prot · GE09124 · 1991-06-03 00:00:00 — Det är bara så att kostnaden i vissafall är så orimligt hög, att vi inte för närvarandeklarar av att göra en sådan övergång som krävs. Vimåste göra det i en takt som ekonomin så att sägatål. Det här är en mycket viktig diskussion, men jagtycker att gör en beskrivning avdagsläget som är felaktig.Anf. 10 () replik:Fru talman! Det är uppenbart att här finns enskärningspunkt. Här skär sig åsikterna. Jag delarinte uppfattning.Med hänvisning till det enda exempel som jag självgav just när det gäller stegringen av konsumtionen,att vi och fram till nu har förbrukatlika mycket av jordens resurser som allagenerationer har gjort, vill jag betonaatt det är helt uppenbart att vi inte kan fortsätta pådetta sätt. Det är helt uppenbart att vi måste hittamekanismer, som styr över från dennamasskonsumtion till en mer immateriellkonsumtion, där det är andra värden som vi får rådatt konsumera, värden som vi inte i särskilthög grad längre har i vårt samhälle, därför att dehar ätits upp av den ohejdade materiellakonsumtionen.Den stora fråga som vi står inför är hur vi skallkunna skapa dessa mekanismer och hur vi skallkunna länka in det här kapitalistiskt domineradesamhället -- detta inte sagt som ett skällsord utansom en beskrivning av det produktionssystem somvi har -- i en sådan process. Lyckas vi inte hittasvaret, kommer vi aldrig att lyckas med att tacklamiljöproblemen. Vi kommer heller aldrig att lyckasmed att skapa en social utveckling, som är rimlig förmänniskor i de länder det som är de fattigaländerna i världen.Anf. 11 ():Fru talman! Det var en intressant liten debatt ommarknadsekonomi kontra planekonomi. Minuppfattning är att vår enda chans att klara denmiljösituation som vi står inför är att införa en grönekonomi.Ivar Virgin berättade tydligt att om man skall klaradetta, behöver man en stark ekonomisk tillväxt. Jagförmodar att vad han avsåg med marknadsekonomifortfarande är den lilla begränsade del av världendär vi rika bor. ''Varje människa i västvärlden måste se sig självsom en säkerhetsrisk. Vår slösaktiga ochresurskrävande livsstil är ett hot mot hela jordensmiljö.'' Så säger doktor ,generalsekreterare för FNs konferens i deJaneiro om världens miljö och utveckling.Han beskriver Riomötet som ''kanskemänsklighetens sista chans att styra in på enekologiskt hållbar kurs''.Maurice Strong säger vidare: ''Miljön måste in icentrum för den ekonomiska politiken, och vimåste börja tänka på miljön vid vartenda beslutsom vi fattar med anknytning till ekonomi, det kangälla bilkörning eller kylskåp med freoner somförstör ozonlagret. ''rekommenderar också ''ett liv iavancerad anspråkslöshet''.Dessa uttalanden från är mycketintressanta och väldigt viktiga. Jag anser att han harrätt.Jag upplever egentligen den här dagen som litet aven sorgens dag. Jo, begraver miljöpolitiken, och det gör mangenom att hantera miljöfrågorna på ett sätt som ärhelt oacceptabelt för en riksdag. Vi har tidigarekrävt att det skulle inrättas ett särskilt miljöutskott.Detta krav fick vi inte gehör för. Om vi hade fåttgehör, hade vi naturligtvis i detta miljöutskottkunnat behandla miljöpropositionen och allanästan 900 yrkanden på ett betydligt mer seriöst sättän vad jordbruksutskottet nu har gjort.Jag blir litet förvånad när jordbruksutskottetsordförande så kraftfullt talar om att han anser atthanteringen i utskottet var dålig. Med mitt naivaoch nya sätt -- jag har ju inte varit med här sålänge -- trodde jag att vice ordföranden ochordföranden i utskottet tillsammans hade attplanera utskottsarbetet så att det blir ett en seriösbehandling av de motioner och de betänkandensom läggs på bord. Det är därför mycketförvånande när man både i masmedia och här ikammaren får höra att just utskottsordförandena ärmissnöjda med hanteringen av ärendet.Jag misstänkte nämligen att det var precis så härsom majoriteten i ville att miljöfrågornaskulle hanteras, exakt så här: hafsigt och utannågon som helst möjlighet att höja ribban. Vid ettflertal tillfällen försökte jag att trycka på för attribban skulle höjas när det gäller miljöfrågorna,men vi fick ingen majoritet för detta.Det är lätt att säga att man har avgett motioner påområde efter område. Men var finns viljan?Propositionen i sig var väl inte riktigt det som vi påmiljösidan hade förväntat oss. Det är därför kanskeinte så konstigt att det blev så mångamotionsyrkanden i anledning av propositionen.Det framgår klart och tydligt att när en propositionfrån regeringen inte innehåller det som riksdagenförväntar sig, blir det många motioner. Vi har juockså skjutit på en mängd seriöst behandladeärenden som har legat på bordet. Dessaärenden skulle ha en förenklad behandling iutskottet för att senare behandlas mer djupgåendei samband med denna proposition. Så blev tyvärricke fallet.Propositionen innehåller bl.a. regeringens förslagnär det gäller den miljöpolitiska inriktningen:''Arbetet för att trygga en livsmiljö för oss självaoch kommande generationer påkallar nyakonsumtionsmönster och en omläggning avlivsstil.'' Det låter ju mycket bra, tycker jag. Mendet är klart att om detta skall kunna förverkligas,måste också övriga beslut som skall fattas stämmaöverens med denna inriktning.Jag vill fråga regeringens representant vad manegentligen menar med en omläggning av livsstil. Ärdet en omläggning till mer bilåkande? Det har jutidigare lagts fram förslag om höjd moms påjärnvägstrafik och kollektivtrafik. Det har ocksåfattats en rad nedläggningsbeslut vad gällerjärnvägen. Detta kan knappast ses som en allvarligtmenad omläggning av livsstil. Likaså framförs itillväxtpropositionen förslag om nya kringlederrunt storstäderna, vilket naturligtvis ocksåstimulerar bilåkandet och gör det näst intillomöjligt att lägga om livsstil och åka kollektivt. Nusenast kom ett nytt förslag om en . Ärdet också ett förslag som underlättar för oss attlägga om livsstil? Eller är det den nyajordbrukspolitiken som innebär en ny livsstil?Den nya jordbrukspolitiken leder till allt färreoch större gårdsenheter med skogsplantering överstora delar av vårt kulturlandskap. Det stårvisserligen i propositionen att det kommer att ta tidinnan effekterna av insatta åtgärder bli påtagliga.Ja, det är förvisso sant. Vi vet t.ex. att det tar långtid innan man ser effekterna av en eventuellÖresundsbro. Det kan ta 10--innan manmärker att torskens reproduktionsförmåga harförsvunnit. Likaså vet vi att ökningen avcancerfrekvensen inte märks omedelbart.Var det detta som regeringen ville med sinmiljöpolitiska inriktning? Vi i de grönaanser att det är just dessa felsatsningar som måstestoppas om de miljömål somregeringen uppger innebär att regeringen villförbättra miljön.Om vi människor i i-världen menar något med vårinternationella solidaritet, som vi ofta talar varmtför, måste vi förändra vår livsstil.Utskottet anför att man som utgångspunkt skall hakritiska belastningsgränser för miljön. Inte heller idetta sammanhang får man någon klar bild av vadsom menas. Återställningen av skallprioriteras. Jag skulle vilja veta hur.Jag hade en debatt med biståndsministernangående de 300 miljonerna som vi satsarför att, som jag trodde, förbättra miljön i våragrannländer runt . Det visade sig attingenting av dessa pengar hade gått tillmiljösatsningar.Beträffande gränsöverskridande luftföroreningarvill jag säga följande:Svavelutsläppen skall minskas kraftigt, sägs det ipropositionen. Detta får mig att tänka på dendebatt som jag hade med angåendeutförsäljningen av beredskapsolja till . Vi iSverige hade beredskapsolja som hade så högasvavelhalter att den inte fick användas i Sverige.Vad hände då? Mitt under pågående Gulfkris, näroljepriset var som högst, såldes oljan till . Jagtycker att detta är ett mycket inkonsekventhandlande.Vår motion om den s.k. 13-listan avfärdas med attden är orealistisk. Vi anser inte att den ärorealistisk. Vi anser snarare att det måste vidtasåtgärder i enlighet med de krav som miljöpartietställer och med de tidsmarginaler som vi anger, föratt man över huvud tagets skall klara avmiljösituationen i världen.Trots att frågor som rör hänsynen till miljön ochhushållningen med naturresurserna är klartövergripande behandlas de inte som sådana avriksdagen som beslutsfattande organ. Många hållermed oss i de gröna om att naturenfaktiskt sätter gränser för samhällets verksamhet.Själva basen för välstånd är en god hushållning mednaturens resurser. Ofta märks det inte omedelbartatt miljöförstöringen leder till fattigdom. Denegativa effekterna kommer långtefter det att naturens gränser har överskridits. Dettar, som jag sade tidigare, långt tid innanmiljöförstöringen slår igenom i form av enförsämrad hälsa och ett sämre materiellt välstånd.Försurningen av skogsmarken har pågått idecennier. Till att börja med kan skogsmarkenförsvara sig genom sin buffringsförmåga. Men tillslut faller pH-värdet tvärt, och aluminium, som ärgiftigt för trädens rötter, löses ut. Nästa steg är deekonomiska skadorna i form av minskadproduktion av skogen. Vi märker den redan.Försaltning av bevattnad mark är också ensmygande process. Saltkoncentrationen stiger,markstrukturen försämras, och skadorna blir tillslut så svåra att marken måste överges somodlingsmark. På samma sätt är det med de globalamiljöproblemen -- växthuseffekten och förstörelsenav ozonskiktet. När processen inleds märks deninte så mycket. Men blir de negativakonsekvenserna mycket stora.Men trots att det är lätt att se att miljön faktisktsätter gränser för samhällets verksamhet, får vi ipropositionen inte tillräckligt med konkretagränser för när saker och ting skall vara åtgärdade.Samma problem finns när det gällerenergiprocessen. Om miljöfrågan hade behandlatssom en övergripande fråga hade regeringen lagtfram förslag om avveckling av kärnkraften och omstopp för användningen av fossila bränslen. Meneftersom andra intressen anses viktigare, skallkärnkraften i stället börja avvecklas när det gårmed hänsyn tagen till annat som anses viktigare.Vi anser att förståelsen för att miljöförstöringen ärett hot mot hälsa och bra levnadsstandard förkommande generationer saknas i det beslut somriksdagen har fattat. För att få miljöfrågorna attbehandlas som överordnade och övergripandefrågor måste miljön få sätta gränser för politik ochsamhällsutveckling på samma sätt somfinanspolitiken gör det. Det är därför som det är såviktigt att inrättar ett särskiltmiljöutskott. Det måste till någon som har detöverordnade ansvaret. Det märks mycket tydligtnär man läser jordbruksutskottets betänkande hurmånga områden miljön går in på och hur mångautskott som har varit berörda av de motioner somhar väckts på miljöområdet. Om vi hade haft ettövergripande miljöutskott som hade haft ansvaretför dessa frågor hade den här miljöpropositionenoch detta betänkande inte varit så svårlästa som deär. Men framför allt hade vi hunnit få en seriösbehandling av frågan.Vi har i ett otal motioner ställt krav som vi anserbehöver ställas för att vi över huvud taget skallklara av överlevnadsfrågorna. I stort sett alla harmer eller mindre avstyrkts av utskottets majoritet.Det är dock glädjande att vi på några få punkter harlyckats lägga ned så pass mycket tid att vi harkunnat enas i utskottet om skrivningar som ärannorlunda än skrivningarna i propositionen.Vi i de gröna anser att de här frågornainte kan hanteras på det sättet som har skett. Viyrkar därför på att detta ärende återremitteras tillutskottet för vidare behandling. Det skulle geutskottet möjlighet att, precis som har efterlysts avföregående talare, behandla ärendet mer seriöstoch mer djupgående.Det finns i betänkandet en del ärenden som berörekonomin. Därför anser vi att talmannen skallinkalla en urtima riksdag som skall behandlaåtminstone ekonomifrågorna.Jag hoppas på att jag kan få en majoritet ikammaren för förslaget och att miljöfrågorna fården seriösa behandling som ett miljöutskott bordevara förtjänt av att kunna åstadkomma.Jag har förstått, i samband med de yrkanden somhar lagts fram, att utskottet inte heller anser attriksdagen skall rösta och bestämma i dessa frågor.Bifall har yrkats till endast en eller tvåreservationer. Jag tycker att det är ytterstotillfredsställande. Jag tänker höra mig för litet omdet går att få en återremiss av ärendet. I annat falltänker jag ta upp frågan till diskussion med minapartikollegor, huruvuda inte borde få taställning till varje enskild punkt i betänkandet. I såfall är det fråga om att yrka bifall till samtligareservationer.Vi är fler talare på listan som kan göra sammayrkande . Jag kommer att taupp frågan så att vi återigen kan diskutera den. Denbehandling som den absolut viktigaste frågan fördenna riksdag faktiskt har fått i utskottet är heltotillfredsställande. Det har fler talare gett uttryckför.I detta anförande instämde s, , , , , , , , , , , och (alla mp).Anf. 12 () replik:Fru talman! Man kan bedriva miljöarbete på olikasätt i den här världen. Detta kverulerandeanförande hade inte föranlett mig att begära replikom det inte hade varit för att utskottets personaloch presidium blev direkt angripna.Jag har i mitt anförande kritiserat hanteringen avmiljöfrågan. Jag menar att vi inte kan ha så härstora betänkanden i slutet av en mandatperiod. Vimåste fundera på hur det hela skall gå till, dela uppfrågorna och ha en återkommande behandling avmiljöfrågorna.Beträffande förslaget om återremiss kan jaggarantera, jag tror att jag har hela bakommig, att vi kommer att fortsätta debatten ommiljöfrågor även utan en återremiss. Detta är inteden sista gången som dessa frågor behandlas.Jag blev mycket upprörd när att detta arbete har utförts slarvigt och hafsigt.Vi har haft , och det har varit för mycketatt behandla. Vi behöver säkert, där kan jag hållamed , fundera överorganisationen av utskottet och vårt sätt att hanterafrågor både här i kammaren, i utskotten och iregeringskansliet.Men vad har bidragit med under dentid ni har suttit i ? Har ni lagt några nyaförslag? Knappast ett enda. Så gott som alla frågorsom har diskuterats ,diskuterades även innan ni kom in i . Nihar tagit upp fler detaljer, skapat längre debatter,fler reservationer och, som , i ett otal motioner presenterat er syn. Det harni också gjort i ett otal reservationer. vill nidessutom att vi skall använda en hel del tid till ettotal voteringar i kammaren.Jag vill gärna säga att jag inte kritiserar eraambitioner, men jag kritiserar sättet och förmåganatt hantera dem. Man får inte förlora sig i detaljer.Ni har i det här sammanhanget hjälpt regeringen attkomma bort från helhetssynen och de principiellaställningstagandena.Anf. 13 () replik:Herr talman! Det händer onekligen ibland att manlängtar efter att det skall inträffa oväntade saker ikammardebatten. Det gör det ju ganska sällan.Men det är inte precis den här sortens oväntadesaker som jag går och längtar efter. Vad jag förstårmåste detta med att begära återremiss vara etthugskott som hastigt ochlustigt kommit på. Det har annarsfunnits åtskilliga möjligheter att i utskottet underhanteringen ta upp denna fråga till diskussion.Jag kan i efterhand beklaga att vi inte inleddehanteringen av propositionen med att fundera överom det fanns möjligheter att skjuta upp delar avden och att behandla bara vissa delar nu.För min del beror det på min bristande erfarenhet.Jag hoppas att det inte kommer att bli så iframtiden. Men att nu i det här läget komma ochbegära återremiss anser jag vara mindregenomtänkt. Det finns ändock många punkter idetta betänkande som handlar om medel tillmyndigheter. Vi har t.ex. anslagit ytterligarepengar till för inköp av mark. Detär min bestämda uppfattning att vi görmiljöpolitiken och naturvården den största tjänstengenom att se till att myndigheterna får deresurserna, så att de fortast möjligt kan börjaarbeta.Visst finns det mycket som vi borde ha diskuteratigenom mer noggrant. Det är ingenting som hindraratt vi tar upp diskussionen på nytt och för denvidare. Men att återremittera ärendet under ettförtäckt hot av att annars skall minsann miljöpartietbegära votering på alla sina reservationer . . . Jagskall inte riktigt säga vad jag tycker! Vi kommerinte från sida att yrka bifall tilldetta.Anf. 14 ()replik:Herr talman! är ett nytt parti och komin i på grundval av att valet var ettmiljöval och att miljöfrågorna bland folket ansågsvara viktiga. Jag tycker inte att det är så underligtom vi i anser att detta inte har fått denseriösa behandling som det borde ha fått. Det ärklart att jag borde ha yrkat tidigare. Men jag trorinte att jag hade fått utskottet med mig. Jag har intesuttit i utskottet så . Men vad jag har fått hörasedan jag kom in i utskottet är hur överbelastadutskottet är, hur sliten personalen är och hur snabbtvi måste behandla ärendena. Vi har nogsamt fåttreda på att vi kan få på oss för varjeyrkande som läggs fram. Som jag ser det innebärdet naturligtvis att dessa viktiga frågor inte har fåttden seriösa behandling som de borde ha fått.Det förvånar mig att kan påstå attvi inte har bidragit med något på miljösidan. I så fallär det ju underligt att det plötsligt blivit så mångamiljömotioner i att vi inte ens hinnerarbeta med dem seriöst. Vi har faktiskt lagt framlagförslag som i stor utsträckning gäller denövergripande sidan och inte alls koncentrerat oss såmycket på detaljerna.Men vi har också skjutit på just dessa frågor ettflertal gånger genom en förenklad behandling.Utskottsutföranden och jag hade endebatt här i kammaren, när jag ville skicka med vårbiotoplag som ett yttrande. Jag skulle inte få hamed ett yttrande som såg ut på det sättet, förutskottet hade bestämt sig för att vi bara skulleskriva några få ord och tala om att visnabbehandlade detta ärende.Hur skall man över huvud taget få uppmiljöfrågorna i riksdag, om man hanterardem på detta vis? Detta är ju förvånande. I stortsett alla människor i landet anser att miljöfrågornaär mycket viktiga, men utskottet anser att det skallvara förenklad behandling, att man inte skall voteraom reservationer. Och snart skall vi väl inte ensdebattera frågorna i kammaren.Anf. 15 () replik:Herr talman! Jag måste säga att jag tycker att dethär delvis är en rätt pinsam diskussion. Det ärpinsamt att se reducera den oerhörtviktiga miljödebatten till någon sortsprocedurfråga.Jag delar uppfattningen att man mycket noga iutskottet -- och också från regeringens ochkammarkansliets sida -- måste fundera över hurman kan förbättra hanteringen av miljöpolitiken.Jag tror att man inte kan beta av så många områdenpå en gång. När man tänker efter, visar det sigockså att det som finns i denna proposition och idetta betänkande ändå sönderfaller i delar sommycket väl hade kunnat behandlas självständigt.Naturvården hade kunnat vara ett ärende som vikunnat ägna mycken tid åt. Varuhanteringen --kemikaliehanteringen -- hade kunnat vara ettärende, och det internationella och övergripandemiljöarbetet hade kunnat vara ett. Jag tror att vi nutillsammans måste föra en konstruktiv diskussionom hur vi skall förbättra hanteringen avde miljöpolitiska frågorna.Men det är fel att nu väcka förslaget, efter det atthela våren har gått. Vi kunde ju ha diskuterat dettai utskottet, och jag förstår inte varför miljöpartietinte där har väckt dessa frågor. Jag kom inte självpå att göra det, men jag hade välkomnat en sådandiskussion, och jag tror att också flera andra iutskottet hade gjort det.Att nu återremittera ärendet får ju ingen annankonsekvens än att det som vi ändå faktiskt harbeslutat försenas; genomförandet av verksamhetenförsenas och myndigheternas arbete försvårasytterligare. Vi gör inte miljöfrågorna någon tjänstgenom att i det här skedet återremittera ärendet tilljordbruksutskottet för en ny hantering. Däremotgör vi miljöfrågorna en tjänst genom attkonstruktivt diskutera hur vi skallkunna undvika den här typen av hantering.Anf. 16 () replik:Herr talman! Vi visste naturligtvis i början avbehandlingen av denna proposition, och allamotioner, att det skulle bli ett mycket stort arbeteoch att vi egentligen hade för litet resurser till det.Efteråt kan man fundera över om man har valt denriktiga vägen. Jag tror att vi alla, och inte minstpersonalen, har gjort så gott vi har kunnat. Det hargjorts mycket stora insatser under de gångnamånaderna. I det sammanhanget vill jag gärnaunderstryka vad säger. Det är merangeläget att vara konstruktiv för framtiden än attnu obstruera i slutskedet av den här debatten.Miljödebatten är naturligtvis nyare än debatten påandra politiska områden i . Därför har viinte den slutliga formen för att hantera dessa frågor.Vi har också i miljödebatten svårare at skilja mellanprinciper och detaljer. Vi skulle kunna göra enjämförelse med socialutskottet. Det är ju sällansom man där diskuterar medicineringen vid olikasjukdomar; man håller sig till principiellaståndpunkter. Jag tror att det hade varit nyttigt omvi också kunde lära oss att göra det.Jag uppskattar i och för sig mycket av deambitioner som ligger bakom miljöpartietsagerande -- inte i den här kammaren men iallmänhet. Det som är bekymmersamt för mig ochför många andra miljövänner är ju attmiljöengemanget är mindre ute i samhället änföre val, när vi inte hade iriksdagen. Men läget kan kanske ordnas upp igenså småningom.Anf. 17 ()replik:Herr talman! Ja, man kan fråga sig varförmiljöengagemanget är mindre ute i samhället i dag.Det kan ju möjligen vara just därför att vi i dennakammare inte ägnat miljöfrågorna den stora andelav tiden som de faktiskt bör ha. Vi har här ikammaren debatterat små detaljer som i och för sigkan vara viktiga, men inte på långt när så viktigasom just miljöfrågorna.Annika minns, hoppas jag, att hon i likhetmed mig blev mycket upprörd över att vi i utskottetinte hade tid att yttra oss över , närtrafikutskottet bad oss göra det.Det är klart att jag i utskottet skulle ha kunnatbegära den här förlängningen av hanteringen, omjag hade tänkt på det. Men vore det väl i så fall merrimligt att de som suttit här i kanske hadetänkt på att det hade gått att förlängariksdagsarbetet än att jag, som var ny i utskottet,skulle veta detta.Nu var det så att man tänker förlänga hanterandetav i . Då började jag läsavad som stod i riksdagsordningen, och därvid komjag fram till att det går mycket väl att återremitteradet här ärendet till utskottet, som hanterar ochbehandlar det , varefter maninkallar en urtima riksdag. Det skulle ju varaypperligt, och det kunde t.ex. utskottetsordförande ha föreslagit, så hade jag sluppit göradet nu.Dessutom har jag inte begärt att få en debatt omsakhanteringen i det här ärendet. Jag har begärt enåterremiss. Det är ni andra som har tagit uppdebatten om återremissärendet.Anf. 18 ():Herr talman! Jag får väl börja med att yrka avslagpå återremissyrkandet. Jag vill också helt instämmai ordförandens synpunkter å kansliets ochpresidiets vägnar när det gäller MarianneSamuelssons inlägg. Man kan ju inte förneka attden här omfattande propositionen har inneburit enväldig press i vårt arbete. Vårt kansli har slitit hårt,och det finns all anledning att ge kansliet en elogeför detta. Det finns naturligtvis också anledning attför framtiden ifrågasätta formerna för hanterandet.Jag vet att man har haft det jobbigt också pådepartementet. Även ledamöterna har ändå ställtupp i det här jobbet.Jag tror att det finns en förklaring till att vi nu börse en samlad miljöproposition 1991. År 1988framlades också en heltäckande miljöproposition.Med tanke på vad efterlyservill jag säga att den propositionen gav möjligheteratt ta upp de principiella diskussionerna.Riksdagens beslut innebar att man gavklartecken för framtagande av ett underlag somskulle ge möjlighet att ta ställning till denfortsatta inriktningen av miljövårdsarbetet.I den förda debatten har det något framskymtat attdetta skulle vara en ursäkt för att man avslöjarsvårigheterna med att presentera en alternativpolitik, men jag tror inte att det kan skyllas på varesig formerna eller regeringens proposition.