prot · GE0999 · 1991-04-22 00:00:00 — Jag bor i kommun, ochdet är där vi har den största arbetslösheten iregionen. Situationen är mycket bekymmersam,och den har sina orsaker. Det har varitstrukturförändringar, och vi har förlorat helagruvverksamheten inom vår kommun, som tidigarevar den gruvtätaste kommunen i hela landet. Det ärdärför inte lätt att göra någonting åt situationen i enhandvändning.Jag vill dock säga till att vi ärutomordentligt rädda om de företag vi har. Det ärändå på det sättet som det är lättast att åstadkommafler arbetstillfällen, eftersom företagen harkompetens att utveckla produkter och att ta handom människor på ett bra sätt. Därför tycker jag attdet är viktigt att vi ser till att de industrier som finnsfår leva kvar.Jag vill säga till att jag inte harefterlyst mer pengar -- jag har velat ha till ståndgenerella åtgärder. Jag nämnde turistmomsen. Jaghar i min hand fått en utredning av en professor somhar tittat närmare på detta: Det kostar intestatskassan någonting att sänka turistmomsen --den har haft en negativ effekt, såsom den blev. Manskulle på det sättet tvärtom kunna få in mer pengartill statskassan. Därför tycker jag att det är viktigtatt man tar tag i den frågan och rättar till det somgick snett.När det gäller energifrågan har det visserligengjorts en överenskommelse, och man säger att dengäller. Men jag hör av och till , och dåblir jag osäker. Hon är inte längre energiminister,men hon är miljöminister, och hon har ett förflutetpå energiområdet. Hennes påståenden gör migdärför orolig att vi inte skall få den utveckling sommöjliggörs om vi har kärnkraften kvar -- det är ändåden som är basen och som gör det möjligt att fåtillräckligt med energi i landet. Det betyder såoerhört mycket.Anf. 34 ():Herr talman! Jag tillhör inte dem som ropar på fleroch nya stödsystem. Däremot tror jag att de som ärväletablerade fyller en funktion i vissa avseenden.Till dem tror jag att transportstödet hör.I övrigt inriktar jag min argumentering pålångsiktighet, inte minst när det gällerinfrastrukturen. På den punkten saknar jag även irepliken från arbetsmarknadsministern ett beskedom hur det kommer att bli med satsningarna påt.ex. Jag ställer det gärna emotde mycket stora satsningar som sker i andra delarav landet, med mycket mindre problem påarbetsmarknaden. Det är inte pengarna som ärproblemet utan det är, tror jag, förmågan att gesatsningarna en riktig regional fördelning, att satsaäven i de områden som kanske inte har de flestatalesmännen, den största befolkningen.Vidare tror jag att vissa skatter är vad man brukarkalla kontraproduktiva. Turistmomsen är möjligendet senaste exemplet. Just beskattningen avsmåföretagen och skatten på arbetande kapital trorjag är ytterligare ett sådant exempel. Skulle vi tabort den skatten, skulle det vara en signal tillföretagsamheten att man verkligen kan börjasatsningarna, även nu i sämre konjunkturer.Genom förbättrad tillväxt i den företagssektornskulle i förlängningen även staten få störreinkomster. Den delen tycker jag saknas i svaret påOve interpellation.För egen del vill jag gärna också stryka under attjag tror att är förbi då man kunde göramassiva satsningar på i första handberedskapsarbeten eller i form av olika regionalas.k. Jag tror att inriktningen utbildning ochkompetenshöjning är den riktiga, parad med deinfrastruktursatsningar som faktiskt sker, även omjag för min del gärna skulle vilja se att de hade enannan regional prägel.Anf. 35 ():Herr talman! I förra repliken tog min tid slut innanjag hann ta upp allt det som jag hade velatkommentera.Jag instämmer i vad sade när detgäller infrastrukturen, framför allt när det gällerBergslagspendeln. Jag har under de år jag har varithär i motionerat om justtågförbindelserna mellan och Stockholm.De är urusla. Jag har åkt till meddessa dåliga tåg. stjälps vi av ochkommunikationen fungerar inte i , utan vifår stå där i snöoväder och liknande. Det är intebra.Vi har ju fått till stånd utlokalisering av statligverksamhet, och vi har våra internationella företag,där man reser mycket, låt vara mest med bil ochflyg, men de behöver också goda kommunikationertill huvudstaden. Vi har bra kommunikationer åtolika håll, men till är det sämst, vill jagsäga, och det tycker jag är beklagligt. Bättretågförbindelser med är alltså någontingsom vi skulle hälsa med tillfredsställelse.Jag har inte tagit upp detaljer. Jag tycker att det ärviktigt att vi är generella och ser till att det blirbreda satsningar som gynnar alla näringar och helanäringslivet -- det är ju på så sätt man kan få tillstånd effekter som blir stora, och det är det sombåde arbetsmarknadsministern och jageftersträvar, låt vara att vi har litet olika syn på hurvi skall komma dit -- jag är övertygad om att vi harsamma målsättning.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1990/91:163 om densvenska underrättelseverksamhetenAnf. 36 Försvarsminister ():Herr talman! har i en interpellationställt frågor till utrikesministern angående delsregeringens insyn i och kontroll av den svenskaunderrättelseverksamheten, delsarbetsmöjligheterna för den särskilda DC 3-kommissionen. Arbetet i regeringen är så fördelatatt det är jag som skall besvara interpellationen.Innan jag redovisar mina svar på vill jag översiktligt beskriva strukturen hosden svenska underrättelsetjänsten.Överbefälhavaren leder -- under regeringen -- detmilitära försvaret av landet och har det ytterstaansvaret för att försvarsmakten är krigsduglig. Detåligger överbefälhavaren att särskilt leda ochbedriva militär -- som är en centralmyndighet direkt under regeringen -- inhämtargenom signalspaning underrättelser somförsvarsmakten m.fl. behöver för sin verksamhet.Underrättelseverksamheten är en integrerad del avförsvarsmaktens arbete med att vidmakthålla ochutveckla krigsförbanden samt att upprätthålla denmilitära incident- och insatsberedskapen.Vidare förser den regeringen och försvarsmaktenmed uppgifter om den militära verksamheten i våromvärld och för bedömningen av den allmännautrikes- och säkerhetspolitiska utvecklingen.Underrättelsetjänsten spelar alltså en viktig roll isvensk säkerhetspolitik. All erfarenhet talar förbetydelsen av en välorganiserad och effektivnationell underrättelsetjänst. Låt mig isammanhanget därför få erinra om att det i detsenaste försvarsbeslutet anslogs extra medel förvissa förstärkningsinsatser inomunderrättelsetjänstens område.Ett utbyte av information med utländskaunderrättelseorganisationer är nödvändigt för att viskall få del av sådan information som vi behövermen som kräver sådana särskilda resurser som visaknar.Att skulle agera på uppdrag av någonannan nation eller att vi skulle låta andra nationersintresse gå före våra egna vill jag bestämtdementera. Den svenskaunderrättelseverksamheten styrs av våra egnaprioriteringar.Delar av verksamheten måste av uppenbara skälomges med särskilt hög sekretess. Med hänsyn tillunderrättelseverksamhetens speciella karaktär ärdet särskilt angeläget att verksamheten bedrivs ilinje med regeringens utrikes- ochsäkerhetspolitiska intentioner.Pär frågar om regeringen har haft fullkontroll över den svenskaunderrättelseverksamheten under efterkrigstiden.För att säkerställa att verksamheten inte bara idetta avseende utan även i stort bedrivs enligtfastlagda riktlinjer är regeringens insyn ochkontroll av den militära underrättelsetjänstenordnad på följande vis.För det första utövar regeringen kontroll i sambandmed behandling av resultatredovisningar,långsiktsplaner och anslagsframställningar somgäller den militära underrättelsetjänsten. Därvidbehandlas bl.a. underrättelsetjänstens ledning,organisation, dimensionering, utrustning ochresurstilldelning.För det andra håller överbefälhavaren och chefenför mig, i min egenskap avförsvarsminister, fortlöpande informerad omunderrättelsetjänstens närmare inriktning ocharbetets bedrivande i stort. Dessa frågor förankrarjag i regeringen.För det tredje följer försvaretsunderrättelsenämnd -- som inrättades 1976 --underrättelsetjänsten på central och högre regionalnivå. Nämnden fullgör sitt arbete genominspektioner samt föredragningar och orienteringarfrån berörda underrättelseenheter med åtföljandeutfrågningar.Nämnden ägnar särskild uppmärksamhet åt deenheter som omges med extra hög sekretess ochsom inhämtar underrättelser med särskildametoder. Om nämnden anser att någon åtgärd frånregeringen krävs, skall den göra framställning omdet till regeringen.Frågan om regeringens kontroll avunderrättelsetjänsten har behandlats vid ett antaltillfällen av . har därvid intefunnit att verksamheten skulle ha bedrivits i stridmot regeringens riktlinjer.Försvarets underrättelsenämnd har nyligenöverlämnat en granskningsrapport om den svenskamilitära underrättelsetjänstens kontakter med vissaandra länders underrättelsetjänster. Nämndenkonstaterar att informationsutbytet följt givnariktlinjer.Regeringens insyn och kontroll sker ihuvudsak enligt samma principer som tidigareredovisats för försvars- ochkonstitutionsutskott. har inte haft någotatt erinra mot den ordning som tillämpas avregeringen.Mot bakgrund av vad jag nu har redovisat är jag avden uppfattningen att statsmakterna har entillfredsställande kontroll överunderrättelsetjänsten. Några ytterligare särskildakontrollåtgärder bedömer jag intevara nödvändiga.Pär frågar också om den särskildasakkunniggrupp som utrikesministern har tillsattför utredning av den s.k. DC 3-affären får sådanaarbetsmöjligheter att alla omständigheter klargörsinför offentligheten.Regeringen kommer att borga för att gruppen, somhar inlett sitt arbete, får tillgång till allt materialsom finns i svenska arkiv. Enligt vad jag harinhämtat har t.ex. ÖB tillsatt en särskildutredningsman med uppgift att underlättasakkunniggruppens arbete. Vidare har chefen tillskrivit alla anställda inomFRA som var i tjänst , att meddelasakkunniggruppen allt som kan kasta ljus över DC3-ans försvinnande. Inte minst med tanke på dehumanitära aspekterna och önskemål hosflygplansbesättningens anhöriga att få visshet omsina anförvanters öde, har tillSovjetunionen anhållit om biträde från sovjetiskamyndigheters sida. Alla åtgärder kommer att vidtasför att få ytterligare klarhet i frågan.Anf. 37 ():Herr talman! Jag ber att få tacka försvarsministernför svaret på min interpellation, som var utförligtoch bra. Det har gått en rätt sedan jagställde interpellationen, och jag har förstått att dethar funnits särskilda skäl till att svaret har dragit utpå tiden. Ett flitigt letande efter det berördaflygplanet har ju sett till att den här frågan harhållits aktuell under hela tiden.Jag vill till att börja med slå fast att det är viktigtatt vi har en väl fungerande underrättelsetjänst. Jagdelar den uppfattning som försvarsministern geruttryck för, dvs. att det är en viktig del i ett välfungerande neutralitetsförsvar att vi har en välfungerande underrättelsetjänst. Vi bör också hamöjlighet att med andra länder bedriva utbyte avunderättelsematerial när vi själva bedömer detlämpligt. Jag har således ingenting att invända motatt denna verksamhet försiggår, men givetvis måsteden då försiggå inom de ramar som folkrättenställer upp.Vad som bekymrade mig när frågan fick en förnyadaktualitet var uppgifter som skullekunna ge vid handen attunderrättelseverksamheten hade bedrivits på ettsätt som inte var förenligt med folkrätten och somknappast heller var förenligt med vårneutralitetspolitik. Uppgifterna pekade dessutompå att detta möjligen skulle kunna ha skett bakomryggen på regeringen. Det är naturligtvis väldigtoroväckande.Om vi vill att underrättelsetjänsten skall fungera påett sätt som gör att den stärker vårneutralitetspolitik, krävs för det första attregeringen har en effektiv kontroll över hurunderrättelsetjänsten bedrivs och för det andra attunderrättelsetjänsten bedrivs under former sominte undergräver respekten för vårneutralitetspolitik. Vi kan t.ex. inte acceptera ettläge där den svenska underrättelsetjänsten åtfrämmande makt utför rena beställningsuppdragriktade mot ett annat land. Den svenskaunderrättelsetjänsten kan i så fall uppfattas som endel i den ena stormaktens spaningsresursergentemot den andra.I det svar som jag har fått hävdar försvarsministernbestämt att regeringen har haft en tillfredsställandekontroll över och insyn i underrättelsetjänstensverksamhet. Innebörden av svaret är naturligtvisdessutom att den verksamhet som har bedrivits harvarit godtagbar ur svensk säkerhetspolitisksynvinkel.Jag vill gärna tro att det är sant, och jag förutsätteratt det är på det sättet. Det finns naturligtvis alltidett osäkerhetsmoment i den här typen avbedömningar. Det är därför viktigt att vi fortsätteransträngningarna att klargöra vad som kan ha hänti det här fallet. Om de ansträngningarna ger vidhanden att det möjligen kan ha förekommitverksamhet som inte har varit sanktionerad avregeringen, verksamhet som inte var förenlig medden svenska underättelsetjänstens uppgifter, är detviktigt att man går vidare för att se omverksamheten möjligen kan ha haft en störreomfattning.Försvarsministern betygar att den arbetsgrupp somskall studera vad som hände just i det här falletkommer att få alla möjligheter att verkligen avslöjavad som kan ha försiggått. Jag hoppas att det är så,och jag tycker att de åtgärder som redovisas härverkar ganska betryggande. Men jag vill gärnaavslutningsvis fråga om försvarsministern är bereddatt ta initiativ till djupare undersökningar avunderrättelsetjänstens sätt att fungera underefterkrigstiden om t.ex. de fortsattaundersökningarna av Catalina-affären ger vidhanden att det kan ha förekommit verksamhet sominte hade stöd i regeringens direktiv och inte varförenliga med våra neutralitetspolitiska intressen.Anf. 38 Försvarsminister ():Herr talman! När vi diskuterar dessa frågor skall viförsöka hålla i minnet att det harförekommit en granskning av dessa frågor. Jag troratt är mycket förtrogen med detarbete som dåvarande rättschefen i departementetgjorde 1984, då en grupp människor ånyostuderade de uppgifter som hade förekommit imassmedia om speciella händelser i samband medDC3-affären. Den redovisningen ochpublikationen har varit offentlig, och detta har varitföremål för både granskning och diskussion.Det är inte så att regeringen och regeringarna harvarit overksamma på den här punkten. Jag delarPär omsorger om att regeringen helatiden skall ha en sådan insyn och kontroll att dethela tiden står klart att denna typ av verksamhet ärunder ständig kontroll och uppföljning. För dettaerfordras att även myndigheter och ansvarigakänner det trycket på sig. Jag har det mycketbestämda intrycket, , att berördamyndigheter och de människor som deltar i den härverksamheten är väl förtrogna med det regelsystemoch de uppdrag som de har att fullfölja. Man skallinte heller glömma bort att från mitten av70-talet har inrättat en särskild underrättelsenämndsom regeringen utser ledamöterna i. Deras uppgiftär, som framgick av mitt interpellationssvar, attkontrollera och följa upp den här verksamheten.De har lämnat engranskning som gjordes mot bakgrund av bl.a. deolika tidningsuppgifter som har florerat. Det har iunderrättelsenämndens arbete icke framkommitnågot stöd för de olika påståenden som har gjorts iolika tidningsartiklar. Jag känner somförsvarsminister en stor trygghet i och medparlamentarikernas inträde i granskningen av dethär arbetet. Parlamentarikerna och haren insyn i det här arbetet som är väldigt viktig föross.Anf. 39 ():Herr talman! Tack för de här ytterligaresynpunterna. Jag är medveten om att det här hargranskats på olika sätt och vid olika tillfällen. Jagtror att vi är ense om att det här är en svårhanteradmateria. Underrättelseverksamhet är till sin naturomgiven av hemlighetsmakeri. Risken finns atthemlighetsmakeriet också drabbar dem som harlegitim rätt till insyn. Om det skulle finnas något fogför uppgifterna om att underrättelseverksamhet vidnågra tillfällen skulle ha bedrivits på ett sätt som detegentligen inte borde, kan man ju räkna med att desom varit aktiva här också varit mycket angelägnaom att sopa igen spåren. Är det dessutom fråga ommänniskor som har till yrke att se till att derasverksamhet inte märks, finns det problem medinsynen.Jag utgår ifrån att de som arbetar med sådanverksamhet är ansvarskännande människor somnormalt inte ägnar sig åt någonting de inte borde.Vi måste vara medvetna om de riskersom finns. Därför uttrycker jag förhoppningen attockså denna undersökning som skallgenomföras med anledning av Catalina-affären harsom en av sina uppgifter att spåra eventuellaoegentligheter i underrättelseverksamheten. Omnågra sådana spår skulle dyka upp måste dettaföljas upp på ett ordentligt sätt. Detta blir enförnyad prövning av om vårunderrättelseverksamhet har fungerat på ettkorrekt sätt i det förflutna.Anf. 40 Försvarsminister ():Herr talman! Jag finner det angeläget att göraytterligare en kommentar till det harsagt. Jag har icke det ringaste skäl att anta att desom skall ha legitim insyn i den här verksamhetenpå något sätt har blivit förhindrade i detta. Om det,mot all förmodan, skulle inträffa en sådan händelsehar jag möjligheter att mycket elegant regleradenna omständighet. Jag gör ingen djuparekommentar i detta. Jag tror säkert att PärGranstedt förstår vad jag menar.Anf. 41 ():Herr talman! Det var en bra markering somförsvarsministern gjorde här. Jag utgår också ifrånatt de som skall ha insyn, får all den insyn debehöver. Det är viktigt att man är medveten om deproblem som kan föreligga och att man hållerögonen på den här verksamheten. Det är ävenviktigt att man är beredd att ingripa vid behov. Jagtolkar försvarsministerns uttalande så, att en sådanberedskap finns.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1990/91:KU35Finansutskottets betänkande 1990/91:FiU26Justitieutskottets betänkanden /91:JuU18 ochJuU20--betänkande 1990/91:LU25Utrikesutskottets betänkanden /91:UU13 ochUU21Utbildningsutskottets betänkanden1990/91:UbU6--UbU118 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1990/91:176 Ändring i lagen (1988:205) omrättsprövning av vissa förvaltningsbeslut1990/91:179 Följdlagstiftning tillyttrandefrihetsgrundlagen m.m.Skrivelse1990/91:163 Redogörelse för den svenskakrigsmaterielexporten år 19909 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 19 april1990/91:182 av i (c)till statsrådet om flyktingbarnenssituation i Sverige:Flyktingbarn som kommer till far ofta illa.Vår flyktingmottagning är inte uppbyggd för attmöta barns behov. Jag vill här särskilt ta upp någrasituationer.Antalet ensamma barn som söker asyl i ärstort. fanns det ca 1 300flyktingbarn utan vårdnadshavare i . Detrör sig inte sällan om mycket små barn somkommer -- det yngsta barnet som kommit var bara18 månader.Det är helt klart att barnen far illa av de långaväntetiderna. De är ensamma och i stort behov aven vuxen människas stöd och hjälp. Trots skärptarutiner från invandrarverket är dessa barn utsatta.Vistelsetiderna på förläggningar är ofta mycketlånga och påfrestande.FrihetsinskränkningarFrån vissa flyktingförläggningar rapporteras attbarnen har förbjudits att ta emot besök och att hatelefonkontakt med släkt och andra landsmän sompå förhand åtagit sig att ta hand om barnen. Denlagliga grunden för sådana frihetsinskränkningar äroklar.Även barn, eller kanske hellre, särskilt barn börgaranteras rättstrygghet. De är i stort behov avnågon som bevakar deras intressen och rättigheter.Möjligheten att omgående få juridiskt biträde börinföras. Fler flyktingbarn bör få en god man.Rutinerna för att få god man bör förenklas.Utredningarna bör utföras av kvalificerad, särskiltutbildad personal. Barnens hälsosituation ochandra omständigheter av humanitär natur måstesärskilt uppmärksammas vid utredningarna. Förnärvarande pågår en utredning om tillsättande aven barnombudsman. Det bör vara en angelägenuppgift för barnombudsmannen att särskilt följaflyktingbarnens situation i vårt land.En betydande ökning av antalet barn i förvar harskett efter att de nya reglerna om förvar trätt i kraft.Detta trots att avsikten med de nya reglerna var attbarn endast i undantagsfall skulle tas i förvar.Det är viktigt att få till stånd en så restriktivanvändning av förvaratagandeinstitutet sommöjligt. Det bör i de flesta fall räcka med att hållabarnen under uppsikt. Antalet förvarlokaler förbarn är mycket få. Det krävs därför att fler lokaleriordningställs och att det där finns personal medkunskap om barn.Oklara ansvarsförhållandenMyndighetsansvaret för barnen är oklart. Detvingas flytta mellan olika platser underasylutredningen och ibland även efterkommunplaceringen. Socialarbetarna är oftaosäkra på var barnen kan bo. I många fall ärföräldrarna okända och det är därmed svårt att genågon ett huvudansvar för barnens omvårdnad.Om det verkligen går att komma i kontakt medföräldrarna utomlands bör inte de ensammaflyktingbarnen behandlas annorlunda. Det bör ingåi arbete att så långt möjlligt försökafå kontakt med föräldrarna och diskutera barnensframtid.Bristande hälso- och sjukvårdFlyktingbarnen har rätt till en god hälso- ochsjukvård. FNs barnkonvention ställer krav på likabehandling av alla barn i ett land. Enligtkonventionen får inget barn vara berövat sin rätt tillbästa uppnåeliga hälso- och sjukvård. I självaverket särbehandlas barn i vårdhänseende påflyktingförläggningar jämfört med andra barn iSverige. Det gäller hur gränser sätts för vilket slagssjukvård, tandvård och psykisk vård som ges dessabarn i väntan på asyl eller utvisning. i en aktuell rapport författad av en barnläkare.Slutsatserna i rapporten är bl.a. attprovtagningsrutinerna bör ses över och att BVC-verksamhet bör förekomma vid alla förläggningar.Barnen bör inte endast erbjudas akutbehandlingsom t.ex. är fallet inom tandvården. Den psykiskavården bör ges större utrymme.Med hänvisning till ovanstående vill jag ställaföljande fråga till invandrarministern:Vilka snara åtgärder ämnar regeringen vidta för attförbättra främst de ensamma flyktingbarnenssituation i ?10 § Kammaren åtskildes kl. 14.46.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m.5 § anf. 29 (delvis) ochav andre vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.