ofta intetid med t.ex. barnolycksfallsprofylax ochföräldrautbildning.Vid debatten för var vi överens omatt de i svaret nämnda förändringarna var på gång.Statsrådet meddelade också att en kartläggning avbarnhälsovården skulle ske. Det är bra attsocialstyrelsen nu har fått detta uppdrag, även omdet är beklagligt att det har tagit attformulera uppdraget till på en A4-sida. Det är litet onödig tidsspillan.Jag tycker det är synd att det i uppdraget inte angesatt samverkan bör ske också med skolan ochskolhälsovården. Jag tror nämligen att man iframtiden måste samordna skolhälsovård ochbarnhälsovård under samma huvudman för attkunna erbjuda läkare, sköterskor ochskolpsykologer gedigen barnkunskap. Det är ocksåviktigt att ha samma tillsynsmyndighet. Det är inteär rimligt att skall varatillsynsmyndighet för förebyggande hälsovård ochsjukvård. Det bör alltså ske en överföring tillsocialstyrelsen.Jag vill fråga socialministern om hon är beredd attverka för en samordning av skolhälsovård ochbarnhälsovård för att få en garanteradbarnkompetens med somtillsynsmyndighet.När det gäller flyktingbarnens hälsovård behövsinget ytterligare underlag. Där är det att skridatill verket. slog Räddabarnen fast med stor skärpa i samband med sinkonferens de missförhållanden som harframkommit i rapport.På hösten 1987 konstaterade barnöverläkare och professor i endebattartikel att hade påtalatbristerna till regeringen och . Desäger att läkarundersökning av flyktingbarnenibland görs av tillfälligt inhyrda läkare utan någonsom helst erfarenhet av arbete med barn. Inteheller förläggningens sjuksköterska har alltidkunskaper om barnhälsovård, säger de. Vidaresäger de så här: ''All annan barnhälsovård i landetär föremål för landstingens och dessbarnhälsovårdsöverläkares insyn och kontroll -- såicke den hälso- och sjukvård som sker iinvandrarverkets regi. En undermålig vård kandärför bedrivas utan att dettaupptäcks.''. De avslutar artikeln med att säga attdet inte händer någonting. ''Jo, sammanträdenhålls, utredning pågår, utbildning planeras. Menåren går och far alltför många barn illamitt i det tigande svenska samhället,'' säger de.Vidare framhåller de: ''Vår läkaretik säger oss attalla barn vi möter ska ha samma rättigheter, ja attde barn som har de största behoven ska hjälpasförst. När det samhälle som vi tillhör i praktikenföljer helt andra principer, fyller det oss med sorgoch vrede. ''Året därpå kom omflyktingbarnens behov av stödinsatser, och därpåtalas på nytt bristerna i hälsokontroller. haren rapport om hälsan hos barn i kommit,och i den talar man om det bedrövliga psykiskahälsotillståndet hos flyktingbarn som har varitutsatta för våld, tortyr, förluster av anhöriga ochexploatering. Det är en oerhört skrämmandeläsning som bygger på undersökningar som hargjorts i , , , Landskronaoch . kom likadanalarmrapporter från Alvesta.Jag vill alltså betona att det inte behövs något merunderlag utan att det nu är dags att skrida tillhandling. Detta gäller inte minst sedan AndersHjern har lämnat in sin rapport, i vilken det påvisasatt flyktingbarn fortfarande förvägrasbarnhälsovård på många håll i vårt land och att barnt.o.m. skickas tillbaka i Sverigeutan att ens ha fått vaccinationer mot de vanligastebarnsjukdomarna. Detta är en oerhörd skandal.Är socialministern beredd att tainitiativ för att åtgärda dessa missförhållanden, ochvilka åtgärder är i så fall på gång? Ett tips är attbarnhälsovårdsöverläkarnas styrelse ochBarnläkarförbundet förmodligen på direkten skullekunna tala om hur detta skall gå till. De harnämligen nu kämpat för detta, och de ärdärför beredda att snabbt plocka in dessa barn i enfungerande barnhälsovård under ledning avpersonal med barnkompetens.Anf. 3 Socialminister ():Fru talman! Jag tycker att det förtjänar att sägas attvi i har en utomordentligt godbarnhälsovård. Vi har världens lägstaspädbarnsdödlighet; den ligger under 6 ". Vi harbedrivit ett oerhört framgångsrikt arbete för attförhindra olycksfall bland små barn i form avsäkerhetsarbete på trafikområdet, i hemmen, inombarnomsorgen, osv.Det finns en del oroande tendenser när det gällerbarns hälsa, dels i fråga om utvecklingsstörningar --dvs. det är inte fråga om störningar i fysisk meningutan om oroliga barn --, dels i fråga om utvecklingav allergier.Man får trots detta naturligtvis inte slå sig till romed det som är bra. Precis som sade har vi tidigare diskuterat dennafråga. Ett av skälen till uppdrag äratt även jag ser att det finns anledning att följa uppden integrering som har skett i primärvården. Vihar enligt min uppfattning anledning att varauppmärksamma på att inte barnhälsokompetensenutarmas, utan att man faktiskt vidmakthållerkompetensen när det gäller barnhälsa.Sedan till konkreta frågaom skolhälsovården. Det är riktigt att vi diskuterarhur tillsynen över skolhälsovården skall se ut, menjag är däremot inte riktigt säker på att det bör varafråga om en organisatorisk samordning mellanbarnhälsovård och skolhälsovård. Det är alldelesriktigt att det bör finnas en samverkan och engemensam samsyn och att det skall vara möjligt attfölja barns hälsa och också följa upp hurskolhälsovården fungerar. Det finns emellertid skälatt, innan man tar ställningi frågan, ytterligarediskutera om man därifrån skall gå till en direktorganisatorisk samordning av barnhälsovård ochskolhälsovård.Sedan till frågan om flyktingbarnen. Det ärförskräckligt att barn lämnar utan att här hafått en vaccination om detta hade varit möjligt. Detär också förskräckligt att vi inte ger våra barn --oavsett om de är flyktingbarn eller inte -- en godbarnhälsovård. Jag skall göra allt jag kan för attockså dessa barn skall omfattas av en godhälsovård. Men man bör inte som beskriva den hälsovård barnen har fåttsom förskräcklig. Vi har kunnat göra mycket mer,och vi skall göra mycket mer, men barnen har ändåfått en viss hälsovård. Vi bör nyttja alla tillgängligaresurser för att ge dessa barn en bra hälsovård närde är i -- oavsett om de skall stanna här ellerom de skall lämna för ett annat land.Anf. 4 ():Fru talman! Jag håller med om att vi har en brabarnhälsovård. Men det går väldigt fort att raseradet som det har tagit att bygga upp, ochdet är därför viktigt att agera snabbt när manmärker att det går utför.Socialministern tycker inte att min beskrivning avflyktingbarnens situation är riktigt korrekt, utanhon menar att jag svartmålar. Men är inte denbeskrivning som ger i sin rapportförskräcklig? Jag tycker inte att man skall se på debarn som får barnhälsovård utan på alla dem sominte får sådan vård. Jag blev oerhört chockeradöver att finna att dessa missförhållandenfortfarande råder.Jag fick ett telefonsamtal om ett barn på 18månader som hade varit i ochsom enligt beskrivningen hade en helt klar CP-skada. Barnet hade inte fått någon hälsovård, såCP-skadan hade inte upptäckts. Barn med dennaskada måste få behandling på direkten för att kunnabehålla så mycket som möjligt avmuskelfunktionen. Jag ringde därför till denaktuelle barnhälsovårdsöverläkaren.Jag pratade dessutom med isamband med att jag råkade träffa henne, och jagfick då uppgift om att allt fungerade bra och att denoupptäckta cp-skada var ett olycksfall i arbetet.Jag blev därför ledsen när jag såg i rapporten att detfortfarande finns barn som inte får denhälsoövervakning och den sjukvård som ävenflyktingbarn skall ha rätt till. Jag tycker att det ärförskräckligt att det konstateras att vi inte klarar avatt uppfylla krav.Jag håller alltså fast vid att något måste görasväldigt snabbt och att det också är möjligt att göranågot snabbt. Det är inte alls krångligt att plocka indessa barn inom barnhälsovårdens ram. Jagjobbade inom barnhälsovården innan jagkom in i och arbetade då som läkare medbarnhälsovård . Vi tog då inadoptivbarn från väldigt snabbt, och vifick det att fungera bra. Vi har nämligen inombarnhälsovården sådana resurser att vi kanprioritera vård av barn som verkligen har behov avdet.Detta är alltså viktigt. Det är grymt att dessa barnutsätts för bl.a. provtagning som inte är nödvändig.Viktiga diagnoser missas, men barnen utsätts alltsådessutom för en skrämmande behandling i och medatt de tas om hand av personal som inte är van atthandskas med barn. Det är alltså nödvändigt attpersonal med specialistkunskaper -- läkare,sköterskor och psykologer -- tar kontakt med dessabarn direkt när de kommer till Sverige.Anf. 5 Socialminister ():Fru talman! Vi är, , heltöverens om beskrivningen. Barn som kommer tillSverige skall inte förnekas hälsovård om vi kan gedem hälsovård -- och det kan vi. Vad jag vände migemot var att sade att denhälsovård barnen har fått inte har varit bra. Jag troratt den hälsovård barnen har fått har varit bra. Desom inte har fått hälsovård bör få det. Jag skall göravad på mig ankommer för att så fort som möjligt setill att detta kan fungera. Jag vet att vi också,genom de uppföljningsprogram som har dragitsi gång, rent konkret skall kunna komma åt den härtypen av bekymmer.Anf. 6 ():Fru talman! Jag vill hålla fast vid att den hälsovårdsom erbjuds inte alltid är av den kvalitet som manhar rätt att kräva i . är detnämligen i stor utsträckning läkare och personalsom är utbildade för vuxna. Detta är ett typisktansvarsområde för barnspecialister, eftersomflyktingbarn är så svårt störda.Det som är verkligt skrämmande är att det finnsbarn som inte får någon hälsovård alls. Det är jufullständigt oacceptabelt. Det måste omedelbartåtgärdas. Jag hoppas att socialministern gör detta.Jag skulle vilja veta vilket handlingsprogram manhar på departementet för att ta tag i denna fråga.Har man t.ex. tänkt sig någon akutöverläggningmed ansvariga inom barnhälsovården för att hörahur man snabbt skall kunna få barnläkare ochbarnsjuksköterskor som tar ansvar förflyktingbarnen direkt när de kommer till ?Anf. 7 Socialminister ():Fru talman! Vi fick ju rapporten till departementetför bara någon dryg vecka sedan. Det har under entid pågått ett arbete mellanarbetsmarknadsdepartementet ochsocialdepartementet. Man har också påarbetsmarknadsdepartementet, som harinvandrarverket som sin myndighet, arbetat för attfå fram uppföljningsprogram på detta områdeockså när det gäller barnens hälso- och sjukvård. Viskall naturligtvis mycket skyndsamt se till att dennatyp av frågor tas upp i överläggningar bl.a. medsjukvårdshuvudmännen så att dessa barn skall fåsin hälsovård när de är i Sverige.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkanden /91:FiU31--betänkanden /91:SkU30,SkU31 och betänkande 1990/91:SoU20Trafikutskottets betänkande 1990/91:TU34AjourneringKammaren beslöt kl. 9.21 på förslag av förste vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till , då dagens arbetsplenum skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 12.00.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av förste vice talmannen medgavkammaren att de ärenden som hann debatterasfärdigt under dagens sammanträde skulle företastill avgörande i ett sammanhang i början avmorgondagens arbetsplenum.4 § Arbetsmiljö och rehabiliteringFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande1990/91:AU22 Arbetsmiljö och rehabilitering(prop. 1990/91:140 och prop. 1990/91:100 delvis).Anf. 8 ():Fru talman! talar man om arbetsmiljö i vidomfattning. kallades det arbetarskydd.Det har vuxit fram genom ett omfattandepartssamarbete på arbetsmarknaden och reglerats iavtal. Svensk lagstiftning har sedan i stort settkodifierat och stadfäst. Statens roll har gällttillsynen.Den intensiva industrialiseringsperioden prägladesystemets uppbyggnad. Men hararbetsmarknaden förändrats. av allaanställda återfinns inom tjänstesektorn. Dennautveckling kommer att fortsätta . Detinnebär en förskjutning också avarbetsmiljöproblemen.Därtill kommer att andelen kvinnor påarbetsmarknaden markant har ökat och därmedfäst vår uppmärksamhet på mänskligt destruktivaarbetsmoment som kräver åtskilligtförändringsarbete och nytänkande.En omfattande organisation och rättslig regleringhar tillskapats . Det finns omkring150 myndigheter och organisationer med uppåt15 000 anställda som arbetar med olika former avutåtriktad arbetsmiljöverksamhet. De statligabidragen är uppe i perår, och det finns ca 100 000 aktiva skyddsombud påvåra arbetsplatser.Dagens betänkande är resultatet av regeringensproposition om arbetsmiljö och rehabilitering ochmer än 100 motionsyrkanden i anslutning härtill.Ändringar föreslås sålunda i arbetsmiljölagen.Arbetsmiljöbrott behandlas liksom arbetslivsfondoch företagshälsovård.Fru talman! Vad företagshälsovårdens framtidautformning angår anser moderata samlingspartietatt verksamheten nu är väletablerad. Det är därförhög tid att regering och riksdag myndigförklararföretagen och parterna på detta område.Arbetsgivarna har klart uttalat ålagts ansvaretför de anställdas hälsa. Det gäller bådeförebyggande och fortlöpande hälsovård, och detgäller rehabilitering. Enligt vårt förmenande ärinslaget av sjukvård ofrånkomligt i denna bild ochdärmed också förekomsten av kompetentsjukvårdspersonal.Arbetsplatserna är olika. Deanställdas prioriteringar ävenledes. För attföretagshälsovården skall fungera effektivt måsteden anpassas till den plats och de människor somden skall betjäna. Det innebär att man lokalt inomdet egna företaget beslutar om utformningen. Vikan inte med politiska beslut förutse och täcka in deskiftande behov som föreligger. Lokala lösningar äralltså viktiga.Fru talman! Därför är det också naturligt attfinansieringen i fortsättningen sker direkt iföretaget. Pengarna skall inte längre drivas in i formav avgifter, för att därpå i en kringgående rörelsepassera statsmakten plus en speciell byråkrati,upprättad för ändamålet, och partielltåtervända till företaget, nu i form av bidrag.Närhetsprincipen förutsätter att pengarna anvisasdirekt på arbetsplatsen och används på det sätt somarbetsgivare och arbetstagare kommer överens om.På så vis kan vi få en företagshälsovård som deberörda är nöjda med. Är de det inte, kan de självaändra den till det bättre.Vi moderater anser också att sjukvårdande inslagmåste tillåtas. Det är omotiverat att skicka i väg deanställda till den offentliga sjukvården i vissa falloch på så vis sätta upp en rågång mellan hälsovårdoch sjukvård. För att företagshälsovården skallkunna sätta människan i behandlingscentrum,måste helhetssynen finnas. En god kännedom ompatientens förhållanden och s.k. hälsoprofil, somkan vara en sjukdomsbild, är själva förutsättningenför att kunna sätta in den rätta hjälpen -- i rätt tiddärtill. Många av remissinstanserna framhöll justvikten av sjukvårdsinslaget som kunskapskällaockså i det förebyggande arbetet.Fru talman! Med vår modell får företagen ochparterna själva bestämma allt detta. Med vårmodell finns det heller ingen anledning förriksdagen att avskaffa patientavgifterna. Med vårmodell behöver vare sig inrätta ellerfinansiera ett centralt organ förföretagshälsovården. Vi överlåter även det beslutetåt alla de människor som berörs. Vill de ha ettcentralt organ, inrättar de själva ett sådant.Fru talman! Från en ny modell förföretagshälsovården, som myndigförklarar den, villjag ta steget över till arbetslivsfonden. Vimoderater har aldrig velat ha den och har inte haftanledning att ändra uppfattning om den. Däremothar vi samma uppfattning som de övriga partiernaom behovet av en mångfald insatser påmiljöområdet i arbetslivet.Även denna fråga är nämligen en finansieringsfrågaoch en förtroendefråga. Det gäller politikernasförtroende för företagen och dessas insatser påarbetsmiljöområdet. Det finns ju en lag somålägger arbetsgivaren ansvaret för nödvändigaarbetsmiljöförbättringar. Med arbetslivsfondeninförde politikerna en påbyggnad med ytterligareen fond. Till fonden tvingades företagen betala inpengar. I nästa steg skall samma företag ansöka hosfonden om pengar till arbetsmiljöförbättrandeinsatser.Pengarna finansierar under rundgången enadministration. Om den inte skulle betalas hadeäven de pengarna kunnat användas tillarbetsmiljöförbättrande insatser. Detsamma gällerde pengar som företagen lägger ned på attupprätta ansökningshandlingar och beskrivningarpå olika arbetsmiljöprojekt. Om de får avslag avden regionala fonden på ett projekt som de självafunnit mycket behjärtansvärt kan de emellertid intebesvära sig. De måste finna sig i enskildatjänstemäns och den partsammansatta styrelsenstyckande. Ty hur avgör man att de insatser man''belönar'' inte skulle ha kommit till stånd på annatsätt än just genom fonden? Bidrag skall ju lämnasendast för sådana åtgärder som företagen inte ärskyldiga att vidta enligt lag eller författning. Enligtlagen är ju arbetsgivaren skyldig att ''vidta allaåtgärder som behövs för att förebygga attarbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. ''Fru talman! Vi moderater ifrågasätter alltså inte attinsatser skall göras på arbetsmiljöområdet. Vi ärlika intresserade av detta verksamhetsfält somnågon annan. Men vi anser att alla insatser skall skelångsiktigt och effektivt. Det är inte effektivt attförst ta pengarna från företagen och sedangodtyckligt dela ut delar av dem igen.Arbetslivsfondens historia är också den, att förstproducerades ett socialdemokratiskt vallöfte om attåtgärda de 400 000 farligaste jobben, och sedanhade regeringen av helt andra skäl behov av enkonjunkturregulator och konsumtionsindragning.Då beslutade man om en temporär ytterligarebeskattning av arbetsgivarna. De indrivna drygt 10miljarderna har vuxit till ca 15. När de planeradefem åren har gått skall miljarderna ha fördelats. Dåförst kan vi avläsa det meningsfulla i att fråntaföretagen de pengar som de eljest hade kunnatanvända direkt i sitt arbetsmiljöarbete -- utan attförst be om lov hos politikerna.Statskontoret har för övrigt också kritiserat detkomplexa system som innebär att flerafinansieringskällor förekommer vid sidan avvarandra. De ger stöd till delvis likartade ändamål.Det förekommer klara överlappningar. Den nyaarbetslivsfonden kommer alltså in på projekt somockså kan ges stöd via arbetsmiljöfonden ellerförnyelsefonderna -- just när det gällerarbetsmiljöförbättrande åtgärder.Det föreligger alltså oklara ansvarsgränser mellanaktörerna. Det innebär också en förbryllandesvåröverskådlighet för bidragsmottagarna. Härtillkan läggas att administrativa resurser att fördelapengarna dubbleras. Det rör sig om kostnader påomkring 45 milj.kr. Statskontoret pekar också påen förklaring till mångfalden av finansieringskällorpå just det här området. Statsmakterna vill skapakonjunkturregulatorer och drar då in medel frånföretagen. Statskontorets konklusion är att antaletfonder och fondaktörer bör minskas radikalt.Precis detta har moderata samlingspartiet ocksåföreslagit.Vi anser att fonden är en politisk konstruktion ochatt pengarna skulle ha givit mer av god arbetsmiljötill de anställdas fromma, om de fått användasdirekt. Alltså bör fonden avvecklas. Smidigast skerdetta tekniskt genom att pengarna överförs tillstatskassan och företagen i motsvarande mångottgörs genom en sänkning avarbetsgivaravgifterna. Då har först en reduceringskett för nödvändiga avvecklingskostnader.Företagen har getts utrymme för miljöinvesteringartill såväl arbetsplatsåtgärder som individinriktadeåtgärder.Fru talman! Jag vill avslutningsvis också nämnanågot om andra delar av den organisation kring arbetsmiljöarbetet. Något nytt haregentligen inte skett på skyddsombudsområdet -- ivilket fall som helst inte av det slag som vimoderater uttalat önskemål om. Systemet medskyddsombud har sin egen historia, och denna harockså kommit att prägla systemets utformning.Systemet har utformats utifrån industrins villkoroch därmed med hänsyn till de storaindustriföretagen och deras kollektivanställda. Dethar varit en naturlig utveckling.Men utvecklingen har som nämnts gått vidare. servicesektor med andra och annorlundabehov har vuxit fram. Det vore underligt om intelagstiftningen hade behov av anpassning till dennaförändrade verklighet.