prot · GF0949 · 1991-12-19 00:00:00 — Barn till missbrukarehar ofta en svår social situation. Många av demtillåts inte att vara barn utan tvingas ta ansvar försyskon, hem och föräldrar. De skador som kan bliföljden av att dessa barn inte får utvecklas i sin egentakt och inte får sina grundläggande behov avtrygghet tillfredsställda kan medföra svårakonsekvenser senare i livet.Vi behöver naturligtvis ökade kunskaper om hurbarn i missbrukarfamiljer har det. Men redan det vivet om barn till alkoholiserade föräldrar är mer äntillräckligt för att motivera en fortsatt restriktivalkoholpolitik.Barn i missbrukarfamiljer tillhör i högsta grad detglömda . Familjer som har barn medhandikapp är en annan sådan grupp. För många avde familjerna är stödet ifrån stat och kommunotillräckligt . Det gäller inte minst sådanafamiljer där barnen har mycket gravafunktionshinder. Många familjer upplever attansvaret för vården har vältrats över på dem och attderas strävan att själva ta hand om barnet utnyttjasav samhället. Många vittnar om en ständig kampför att få sina rättigheter tillgodosedda.En av de allra viktigaste uppgifterna förvälfärdspolitiken är nu att förbättra livsvillkorenför människor med funktionshinder och derasanhöriga. Det gäller inte minst barnen. Redan i vårkommer regeringen att framlägga förslag om ettkraftigt förbättrat vårdbidrag för föräldrar som harbarn med handikapp. Det är något som vi ifolkpartiet liberalerna har arbetat för i många år.Senare under nästa år kommer regeringen att läggafram ett förslag till ökat stöd för handikappadegrundat på förslagen från handikapputredningen.Flera av de stödinsatser som där föreslås vänder sigsärskilt till barn och deras familjer.Ytterligare en grupp av barn som jag gärna villnämna är flyktingbarnen. För två och ett halvt årsedan hade vi en ganska hård debatt i kammarenom konsekvenserna av den utlänningslag som detdå fattades beslut om. Jag tillhörde dem som isamband med det hävdade att den nyautlänningslagen skulle leda till ett ökatförvarstagande av barn. Jag var inte ensam kritiker,men jag hade bl.a. en debatt med ikammaren om detta. Den nya lagen trädde i kraftefter uppskov i fjol.Samtidigt skedde en kraftig ökning avförvarstagandet av barn. Den har fortsatt underdetta år. Tyvärr, och jag menar verkligen det,nödgas jag konstatera att jag och andra kritiker fickrätt i bedömningen.Tillämpningen av utlänningslagen på den härpunkten står i strid med FNs barnkonvention, somSverige var ett av de första länderna i världen attratificera. Denna utveckling är oacceptabel. Det ärinte rimligt att låsa in barn på det sätt och i denomfattning som sker. Som haraviserat kommer hon att föreslås enlagändring på denna punkt.Barn i har det genomsnittligt sett sannoliktbättre än barn i något annat land i världen.Samtidigt är det emellertid viktigt att understrykaatt vårt ansvar för barnen naturligtvis inte stannarvid nationsgränserna. Den stora majoriteten avbarn i världen lever under omständigheter som ärlångt ifrån vad de flesta svenska barn upplever. Dengrundläggande innebörden i är:Alla barn är våra barn. Det fordras dramatisktförbättrade villkor för barn i den fattiga världen ochi stora delar av den gamla kommunistvärlden. Trotsatt barnhälsovården har byggts ut ärbarnadödligheten fortfarande förfärande stor.Varje år dör över 14 miljoner barn innan de har . Det finns starka skäl att inrikta en växandeandel av de svenska biståndsinsatserna på barn i u-världen.Fru talman! Låt mig återvända till svenskmark. räknar jag med att lägga framett förslag om en barnombudsman. Det pågår endiskussion om vad denna barnombudsman exaktskall få för uppgifter. En tanke som jag själv harfunnit tilltalande är att låta barnombudsmannenshuvuduppgift bli att bevaka just hur FNsbarnkonvention efterlevs i . Om vi skall levaupp till stolta princip om attbarnets bästa skall ha företräde, finns det mycketatt göra också i Sverige.Fru talman! I några debatter inför valetkonstaterade jag att solidariteten hade satts påundantag i socialdemokraternas . Det finnsskäl att påminna om att socialdemokraterna undersin regeringstid gång på gång sade nej till angelägnahandikappreformer, t.ex. höjt vårdbidrag. De drevigenom den utlänningslag som har lett till ökatförvarstagande av barn, beslutat om dentillämpning av lagen som hindrade många de facto-flyktingar och krigsvägrare att få asyl i . Iflera omgångar skar de ner u-landsbiståndet. Viliberaler gick till val för att vända den politiken. Viär stolta över att nu tillhöra en regering som intebara genomför en nödvändig omläggning av denekonomiska politiken med undantag avskattereformen som ligger fast, utan som ocksåvisar att solidaritet inte längre bara är retorikreserverad för högtidstalen utan en viktig princip ikonkret handling.(Applåder)Anf. 97 Miljöminister ():Fru talman! Den nya regeringen bildades kring enregeringsförklaring som markerar fyra storauppgifter: att återvinna utvecklingskraften i svenskekonomi, att forma en långsiktigt hållbarutveckling genom ett miljöansvar som utgår frånvad naturen kan bära, att förbättra välfärd ochsocial omsorg och anförtro åt den enskildamänniskan och familjen möjligheter att välja ochatt stärka roll i Europasamarbetet.Årtionden av centralisering har medfört attpolitiken alltmer frikopplats från människorsvardag. Allt fler människor känner sig främmandeinför det politiska beslutsfattandet och de politiskapartierna. Det har gett ny livsluft åt en del rörelserbl.a. på ytterkanten i vårt land. Det är en allvarligutveckling. Centraliseringen har inneburit attbyråkratin har vuxit som av egen inneboende kraft.Överblicken har gått förlorad. Förvaltningen riskerar att bli ensjälvgående svårbegriplig byråkrati, kritiseradutifrån och med minskad kreativitet inifrån.Demokratin kan aldrig tas för given. måste vifördjupa och stärka demokratin. Det måste skeutifrån två huvudprinciper. Människors möjlighetatt ta personligt ansvar och vara delaktiga isamhället måste kraftigt öka.Samhällsorganisationen måste ocksådecentraliseras så att gemensamma offentligabeslut kan fattas så nära de berörda som möjligt.Ett slags maktkoncentration skall inte bekämpasmed ett annat slags maktkoncentration. Maktenkan inte försvinna, men den kan delas och spridas.Därför skall principen om mångfald,decentralisering, spritt beslutsfattande och ägandevägleda förnyelsen av både demokrati ochekonomi. Först när de många människorna harverklig möjlighet att vara med och bestämmautvecklingen -- och de många små och medelstoraföretagen erkänts som viktiga aktörer påmarknaden -- kan vi skapa ett samhälle som förenarfrihet och styrka, som fullt ut tar miljöansvar ochsom låter hela leva.Den nya regeringen har tagit sig an uppgifternamed kraft. En rad förslag har presenterats ellerförberetts för att nå regeringsförklaringens högtställda ambitioner. Låt mig beröra några områdensom är avgörande för centernsregeringsmedverkan.I den allvarligaste arbetslöshetssituationen sedan1930-talets krisår, behövs en aktivarbetsmarknadspolitik. Arbetslöshet är ett beskedtill människor om att de inte behövs. Det är detmest förödande besked en människa kan få -- inteminst när hon är ung och försöker komma in påarbetsmarknaden -- det undergräver självkänslaoch trygghet, ja själva människovärdet och innebärslöseri med mänskliga resurser. Arbetslösheten ärorättfärdig också därför att den innebär att vi avstårfrån att , i lågkonjunkturen, rusta vårt land föratt möta en kommande konjunkturuppgång. Det ärsjälvklart att nödvändiga investeringar i bl.a. vägar,järnvägar och skolor måste tidigareläggas. Det ärprecis det som regeringen har föreslagit.Arbetslöshet kan aldrig accepteras som ett medel iden ekonomiska politiken. Det har numera blivitett uttalande som gäller över partigränserna ävenom det inte var så från början. , när antaletverksamma enbart i tillverkningsindustrin harminskat med 70 000 på bara och när det totalaantalet varsel har stigit -- 131 000varslade --mot 43 000samma period 1990 -- då förstår alla att det behövsåtgärder på både lång och kort sikt.Det är därför vi tvingats, vill jag säga återigen -- fördet är ju ingenting man önskar -- att gå in medytterligare iarbetslöshetsbekämpande åtgärder genomregeringsbeslut i dag.Det behövs en politik som klarar hållbar tillväxt,som växlar ned kostnadsläget och tryggar jobben ihela landet. I både ekonomi och ekologi handlardet om hushållning -- att inte leva över sinatillgångar, även om en del exploatörer, både avmänniskor och natur, inte förstår det.Regeringen har lagt om kursen och påbörjatarbetet att skapa ett nytt klimat för företagen.Skatten på arbetande kapital i småföretagen harnämnts här i debatten tidigare. Den har slopats,skogsvårdsavgiften likaså, den nämns mera sällan.Den handlar egentligen om en beskattning avväxande skog. Den är därför viktig för skogsägarnaför att de skall kunna utnyttja den resursen på ettriktigt sätt. Turistmomsen sänks, liksom momsenpå inrikes persontrafik. sänks löneskatterna istörre delen av inland -- genom enutökning både av geografiska områden och av ettantal berörda branscher. Genom slopad skatt på ren etanol ochannan inhemsk, miljövänlig energi främjas bådenya marknader och god miljö.De här åtgärderna sammantagna är en början tillett åtgärdsprogram, som skall skapa nyaframtidsmöjligheter i hela landet.Regional balans är en förutsättning för ett utvecklatoch konkurrenskraftigt svenskt näringsliv.Regeringsförklaringens besked att hela Sverigeskall leva måste därför vara vägledande inom allapolitiska områden. Kommunikationerna skallförbättras och byggas ut i hela landet. Utbildningenoch kulturlivet, inte minst den högreutbildningnen, skall stärkas i hela landet ochfungera som drivkraft i utvecklingen.Regeringen har lagt fast direktiven för denutredning, som skall se över småföretagensarbetsrättsliga roll. Vi fick en hel del kritik ivalrörelsen för att vi över huvud taget dristade osstill att ta upp frågan till debatt. Vi har fått meramedhåll efter valet än före och kommer ocksåförslagen. Syftet är att underlätta och förenklaregelverket för småföretagen, att skapa dynamik istället för byråkratiskt krångel. Det var ett avcenterns huvudkrav i valrörelsen. Med större frihetoch flexibilitet kan småföretagen skapa fler jobb.Det gynnar alla.Men situationen på arbetsmarknaden kräver ocksåomedelbara åtgärder för att motverkalångtidsarbetslöshet och skapa förutsättningar förnya jobb. Det är arbetslinjen som gäller.Regeringen tvekar inte att ta fram de nödvändigaresurserna för att erbjuda jobb eller utbildning tilldem som ställs vid sidan av den ordinariearbetsmarknaden. Kontanta bidrag är alltid densista utvägen.Låt mig också påminna om arbetslivsfonden, somaktivt och konkret bidrar till förbättradarbetsmiljö, stärkt rehabilitering och på siktförbättrad samhällsekonomi genom minskadsjukfrånvaro. Också här finns en kryptokritik manmöter då och då, att fonden inte skulle vara tillnågon nytta, att den skulle vara en märklig skapelsesom mera kommit till av politiska skäl än av reellaskäl. Men så är det inte. Det handlar om attmänniskor skall få kortare rehabiliteringstider äneljest och att få hjälp och stöd för att komma in påarbetsmarknaden så snabbt som möjligt. Tyvärr harinte alltid de rätta åtgärderna vidtagits tillräckligtsnabbt i alla företag. Det finns dock undantag.Hittills har beviljats 3 200projekt som totalt berör 885 000 anställda -- det ären femtedel av arbetskraften.Om 13 dagar sänks momsen på maten, resorna ochturismen. Det är en stor framgång för . Mendet gläder oss speciellt att det har gått att fåmajoritet för detta, alltså en bred uppslutning. Jagvill gärna säga att det är roligt även när mindrepartier kan nå framgång i detta sammanhang -- jagtänker då i första hand naturligtvis påvänsterpartiet. Det som är viktigt att konstatera ärprecis vad har sagt tidigare i debatten: destora skattesänkningarna har gällt just detta. Det ärhär de många miljarderna har delats ut:matmomsen, persontransporterna och turismen;och till att ta bort förmögenhetsskatten påarbetande kapital samt slopad skogsvårdsavgift.Detta är åtgärder som samtliga finns i centernsvalprogram. Därför uppfattar vi dem samtliga somcenterpolitik från början. Vi har ingen som helstanledning att dölja att vi är glada över att vi harkunnat få igenom de delarna i vår politik.Sänkningarna av momsen på maten och resornabetyder -- som bl.a. sparbanksgruppenshushållsekonomer har bekräftat -- mest förbarnfamiljerna och pensionärerna, grupper somofta lever med smala ekonomiska marginaler.Detta uppfattar vi som nyckeln till att kunna göraockså annat, dvs. att få förståelse även för deåtgärder som skärper våra konkurrensmöjligheter.Det skapas förståelse hos människor för att ocksåsådana åtgärder behövs, fast de inte alltid upplevssom helt rättvisa.Om 13 dagar tar också ett avgörande stegmot valfrihet i barnomsorgen. Alla lösningar somgodtas i de lokala barnomsorgsplanerna kan erhållastatsbidrag. startar regeringens arbete för attförbereda det andra steget i valfrihetsrevolutioneninom barnomsorgen -- vårdnadsbidraget, lika föralla barn.De sämst ställda pensionärernas situation gessärskild uppmärksamhet. Höjd grundpensionutreds med sikte på att börja genomföras 1993.Det är riktigt att regeringen tvingats att prioriterakampen mot de ekonomiska obalanserna. Detleder naturligtvis ibland till den svepande typen avkritik om att ni gör ingenting på miljöområdet,varför gör ni inte det? Jag skall gärna ta upp denkastade handsken.All utveckling och alla beslut -- i politik, näringslivoch hushåll -- måste utgå från vad naturen tål. Visom lever nu har inte rätt att föröda för degenerationer som kommer efter oss. Bara genomatt göra sambanden mellan ekologi och ekonomitydliga kan vi skapa en utveckling som håller ilängden. Bara genom att från början välja lösningarsom står i samklang med naturen kan vi skapa enhållbar samhällsutveckling. Därför måste vi sättapris på miljön genom miljöavgifter och andratydliga och effektiva ekonomiska styrmedel.Därför måste vi ställa kravet på ren produktion.Alla som har arbetat med dessa frågor vet att det ärsystemförändrande frågor och att det tar sin tid attgenomföra detta. Men arbetet har börjat. Det ärbara att invänta resultaten.Skadliga ämnen skall ersättas med miljöanpassadeoch förnybara. Om gällande lag om den s.k.substitutionsprincipen på kemikalieområdet intefår genomslag, blir det nödvändigt att gå vidare ochöka pressen för att nå en miljöriktig utveckling. Detär vi också beredda att göra.Arbetet med miljömärkning skallvidareutvecklas -- bara så kan vi alla somkonsumenter få makt och möjlighet att välja godmiljö.System för återanvändning och återvinning avförpackningar och avfall innebär ett avgörande stegtill en resurshushållande ekonomi. Inriktningenskall vara att allt avfall återförs till naturenskretslopp. Att inleda den systemförändringen är enav den nya regeringens viktigaste uppgifter.Införande av en särskild avfallsavgift/skattförbereds nu.Sverige är en av initiativtagarna till FNs konferensom miljö och utveckling i nästaår -- och har därför ett särskilt ansvar attaktivt medverka till att konferensen når framgång.Den här konferensen måste bli handlingsinriktad:Det gäller skyddet av klimatet och bevarandet avbiologisk mångfald med regler för bl.a.biotekniken. Det gäller i högsta grad livsstilen i i-länderna och förutsättningar att väljamiljöanpassad utveckling.Alla i vårt land delar åsikten att det är rätt attinvestera i god miljö i våra östra grannländer. Detkan t.o.m. vara mer kostnadseffektivt ärmiljöinvesteringar på hemmaplan. Det synsättetgäller självklart även globalt. Miljöförstöringenkänner inga gränser. Den blir inte mindreförödande för att den äger rum långt borta. De somvill avveckla biståndet till fattiga länder -- i sken avatt pengarna gör bättre nytta i våra grannländer --är offer för en grov felsyn. Vi har bara en jord ochden är gemensam.Regeringen kommer att avsätta nya resurser förekonomiskt och teknologiskt stöd tillmiljöanpassad utveckling i . Det är ettlöfte inför om miljö ochutveckling.Låt mig i övrigt tillägga att bland konkreta åtgärder,som även bör känna till, finns t.ex.sänkt skatt på ren etanol, sänkt skatt på vindkraft,sänkt skatt på persontrafiken, som jag nämntredan. Vi gör en ytterligare satsning på kollektivatransporter och fattar naturligtvis mångamiljöbeslut som har sitt utflöde ur denmiljöproposition antog så sent som i juni.Miljöklassning av bilar har drivits igenom undermotstånd. Regeringen har fattat ett beslut somlegat och väntat om hur mycket utsläpp somfår komma från Saabs Trollhättefabrik. Det kanuppfattas som litet tufft, men det är viktigt förmiljöns skull.Fru talman! Låt mig avsluta som denna, närRyssland, och kan erkännassom självständiga stater och när Sovjetunioneninom kort halar sin flagga, med attkonstatera att det är uppenbart att vi är mitt inne ien dynamisk process som gäller hela Europasutveckling.Jag vill bara betona hur viktigt det är i ett sådantdynamiskt skede med bred politisk enighet kring defrågor som det här gäller: roll i detframtida Europa.(Applåder.)Anf. 98 (nyd)replik:Herr talman! Alla är överens om att det måstegöras mycket för småföretagen. Jag vet att OlofJohansson och hans parti har försökt med detockså. Men småföretagarna ruskar fortfarande påhuvudet och tycker att det inte har hänt så mycketän. I mitt huvudanförande var jag inne på vad somfortfarande saknas. Jag hoppas att det blir meraaction i regeringen och ber att denna hälsningframförs till övriga där.Min fråga till är: Kommer mer atthända, och vad?Miljön är viktig, det vet vi allihop. Den är dessutomglobal, i varje fall i högtidstal. Om vi skulle fåhundra gånger större effekt på att göra enmiljöinsats i än att göra den i ,skulle inte göra den i ?Jag är i alla fall övertygad om att göra det.Nu ligger ungefär lika nära Stockholmsom gör. Om man kan få hundra gångerstörre effekt på åtgärder där, är det då inte rimligtatt man vidtar dessa åtgärder? Är att stödja kraftiga satsningar där? Jag talarom enormt stora satsningar, inte småpotatis.Som kommentar vill jag bara säga att jag tycker attvåra små knep på hemmaplan, där vi har litetmiljöavgifter och arbetar för att bli ännu duktigareän vi redan är, verkar på mig litet futtiga isammanhanget. Det kan bara leda till en sak: Vibestraffar oss själva och våra produkter. Sedanköper vi produkterna utifrån. Vad har jordklotetvunnit på det, ? Är det inte dags atttänka stort och framför allt att tänka på vad vi kangöra i vår omgivning, där det finns sådanafantastiska möjligheter?Anf. 99 Miljöminister ()replik:Herr talman! Jag hoppas att jag inte onödigtvisretar upp , men ibland får jag enkänsla av att har varit borta urlandet . Debatten om att miljön är enhelhet och att den gäller hela vår värld fördes bl.a.redan 1972 på världsmiljökonferensen här iStockholm. Det är sedan.Miljön och miljöproblemen känner inga gränser,och det är det som är poängen. Alltså måste manverka på alla plan: nationellt, internationellt ochregionalt, dvs. i , i ochglobalt. Man har egentligen inte rätt att glömmanågon del, utan tyngdpunkten måste läggas på alladelar. Frågan är sedan hur man skall prioritera.Många länder i världen befinner sig så näraöverlevnadsgränsen att man av rent humanitäraskäl, av rena överlevnadsskäl, måste prioritera densortens insatser. Människor svälter ihjäl,ökenspridningen fortsätter och man hugger nedskogarna, eftersom man inte har något alternativ.Det är självklart att vi i de rika länderna måste gemänniskorna i dessa länder en möjlighet att hjälpasig själva genom att initiera en verksamhet där.Detta behöver inte innebära en hård motsättning iförhållande till det vi gör här hemma eller det vimåste göra för att hjälpa våra grannar.Under det närmaste året kommer det att förasdiskussioner om ett samlat miljöprogram för allaÖstersjöstaterna. En av de underskattade menstora vinsterna av frigörelsen i Central- ochÖsteuropa är ju att vi nu äntligen kan samarbeta iÖstersjöområdet. Det blir ett samarbete som syftartill att plocka ut de värsta miljöskadorna ochmiljöskadekällorna och att angripa dem. Vi skallnaturligtvis göra detta genom att mobilisera pengarfrån olika håll i världen, inte bara från . Dethandlar här om att mobilisera ,Europeiska , Nordiskainvesteringsbanken och staternas gåvomedel för attfå upp volymerna och få i gång verksamheten.Detta är en självklarhet. Det är en uppgift som denhär regeringen verkligen är beredd att ta på allvar.Jag har under den korta tid jag har varitmiljöminister noterat att det internationella arbetettar alltmer tid, och det är -- tyvärr -- naturligt.Anf. 100 (nyd)replik:Herr talman! Jag har varit i länge ochenvetet. Detta säger jag som information till herrJohansson. Just av den anledningen ställde jagmina frågor, som handlade dels om småföretagen,dels om svenskt bistånd till våra grannar. Det är enfråga som vi kommer att återkomma till och somtyvärr kommer att bli mer och mer aktuell.Jag har ytterligare en fråga: Kommer OlofJohansson -- jag ser honom nu som en representantför regeringen -- att vara med på att satsa ungefär150 milj.kr. av statliga medel på att främja svenskturism via ett helt nytt turistråd med proffs och alltsom hör till? Skattebetalarna ser gärna att OlofJohansson, regeringen och vi riksdagsledamötergår med på den satsningen, eftersom de vet att de iså fall kommer att få tillbaka dessa pengar mångamånga gånger om. Detta är att ta till vara enmöjlighet, den enklaste och meststorslagna vi har, nämligen vårt eget land.Anf. 101 Miljöminister () replik:Herr talman! Svaret på frågan är självfallet ja, ochdet svaret gäller för hela regeringen, det är jag heltövertygad om. Det är precis så som resonemangenhar gått hos oss. Men vi kan inte göra allt på engång, och därför är vår start på detta område,nämligen att ta bort skatten på arbetande kapital,vilket gäller just småföretagen, så viktig.Detsamma gäller för skogsvårdsavgiften ochsänkningen av turistmomsen.När det gäller turismen har jag och mitt parti enpositiv inställning till att gå vidare, att se till att vivänder trenden för turismen, så att vi äntligen kanfå fler utländska turister i än svenskaturister utomlands, utan att nödvändigtvis minskaden senare gruppen. Detta är en viktig del av denekonomiska balansen gentemot omvärlden,bytesbalansen, och det är därför en riktiginriktning. Jag vill däremot inte stå här och utlovapengar å hela regeringens vägnar. Sådana beslutfattar vi tillsammans.Anf. 102 Statsrådet ():Herr talman! Jag apostroferades tidigare i debattensom ''hemkommen från ''. Det är alldelesriktigt. Jag kan också meddela att jag väl vet var jagbefinner mig. Det har tydligen för vissa deltagare idebatten varit dåligt beställt med det tidigare.En dag under vistelsen i tog vårcharmerande ambassadör mig med ut i slummen i , ettjättelikt slumområde. Vi önskar varandra med allrätt god jul här -- jag passar på att redan nu önskaalla god jul -- men i dessa nästan gränslösaslumområden tror jag ingen av oss hade orkatönska någon av våra medmänniskor där en god jul.Man var bara fångad av en enda känsla, för att intesäga en traktan och en trängtan långt in ihjärteroten, nämligen hur man skulle kunnahjälpa, icke alls om. Vi kan gott debattera hur vikan hjälpa, hur vi kan sträva efter bättre kvalitet,bättre och säkrare vägar, osv., men inte om vi skallhjälpa.Det talades tidigare i debatten om ochmiljöpolitik. Jag kan försäkra atten insats i motsvarande den som görshär betyder hundra gånger mer där. Det var ju denstorleksordningen det talades om.Herr talman! Jag gissar att de allra flesta av ossnågon gång har råkat ut för att få ett kedjebrev.Man uppmanas att sända brevet vidare i ett antalexemplar, och så utlovas att man inom någon tidskall erhålla de väldigaste summor. Gång på gångkan man se att massmedia finner fog för att varnaför den typen av kedjebrevsinitiativ -- man får integå på det, så lättlurad skall man inte vara.