prot · GE09130 · 1991-06-12 00:00:00 — När man ser regeringensställningstagande i den här frågan kan man funderaöver om försiktighetsprincipen bara skall gälla och dem som egentligen inte har råd attinvestera -- här hemma kan vi strunta iförsiktighetsprincipen. Jag hoppas verkligen att allariksdagsledamöter som har lyssnat till debatten och funderat över sakfrågan också röstar pååterremissförslaget.Anf. 92 ():Fru talman! Mycket har sagts omÖresundsbron, mest negativt, och det är kanske isin ordning. Det här anförandet var egentligentänkt som en slutpunkt, men det kommer kanskefler punkter.Öresund har varit bådeföreningslänken och barriären mellan Danmarkoch . utgjorde Skåneen av de mest betydelsefulla danska regionerna. IPalle Laurings bok i kan vi allaåteruppleva den danska kontakten som än i daglever kvar i den skånska särarten.Skåne blev svenskt, och blev inte längreen föreningslänk, utan en barriär mot blev akademiskahögborg, inte som tidigare iKöpenhamn. blevkontakterna mellan författare, konstnärer ochuniversitet allt tätare. Många av våra storaförfattare hämtade sin inspiration på andra sidansundet. I , ochFritiof böcker kan vi alla upplevabetydelsen av kontakterna över sundet mellanLund/och . Andra världskrigetskapade en näst intill hermetisktsluten gräns. Längs hela blev viisolerade från det land som betytt så mycket för oss.Freden betydde nya och vitala kontakter.Under har framför alltekonomiska förhållanden återigen hindrat det tätautbytet. Detta har återspeglat sig i en nedgångstidför både och , ja för helaÖresundsområdet. då den tekniska, denvetenskapliga och den konstnärliga utvecklingen iså hög grad hänger samman inte enbart medelektroniska kontakter, utan också med mänskliga,har obeslutsamheten om den fasta förbindelsenöver varit en black om foten för oss iSkåne och för våra grannar på Själland.Det är därför jag med stor tillfredsställelse ser pådagens, jag antar positiva, beslut om en bro. Det ärinte bara fråga om ett beslut om en bro av cement,utan det är något mycket mer, nämligen ett beslutatt återigen närmare än under de senastedecennierna knyta samman med Danmark.Jag förstår all den oro som uttryckts i kammaren . Det finns alltid en rädsla inför framtiden.Isolationism har många försvare. Men ser vitillbaka på vår historia och på andras folks historiahar välstånd och kulturens utveckling haft sittursprung i nya kontakter mellan människor ochidéer. På så sätt har ny inspiration fötts och nyalösningar på nya och gamla problem vuxit fram.Debatten här i kammaren visar på en storskiljelinje. Det är egentligen inte en partipolitiskskiljelinje, utan en skiljelinje mellan pessimism ochutvecklingsoptimism. Jag är utvecklingsoptimist.Måhända kommer många att säga att jag är naiv,men blir jag också beskylld för att varaansvarslös. Pessimisterna skapar kanske betydligtmer problem än de problem som de säger sig viljaskydda oss emot.Jag hoppas att vi är så toleranta och har en sådanrespekt för varandras ståndpunkter att vi inser attvi alla har tänkt igenom problemen och kommit tillolika lösningar. får ett majoritetsbeslut, på gottoch ont, fälla avgörandet.Anf. 93 () replik:Fru talman! , det är väl ingen somifrågasätter annat än att det är majoritetens beslutsom skall gälla i kammaren. Det tror jag ändå harframgått av debatten.För mig som Lundabo var det trevligt att känna enlundensisk klang i detta inslag. Men det landade fel.Med det lundensiska lynne som harser man gärna saker och ting utanför sig själv. Manengagerar sig kanske inte så våldsamtkänslomässigt. Men är det så att människorengagerar sig i detta.Skapandet av bron hotar människor i själen. Därförhar detta blivit en så stor fråga. troratt kontakterna med nu skall bli såmycket bättre. En borrad järnvägstunnel tar ossmellan och på halva tidenjämfört med vad bilbron kommer att göra, oavsetthur fort man kör med bil eller hur fort tåget går.Tunnellösningen är mycket genare, direktare ochsmidigare som den inte alls är utsatt förnågra störningar. Med en tågtunnel kommer MargitGennser att kunna ta sig till på halvatiden.Kan man då inte se positivt på en fortsatt utredningav en borrad järnvägstunnel, eftersom den gerprecis lika goda möjligheter till förnyade kulturellaoch även i viss mån handelsmässiga kontaktermellan och ? Betänk detta, MargitGennser!Anf. 94 ()replik:Fru talman! talar på ett sätt somom hade varit avskärmat från ,men skall förbindelserna återigen bli bättre.Förbindelserna har faktiskt varit mycket nära.Danmark är ju ett av våra nordiska broderländer.Sverige och har lyckats att upprätthållaväldigt goda förbindelser. Om det är någonting sommöjligen har grumlat förbindelserna med Danmarkunder är det att i enrad frågor har valt en annan linje än densamnordiska linjen på grund av att man tvingats tilldet genom sitt medlemskap i talar om optimism och pessimism,om utvecklingsoptimism. Hon menar väl att honsjälv står för utvecklingsoptimism. De som insermiljöfarorna och försöker att väja för demskulle då vara utvecklingspessimister, om jagförstod logiken rätt.Det är en väldig skillnad på att vara optimist och attvara dumdristig. När vi nu ser att miljöförstörelsenökar omkring oss, har vi väl kommit så långt att vibörjar med att försöka finna lösningar påproblemen innan vi sitter där. Vi borde inte börjamed att göra någonting chansartat och sedanhoppas att det skall finnas tekniska lösningar.Jag vill bara påminna om attkoldioxidutsläppen är ingenting som det går att tahand om. Dessa utsläpp går igenom alla filter. Detrör sig om så enormt stora mängder utsläpp att deinte går att behandla som en liten förorening.Margit har faktiskt fel i sak, och det vardet jag ville påpeka.Anf. 95 () replik:Fru talman! Det är naturligtvis riktigt att var ochen på ett -- som jag antar -- så objektivt sätt sommöjligt har gjort sina värderingar utifrån denerfarenhet och den kunskap som man besitter. Jagär också medveten om att det finns olikaschateringar av optimism och pessimism.Vi har haft svårt med transporterna över sundet.Jag har hjälpt min man med att skjutsa endoktorand till för att han behövdekomma hem till . Detta har jag gjortmånga gånger som doktorandengjorde sitt mycket tunga och strävsammaavhandlingsarbete i . Jag har alltså verkligenfått uppleva hur dåliga våra kontakter medDanmark har varit. Det har skett en försämringunder nere vid södra delen avÖresund.Jag tror ändå att vi känner en stor optimism för attvi skall klara många av de miljöproblem som vi har.Miljöproblemen går att klara i de länder som harmarknadsekonomi. I länder med planhushållning,dålig industriell kapacitet och med enokontrollerad folkökning inträffar de storamiljökatastroferna. Det bästa sättet att bemästramiljöproblemen är att föra människor närmarevarandra. Det skall vi börja med först hemmavidoch sedan mera globalt.Anf. 96 ():Herr talman! I ärlighetens namn måste man nogbetrakta dagens talarövningar här som något av ettfrosseri i överdrifter. Ord som katastrof,hopplöshet och uppgivenhet frånbromotståndarnas sida har konfronterats medupprymdhet -- ja, ibland ren hänryckning -- ibroförespråkarlägret. Konsten att tala förbivarandra har drivits till sin fulländning. Eller för atttravestera Kippling: Brovänner är brovänner ochbroovänner är broovänner, och aldrig mötas de två.Bland det mest beklämmande i denna debatt är attta del av sjuka miljösamveten, bl.a. från någranordvästskånska folkpartister. Man försökerbedöva sig med ett rejält andligt albylintag. Attbegära återförvisning av ärendet till utskottet ledergivetvis ingen vart. Det är bara ett utslag avhyckleri och demonstrationspolitik, som definitivtinte hör hemma i det här sammanhanget.Samtidigt som jag vill instämma i de synpunktersom tidigare här framfördes av jag bifall till reservationerna 1 och 2.Tycker man inte att vi skall ha en bro utanförespråkar en tunnel, skall man rakt och klartkunna ta ställning till detta -- och det är detta jaggör -- och inte kräva några turer tillbaka tillutskottet för att ytterligare saboterariksdagsarbetet denna sista vecka.Jag är förespråkare för en fast förbindelse överÖresund. Men jag tycker att denna förbindelse avfrämst miljöskäl borde få formen av en tunnel. Detkan förvisso ligga någonting i påståendet att det ärfå projekt som blivit mer utredda än justÖresundsförbindelserna, men detta gäller definitivtinte tunnelalternativet, som i de utredningar därdet över huvud taget har belysts, t.ex. avÖresundsdelegationen, har blivit mycketstyvmoderligt behandlat.Öresundsdelegationen har hävdat att deutsläppsökningar som trafiken på bron genererarbara blir marginella i förhållande till de totalautsläppsnivåerna i ett redan hårt miljöbelastatSkåne. Detta bestickande resonemang har okritisktåtergetts i såväl proposition somutskottsbetänkande.När ett beslut om utformning av framtidaÖresundsförbindelser som en del av en samladtrafikpolitik fattas, måste detta enligt min meningske mot bakgrund av den allvarligamiljösituationen i regionen och de nationella ochinternationella åtaganden om utsläppsreduktionersom har gjort.Som exempel kan nämnas att den kritiskabelastningsgränsen vad gäller kvävenedfallet isydvästra ligger på 10--kväve perhektar och år. Det faktiska nedfallet beräknasemellertid ligga runt 20--kväve per hektar ochår. Detta innebär att nedfallet i regionenåtminstone skulle behöva halveras.Statens naturvårdsverk har i sitt remissyttrandeöver utredningen bl.a. följande om dessa problem:''Kvävenedfallet och de höga ozonhalterna ärexempel på storskaliga problem. Åtgärder inomregionen räcker långt ifrån till för att komma tillrätta med problemen men en rimligåtgärdsinriktning bör vara att vi i reducerarvåra utsläpp i den utsträckning som behövs för attvi tillsammans med andra länder skall kunna lösaproblemen. Ytterligare reduktioner utöver 30 %blir därför aktuella särskilt i . ''Av Öresundsdelegationens eget räkneexempel,som visar de totala kväveoxidutsläppen i regionenvid olika trafiktillväxtalternativ, framgår att enhalvering av kväveoxidutsläppen jämförtmed nivå enbart kan uppnås om trafikeninte ökar alls.Bara detta enda, men otvetydigt klara, exempelvisar att miljöaspekterna inte tillmätts tillräckligtstor betydelse i sammahanget.Att satsa på järnvägstrafiken är lovvärt, men närman gör en dygd av nödvändigheten och använderjust behovet av biltrafik på en bro för att kunnafinansiera nödvändiga järnvägsspår är man ute pådjupt vatten. Logiken blir ju då: Ju fler bilar somkan rulla på bron, desto ståtligare västkustbana.Men för att blidka den kraftiga miljöopinionensäger man precis tvärtom i andra sammanhang,nämligen att ett ytterst begränsat antal bilarförväntas frekventera bron.Detta brovännernas olösliga syndrom kan enklastsammanfattas i den tänkvärda limericken Enbrobyggares dröm av signaturen . Denlyder som följer:''En byggdirektör ifrån Hjo,sa nu är det fint läge för bro.Ni i utbyte får,ett sjudjäklalångt spår,ifrån till , må ni tro!''Anf. 97 () replik:Fru talman! Jag är i sak överens med BengtSilfverstrand. Det vill jag klart säga från början.Det var ett rejält språk som i sitt anförande. Men att kalla förslaget omåterremiss för hyckleri tycker jag inte är snyggtgjort av . Det finns nämligeninget som helst hycklande i våra förslag omåterremiss. Hela denna debatt har ju visat att dennaproposition och detta betänkande är urbota dåligtgenomtänkt och handlagt på alla fronter. Det ärundermåligt och ovärdigt riksdag atttrumma igenom det. Det är den nakna makten somnu låter trumma igenom detta förslag. Det kandärför inte kallas hyckleri att vi begär enåterförvisning av detta betänkande. Självfalletmenar vi då inte en återförvisning avexpressbumerangtyp, som innebär att ärendetskickas tillbaka till utskottet för att komma tillbakatill kammaren . Nej, det måste vara enrejäl återförvisning över sommaren, så att vi får sevad danskarna har för mjöl i påsarna, men framförallt att vi får se vad de svenska väljarna tycker idetta sammanhang. Då kan vi också få en rejälutskottsbehandling och en utfrågning, vilketpinsamt nog har avvisats av trafikutskottet. Vi kandå även få yttranden från de olika utskotten, vilketvi nu inte har fått.Men sanningen är väl, , vilketjag beklagar, att ni socialdemokrater är livegna ilojaliteten till ert parti och inte får rösta för enåterremiss.Jag uppmanar emellertid alla socialdemokrater ochandra som har politisk integritet och som politiskthar råg i ryggen att rösta för återförvisningen.Anf. 98 () replik:Fru talman! Jag tycker att ,åtminstone delvis, talade klarspråk i sitt inlägg. Närjag såg att han hade begärt ordet hade jag väl inteväntat mig något annat heller.De socialdemokrater som är för bron och som gårupp i talarstolen är ganska lätt räknade. Detta harju varit bromoståndarnas debattdag. Att jag villdiskutera litet mer med berorpå att det finns saker som han inte säger.Med utgångspunkt i alla de fakta som BengtSilfverstrand tar från Öresundsdelegationensskrivningar och allt det som saknas i detbeslutsunderlag som har presenterats och somnämns i propositionen resp. betänkandet fråntrafikutskottet -- och det finns ett ytterst känsligtkapitel som de flesta inte berör trots att detta är ettav de största beslut som vi har att fatta -- undrar jag:Vad beror det på, , att man trotsalla de fakta som talar mot en bro -- vilket framförallt handlar om miljöfrågorna, t.ex. att man påståratt det blir ett ytterst begränsat antal bilar och attdet hela ändå skall gå ihop -- inte har beaktatmiljöaspekterna och kommit fram till enhelhetssyn, eftersom det minsann handlar om merän bara denna bro? Det handlar ju om ett heltkomplex av vägsystem. Vad beror det på att maninte tar upp detta? Vad beror det på att man intebryr sig om detta, ?Någonstans finns det ju några som tydligen har såpass stort inflytande över både regering ochriksdagsledamöter att dessa sanningar inte beaktas.Det är ju detta det handlar om. Men eftersom jagvet att vet vilka maktfaktorersom det handlar om, och eftersom jag har talattillräckligt om det i talarstolen utan att egentligenfå någon att diskutera detta -- den enda som harnämnt det är -- skulle jag ändåvilja be att han inte nöjer sigmed att en handfull socialdemokrater, som kansket.o.m. har fått lov rent formellt att rösta på sinamotioner och stödja våra reservationer --, och --utan också vädjar till sina partikamrater, så att vifår se om de verkligen vågar rösta mot sitt parti ochmot bron, eftersom det tydligen är det som mångavill. Annars blir det bara formalia och något somjag ser som litet av demokratins upplösning, kanskepå vägen mot att besluten skall fattas i ivilket fall som helst.Anf. 99 () replik:Fru talman! Jag vill tacka förstödet för reservationerna 1 och 2. Det är bra. Detbehövs fler.Han var emellertid kritisk tillåterförvisningsyrkandet. Eftersom jag lade framdetta yrkande , vill jag någotkommentera det.Riksdagen har inte hunnit bereda färdigt dennafråga. En rad utskott har inte haft tid att svara, heltenkelt. Det var mycket stressigt . Vi hadehela miljöpropositionen på halsen, osv.Dessutom är det så att en rad viktiga dokument intehar kommit till offentligheten, t.ex. denhemligstämplade danska . Vi skullebehöva ta del av den, inte bara vi som ärmotståndare utan även de som än så länge stöderbroprojektet. Enda chansen att göra det ochförhindra att man fattar ett förhastat beslut ärfaktiskt att få till stånd en återremiss -- då kan manbearbeta det vidare. Det ger också möjligheter attdebattera frågan mer i valrörelsen, och det kan densåvitt jag förstår bara må bra av.Som sade behöver man halverakvävenedfallet för att klara skogsmarkensbärförmåga. Men det gäller skog där man harvanligt skogsbruk och tar ut skog och då också tarut kväve. Naturskog -- naturreservat, urskogar -- ärbetydligt mer känsliga. Där bör man minskakvävenedfallet ytterligare med hälften, alltså med75 % eller mer i . Faktum är alltså attvi behöver minska utsläppen av kväveoxider medåtminstone 70--75 %.Anf. 100 () replik:Fru talman! Jag var inte i kammaren men jag hördegenom högtalare ute i huset när sitt anförande. Det är inte var dag man hörBengt Silfverstrand anslå den förtroliga tonen. Hantalade om andras överdrifter och sade att mankanske skulle visa förståelse för varandra --bromotståndarna överdrev på sitt sätt ochbroivrarna på sitt. Men rätt som det var återföllBengt Silfverstrand i en stil som är mer symboliskför honom, med våldsamma angrepp på andra. Låtmig ta det bit för bit.Man kan prata om överdrifter om man vill. Mycketav det som händer när det gäller miljön,vattengenomströmningen osv. om man uppför enÖresundsbro är okänt. Vi vet alltså inte vadsom händer. Då kan man naturligtvis, sombroivrarna, tro och hoppas att det inte händernågonting. Men man kan också, om man är litetmer omdömesgill, försöka se varningarna i det. Detär en fara att bygga någonting sådant här närkonsekvenserna för miljön ochvattengenomströmningen till är okända.Vi måste ju ta reda på fakta innan vi gör någonting.När vi har byggt bron och får fakta är det för sentatt göra någonting. Då kan vi inte göra någonting --då står vi där med bron.Sedan sade att det var någrastycken folkpartister i som yrkat pååterremiss. Vilka några stycken är det? Skall vi varaärliga, skall vi vara ärliga, !Vilka några stycken folkpartister i Nordvästskåneyrkar bifall till utskottets hemställan i betänkandet?Det vill jag ha reda på. Jag kräver ett besked på denpunkten.Bengt Silfverstrand gick upp i kammarens talarstoloch försökte vara den generöse, den som skall visaatt det har förekommit överdrifter i debatten, ochså strax därefter gjorde han sig skyldig till direktalögner och felaktiga påståenden. Jag kräver faktisktett besked om vilka folkpartister det gäller.Anf. 101 ()replik:Fru talman! Jag tycker inte att man behöver hetsaupp sig så våldsamt som gjorde.Kjell-Arne gick upp i talarstolen och tyckte isak detsamma som jag och lade sedan ned mycketstor energi på att tala om annat! Han skall få ettmycket klart och rakt svar. Jag uppfattade det i allafall så att kollegan från Höganäsyrkade på återförvisning. har jag svarat på denfrågan.Kjell talade om politisk integritet ochråg i ryggen. Det tycker jag är oerhört viktigt. Harman politisk integritet och råg i ryggen tar manställning. Jag har i sakfrågan tagit ställning påsamma sätt som , , m.fl. Jag står alltså förreservationerna 1 och 2.Omvänt tycker jag att om ni nu har politiskintegritet och råg i ryggen tror ni väl på lödigheteni era argument och är beredda att följa upp dem häri dag och förlitar er inte på nya turer, ett nyttkattrakande, nya utredningar.Jag har den mycket bestämda uppfattningen att denhär frågan nu har utretts tillräckligt mycket ochtillräckligt . Det finns en fullödigdokumentation av argumenten mot en bro. Denåterfinns i den motion som jag har skrivit påtillsammans med andra socialdemokrater, och denåterfinns också i många av de motioner som väcktsav , och miljöpartiet.Det behövs alltså inga nya turer. Har ni någon tropå er själva, så stå fast vid era reservationer 1 och2, och försök inte belasta med onödigautredningar och turer som i praktiken bara innebäratt den här frågan kommer tillbaka om någon dagigen. Då finns det, mina vänner, definitivt inga nyaargument att tillföra den här debatten.Anf. 102 () replik:Fru talman! har ju yrkat återremiss påärendet, . Det är en person menBengt Silfverstrand talade om några stycken. Detvar det som jag reagerade mot, eftersom BengtSilfverstrand strax så noga hademarkerat att det skulle vara balans i debatten. Menjag har full förståelse för dem som yrkar pååterremiss. Det här ärendet är inte berett iriksdagen när det gäller miljökonsekvenserna.Efter den debatt som har förts borde mankunna vänta sig att ärendet vid en återremiss gicktillbaka till trafikutskottet och att det därifrånskickades över till jordbruksutskottet för att manskulle få en ordentlig miljökonsekvensbeskrivning.Jag tycker att , ochandra som har krävt detta har alldeles rätt. Mensedan vet ju både jag och attom det blir en återremiss går ärendet ensnabbrunda till trafikutskottet och hit igen, därföratt majoriteten i har besämt sig för det.Sedan måste jag säga till att detju finns motioner av och andrasocialdemokrater där man yrkat på etttillkännagivande till regeringen. Däremot har detinte förekommit någon motion om ett avslag påpropositionen. Men och andrasocialdemokrater är mycket välkomna över till demsom kräver ett avslag på propositionen.Anf. 103 ()replik:Fru talman! Jag är inte så övertygad om att enåterförvisning av ärendet till trafikutskottet skulleinnebära att det med expressfart kom tillbaka hitsom en bumerang. Jag är inte övertygad om det.Den här debatten visar tvärtom att det finns såmycket för trafikutskottet att överväga att omtrafikutskottet efter den här debatten beter sig pådet viset omyndigförklarar man sig på ettkatastrofalt sätt, menar jag. ju genom att delta i återförvisningsbeslutetvara med om att åstadkomma en förändring.Vi står självfallet för reservationerna 1 och 2 --återförvisningen ställs ju inte på något sätt motreservationerna 1 och 2; jag förstod inte denargumenteringen riktigt.Återförvisningen kan innebära att vi får denprövning som både och andravill ha, medan det är en klar minoritet förreservationerna 1 och 2 -- det vet ju BengtSilfverstrand. Jag undrar litet förstulet om inteBengt Silfverstrands fasthållande vid enbartreservationerna 1 och 2 trots allt bara är endemonstrationspolitik för väljarna, för att manskall kunna hävda att man mycket väl kan varabromotståndare och rösta på socialdemokraterna ivalet även om man bor i , osv. Jagtycker inte om den typen av ''dubbelspråk''. Jagtycker att vi måste rensa bort det ur den svenskapolitiska kulturen -- det bidrar till politikerföraktet.Tyvärr måste jag säga detta, jag sympatiserar med inställning.Anf. 104 ()replik:Fru talman! Jag tror att man väcker den störstarespekten och bidrar mest till att minskapolitikerföraktet om man tar ställning i frågan, dvs.att man i det här fallet, när man som vi har sammauppfattning i sakfrågan, säger sin mening om vadman tycker om bron och i vårt fall förespråkar entunnel. Jag tror att man inte väcker respekt ochminskar politikerföraktet genom att till utskottetbolla tillbaka en fråga som senare kommer tillbakaom . Vi vet att det då inte finns någranya argument att tillföra.Jag vill lämna ett kort svar till Kjell-ArneWelin. Jag beklagar och ber om ursäkt om jag harkollektivanslutit till om återförvisning. Jag kan då baranotera att folkpartister i nordvästra i dennafråga inte heller kan enas om samma uppfattning.Anf. 105 ():Fru talman! Har ninågonsin sett en demonstration för ?Om inte -- har ni frågat er varför? Vem villegentligen ha en ? Vill dina barn haden? Vill dina barnbarn ha den, eller derasbarnbarn? De som står utanför riksdagshusetär dina barn och barnbarn. De vill inte ha bron.Tänk efter än gång till så att du inte röstar bortderas framtid. Du har deras stöd.Bromotståndare från hela är samlade iStockholm den 12 juni 1991.Jag blev uppringd och ombedd attframföra denna resolution. Det är sällan en opinionmed sitt budskap når direkt i talarstolsom den gör med detta meddelande från deungdomar som samlats utanför . Derepresenterar det samlade bromotståndet iSverige -- fältbiologer, miljöförbundet, politiskaungdomsorganisationer, privatpersoner m.fl.Jag tror att detta var dagens kortaste anförande --repliker inräknade. Jag vill varken ha bro ellertunnel -- enligt majoritetsförslag. Menskälen har stötts och blötts tillräckligt . Tackför ordet.I detta anförande instämde . 106 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Meningsyttringar från åhörarna är inte tillåtna.Anf. 107 ():Fru talman! Återförvisningsyrkandet berornaturligtvis på att ärendet är illa och ofullständigtberett i . ,försvarsutskottet, jordbruksutskottet ochnäringsutskottet har inte berett detta ärende somde borde ha gjort. ochbostadsutskottet borde dessutom ha fått tillfälle attbereda ärendet. En meningsfull återförvisninginnebär givetvis att de utskott som besitter särskildsakkunskap också får tillfälle att yttra sig.