prot · GE09123 · 1991-05-31 00:00:00 — Att viseringsplikten inte har hindratflyktingar från att komma hit kan vi aldrig bevisa.De som är här har uppenbarligen inte hindrats attkomma hit. Vi vet dock genom kontakter medanhöriga och andra som känner förföljda att de harvarit helt låsta. De har inte kunnat komma hit ochsöka asyl.När det gäller tvåårsregeln menar jag att en svenskkvinna som har blivit misshandlad naturligtvisbefinner sig i en mycket svår situation, men hon harinte hotet från två håll. Hon hotas av mannen. Omhon kan komma från honom, kan hon få det bättre.Men om en kvinna som inte har bott i i tvåår har råkat in i ett sådant förhållande ärsituationen svårare. Stannar hon hos mannen blirhon misshandlad och förtryckt, och om hon lämnarmannen kommer hon ganska sannolikt att skickastillbaka till det land hon flytt ifrån och till allt somväntar henne där.Anf. 12 ()replik:Fru talman! undrade om vihade läst betänkandet och regeringens skrivelse omflyktingpolitiken. Visst har jag läst detta. Däremotblir jag litet fundersam och undrar om MaudBjörnemalm över huvud taget har lästvänsterpartiets partimotion från den allmännamotionstiden . att det inte finns något helhetsperspektiv påflyktingpolitiken i debatten. Vi lade verkligen nedmycket arbete med vår motion för att få etthelhetsperspektiv på flyktingpolitiken. Jag blirmycket förvånad när , att ettsådant perspektiv inte förekommer i debatten. Jagrekommenderar ett ytterligare studium avvänsterpartiets partimotion från januari 1991.Maud Björnemalm nämnde inte ett ord i sittanförande om asylrätten. Ansersocialdemokraterna och att detföreligger sådana skäl att man måste inskränkarätten för människor att söka asyl i ? Finnsdet inga samlade svenska resurser till en generöshuman flyktingpolitik? Det vore intressant att få ettsvar på denna fråga.Jag tog också upp kommunplatserna. Detförekommer att människor som har fåttuppehållstillstånd ändå blir kvar påförläggningarna. Jag förstår inte vad det beror på.Kommunerna avtalar med invandrarverket omkommunplatser för flyktingar. Ändå fick man 9 000färre platser än vad man hade avtalat om.Kommunförbundet har påpekatdetta. generaldirektör påpekardet också så sent som . Det vore intressant attfå veta vad det beror på att man inte får utmänniskor som redan har fått uppehållstillståndfrån förläggningarna till kommunerna så att de kanbörja ett liv här i Sverige.Anf. 13 () replik:Fru talman! redovisade för-och nackdelar med avskaffandet av tvåårsregeln.Jag tycker att på ett mycketeffektivt sätt pekade på skillnader mellan densvenska kvinnans och den utländska kvinnanssituation i sitt exempel. I fallet med den utländskakvinnan är det inte nog med att hon har blivitmisshandlad, hon skall också utvisas.Jag delar uppfattningen att man kan se denna frågafrån två håll och att det finns både för- ochnackdelar med en sådan här regel. Jag undrar dockhur många skenäktenskap tvåårsregeln i självaverket har förhindrat och hur stora är egentligenvåra möjligheter att påvisa skenäktenskap medhjälp av tvåårsregeln. Efter kontakter jag har haftmed polisen gör jag bedömningen attmöjligheterna inte är särskilt stora. Man kan dåfråga sig om nyttan med denna regel verkligen är såstor att den motiverar en egen existens med tankepå att den används av män i hotsituationer för attskrämma kvinnor till tystnad och få dem attacceptera en situation som de inte skulle ha gjortom de inte hade utvisningshotet hängande över sig.Maud Björnemalm säger att en väg vore attundervisa poliserna och ge dem bättre kunskaperoch tala om att man inte behöver acceptera det.Även om man gör så är förmodligen rädslan större,vilket gör att man inte litar på den information manfår. Jag är inte övertygad om att det är enframkomlig väg. Jag tror i stället att vi skullebehöva avskaffa tvåårsregeln. När det gäller attförhindra skenäktenskap tror jag inte att den har såstor betydelse. Vi behöver nog inte vara så räddaför att avskaffa regeln.Maud Björnemalm kommenterade ocksåsituationen för flyktingbarnen och barnen i vårmottagningsverksamhet. Jag tycker att det ärpositivt att man nu tar sig an de rapporter som harpresenterats om flyktingbarnens situation och påallvar försöker se vad man kan göra såväl iinvandrarverkets verksamhet som i kommun ochlandsting. Det har utan tvivel funnits brister. Dessabrister kan naturligtvis skyllas på att man har varitdåligt förberedd och inte har varit medveten om attvi skulle få ett så stort antal människor att ta handom . Det är dock oerhört viktigt att manrättar till dessa brister så att inte flera barn hamnari samma situation.Däremot berörde inteslopandet av förvar av barn i flyktingpolitiken. Detkunde nog vara bra att få en diskussion även om detproblemet, som man också kan se från två håll. Vimenar att det vore bättre att pröva att slopaförvarsreglerna, och att det skulle vara till gagn förbarnen i flyktingmottagningen.Anf. 14 ():replik: Fru talman! Det blev mycket på en gång. Jagfår väl försöka ta kommentarerna i tur och ordning,även om jag tänker börja bakifrån och kommenteravad sade om tvåårsregeln. Jagmenade att ett avskaffande av tvåårsregeln inteutgör något skydd för de misshandlade kvinnorna.För att komma till rätta med misshandeln av deutländska kvinnorna måste man försöka hitta andrametoder.Jan-Olof påstår att vi har gjort eninskränkning av asylrätten. Vi har inte gjort någonsådan inskränkning. Alla som kommer hit tillSverige och söker asyl har rätt att få sin sak prövad.Om de sedan får uppehållstillstånd eller inte är juen annan sak.Maria , jag är inte ett dugg bekymrad överden socialdemokratiska politiken. Vad jag däremotär bekymrad över är hur den framtidaflyktingpolitiken kan komma att se ut. I och för sigkan man inte beskylla för att varanågon nyansernas mästare, men dennasvartmålning och resning av murar och hinder iflyktingpolitiken gör att man blir lite förskräckt.Jaf vet inte hur vi har diskuteratdokumentlösheten och hur man skall få MariaLeissner att förstå vad det egentligen handlar om.Det är nämligen ett hinder för tillståndsgivande, attfolk kommer hit utan papper. Man kan faktiskt inteflyga till , och man kan inte komma tillArlanda utan att man har haft enbiljett eller ett pass. Om man vid ankomsten tillArlanda talar om för polisen att man har kastat sittpass eller sin biljett i eller på Kastrupberoende på var man kommer ifrån, måste vi vidtaåtgärder för att förhindra människor från att görapå det här viset. Människor har flytt medelst falskapapper , och det kommer de säkerligenockså i fortsättningen att göra. Myndigheterna ärmedvetna om detta, men om de flyendemänniskorna har en trovärdig historia att berättatas det självfallet hänsyn till detta.Anf. 15 ()reåöol:Fru talman! Jag skulle vilja säga litet mer om dehär kvinnorna.Misshandel kan man inte komma åt enbart genomatt upphäva 2-årsregeln, men möjligheten förkvinnorna att komma ifrån misshandel ökar, om devet att de kan söka skydd någonstans i ochatt de med stor säkerhet får stanna i . Dessakvinnor sitter fullständigt inspärrade mellan tvåomöjliga liv, utan kontakter i . Jag menarinte att svenska kvinnor inte har det vedervärdigt --det har de. Och de har oerhört svårt att bytaidentitet, vilket de borde ha rätt till. När t.ex.brottslingar kommer ut från fängelse går det oftaganska lätt för dem att få sin identitet bytt.Vart skall dessa kvinnor ta vägen? Om de sökerhjälp hos någon, riskerar de att bli anmälda hospolisen och utskickade. Värre situation har jagsvårt att föreställa mig. Vetskapen om att de fårstanna här utgör ett skydd -- absolut!Jag vill också tala litet om dokumentlösheten. Jagläste tidigare upp ur docent angående dokumentlösheten: manförutsätter att de som saknar dokument har rest utlegalt. Man kan lika gärna inta precis motsattståndpunkt, dvs. de som saknar dokument har åktmed hjälp av falska papper och har inte vågatbehålla dem, då skulle de inte få stanna. Det kanförhålla sig på båda sätt, men om man inte har passeller visum om man har någon form avidentitetshandling kanske man ändå kan bli trodd.Det finns människor som åker hemifrån som de gåroch står. De blir faktiskt hjälpta hit av olikaorganisationer. Kalla dem för människosmugglare,men i så fall var också enmänniskosmugglare. Han är en hjälte för oss iSverige.Det finns samvetslösa grupperingar som sysslarmed sådant, det vet jag. Men det är många gångerden sista utvägen för dessa människor att rädda sinaliv. Det måste vi ha respekt för.Anf. 16 () replik:Fru talman! sade att ettavskaffande av tvåårsregeln inte hindrarmisshandel. För att inte vålla missförstånd när detgäller vår syn på den regeln vill jag säga att det harvi inte heller påstått. Men ett avskaffande innebärju att man tar bort möjligheten att använda regelnsom ett hot, att kunna skrämma till tystnad. Det ärju på det sättet denna regel har använts av dessamän, dvs. att de har hotat kvinnan med att säga:Om du knystar någonting om vad du har varit medom, skall jag se till att du blir utvisad. Det är alltsåmöjligheten att använda denna regel för attskrämma kvinnorna till tystnad som är problemet.Vi tror därför att om man avskaffar denna regelfinns denna möjlighet till hot om utvisning frånmannens sida inte längre kvar. Vi tycker att det ärvärt att pröva att ta bort tvåårsregeln ochdärigenom ge dessa kvinnor en bättre chans att påett tidigt stadium gå ut och tala om vad de har varitutsatta för. Då kanske vi kan undvika en del av degrova misshandelsfall som rapporteras.Anf. 17 ()replik:Fru talman! säger att man intehar inskränkt rätten att söka asyl i . Menden sade man från regeringen attvårt mottagnings- och utredningssystem hade nåttgränsen för vår förmåga.Man har alltså infört restriktioner som gör detsvårt, och nästan omöjligt, för de facto-flyktingaroch krigsvägrare att få uppehållstillstånd i Sverige.Men säger litet nonchalant attom de sedan får uppehållstillstånd är en annanhistoria. Ja just det, det är verkligen en annanhistoria om de får uppehållstillstånd. I praktikenhar den svenska flyktingpolitiken stramats åt efterden . Jag tycker att MaudBjörnemalm kan erkänna att det är på det sättet.I mitt inledningsanförande hade jag en långredogörelse om varför jag anser att detta är fel ochatt det strider mot utlänningslagen och förarbetenai utlänningslagen. Sedan får jag nonchalantabesked från om att det är enannan historia om de får asyl eller inte. Jag tyckeratt man i riksdag på ett seriöst sätt skalldiskutera inskränkningen, som jag kallar den, iasylrätten som infördes för ett och ett halvt årsedan. Det har sagts av invandrarministern och denövriga regeringen att denna åtgärd är tillfällig. Mennär skall den upphävas? Hur långt tid skall någottillfälligt pågå enligt regeringen ochsocialdemokraterna? Är det , eller femår? Jag menar att det nu finns alla tänkbaramöjligheter att upphäva detta beslut och återgå tilldet som vi var överens om enligt den utlänningslagsom vi har antagit här i . Det ärinte fråga om något annat från sidaän att man skall följa den utlänningslag somSveriges riksdag har antagit i enighet.Anf. 18 () replik:Fru talman! säger att vi inteförstår varandra när det gäller viseringspolitikenoch diskussionen om dokumentlösheten. Det ärkanske sant att vi inte förstår varandra. Men jagtror ändå att mycket väl förstårvad det handlar om.Viseringarna används som ett instrument för attstoppa asylsökande. Det uttalas klart på olikaställen, bl.a. i den promemoria som jag citerade urnyss. Där sägs det klart ut att man ställer hårdarekrav på konferensdeltagare från vissa länder somkommer till , eftersom det har hänt att endel av dem har passat på att söka asyl när de var iSverige. Då kan man ju inte ge viseringar iframtiden till människor från dessa länder. Det gårju inte, om de missbrukar viseringen så pass att deutnyttjar den till att söka asyl när de väl har kommittill Sverige.Detta är mycket naket, mycket belysande och intedet enda exemplet. Viseringstvånget släpps förmänniskor från de östeuropeiska länderna, inte närderas ekonomier blir bättre utan när de inte längrehar några politiska skäl att fly. Vi vet också att mani medvetet använder sig avviseringsinstrumentet när det gäller sanktioner motflygbolagen för att se till att folk inte kan kommafram till vår gräns om de inte har visum och andradokument i vederbörlig ordning. Som jag har sagtförrut tror jag att det skulle bli mindre problemmed flyktingsmugglare och dokumentlöshet, omman lät rätten att söka asyl förverkligas på detsättet att folk fick lov att komma fram till gränsen.Maud Björnemalm sade att jag ägnade mig åtsvartmålning. Jag är kanske negativ och kritisk, ochdet kan man om man vill kalla för svartmålning.Men liberalerna är inte ensamma om attvara kritiska. Ser man på världen utanförriksdagen, finner man att det märkliga har hänt attregeringen utsätts för kritik från i principalla frivilligorganisationer och kyrkor, eftersomman tycker att regeringen brister när det gällerhumanitet i flyktingpolitiken. Det borde egentligenvara ett större bekymmer för attregeringen hamnar i motsatt ställning tillfrivilliga organisationerna.Jag vill också gärna instämma i vad om tvåårsregeln och den stora risken för attmän kan använda tvåårsregeln som ett instrumentför att i värsta fall misshandla sina fruar. Jag tyckeratt det är hög tid att ompröva tvåårsregeln för atträdda dessa kvinnor som har en mycket besvärligsituation.Till sist vill jag fråga hur hontänker visa den särskilda hänsynen tillflyktingbarnen, som hon talade om. Hur kommerdet sig att man kan låsa in ungefär 300 flyktingbarni halvåret? Det är ingen särskild hänsyn tillflyktingbarnen.Anf. 19 () replik:Fru talman! Utskottets talesman är så bekymradöver en eventuell framtida regerings och riksdagspolitik att hon inte hinner svara på de få frågor somman ställer. Men jag är, fru talman, ganska säkerpå att det även i en kommande riksdag kommer attfinnas människor som har både ett varmt hjärta ochett generöst sinnelag och som vill ge en tilldem som skall vara i . Men de kommersäkert också att ha en klar hjärna och vara bereddaatt ställa vissa krav på de människor som kommerhit. Jag tror att många av oss som debatterar äröverens om denna grundinställning.Jag tycker också att vi inte skall göra oss skyldigatill överord som när vi t.ex. jämför RaoulWallenberg -- som offrade personliga tillgångar, sinegen bekvämlighet, ja som till och med var bereddatt offra sitt eget liv och som tiggde pengar för atträdda judar från förintelsen -- med de samvetslösamänniskor som gör sig stora pengar på att tillSverige mer eller mindre lura människor somegentligen inte är flyktingar.Jag frågade hur regeringens företrädare ställer sigtill våra krav på en översyn avstraffbestämmelserna när det gäller människor somkommer hit på falska premisser. Högsta domstolenhar ju faktiskt påpekat att lagrådet vid tillkomstenav den gällande utlänningslagen föreslog attansvarsbestämmelserna skulle ses över. Utskottethar också gjort en sådan beställning.Jag vill också hänvisa till den reservation som vi hartillsammans med . Där kräver vi attregeringen lägger fram ett förslag om utvisning pågrund av brott. Här delar vi våldskommissionensuppfattning ''att reglerna för utvisning på grund avbrott bör ses över med syfte att undersöka hurreglerna tillämpats och i vilken mån de gerutrymme för godtycke''. Jag vill fråga omregeringens företrädare, utskottsmajoriteten, harför avsikt att arbeta för en sådan översyn. Det ärsom jag sade viktigt att vi är generösa och till ta hitmänniskor som behöver skydd. Men vi skall inteheller blunda för att väldigt många utlänningarbegår svåra brott i . På tidigare jungfruligmark har man t.o.m. infört narkotika och annat.Detta måste beivras.Anf. 20 () replik:Fru talman! Det är väl bäst att jag börjar medGullan , så att jag hinner med och integlömmer bort det.När det gäller brotten har faktisktvåldskommissionen för sidan kommitmed sitt betänkande. Jag utgår ifrån att det skallbehandlas i vanlig ordning, dvs. det skall ut påremiss. Därefter skall resultatet avremissomgången behandlas i . Såsmåningom läggs det väl fram ett förslag.När det gäller tvåårsregeln menar jag att man måsteskilja på vad tvåårsregeln är till för. Som jag sade imitt anförande är det hot och våld som förekommermot de utländska kvinnorna. Skall man helt kommatill rätta med de här problemen måste naturligtvissituationen bli bättre i de länder varifrån kvinnornakommer. Där måste kvinnorna få bättremöjligheter till arbete och inkomst. De får inte baravara beroende av drömmen om ett bättre liv här iSverige.Den 13 december skärptes alltså kraven på vilkasom skall få asyl och uppehållstillstånd i Sverige.Men det finns ju inget hinder för människor attkomma hit och få sin sak prövad. Det är naturligvissvårare efter att fåuppehållstillstånd. Jag är ledsen om Jan-OlofRagnarsson uppfattade mitt svar som nonchalant.Det var absolut inte min mening att varanonchalant. De som får stanna är sådana som enligtFN-konventionen är flyktingar och de som har ettstarkt behov av skydd. Men det finns ocksåpersoner som får stanna av humanitära skäl.Jämfört med andra länder har fortfarandeen generös flyktingpolitik.Beträffande förvar av barn vill jag framhålla attutskottet faktiskt skrev i betänkandet att förvar avbarn bör få ske bara om det är oundgängligennödvändigt. Man skall också pröva om det interäcker med att barnen ställs under uppsikt. Närman ser på statistiken över antalet barn i förvarmåste man ändå säga att det är högst betydligavariationer. togs 27 barn i förvar, och det ärklart att varje barn som tas i förvar är ett barn förmycket. Men innan man dömer ut systemet måsteman fråga sig varför barnen har tagits i förvar.Regeringen har såvitt jag kan påminna mig ocksågett i uppdrag att analyseraförvarstagandet av barn och återkomma tillregeringen med en förklaring.Förste vice talmannen anmälde att RagnhildPohanka, och att till protokollet få antecknat att de inteägde rätt till ytterligare repliker.Anf. 21 Statsrådet ():Fru talman! Jag är litet konfunderad överuppdelningen på två debatter. För min del har jaglitet svårt att skilja på vad jag bör säga nu och vadjag bör återkomma till . Om jag blandar ihopdet här ber jag om ursäkt.När jag lyssnar på debatten och läserreservationerna -- och det är en livlig debatt ochmånga reservationer -- kan jag ändå konstatera attdet är en debatt i så att säga marginalen. Trots attdet här är ett ämne som väcker starka känslor, somär föremål för ett ansenligt massmedialt intresseoch som krävt så många frågesvars- ochinterpellationssvarstimmar här i kammaren, är detnär det kommer till kritan ganska odramatiskabetänkanden som socialförsäkringsutskottetpresenterar . Jag kan inte heller undvika attskicka en medlidandets tanke till den ledarskribentsom i en folkpartitidning kände sigförvissad om att endast en ny regering efter valetskulle kunna ändra och nyskapa flyktingpolitiken.Han har inte mycket tröst att hämta ireservationerna och debatten här . Jag kan intepåstå att nytänkandet precis firar några triumfer.Inte kan den som hoppas på något nytt, tydligt ochklart få mycket stöd för det i debatten . Jag kaninte heller underlåta att göra samma reflexion somMaud Björnemalm gjorde. Vad skall den härledarskribenten tro på, om han lyssnade på MariaLeissner när hon talade om den ''sossemoderata''flyktingpolitiken. Med darr på rösten sade hon atthon hade önskat att socialdemokraterna hade sökten annan samarbetspartner i de här frågorna.Det har väl inte undgått någon att det är just dessamoderater, som vi socialdemokratermisstänkliggörs för att ha samarbetat med i de härfrågorna, som hade tänkt sig somsamarbetspartner i regeringsställning. Vidiskuterar inte detta för att vi väntar oss enborgerlig regering, men jag trodde att ni gjorde detoch att ni funderade i de banorna. Men egentligenfick jag svaret från . I och med atthon gjorde jämförelsen med att vpk bildaderegeringsunderlag för oss, talade hon om att det ärden rollen som skall ha för en moderatregering. Men jag trodde att ni skulle regeratillsammans, presentera en gemensamregeringspolitik på den här punkten.Jag skulle först vilja titta litet i backspegeln. De tvåsenaste budgetåren har varit år av störreanspänning än någonsin i svensktflyktingmottagande. Vi har klarat att ge 60 000 nyaasylsökande tak över huvudet. Det var tillfälliga,provisoriska och inte alla gånger de bästalösningarna som vi fick ta till. Det gick och det blevett acceptabelt mottagande. Vi har heller intenågon gång givit upp arbetetpå att korta väntetiderna, utan vi har konsekventförstärkt utredarresurserna. börjar vi alldelespåtagligt att se resultatet av detta.För första gången , när systemet medkommunmottagande startade, har vi tillräckligtmånga lediga kommunplatser att fördela på demsom får uppehållstillstånd. Vi behöver inte hatusentals människor sitta långliga tider och vänta påförläggningar, medan vi tjatar och pressar oss tillnya kommunplatser i kommunerna.Jag har svårt att hänga med när Jan-OlofRagnarsson diskuterar detta. Det uppnådda lägetberor glädjande nog på att kommunerna nu harställt upp med fler platser, inte på att det är färresom skall ut till kommunplatser. Vid den senastekvartalsrapporten från invandrarverket kan jagkonstatera att när det totala kommunalaflyktingmottagandet för kalenderåret 1990summerats visar det sig att mottagandet på årsbasisfortsätter att öka. Totalt togs 22 200 flyktingar ochjämställda emot, varav 13 900 från förläggningar.Denna nivå ligger totalamottagande.Snabbare beslut, snabbare ut i kommun, snabbaregenomströmning i asylsystemet, påförläggning, allt detta leder egentligen bara till ensak, nämligen att vi kan se fram emot att behövafärre förläggningsplatser. kan nuåtminstone börja planera för en nedläggning av detillfälliga och provisoriska lösningarna. Redan harman kunnat se till att de mest provisoriska, jag villpåstå de sämsta lösningarna, dvs. de olika båtarna,har försvunnit.Men det här betyder inte att vi nu kan ropa hej ochtro att vi har kommit över ån. Det finns fortfarande26 000 människor på förläggningarna. Väntetidennärmar sig visserligen ett snitt för dem somöverklagar. För dem som får bifall i första instansgår det mycket fortare. Det kan gå på några veckor.Men för dem som överklagar närmar vi oss nu ettsnitt för väntetiden . Det angavs en gång itiden, då väntetiden var 2--, som en acceptabeltid. Men vi är inte nöjda med det. Vi har föresattoss att komma ned i de vi har satt uppsom mål. Det ligger också inom räckhåll under1991.Vi kan konstatera att vi börjar få en stabilisering ien ansträngd situation, som dessutom innebär att vivågar oss på det smått historiska steget att för förstagången på närmare ganska rejält höja denkvot av inbjudna flyktingar som vi ställer till FNsflyktingorgans förfogande. Det är någonting som vialla i den här kammaren, i alla partier, har önskatunder . Detta har vi, som jag sade, klaratgenom att envist satsa på att få ned väntetiderna,men också genom att fast och konsekvent slå vaktom asylrätten för dem som har de starkasteskyddsbehoven.Är det fortfarande en generös flyktingpolitik?Detta är uppenbarligen ett av de bästa exemplen pådet gamla goda talesättet att allting är relativt. Närjag får upprop och krav på återgång till dengenerösa flyktingpolitik som rådde före december1989, kan jag inte undgå att erinra mig det tumultsom uppstod här i kammaren, inte minst uppe påläktaren, , när vi skulle fatta beslutet omden flyktinglagstiftning som det hänvisas tillskulle ha varit så bra och generös.De stora enskilda organisationerna ochhumanitärorganisationerna har aldrig varit nöjdamed någon regerings flyktingpolitik. Det har alltid,, varit en sälta i debatten. Jag tyckeratt de skall ha den inställningen. Det är inget nyttatt de vill pressa oss alla här framför sig. Så kommerdet alltid att vara. Men jag skall gärna tillstå att denlagparagraf som vi bygger praxis på är stramare.Det vet ni, för ni har själva varit med och beslutatom den lag där paragrafen finns.