prot · GE09124 · 1991-06-03 00:00:00 — Det ärpotentiella miljögifter. Man räknar med att vi inteens vet vad av dem är. Vi har upptäckt att fleroch fler av just dessa klororganiska ämnen ärmycket farliga. Vi anser att de senast efter 1995 inteskall få släppas ut alls. Vi anser också att klorblektpapper skall kunna förbjudas i . Det behövsinte någon klorblekning för att få vitt papper. Vianser också att plan i dessaavseenden måste skärpas. Vi anser dessutom att enkloravgift skall införas för att påskynda dennaprocess. Det skall vara en avgift på kloret in tillfabriken, inte på utsläppen. Skälet är attkloranvändning som sådan är farlig även urarbetsmiljösynpunkt. Det behandlas dock i ettannat betänkande, skatteutskottets betänkande ommiljöavgifter, så det kommer väl upp i dendebatten. Det blir litet inkonsekvent, för det finnsandra partier som har reservationer till det härbetänkandet om ungefär samma sak.Vi anser också att kraven på reningsverken skallskärpas och att kommunerna som alternativ skallkunna få utnyttja möjligheten att göra våtmarkeroch på det sättet få ned kväve- och fosforutsläppentill våra kusthav. Vi anser att kvicksilvret måstebort ur klor-alkaliindustrin. Vi anser att det börkunna ske , . Vihar en reservation om detta. Detta var någraaxplock av vad vi kräver på detta område.Det finns tyvärr flera miljöskador som vi ärver fråntidigare generationer. Det gäller kanske framförallt försurningen. Vi tvingas kalka för att dämpaeffekten. Vi har föreslagit påökningar, och vi harlyckats få en majoritet i utskottet för en smärrepåökning. För att få en majoritet för detta har viinte reserverat oss i denna fråga. Jag vill ändåbetona att det egentligen behövs mycket mer än detsom utskottet nu föreslår.Beträffande gamla industritippar, oftagruvavfallsupplag, måste man vidta en del åtgärderför att stoppa läckaget av framför allt tungmetaller.Vi har där förslagit att man skall satsa 100 milj.kr.Tyvärr har regeringen och utskottet bara föreslagit25 miljoner. Det anser vi vara alldeles för litet.Detta är ju stora problem, som måste åtgärdas såfort som möjligt. Det läcker alltså stora mängdertungmetaller från dessa avfallsupplag.Herr talman! Förutom allt detta behandlas äventrafikfrågor i betänkandet, trots att ett annatbetänkande om trafik och miljö senare kommer attdebatteras. Det som tas upp i detta betänkande omtrafik är också sådant som tidigare under vårenbehandlats i trafikutskottet. Det behandlas ocksådelvis i ett betänkade som kommer fråntrafikutskottet. Detta är återigen ett tecken på attdet hela gått väldigt snabbt till väga och att detkanske inte har behandlats så grundligt som detkanske borde.Jag måste ändå kommentera några punkter.Bilskrotningspremien bör höjas. Jag noterar att vihär vill gå längre än de andra. Det kan man väl barakonstatera. En viss höjning blir det trots allt, ochdet får vi glädjas åt.Vi anser att miljöklasser bör införas även förarbetsfordon. Det kravet finns med även i ettförslag från ett annat parti vilket behandlas i ettannat betänkande. Också den frågan har alltsåtydligen hamnat på flera ställen.Vi anser att miljöfarliga tillsatser i drivmedel skallförbjudas. De är nästan aldrig motiverade, utanman kan ta fram rena drivmedel som ändå hållerhög kvalitet. Jag vill därför särskilt yrka bifall tillmotion 1990/91:Jo730 yrkande 4, där detta kravfinns med.Vi föreslår mycket långtgående krav på rening avavgaser i bilar och övriga fordon. Vi anser att dessakrav skall gälla även för sjöfarten och flyget.Självfallet finns också en reservation som allmänthandlar om en miljöanpassning avtransportsystemen. Men detta kommer som sagtupp i samband med debatten kring ett senarebetänkande, och jag skall därför inte här och tamer tid i anspråk för dessa frågor.Herr talman! Jag har pratat med mina vänner imiljöpartiet och vi har kommit överens om attförsöka begränsa antalet reservationer som vi begärvotering på. Skulle vi ta med alla, skulle det som viser det bli en alldeles orimlig börda på kammaren.Men vi har ändå väldigt många reservationer tillbetänkandet. Detta är hjärtefrågor för oss, frågorsom väger mycket tyngt, så vi kommer därför ändåatt begära votering på en del. Jag vill yrka bifall tillreservationerna 5, 9, 12, 21, 46, 57, 75, 93, 104, 117,119, 128, 134 och 160. Det är de enligt vår meningprincipiellt tyngre reservationerna.Anf. 59 ()replik:Herr talman! använde en god tid avsin inledning till att försöka att över huvud tagetmotivera varför finns i . Mankan möjligen förstå att han känner sig i behov av attgöra en sådan lång utläggning om detta.Vad han däremot egentligen inte behövde kännanågot behov av var att fäkta så vilt vad gäller två avde frågor han tog upp, nämligen frågan omåtervinning och skrotningsavgift på bildäck. Jag vetinte om inte har uppmärksammatdet, men vi har faktiskt i reservation 124 reserveratoss till förmån för vår motion, och vi har i allrahögsta grad uppmärksammat själva sakfrågan omde bildäck som kasseras iSverige och vilka möjligheter det skulle ge tillåtervinning och återanvändning. För att klara dettai ett marknadsekonomiskt system måste mannaturligtvis också se till att det finns någon form avmarknadsmorot. Vi har därför föreslagit att enskrotningsavgift skulle införas och att systemetskulle bli ganska likt skrotpremiesystemet för bilar.Miljöpartiet har dock i reservation 126 kraftfullttagit avstånd från detta. Jag undanber mig sådanapåhopp som gjorde, som skulle gesken av att vi inte har uppmärksammat frågan.Avslutningsvis påstod också attmiljöpartiet är det enda parti som driveröverstatlighetsfrågor. Det är ju bara struntprat ochnonsens! Överstatliga beslut är möjliga attåstadkomma bl.a. genom att man är med i EG.Miljöpartiet är den mest infernaliska motståndarenmot att går med i EG. Med överstatligaEG-beslut till miljöns froma kan man få just debeslut som efterlyser. Gå med i EG istället, . 60 () replik:Herr talman! Jag märker att ärnoga med att följa upp sitt partis reservationer. Detär riktigt att också har en reservation ombildäck. Det har jag noterat. Jag var litet slarvig imin formulering. Vad jag snarare avsåg varkatalysatorer och smörjoljor. Vi skulle ju faktisktkunna prata ihop oss litet mer om vi fick litet mertid, vilket vi kräver genom att yrka pååterförvisning av ärendet. På så sätt skulle vifaktiskt kunna få fram bra förslag som kan stödjasav en majoritet så att vi kan se att till någontinghänder på det här området. väl inte att man bara skall syssla med någotslags demonstrationspolitik, där man talar om vilkafantastiska reservationer man har? Det väsentligaär väl att försöka nå bra beslut, eller hur?När det gäller överstatlighet och EG skulle jag viljabe att ta del av demiljökonsekvensanalyser som EG själv gör och hargjort angående vilka miljöeffekterna blir av vadman gör inom EG nu och under de närmaste två--tre åren. Dessa analyser visar -- tyvärr -- entydigtatt utsläppen från en lång rad luftföroreningar ochvattenföroreningar kommer att öka, och man kanockså notera att även energianvändningen kommeratt öka. Allt detta innebär belastningar på miljönoch naturen. Därför är det naturligtvis ingen bramiljöpolitik att gå med i EG och göra likadant. Mankan alltså inte säga att EG skulle innebära någotslags underverk för miljön.Jag noterar att faktiskt inte stödjer vårakonkreta krav på överstatlighet. Så är det. Vimenar att de överstatliga besluten bör gälla helaEuropa och helst hela världen, om det skulle varamöjligt. Det är något annat än att underkasta sig enny supermakt för att uppnå maximal ekonomisktillväxt.Anf. 61 ()replik:Herr talman! argumentationsteknikgår över allt sunt förstånd. talade isin inledning om bildäck, och jag replikerade pådet. Men då visade det sig helt plötsligt att debatteni stället handlade om katalysatorer och smörjoljor,vilket inte alls var fallet i . Det är ju faktiskt inte så lättatt bemöta invändningar, när de intetalar om samma sak hela tiden.Sedan till frågan om överstatlighet. Folkpartietliberalerna har flertalet gånger hävdat vikten avolika internationella överenskommelser, och vi hargång på gång -- det kan säkert statsrådet -- varit mycket kritiska till att vi inte harkommit längre i fråga om t.ex. enNordsjökommission. Man kan emellertid inte, sommiljöpartiet faktiskt gjorde alldeles , användaargumentet om överstatlighet och sedan tro attdetta bara går för sig de gånger överstatligheten gårmiljöpartiets väg men inte någon annan gång. Vimåste faktiskt vara så konsekventa att vi, om viönskar ett samarbete på internationell nivå i syfteatt få till överstatliga beslut på vissaområden, också är beredda att ge oss in idiskussioner med och söka påverka de övriganationerna. Kanske kan vi då så småningomövertyga dem om att vår linje är den riktiga, elleratt den riktiga linjen åtminstone bör gå åt sammahåll som vår. Det går inte att argumentera så sommiljöpartiet gör. När det gäller EG finns en hel radöverstatliga beslut att ta del av.Vad avser konsekvensbeskrivningar finns en hellång rad sådana, som pekar åt olika håll. Den avmiljöpartiet annars mycket åberopademiljörättsjuristen har jukommit till delvis andra slutsatser än demmiljöpartiets här visade på.Anf. 62 () replik:Herr talman! Nej, , när jagnämnde panterna räknade jag upp tre saker:bildäck, katalysatorer och smörjoljor. Åtminstoneär detta vad jag har skrivit i mitt manus, och jaghoppas att det också var vad jag sade. Vi får välkontrollera saken i protokollet. Det var justförslagen om katalysatorer och smörjoljor som jagmenar var en liten miss från . Men det äringet att gräla om. Varför gräla om detta? Varfördenna demonstrationspolitik från ?Varför inte i stället samarbeta och försöka få framett bra pantförslag? Jag tycker inte att ni är seriösanär ni debatterar sådana här småfrågor. Ni försökeralltid blåsa upp dem och göra dem väldigtmärkvärdiga. I själva verket är det ju bara attkomma överens, eller hur? En förutsättning är juatt ni verkligen menar allvar, men det är kanske därdet brister.Internationella överenskommelser är ju intesamma sak som lagstiftning. De gäller inteautomatiskt i , såsom en lag gör. Dettabetyder att man kan strunta i dem. Vi har ett antalexempel, bl.a. , som kommer attdebatteras . Efter det att vi hade antagitden tog det mycket innan något börjadehända. har vi ett förslag till biotoplag, somegentligen -- som vi ser det -- inte heller ärtillräckligt. Om jag minns rätt stödjer folkpartietdetta förslag. Det får väl folkpartisterna berättamer om sedan.Vi inser därför att det är nödvändigt att satsa påöverstatliga beslut om man skall klara avmiljöproblemen. Det innebär emellertid inte attöverstatliga beslut skall fattas på alla områden.Skälet till att besluten på miljöområdet måste varaöverstatliga är ju att föroreningarna inte kännernågra gränser. Svavelutsläppen i sprider sigöver hela med bl.a. vindar. Detta går inteatt effektivt kontrollera enbart genom nationellabeslut. Men detta är något helt annat än att säga attallt som är överstatligt skulle vara bra.Faktum är ju att vi när vi, har föreslagit konkretaöverstatliga beslut på miljöområdet, inte har fåttnågot stöd från . Det är sanningen. Vadfolkpartiet vill är i så fall snarare att anpassa sig tillEGs politik. Jag förstår inte vad det är som äröverstatligt med de besluten, eftersom man då baragår in i ett annat block. Då missar man idén med på miljöns område genom internatinella ochsolidariska åtgärder kan klara problem som inte gåratt klara av på det nationella planet.Jag måste också kommentara vad AndersCastberger sade om . Det börpoängteras att juristen inte harstuderat de systemeffekter som EG ger upphov till.Det jag refererade till när det gäller EGsmiljörapporter var just systemeffekterna av ökadtrafik, ökad produktion inom viss industri, ökadenergianvändning, osv. Detta är något som StaffanWesterlund inte alls tittade på, det skall man haklart för sig. Vad han tittade på var mer specifikaregler i viss lagstiftning, och där finns en hel delintressant att hämta.Tredje vice talmannen anmälde att AndersCastberger anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 63 ():Herr talman! Det är nu Sverigestod som värd för den första internationellamiljökonferensen. Året var , och platsen varSveriges riksdag. Den konferensen blev enväckarklocka för många av världens folk ochpolitiker; man upptäckte att vår omgivning hållerpå att förstöras.I hade politiker varnat för denförstörelse av natur och hälsa somindustrisamhället skapar. Bl.a. Axel såghur det vackra skånska landskapet påverkades inärheten av industrierna.På 50- och 60-talen var jag själv vittne till hursvavelsyrefabriken i skapade nästanett månlandskap runt fabriken, där gräs inte kundeväxa och där inga blommor eller träd utvecklades.Det var en hårt politisk kamp att få tillstånd beslut om renare gaser ur skorstenarna. Nuär det trots allt mycket bättre. På denna tomt växeri dag både gräs och blommor.Utvecklingen har framför allt lyfts fram av mångavetenskapsmän och forskare, som genom sinaundersökningar och experiment har kunnat påvisasambandet mellan utsläpp eller användning av vissaämnen och deras inverkan på natur och människor.Vi politiker måste vara tacksamma mot de forskaresom framsynt för oss har kunnat avslöja framtidahot och risker. För dem kan det ibland synas ta långtid innan producenter och politiker reagerar påinformationen. Men vi måste naturligtvis också tahänsyn till att allt skall genomföras på ett bra sätt.Trots detta är ett föregångsland påmiljöskyddets område -- det är faktiskt det vitsordman ständigt möter utomlands.Jag skall nu ta upp några av de områden som berörsi det mittersta blocket av propositionen och försökaatt ganska kort kommentera de förslag somkommer fram där. Jag kommer kanske inte såmycket att uppehålla mig vid reservationerna,eftersom de är så oerhört många.Vi måste minska luftföroreningarna -- nationelltmen i ännu högre grad internationellt -- till en nivåsom naturen tål. Det är i och för sig en gigantiskuppgift för världssamhället, så det kommer tyvärratt vara en process som tar tid. Fram till dess attdetta mål har uppnåtts måste vi därför sätta inräddningsåtgärder för sjöar, vattendrag ochskogsmark så att naturen och fiskbeståndet kanöverleva. Detta sker främst genom kalkning, somvi nu har hållit på med en del år.I propositionen föreslås en 33-procentig ökning avanslaget till kalkningsåtgärder. Det innebär, i en tidav åtstramning, långt mer än vad som skullemotsvara en inflationsuppräkning. Sammanlagt villregeringen bevilja 176 milj.kr. till kalkning avförsurade sjöar och vattendrag och till försuradebrunnar samt till skogsmarkskalkning.Det gäller bl.a. att få ökade medel till omkalkningför att hindra farliga tungmetaller, som t.ex. fastnati botten på sjöar, från att frigöras. Likaså behövsmedel till kalkning i inland. Utöver dettaanslag finns också på andra anslag medel tillforskning kring försurning och till övervakning avförsurningstillståndet i naturen.I samband med anslagsbehandlingen till kalkninghar det i utskottet blivit majoritet för att beviljaytterligare 20 milj.kr. Det har visocialdemokrater motsatt oss mot bakgrund att vianser att den uppräkning som har gjorts ipropositionen är tillräcklig. Utskottet gerregeringen till känna att det behövs en utökadskogskalkning i utsatta områden, men att den i åttalän bedrivna försöksverksamheten och1991 först bör utvärderas.Därmed kan man vara helt säker på att dekunskaper och erfarenheter som kommer fråndessa projekt garanterar att ett storskaligtskogskalkningsprogram kan utföras på ett sätt somär till största nytta ur ekonomisk och ekologisksynpunkt.Trots att man har enats om ett högre anslagsbeloppgår och uppfattningar omhur pengarna skall användas isär. Detsamma gällerhur mycket pengar som skall användas på sikt.Moderaterna anser att det behövs åtgärder för 300--500 milj.kr. för skyddskalkning ochvitaliseringsgödsling, varav skogsägarna själva börbetala . vill öka anslagen från 40milj.kr. till 130 milj.kr. plus 30 milj.kr.extra i år.I verkligheten bidde det dock bara en tumme, enmindre slant i påslag, närmare bestämt 20 milj.kr.Mot bakgrund av dessa motions- ochreservationstexter kan man undra hur verklighetenegentligen skulle se ut om partierna i en regeringenades om anslagen. Skulle det bli de anslag somvarje enskilt parti föreslog, eller skulle det bli detlilla anslag man kom överens om gemensamt?Beträffande industrins utsläpp och kampen för enbättre miljö var det tidigare så att all kamp för enbättre miljö var inriktad på att minska utsläppenfrån industri till luft och vatten. Även omförsurning och förorening av hav, mark och vattenfortfarande är ett problem, så är det främst deluftburna föroreningarna från utländska industrieroch kraftverk som orsakar miljöstörningarna. Jaganser att svensk industri i en hel del fall har tagit sittansvar. Genom att ändra processteknik och därmedfå mindre giftiga utsläpp har man bromsat uppmiljöstörningarna. Därmed har ocksåsvaveldioxidutsläppen minskat sedan1970-talet. vill man åstadkomma en minskningmed räknat . Jag tycker att vi skallvara tacksamma över den utveckling som har ägtrum.Med avloppsreningen har det varit trögare. Därförmåste vi nu upprepa kraven på en bättre rening avavloppsvatten från industri och reningsverk.Utsläpp av kväveoxider gäller kanske främsttrafiken, men även industrin. På det området har vityvärr inte nått samma goda resultat.Det är viktigt att slå fast att man inom sammabransch har någorlunda lika miljövillkor,oberoende av när industrins tillstånd har prövats.Därför måste omprövning ske när ny teknik blirtillgänglig. Hänsyn skall dock tas till lokalamiljöförhållanden.Därför är det bra att utskottet understryker viktenav att de mest eftersatta branscherna samt de urmiljösynpunkt känsligaste branscherna skallprioriteras när nu har fått iuppdrag att fram göra en översyn avindustrins utsläppsvillkor. Jag tror att det är bra attdenna översyn görs. Med detta yrkar jag avslag påreservationerna 89--98.I 1988 års miljöpolitiska beslut togs ett stort steg fören minskning av stabila organiserade ämnen frånskogs- och massaindustri. Det har lett till att man år1992 bör ha åstadkommit en minskning avklorutsläppen från per ton massa, som varmängden , till per ton massa. Räknat idet moderna mätvärdet AOX så motsvarar det 2kg.Detta var ett mycket tufft program 1988. I kap. 7 ibilaga A -- ''Hur mår '' -- kan man läsa attmassaindustrins klorförbrukning har sjunkit från ca250 1975 till 1990 och troligtvisminskar till . Det pågår alltså enständig minskning av utsläppen.Med en ständigt pågående utveckling av teknikenbör det vara möjligt att nå för miljön helt ofarliganivåer på utsläppen fram . Det bör ocksåvara målsättningen vid omprövningar av tillstånd.Skogsindustrin är en prioriterad bransch därvidlag.I många reservationer krävs preciserade framtidautsläppsminskningar och bestämda årtal, menenbart det förhållandet att man i reservationer fråntre partier kan läsa om olika målsättningar församma industrier gör att det är svårt och osäkert föross som står i denna talarstol att göra preciseringartill såväl årtal som mängd.Även beträffande ambitionen att avgiftsbeläggaklorutsläppen ges tre olika förslag ireservationerna, nämligen en avgift på . per kgsom släpps ut till en stimulansersättning på 50 kr.per kg över viss mängd som inte släpps ut.Jag yrkar därför avslag på reservationerna 90--96och föreslår att den positiva utvecklingenföljs upp vid tillståndsprövningen. Vi skall inte meddetaljerat angivna avgifter och ersättningar försökapåverka utvecklingen.I propositionen berörs frågan om utsläpp frånkommunala avloppsreningsverk. Regeringenföreslår att 50 procents kvävereduktion skall varariktlinje vid prövning av tillstånd för kustbaseradereningsverk från till Stockholms skärgårdsom behandlar avlopp från mer än 10 000 personer.Dock skall man ställa högre krav för områden somLaholmsbukten, och Hanöbukten.Alla partier utom är med på att höjaambitionen i fråga om kraven på kväverening. Dettycker jag är bra. Övergödningen är nämligen ett avde allra största hoten mot , ochKattegatt. Även om det sker en stor urlakning avkväve från marken och reningsverken bedömssvara för 10--av kvävetillförseln till våra havs-och vattenområden, så är det viktigt att vi även pådetta område försöker begränsa utsläppsmängden.I motion JoU118 kräver bl.a. attkustkommunerna vid och Västerhavetskall ha en reduceringsgrad till den 1 juli1993 och . Tror verkligenmiljöpartiet att man utan vidare investeringar ochändrad processteknik kan höja reningsgraden ? Vi socialdemokrater anser i stället att manskall ställa krav på stora utsläppskällor att renaavloppsvattnet innan det når det kommunalareningsverket. Detta åstadkommer man bästgenom att skärpa industrins utsläppsvillkor i formav avgiftssättning. Därmed yrkar jagavslag också på reservationerna 99 och 100 samtbifall till propositionen på denna punkt.Herr talman! Ett av de viktigaste områdena i dettaärende gäller kemikaliehanteringen. Jag taladetidigare om de kritiska miljöfrågorna kringindustriutvecklingen. Jag tror inte att dagens ochmorgondagens stora miljöproblem blir de somprocesser och skorstensrök skapar, utan de varorsom fraktas ut ur fabriksportarna. Många varorinnehåller kemiska ämnen som både vidanvändning och som avfall kan skada hälsa ochmiljö. Därför måste kemikaliekontrollen skärpasoch avfallshanteringen förbättras.Den förhandsanmälan som skall införas är mycketviktig. Därmed får kemikaliekontrollen störrekunskaper om råvaror och insatsvaror.Kemikalieinspektionen föreslås också arbetavidare med att ge föreskrifter om hur produkterskall klassificeras och märkas efter miljöfarlighet.Man får medel till att bygga ut produktregistret.Tillsammans med får man ocksåen utvidgad rätt att förbjuda skadliga ämnen ochprodukter. Det innebär att det i fortsättningen blirmycket lättare att kunna förbjuda vissa produkter.Redan i denna proposition föreslåsavvecklingsplaner för tungmetallerna kvicksilver,kadmium och bly, tre mycket använda men förhälsa och miljö skadliga ämnen.I flera motioner framförs i stort sett samma synsättsom regeringen på kemikaliekontrollen. Man vill fåtill stånd skärpningar och fler förbud, även ommetoder och takt kan variera.En viktig princip i kemikaliehanteringen är attersätta farliga ämnen och produkter med ofarliga,den s.k. substitutionsprincipen. Trots att principenså sent som fastlades genom lagändring ochtrots att miljöskyddskommittén funderar överytterligare preciseringar, så lyfter utskottet fram enmer aktiv tillämpning av substitutionsprincipen.Det är glädjande att utskottet, påsocialdemokraternas förslag, enigt har uttalat attberörda myndigheters klassificering av miljöfarligaprodukter och förelägganden beträffande farligakemikalier skall medverka till att producenter,försäljare och konsumenter mera uppmärksammarmöjligheten att välja ofarliga ämnen och produkter.Det är en fråga som har diskuterats mycket här . Jag tycker att utskottets precisering på någotsätt lyfter fram frågan så att det kan gå litetsnabbare att ersätta dessa farliga ämnen.Det var intressant att redan i dagens morgonekohöra hur kemikalieinspektionen mot bakgrund avden undersökning som man har gjort avbilvårdsprodukter, som bl.a. redovisats i en rapport1990, uppmanade producenterna att märkaprodukterna bättre och att inte göra dem onödigtstarka. Jag tror att vi på detta sätt kan medverka sanering av kemikalierna . Tvärs överpartigränserna råder det i enighet om del av de åtgärder som föreslås för att begränsaeller förbjuda användningen av miljöfarligakemikalier. Det föreligger också enighet om denutveckling och den precisering avkemikalieinspektionen och naturvårdsverketsåtgärdskatalog som anges i propositionen. Jag troratt ambitionsnivån på detta område kommer attvara hög. Men jag måste erkänna att jag inte riktigtförstår , som i sina reservationer villskärpa alla förslag på kemikalieområdet. Samtidigtlägger man fram mycket få reella ändringsförslagsom anger metoder för skärpta tidsramar.Alla vill vi begränsa användningen av eller ta bortmiljöfarliga varor.