prot · GE09109 · 1991-05-08 00:00:00 — Sedan skulle man genomden skadeståndsventil som jag har talat om kunnaförbättra läget även för andra, så att de slipper attlida ända innan det blir någonförbättring.Nej, jag räknade inte med något svar från StigGustafsson, men det är uppenbarligen så attregeringen här kan göra litet som den vill. Jaghoppas att man i regeringen ändå inser att man intekan det -- i varje fall inte av etisk-moraliska skäl.Men har väl ändå någon personliguppfattning! Kan vi inte få ett enkelt klargörande,att i varje fall som person tycker attdet är rimligt och självklart att skallfå ersättning, och då en skälig ersättning och inte ettskambud som ligger omkring 5 000 kr.Låt mig sedan avslutningsvis bara säga att jaghoppas att det skall bli ett slut på det här ärendet.Jag hoppas att det inte skall dyka upp flerslingerbultar och bromsklossar. Jag hoppas att vi ivarje fall till slut skall få till stånd en rimligavslutning på detta, som innebär en seger förHalvar Alvgard och en seger för det svenskarättssamhället.Anf. 77 () replik:Herr talman! Jag tycker att vi skall avhålla oss frånmytbildning och överord som ''myndighetsoffer'',''rättssamhällets förfall'' och liknande. Det här äralltför viktiga frågor för att behandlas med ettsådant språkbruk.Skillnaden, herr talman, mellan majoritetens ochminoritetens uppfattning i Alvgardärendet är attdet i reservationen sägs ''att det är rimligt att skäligekonomisk gottgörelse utgår utöver den ersättningsom kan vara berättigad till enligtlagen om ersättning vid frihetsinskränkning''. Detinnebär en direkt uppmaning till regeringen attutbetala skadestånd, men med vilket belopplämnar reservanterna öppet att bedömas avregeringen.Nu förhåller det sig på det sättet att intepå det här sättet kan ålägga regeringen att utbetalaersättning utan att ange ett belopp och helst ocksåvarifrån pengarna skall tas. Men inte ens omriksdagen anvisar pengarna kan genomett beslut binda regeringen att utbetala beloppet.Det kan göra först om stiftaren särskild lag i det enskilda fallet, och det är junågonting som har avhållit sig från ochbör avhålla sig från. Något sådant krav har hellerinte ställts av reservanterna -- det bör noteras.Men det viktiga är att vi i inte skall hållapå med enskilda fall. Om vi mot all förmodan skullestifta lag i ett enskilt fall skulle en radpersoner och företag höra av sig till medkrav på ersättning för förmenta rättsövergrepp.Riksdagen har ju också avhållit sig från att göra pådet sättet, och jag tycker att vi skall vara kloka nogatt fortsätta med den traditionen.Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 78 ():Herr talman! har ett antal fall därden enskilde drabbats av en okänslig statsapparatväckt stor uppmärksamhet. Snickare ElofHjortberg är ett namn, bilhandlare , vars fall vi behandlar , ett annat.De bakomliggande omständigheterna i falletAlvgard är ganska noggrant beskrivna ilagutskottets betänkande och även av andra,tidigare talare, varför jag i den delen kan fatta migganska kort.Det finns ett antal punkter i handläggandet avmålet mot som det finns anledningatt brännmärka och som tillsammantagna har gjortatt fallet Alvgard i allmänhetens ögon med rättabetraktats som en rättsskandal.1. Det första anhållandet för grovt skattebedrägeri1981 -- följt av husrannsakan och presskonferensdär länsåklagare och polismästare anklagadeAlvgard för att vara länets störste skattebrottsling --var grovt kränkande.2. senare ochett samtida länsrättsbeslut om en betalningssäkringpå ca , som dessutom blev årslång, varnaturligtvis också felaktig, eftersom HalvarAlvgard påföljande år gick helt fri från misstankenom skattebrott.3. Något som också i högsta grad upprörtmänniskor är statens krav att Alvgard skall betalaca . Detta krav ärännu inte avgjort i domstol, men i opinionens ögonär det helt felaktigt, även om Alvgard förloradeskadeståndsmålet mot staten.Alvgards berättigade skadeståndsanspråkavvisades som bekant både av tingsrätten och avhovrätten, som naturligtvis hade att gå efter dendåvarande lagstiftningen. Presidenten i Götahovrätt, , beklagade sin egen domoch sade enligt ett tidningsreferat: ''Hovrätten hardömt enligt den lagstiftning som gäller, menreglerna är för hårda. De ger inte den enskilde storchans mot staten''.När så Alvgard nekadesprövningstillstånd i högsta domstolen var tidenkommen att efterhöra regeringens eventuella avsiktatt ersätta Alvgard för den flermiljonförlust hanlidit genom övergreppen.På min fråga svarade justitieministern här ikammaren att det tänkte regeringen integöra, eftersom domstolarnas utslag visade attstaten inte begått något fel. På min följdfråga, vemsom då var skuld till de olyckor -- ekonomiska ochmoraliska -- som drabbat gavs ingetsvar. Jag skrev då i en tidningsartikel i början avjuni att det enda som återstod var att motionsledeskräva upprättelse för . Även ochHans Nyhage har en liknande motion i frågan.Det är denna process som är i gång, och jagnoterar med tillfredsställelse att inställningen hossocialdemokraterna i lagutskottet är betydligt merpositiv till Alvgard än vad justitieministerns var förett år sedan. Förhoppningsvis har hennesinställning numera bringats i överensstämmelsemed partivännernas i lagutskottet.Den behandling som utsatts för ärdjupt kränkande och ovärdig ett rättssamhälle. Föratt slå vakt om detta rättssamhälle och för attgottgöra den som så illa behandlatsav samhället och fått se sitt livsverk sönderslaget ärdet nödvändigt att vi nu tar vårt ansvar och ser tillatt rättvisa vederfars som arbetat för detta har kommit en bra bit påväg, och återstår det ställningstagande frånregeringens sida som utskottet krävt och sompartierna bakom reservation nr 2 därtill begärtskall vara positivt och snabbt.Med det sagda, herr talman, yrkar jag bifall tillreservation nr 2.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )15 § Vårdnad och umgänge med barnFöredrogslagutskottets betänkande1990/91:LU29 Vårdnad och umgänge med barn.Anf. 79 ():Herr talman! Det här ärendet handlar omumgängesrätt med barn bl.a. Vi fick ju nya reglerom vårdnad och umgängesrätt under hösten 1990enligt beslut i . Beträffandeumgängesrätten är det emellertid på det sättet attde grundläggande reglerna står kvar oförändradesedan 1983.Under höstens utskottsbehandling framförde vi ifolkpartiet liberalerna krav på ett förtydligande avumgängesreglerna. Ett förtydligande behövdes påtre punkter.För det första gäller det det uttryckliga kravet på atten text om hänsynen till barnets bästa borde införasi 6 kap. 15 § . Där skulle manprecisera de viktiga faktorerna: barnets ålder ochmognadsgrad, känslomässig anknytning mellanbarnet och umgängsrättshavaren, barnets egeninställning samt föräldrarnas inbördesförhållanden.För det andra vill vi ha ett förtydligandebeträffande rätten att utesluta skadligt umgänge.Den rätten borde utökas.För det tredje gäller det möjligheten att omprövavårdnaden vid s.k. umgängessabotage. Det gälleralltså fall där vårdnadshavaren på alla sätt sökeromintetgöra umgänget. En sådan omprövningsrättborde införas i 6 kap. 7 § . Tyvärravstyrktes den aktuella motionen i lagutskottet.Vid den efterföljande debatten häri kammaren kom den av oss i liberalernapåtalade oklarheten i öppen dag. Justitieministernförklarade att regeln hade missförståtts ochhänvisade till flera tidningsartiklar som visade pådetta faktum.En riksdagsledamot -- ,socialdemokraterna -- har intresserat sig särskilt förumgängesrättsfrågorna. Han tyckte attjustitieministern hade uttryckt sig dunkelt. Självvar han osäker beträffande reglernas innebörd. Detvar han, trots att vi hadedebatterat reglernas innehåll. Men inte heller dethjälpte alltså. liberalernas reservationavslogs, och propositionen bifölls.I det ärende som behandlas aktualiseras denhär frågan igen. och miljöpartietbegär nu en fullständig översyn av reglerna, som ärmycket färska. De trädde i kraft . Vitycker inte att det behövs någon sådan översyn. Vitycker i stället att det räcker med de förtydligandeändringar som vi i har föreslagit.Mot den bakgrunden, herr talman, yrkar jag bifalltill reservation 3.Anf. 80 ():Herr talman! Frågan om vårdnad och umgänge äri många fall svår. Det blir problem för såväl detbarn som det gäller som de båda föräldrar som intekan enas. Både vårdnaden och umgängesrättenskall bestämmas med utgångspunkt i barnetsbehov -- och rätt -- när det gäller nära och godarelationer med båda föräldrarna. Det är lätt att sägadetta och också att skriva in detta i en lagtext. Mendet är desto svårare att uppnå detta i många fall därförhållandet mellan föräldrarna är komplicerat.Det kan gälla fall där en ovilja att lösa frågornafinns hos den ena föräldern, eller kanske hos bådaföräldrarna, eller fall där det finns fog att misstänkaatt umgänge med den ena av föräldrarna inte är braför barnets utveckling och säkerhet.Med hänsyn till barns skilda förhållanden ochbehov är det nödvändigt med en flexibel värderingoch en individuell anpassning vid bedömningen avumgängsrättens omfattning och formerna härför.Domstolsavgörandena i umgängesfrågor är tyvärr iregel mycket schablonmässiga.En annan viktig -- och svår -- fråga i dettasammanhang är frågan om umgängessabotage,alltså när vårdnadshavaren systematiskt förhindrarkontakt mellan barn och umgängesföräldrar. Det ärsjälvfallet klandervärt att försöka förmena ett barnumgänge med den andra föräldern. I många fallfinns det dock inte sakliga skäl för att försökaförhindra denna kontakt. Men vi kan heller intebortse från det faktum att vårdnadshavarenshandlande ibland beror på hänsyn till barnetssäkerhet -- t.ex. då vårdnadshavaren har blivitövertygad om att kontakt mellan barnet ochumgängesföräldern kan vara skadlig eller t.o.m.farlig för barnet. Det finns ju exempel på fall därumgängesföräldern har förgripit sig mot sitt barnoch där vårdnadshavaren, självfallet, inte vill attbarnet skall få vistas hos umgängesföräldern.En annan form av umgängessabotage gäller fall därden som har rätt till umgänge inte följeröverenskomna regler om samvaro och alltså intebryr sig om att ta emot barnet på de tider och i denomfattning som man varit överens om. Det lär varaden vanligaste formen av det som kan rubricerassom umgängessabotage.I motion L412 tar och jag upp dessafrågor. Vi begär att man gör en översyn avumgängesreglerna och att förslag till erforderligalagändringar framläggs. Det beslut som riksdagenfattade i anledning av framlagd propositionleder inte till erforderliga förbättringar. I motioneni fråga tar vi därför upp speciella saker. Vi säger attdet i vissa fall är viktigt med en restriktivaretillämpning av umgängesreglerna. Vi betonarvikten av att s.k. umgängessabotage i vid meningstävjas. Dessutom understryker vi att det ärangeläget att man gör mer flexibla bedömningar avvad som är barnets bästa och barnets behov. Alltdetta talar för att umgängesreglerna bör ses över.Vår motion -- och det gäller i viss mån också ensocialdemokratisk motion -- utgör underlaget förreservation nr 4 från och . Därframförs just de synpunkter och krav som återfinnsi centermotionen och som jag här kort harredovisat. Vår motion har kommit att utgörautgångspunkten för en särskild reservation frånfolkpartiet innehållande krav på speciellalagändringar. Skillnaden mellan våra reservationerär alltså den att vi anser att det här rör sig omkomplicerade frågor som behöver en noggrannanalys. Först därefter kan man bestämma sig förvilka lagändringar som behövs -- detta för att få entillfredsställande lösning.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall tillreservation nr 4.Anf. 81 ():Herr talman! Jag tänker i mitt anförande barauppehålla mig vid de reservationer som vi imiljöpartiet står bakom.I reservation nr 1 föreslår vi i att enparlamentarisk utredning tillsätts för att kartläggaoch analysera barnens levnadsvillkor och rättsligaställning samt för att reda ut hur nuvarande reglertillämpas och fungerar i praktiken. Utredningenbör sedan lägga fram lagförslag som skall främjabarnens intressen -- inte bara skydda dem.Nuvarande regler som rör barn är splittrade på fleraolika ställen. Vi vill gärna att lagregler som rörbarnens rätt skall kunna samlas i en särskildbarnbalk. En sådan balk skulle bli en markering avden vikt som samhället fäster vid barnens rätt.Vi i vill, det framgår av reservation nr2, införa regler i som innebär attdomstolen åläggs att motivera interimistiska beslut.Om vårdnads- och umgängesfrågorna inte kan lösasi godo, blir det ofta rättegång. När domstolen i denprocessen fattar ett interimistiskt beslut omvårdnad och umgänge får den själv avgöra ombeslutsskälen skall anges eller inte. I alltför mångafall saknas därför beslutsskälen helt, eller också ärde alltför knapphändiga. Detta är en nackdel förparterna i målet, eftersom dessa har stor nytta avatt se skälen. Den som vet hur domstolen harresonerat har lättare att accepterabeslutet och avstå från att överklaga. För den partsom ändå vill överklaga är det å andra sidan lättareatt angripa beslutet med adekvata argument.Till sist vill jag säga att pläderade såövertygande för och miljöpartietsgemensamma reservation nr 4, som handlar om attreglerna för umgänge behöver ses över, att jag intebehöver tillägga något i den saken.Anf. 82 ():Herr talman! De frågor som behandlas ilagutskottets betänkande LU29 rör vårdnad ochumgänge med barn. Den svenska familjerätten harsedan början av 70-talet varit föremål för enfortlöpande reformering. Det senaste steget ireformarbetet togs , då fattadebeslut om vissa ändringar i bl.a. föräldrabalkensregler om vårdnad och umgänge. Lagändringarna,som trätt i kraft , syftar särskilt till attunderlätta för föräldrarna att i större utsträckningän ta ett gemensamt ansvar för barnen ochsjälva kunna komma överens om hur umgänges-och vårdnadsfrågor skall lösas.De olika förslagen till nya regler belystes ochdebatterades utförligt i samband med beslutet ihöstas, så jag tänker inte gå närmare in på dem ,utan jag nöjer mig med att bemöta de reservationersom har fogats till betänkandet, som för övrigt ärlikalydande med reservationerna från i höstas.I den första av reservationerna av ha en ny utredning om barnens rätt. Vi harnyligen haft en mycket omfattande utredning ombarnens rätt. Resultaten av det utredningsarbetetligger delvis till grund för de förändringar somträdde i kraft . Enligt utskottets meninghar det inte framkommit något nytt som tyder på atten ny utredning skulle behövas.Även den andra motionen är från ochtar upp frågan om motivering till interimistiskabeslut. vill att domstolarna skall varamer utförliga i sina motiveringar. 13 § står det att domstolarna i den mån deterfordras skall ange de skäl varpå de grundar sittställningstagande. Utskottsmajoriteten utgår ifrånatt domstolarna följer regler.Interimistiska beslut skall enligt de nya reglernaenbart ta hänsyn till var barnet skall bo.I två reservationer som från ochcenterpartiet varit med om att undertecknabehandlas frågor runt umgänget ochumgängesrätten. Båda partierna vill ha en översynav reglerna för umgänget. vill att det avlagtexten skall framgå att umgängesrätten skalltillgodoses efter vad som är bäst för barnet samt villinföra ett straffansvar för vårdnadshavaren viduppenbart sabotage av umgänget. vill haen restriktivare tillämpning av umgängesreglerna ivissa fall samt åtgärder för att förbättra umgängetmed barnet i de fall där umgängesföräldern inteföljer de överenskomna reglerna för umgänget.Både och vill ha en flexiblareomfattning av och former för umgänget. Former förumgänget skall alltid utgå ifrån vad som är bäst förbarnet! Men ibland kan det ju finnas skäl för attumgänge med en förälder inte bör förekomma,t.ex. vid fall där föräldern gjort sig skyldig till ettbrott mot barnet. Umgänget måste bestämmasutifrån de förutsättningar som föreligger i varjeenskilt fall och alltid utgå från barnets bästa.I annat fall kan det vara så att en förälder utan fogförsöker hindra en kontakt mellan barnet och denandre föräldern. Vi kan inte acceptera att enförälder ensidigt och utan skäl försöker hindrakontakten mellan barnet och den andre föräldern.Samhällets syn på detta måste klart markeras. Föratt förhindra umgängessabotage infördes den 1mars en regel i som slår fast attfrågan om barnets behov av kontakt och samvaromed båda föräldrarna skall ges en framträdandeplats vid valet av vårdnadshavare. Även satsningenpå samarbetssamtal för att få fram lösningar därföräldrarna är överens om hur vårdnaden ochumgänget skall ordnas är ett led i att se till att fallav umgängessabotage minskar.Regeln innebär inte att vårdnaden vidumgängessabotage mer eller mindre flyttas över tillden andra föräldern, utan varje fall måste bedömasför sig utifrån barnets bästa. Det kan ju, som jagovan anförde, finnas skäl till att umgänget intefungerar.Utskottets majoritet tror inte heller på att införa ettstraffansvar för vårdnadshavaren vid uppenbartsabotage av umgängesrätten, som folkpartietföreslår i sin reservation. Det löser inte problemetur barnets synvinkel. Det är viktigt att ta reda påvarför föräldern saboterar ett umgänge. Här villjag, med risk för att bli tjatig, understryka att detskall göras en bedömning i varje enskilt fall, alltidmed barnets bästa i tankarna. Personligen tror jaginte på att det går att ''straffa fram'' ett braumgänge.Jag menar att man med de förändringar som träddei kraft uppnår samma mål som de ireservationerna.Herr talman! En ständigt återkommande fråga ärkostnader i samband med umgänget. Här gavutskottet regeringen till känna attregeringen bör återkomma med förslag tilllösning.Vid den hearing som utskottet höll med denberedningsgrupp inom de berörda departementensom arbetar med frågan framkom att man ämnarkomma med förslag under året.Beredningsgruppen behandlar också frågan omunderhållsbidrag och de underhållsskyldigassituation. Även här kommer ett förslag att lämnasundet det här året.Herr talman! Slutligen vill jag säga att jag mötts avett positivt gensvar ute bland människor som ärberörda av dessa frågor, och då speciellt av pappor.De nu genomförda förslagen förbättrar barnensrätt att få träffa båda sina föräldrar.Med det ovan anförda yrkar jag bifall till utskottetshemställan samt avslag på samtliga reservationer.Anf. 83 ():Herr talman! Det låter ju bra att man skall tahänsyn till barnens bästa och att den lagstiftningsom just trätt i kraft skulle vara till fyllest i detfallet. Men när vi från har tagit upp fråganmotionsledes har vi efteråt funnit att vi inte harvarit ensamma om att ha synpunkter på frågan ochvelat ha en översyn. Socialdemokraterna har i sinmotion 414, liksom vi, även om detta inteutvecklats, ställt krav på att umgängesrätten skallutredas. När vi hade att behandlapropositionen om barnens rätt hörde vi från demsom framför allt har tagit till sin uppgift att försvarabarnens ställning i samhället synpunkter som varklart emot propositionen.Jag har i min hand ett brev i höstasfrån för kvinnojourer i ,undertecknat av som är ordförande ochför övrigt socialdemokratisk kommunalpolitiker iSundsvall. Där tyckte man att det var önskvärt attriksdagen skulle ha skjutit på beslutet ochåterremitterat ärendet till en ny utredning omumgängesrätten. Andra motsvarande synpunkterpå att man skulle ta hänsyn till barnens bästa kan viläsa i en artikel i den 28november 1990, där man har rubricerat artikeln:''Nästan riskfritt förgripa sig på barn. Föräldrarsom försöker skydda sina barn kan förloravårdnaden''. Det är och som har skrivit artikeln, den senare ärordföranden i BRIS.När vi framför vårt krav på att man ordentligt skallse över umgängesreglerna för att få demtillfredsställande ur alla synpunkter, och med tankepå de hänsyn som bör tas finns det en breduppslutning, vågar jag säga, från dem som särskilthar tagit till sin uppgift att slå vakt om barnensbästa.Anf. 84 ():Herr talman! påpekade att detredan nyligen avslutats en utredning om barnensrätt. Jag vill inte på något sätt förringa denutredningen, den var mycket värdefull. Men vitsenmed de parlamentariska utredningar sommiljöpartiet föreslår är att man skall samla olikabestämmelser som gäller barnens rätt inom en balkför att slippa motsägelser och för att på ett bättresätt kunna främja barnens intressen.När det sedan gäller vårt krav på att interimistiskabeslut i domstol skall motiveras pekar GunillaAndersson på att det i lagen står att domstolarna iden mån det är erforderligt skall motivera besluten.Nu har erfarenheten visat att domstolarna tydligeninte alltid bedömer det rätt. Många gångerupplever föräldrarna behov av att få veta skälen,men domstolarna har inte bedömt det erforderligt.Det är därför som vi ställer krav på att deinterimistiska besluten skall motiveras.Anf. 85 ():Herr talman! När det gäller umgängesrätten skallnaturligtvis barnens bästa sättas i centrum. Vid enfamiljekonflikt kan det uppstå oerhörtkomplicerade situationer och då gäller det att hittaen flexibel lösning, vilket inte alltid är så enkelt.Lagstiftningen skall självfallet ge klara signaler såatt parter och advokater som sysslar medfamiljerättsmål har stöd att hämta i lagen för hurkonflikten skall lösas.Jag har angripit oklarheten i lagstiftningen och detär en uppfattning som jag delar med flera. Förutommitt parti anser även Barnens rätt i samhället,, att lagstiftningen är oklar. Jag nämnde någraartiklar i mitt inledninganförande.Justitieministern, som var närvarande under en delav debatten förra gången, lyckades inte klarläggareglernas innebörd. En partikamrat till henneansåg att det var dunkelt sagt, möjligen ocksådunkelt tänkt.Denne partikamrat, , är inte vilkensom helst. Det är en person som på ett mycketseriöst sätt och mycket ingående har försökt sättasig in i dessa frågor. Han kämpar för att det skall bliså bra som möjligt. undrade vadreglerna verkligen innehöll. Han lämnade dennatretimmarsdebatt med osäkerhet om vad lagenverkligen innebar. Oroar det inte GunillaAndersson alls att lagen är så oklar?Gunilla och jag är helt överens. Manstraffar inte fram en bra situation för barn genomatt ha en straffsanktion. Jag kan inte begripa hurdet kommer sig att om en umgängesrättshavaresaboterar vårdnaden, då straffas han, men omvårdnadshavaren saboterar umgängesrätten, dåutgår inte straff. Vi borde kunna vara överens omen sak: antingen skall det finnas straff för bådasituationerna eller -- vilket jag tycker är mycketbättre -- inte straff för någon av dem.Denna debatt blev ungefär som den vi hade förragången. Vi glömmer bort några av de oerhörtviktiga personerna i den här familjetragedin,nämligen de ensamma papporna. Var finns deensamma papporna i socialdemokratins värld? Detskulle jag gärna vilja veta.Anf. 86 ():Herr talman! Till vill jag säga att detenligt min mening är viktigt att betona betydelsenav barnens rätt till båda sina föräldrar så långt detär möjligt. Detta får sedan vägas mot andraintressen som barnen kan ha. Den nya regelninnebär inte att det skall ske någon automatisköverflyttning av vårdnaden vid umgängessabotage,men den öppnar en möjlighet till en sådanöverflyttning, om det skulle vara bäst för barnet.Låt mig för säkerhets skull upprepa att det utantvivel ibland förhåller sig så att den förälder sominte låter barnet träffa den andre föräldern har godaskäl för sitt agerande. Barnen kan riskeras attskadas fysiskt eller psykiskt. Det framstår då oftasom fullt godtagbart att vårdnadshavaren vägrar attlåta den andre föräldern träffa barnet. Det är avjust den anledningen som vi har ett rättssystem sominnebär att verkställigheten av umgängesrättenskall prövas särskilt i länsrätten.Till vill jag säga att man iutskottets betänkande ville avgeytterligare ett tillkännagivande om en översyn somskall syfta till att barnens uppfattning ochsynpunkter i vårdnads- och umgängesmål skall tastill vara på ett mer påtagligt sätt. Där fick man enbra utgångspunkt för fortsatta överväganden idepartementet.