prot · GE0953 · 1991-01-23 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:53Onsdagen den 23 januariKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 17 januari.2 § Svar på interpellation 1990/91:122 omframtida svensk vapenexportAnf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har ställt ett antalfrågor till mig angående den proposition om nykrigsmateriellagstiftning som är under beredninginom regeringskansliet.Låt mig börja med frågan om när en proposition ikrigsmaterielexportfrågan kommer att kunnaföreläggas . Som jag framhöll i ettfrågesvar till den 13 november 1990är det min förhoppning att det skall ske under år1991. Jag sade också att det sannolikt skulle skeförst under senare delen av året.Jag vill inledningsvis erinra om att jag i proposition1987/88:154 med förslag till lag om förbud motutförsel av krigsmateriel, m.m. förutskickadetillsättandet av dels en parlamentarisk kommitté föratt se över exportbehovet, utlandssamarbetet ochriktlinjerna för krigsmaterielexporten, dels ensärskild utredare för att göra en översyn avkrigsmaterielbegreppet. Den särskilde utredaren,universitetskanslern , överlämnadesitt betänkande, Begreppet krigsmateriel (SOU1989:66), . Den parlamentariskakommittén överlämnade sitt betänkande,Utlandssamverkan på krigsmaterielområdet (SOU1989:102), . Bägge betänkandena varföremål för en bred remissbehandling under våren1990.Som säger i sin interpellationpågår på grundval av utredningsbetänkandena ochremissyttrandena ett propositionsarbete inomutrikesdepartementets handelsavdelning. Isamband därmed behandlas också vissa förslag,som framfördes i den s.k.medborgarkommissionens rapport om svenskvapenexport (SOU 1988:15). frågan om en sammanslagning av lagarna omutförsel resp. tillverkning av krigsmateriel samtfrågan om lagfästning av vissa övergripandekriterier för export av krigsmateriel från Sverige.Som jag framhöll då jag besvarade är propositionsarbetet mycket omfattandeoch tidskrävande. Det har dessutom någotförsenats i förhållande till den ursprungliga tidsplansom refererar till, på grund av attden parlamentariska kommittén lämnade sittbetänkande drygt änberäknat. De sista remissyttrandena kom därför införst under sommaren 1990.Det viktigaste skälet till att propositionsarbetetmåste ta ytterligare någon tid är att ett antalfrågeställningar har aktualiserats, vilka kräverkompletterande utredningar. Det gäller bl.a. denhär berörda frågan om lagfästning av riktlinjerna,som har viktiga konstitutionella aspekter, liksomfrågan om inverkan av de folkrättsliganeutralitetsreglerna och principer påvåra egna exportregler.Det kan i detta sammanhang erinras om att såväl1988 års krigsmaterielexportutredning som äventidigare medborgarkommissionen behandlat fråganom lagfästning av riktlinjerna förkrigsmaterielexporten. säger därför kan utgå från de förslag som redanföreligger och att något mer utredningsarbete inteskulle behövas.Jag delar inte uppfattning påden punkten. De två nämnda utredningarna harsom bekant kommit till olika ståndpunkter i justdenna fråga, som har en rad konstitutionellt viktigaaspekter. De gäller framför allt regeringenspolitiska ansvar för de beslut som den enligtregeringsformen har att fatta. som deallmänna, grundläggande övervägandena i dessafrågor skall ha bredaste möjliga parlamentariskaförankring, är det viktigt att regeringens ansvar förde förvaltningsbeslut det här gäller görs tydligt.För att utforma de lagregler, som kan tillgodosedessa olika anspråk, krävs mycket noggrannaöverväganden. Enligt min uppfattning har vi pådessa punkter ännu inte ett fullständigt underlag.Det är nödvändigt med en fördjupad analys av fleragrundläggande frågor, innan konkreta förslag tilllagregler kan föreläggas . Jagär därför inte beredd att ta ställningtill de detaljfrågor ställer omriktlinjernas utformning.Anf. 2 ():Herr talman! Jag skall be att få tacka statsrådet såmycket för svaret. Den här interpellationen harenligt min mening blivit mer aktuell nu än då jaglämnade in den. Min och vänsterpartietsuppfattning i denna fråga är allmänt känd och klar.Vi säger nej till all vapenexport. Jag tycker att densenaste tidens utveckling med konflikten i Gulfenhar visat att det kravet nog är det enda möjliga ochrimliga att ställa sig, om man skall verka förinternationell avspänning, fred och nedrustning.Men i väntan på att fler har förstått nödvändighetenav detta är vi naturligtvis intresserade av att få enmer restriktiv lagstiftning än den vi har ,eftersom den faktiskt inte verkar för att debegränsningar som man säger sig vilja ha efterlevs ipraktiken.Jag tycker att frågan om landet ochvapenexporten dit är ett mycket talande exempel.Jag har läst på litet i en skrift som utrikespolitiskainstitutet gav ut och som handlar omkonflikten mellan och som pågick undermånga år. Den visar hur vapenexporten ökadeunder just den tid som kriget pågick. Ändå har deflesta länder, både och länderna i ,regler som är snarlika våra, dvs. att man i principinte skall sälja vapen till länder som är i krig. Detvisade sig alltså att och hademellan tre och fem vapenleverantörer vartdera.1984 kunde sammanlagt 40 vapenexportöreridentifieras. är det drygt 60 länder som påett eller annat sätt understödjer de krigförandeparterna. 28 av de exporterande länderna säljer tillbägge sidorna. Det finns en tabell i den nämndaskriften över vapenleveranser till som visar attsamtliga länder exporterade vapen till -- detgäller alltså åren 1980--1986. Det är inte så längesedan och gäller de vapen som används. Deflesta länder exporterade också till bägge parterna.Det enda land som inte exporterade vapen till Irakvar . finns naturligtvis ocksåmed på listan. Det har blivit väl känt under densenaste tiden att också har bidragit med devapen som används i konflikten.Det här visar enligt min uppfattning på att fråganom vapenexport är en nödvändig fråga attresa, inte bara nationellt i utan ocksåinternationellt. Det är nödvändigt att verkainternationellt för en avveckling av vapenexporten.Det måste vara huvudfrågan. Jag skulle vilja attAnita uttalade sitt stöd för attinternationellt verka för inte bara en begränsningoch kontroll utan också ett förbud motvapenexport.Jag delar historieskrivningen iinterpellationssvaret. Det som är intressant är detsom står på s. 2 i svaret, där talar omatt det har kommit upp ett antal frågor somaktualiserar behovet av kompletterandeutredningar. Det är litet kryptiskt uttryckt. Jagskulle vilja ha ett förtydligande. Jag förmodar attdet här handlar om bl.a. konflikten i Gulfen, somnu ställer inför nya problem. Såvitt jagförstår innebär riktlinjerna för vapenexporten ettstörre svängrum för att fortsätta attexportera vapen till de allierade länderna, somdeltar i kriget i Gulfen, än om dessa riktlinjer hadeblivit lagfästa. Jag undrar om det är anledningen tillatt man nu dröjer. Enligt min uppfattning borde dethär påskynda en skärpning av vårvapenexportlagstiftning, så att vi inte i onödanbidrar till att förlänga och utvidga konflikten.Jag skulle vilja fråga om det är dettasom gör att man nu dröjer. Om det inte är så, bordedet då vara så -- där vill jag ha besked om detkommer att bli så -- att regeringen vid varjeregeringssammanträde framöver alltså har att taställning till utförsel av vapen som går till ,och andra länder som är krigförande iGulfen. Då måste enligt de riktlinjer som vi har densvenska regeringen stoppa all vapenexport till dessaländer. Då vill jag fråga om mantänker sig att göra det vid t.ex.regeringssammanträdet i morgon.Jag vill vidare ställa igen frågan: När kommerpropositionen? Även om det nu finnskomplikationer, måste det vara angeläget attsnabbt komma till skott i denna fråga. Jag undrarom EGs diskussioner om en gemensam hållningoch ett utvecklat samarbete på vapenindustrins,vapentillverkningens och vapenexportens område,som ju kommer att bli ett faktum och där det redanfinns långt utarbetade riktlinjer för hur det skall seut, också påverkar regeringens ställningstagandenär man väntar med propositionen. Det är alltså trefrågor som jag vill ha svar på: När kommerpropositionen, på vilket sätt påverkar konflikten iGulfen och hur påverkar EG-samarbetet ochharmoniseringen och det framtida, enligtregeringens önskan, medlemskapet tidsfaktorn närdet gäller att lägga fram en proposition? Jag tyckerändå att skulle kunna svara på denenkla frågan: Var det socialdemokratiskakongressbeslutet ett beslut eller en åsikt?Anf. 3 Statsrådet ():Herr talman! Jag håller med omatt vapenexportfrågan är en viktig fråga attdiskutera, och det är viktigt att vi hanterar den påett sätt som gör att vi inte hamnar i besvärligasituationer. Men vill jag påpeka attvapenexport inte är förbjuden, utan den tillåtsunder vissa villkor i . Det är detta som utgörproblemet.Jag tror inte att det kommer en proposition undervåren, eftersom alla de frågor som ligger påbordet för behandling gör att vi inte kommer attkunna arbeta fram en proposition. Vi har nämligensamtidigt arbetat med en proposition ommassförstörelsevapen och liknande. Den är justfärdig att gå till lagrådet. kan alltsåbehandla de delarna . Det gällerframför allt de frågor som folkrättsdelegationen togupp i sitt yttrande, där det sades att man hadenegligerat den folkrättsliga analysen avneutralitetsreglerna. Man påpekade hur viktigadessa var för krigsmaterielexporten. Jag tycker attdelegationens påpekanden är mycket viktiga att tahänsyn till. Därför håller vi på att göra en sådananalys inom regeringskansliet.När jag nu tittar igenom hur krigsmaterielexportenhar utvecklats kan jag konstatera attkrigsmaterielexporten för har minskatavsevärt. Värdet av beviljadeutförseltillstånd, som ju i viss mån avser exportunder flera följande år, uppgick till knappt 3miljarder. Detta är att jämföra med 7,2 miljarderför . Leveransvärdet var preliminärt ca3 miljarder, det var 6 miljarder . Jag tyckernog att den politik som vi nu bedriver ocksåavspeglar sig i diskussionen.När det gäller den socialdemokratiskapartikongressen handlade det om ett uppdrag tillpartistyrelsen att verka i en viss riktning förkrigsmaterielexporten. Uttalandet till densocialdemokratiska partistyrelsen tillsammans medalla andra synpunkter som vi har fått frånremissinstanserna ligger naturligtvis till grund fördiskussionen och kommer att finnas med iövervägandena när den dagen kommer.När det gäller de förhandlingar inför ett EES-avtalsom vi nu för med EG förekommer ingadiskussioner om vapenexport. Jag förmodar attGudrun syftar på vad som skulle kunnahända den dag då vi börjar att diskuteramedlemskap. Det kan jag inte svara på . skall förbereda enmedlemskapsansökan genom att göra analyserinom alla de områden som inte finns med i EES-förhandlingarna. Det gäller det ekonomiskaområdet, det politiska samarbetet, och det gällerett studium av det uttalande som man gjorde vidRomkonferensen där just vapenexport nämnts. Vifår återkomma till detta när det blir aktuellt och närdet kan ligga på regeringens bord. Det enda somfinns -- och det vet -- ärsamarbetet med enskilda , t.ex.samarbetet mellan svensk försvarsindustri ochbrittisk. Sådant samarbete har förekommit underflera år.Då det gäller den aktuella Gulf-krisen föreliggeringa hinder, enligt regeringens uppfattning, förtillstånd till utförsel av svenskt krigsmateriel tilltraditionella svenska mottagarländer som i dagdeltar i de av FN sanktionerade militära åtgärdernamot . Min taletid är slut, herr talman, varför jagber att få återkomma.Anf. 4 ():Herr talman! Jag måste säga att det här är väldigtexceptionella uppgifter. kommer i dagensläge att exportera vapen till de krigförandeländerna i Gulfen, därför att FN har sanktioneratde krigsåtgärder som pågår. Det innebär att FN-sanktionen står över svensk lagstiftning och deriktlinjer som vi har. Jag tycker att det är enintressant politisk tolkning om vem det är sombestämmer. Det kommer att bli mycket intressantför den svenska fredsopinionen att få höra att det ärpå det sättet som vår vapenexport regleras.Det är mycket anmärkningsvärt att vi kommer attdelta i en fortsatt krigföring i . Våruppgift i detta fall är inte att försöka få ett slut påkriget, utan det är tydligen att förse de krigförandeparterna med vapen. Det är, vad jag förstår, dettasom man på regeringssammanträdet i morgonkommer att besluta om.Anita säger att vapenexporten är förbjudenoch att den tillåts bara under vissa villkor. Vi ser junu vilka villkoren är, och vi ser vad som händer medvillkoren när det är krig. Jag visade också när detgällde fallet att vapenexporten och antaletexportörer ökade. Det är när det är krig somvapenexporten tar fart, vapenindustrin snurrar somfortast och börsvärdena stiger. Det har vi också settav den internationella reaktionen på den härkonflikten. Jag måste säga att det är en myckettråkig roll som spelar i det härsammanhanget.I fråga om EG vet jag att den här frågan inte ingåri EES-avtalen. Men jag kan också ställa frågan omvad som händer vid ett medlemskap, eftersomregeringen är så säker på att skall göra enansökan om medlemskap, trots att frågorna omförsvarssamarbete, vapenindustrisamarbete ochhela den säkerhetspolitiska frågan inte är klara.Ändå säger alla att det blir resultatet, dettablir ett faktum. Då befarar jag naturligtvis att detspelar en roll när man skjuter upp framtagandet avpropositionen. Om en proposition, enligt vilken vilagfäster våra riktlinjer, skulle omöjliggöra för ossatt t.ex. delta i den upprustning som kommer attske vid bör väl den propositionenfram fort, så att vi har möjlighet att stoppa det sompågår och i stället verka för fredliga lösningar. Mendet är tydligen inte regeringens uppfattning, i allafall inte uppfattning.Det är märkligt att den socialdemokratiskakongressens beslut inte väger mer än andraremissinstanser, när man har att ta ställning till omman skall lagfästa de riktlinjer som finns och görade skärpningar som den socialdemokratiskakongressen faktiskt ville ha.Anf. 5 Statsrådet ():Herr talman! Det är en mycket allvarlig situationsom vi upplever vid Gulfen. är likaengagerat som många andra för att FN skall kunnaspela en roll, vi skall delta och arbeta så attkonflikten får en fredlig lösning.Jag har försökt att tala om för formella regler som gäller i det härsammanhanget. Faktum är att några hinder i daginte föreligger formellt för tillstånd till utförsel avkrigsmateriel till traditionella svenskamottagarländer, som deltar i av FN sanktionerademilitära åtgärder mot . Skälen är att det enligtutförsellagen är regeringen som fattar beslut omutförsel av krigsmateriel. Vi följer de riktlinjer somvi har redovisat för . Det regeringen skallgöra är en totalbedömning av omständigheterna idet enskilda fallet. Enligt de här riktlinjerna skall vigöra en avvägning mellan de försvarspolitiskaskälen för export och de utrikes- ochneutralitetspolitiska skälen mot en sådan export.I riktlinjerna har det konstaterats att man när detgäller de nordiska länderna och de neutralastaterna i inte behöver ta hänsyn till deutrikes- och neutralitetspolitiska skälen.Detsamma gäller för den fortsatta exporten tillväststaterna, även i den unika situation som haruppstått i samband med Gulfkonflikten.En viktig omständighet är här att genommedlemskapet 1946 är skyldigt att följa , inkl. de beslut som FNs säkerhetsrådfattar när det gäller internationell fred ochsäkerhet. I det här fallet har säkerhetsrådet fattatbeslut om resolution 678, den 29 november 1990.Den är tillämplig i de här fallen. I de härresolutionerna bemyndigar säkerhetsrådet destater som samarbetar med attanvända alla nödvändiga åtgärder för att förmåIrak att lämna samt uppmanar allamedlemsstater, dvs. även , att lämna''appropriate support'' till alla stater. Härav följeratt har skyldighet att i positiv andabehandla eventuella framställningar. Vad som är''appropriate'' avgörs i de enskilda fallen avregeringen. Det är de formella riktlinjerna somgäller här och detta är naturligtvis sådant som vi tarhänsyn till.Samtidigt har vi naturligtvis också möjligheter attdiskutera de här frågorna med parlamentariskanämnden. Vi skall inte springa i väg rakt ut i luftenoch bara handla. Detta är seriösa frågor. Sverigehar inte stora ambitioner att i det härsammanhanget förse någon med vapen. Men detfinns krigförande länder som redan har svenskavapen, precis som sade. Det får vi vara medvetna om. Jag tyckeratt det viktiga som skall göra är, somGudrun också säger, att på alla sättförsöka medverka till en fredlig lösning av den härkonflikten.Anf. 6 ():Herr talman! Jag är överens med omdet senaste som hon sade. bör på alla sättmedverka till en fredlig lösning av den härkonflikten. Men jag måste säga att vi i det här lägetär djupt oense om medlen för detta. Jag kan intetänka mig att bäst medverkar till en fredliglösning i konflikten genom att förse de krigförandeparterna med vapen.Jag tycker också att det är ett konstigtcirkelresonemang som för. Hon sägeratt är engagerat och att vi skall delta för attfå en fredlig lösning. Ja visst, det finns inga hinderformellt för att vi skall stoppa vapenexport till dekrigförande länderna . Men i våra riktlinjer omvapenexport, som säger att vi inte skall exporteratill länder som utför krigshandlingar, finns väl deformella skälen. Det anser jag.Sedan säger , att eftersom vi är med iFN, måste vi följa de beslut som fattas där.Säkerhetsrådet, där vi inte är med, har utfärdat denhär resolutionen. har inte protesterat,tråkigt nog, anser jag. Men det måste vara möjligtför oss att göra det. Det måste vara möjligt för ossatt säga stopp, det här vill vi inte delta i, när vi serhur konflikten utvecklar sig. Menar vi -- om säkerhetsrådet nu säger att det måsteutfärdas en resolution om att alla medlemsländerskall ställa upp med sina styrkor, eftersom denuvarande styrkorna är slut -- skall komma tillGulfen med väpnade styrkor? Har vi ingenmöjlighet att bestämma själva? Jag menar att vimåste ha det.Sedan talar om vad ''appropriatesupport'' är. Det är en politisk tolkning, eller hur,som regeringen skall göra. Då måste det varamöjligt för regeringen att göra tolkningen att''appropriate support'' i det här fallet är att inteexportera vapen. Det måste vara möjligt förregeringen att ta ansvar och i det här läget säga attvi inte exporterar fler vapen. Vi är medvetna om attdet finns svenska vapen, beklagligtvis, skulle jagvilja säga. Men det behöver inte innebära att vimåste fortsätta att exportera vapen.Menar att det bästa sättet att uppnåfred i är att fortsätta kriget ochden upptrappning med terrordåd osv. som pågår?Anita måste ha vetskapen att vapenkommer att försörja detta krig så länge som detfinns vapen, höll jag på att säga. Skall vi delta i detspelet? Skall vi inte komma med andrakonstruktiva lösningar på vad som behöver göras?Skall vi inte kräva att kriget måste stoppas, attrustningen upphävs och att soldaterna dras tillbakafrån alla håll och kanter, inkl. att naturligtvisskall gå ut ur ? Skall vi fortsätta att delta iden militära upptrappning som pågår, i detövervåld som håller på att utvecklas vid Gulfen?Det kan väl inte vara ''appropriate support'' från ettland som säger sig vilja ha fred, nedrustning ochinternationell avspänning.Jag vet inte vilka har tänkt attdiskutera med i den parlamentariska nämnden föratt få mer moraliskt och politiskt stöd för attfortsätta denna vansinniga färd. Det kunde varaintressant att höra det. Jag är i alla fall övertygadom att de partier som motsätter sig detta,oppositionen och fredsopinionen, inte finnsrepresenterade i denna parlamentariska nämnd.Det vore i så fall intressantare att få dendiskussionen här.Anf. 7 Statsrådet ():Herr talman! deltar inte i den militäraupptrappningen, tvärtom. Jag tycker att påolika sätt har försökt att vara en förmedlande länkför att detta krig inte skulle bryta ut, för att vi skullehitta en fredlig lösning.Jag har försökt att tala om för formella regler som gäller och vilkautgångspunkter vi har att utgå ifrån när vi skall taställning till de eventuella ansökningar som i denhär situationen kan komma om vapenexport i olikasammanhang. Jag försöker inte att se till att vi skallfå i väg en mängd vapen till dem som ärengagerade på den allierade sidan -- självklart inte.Men de regler som gäller, degäller, och dem måste jag och regeringen arbetautifrån. Sedan måste man i precis varje enskiltärende som kan komma göra som under alla andraförhållanden, fatta ett beslut. Det är också vadregeringen gör.Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare inlägg.3 § Svar på interpellation 1990/91:124 omGATT-förhandlingarnaAnf. 8 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig dels vilkaåtgärder den avser vidta för attverka för att förhandlingarna inom Uruguayrundansnarast kan återupptas, dels om den svenskaregeringen är beredd att företa något utspel inomjordbrukspolitikens område för att underlätta attnya förutsättningar för förhandlingarna inomGATT skapas.Misslyckandet i att nå fram till deteftersträvade förhandlingspaketet vill jag i förstahand tillskriva bristen på politisk vilja ochflexibilitet hos många av deltagarna. Hänsyn tillprotektionistiska egenintressen och allmänbeslutsvånda ledde till ett allvarligt bakslag förfrihandelssträvandena. Den utlösande faktorn tillsammanbrottet i förhandlingarna blev visserligenmotsättningarna på jordbruksområdet. Detta bördock inte undanskymma det faktum att det finnsstora svårigheter även på andraförhandlingsområden. En bidragande orsak tillsvårigheterna är också att förhandlingarna tillåtitsfortgå i alltför långsam takt och utan tillräckligtstark ledning och klara direktiv.Vad gäller jordbruksområdet blev förloppet iBryssel att EG, efter flera dagars konsultationer,gick med på att göra separata åtaganden på de treområdena internstöd, gränsskydd ochexportsubventioner, något som varit ett absolutkrav från och Cairnsgruppen, som är ensammansättning av stora jordbruksexportörer.Tyvärr kombinerade emellertid EG dessaåtaganden med vissa villkor, vilket motparternafann oacceptabelt. Jordbruksförhandlingarna brötdärmed samman.Eftersom deltagarna i förhandlingen redan närförhandlingarna inleddes hade beslutat att de15 olika förhandlingsområdena skulle förhandlasparallellt och slutresultatet ses som ett odelbartpaket, kunde några resultat inte heller uppnås påövriga förhandlingsområden. Samtligaförhandlingar ajournerades tills vidare, trots attframsteg gjorts på en del områden och i en del fallfärdiga texter eller kompromisstexter tagits fram.Så hade bl.a. skett i tjänsteförhandlingen ochkunde förutses på andra områden, somimmaterialrätt, handelsrelateradeinvesteringsregler och skyddsklausuler. Påområden som ursprungsregler,tullvärdeberäkningar, preshipment inspection ochimportlicenser blev överenskommelser klara.Från svensk sida har vi lagt mycket stor vikt vid ettframgångsrikt slutförande av Uruguayrundan.Sverige var med som en av initiativtagarna vidsjösättandet av rundan. Vi har deltagit aktivt isamtliga förhandlingsgrupper under de drygt fyraår förhandlingarna har pågått. Vi har dessutom, isamarbete med övriga , arbetat för att hittakompromisser, tagit fram textförslag och allmäntvisat flexibilitet i syfte att uppnå ett så långtgåendeförhandlingsresultat som möjligt.Jag kan därför med gott samvete säga att Sverigegjort allt vad som legat i vår makt för att föraförhandlingarna i hamn. Bara det faktum attSverige tilldelades ordförandeskapet för två av deåtta förhandlingsgrupperna under ,tycker jag visar att uppfattats som enkonstruktiv part av de övrigaförhandlingsdeltagarna. Att sedan den politiskakompromissviljan fattades hos viktiga deltagarekan jag bara djupt beklaga. Det är därför minbestämda uppfattning att det ligger på dessasansvar att ta de initiativ och visa den flexibilitet sombehövs för att återuppta förhandlingarna.Närmast väntar vi på en indikation om rörelse ochförhandlingsberedskap på jordbruksområdet. Ettbidrag kan vara den jordbruksreform somdiskuteras internt inom EG. Förhoppningsvis kandenna ge tillräckligt positiva signaler till bl.a. USAoch Cairnsgruppen, för att dessa skall anse det värtatt återkomma till förhandlingsbordet.