prot · GE0993 · 1991-04-12 00:00:00 — Vi vill dock se mer av praktisk politik påmiljöområdet.Sociala, hälsopolitiska och miljömässiga aspektermåste ligga till grund för handelspolitiskaställningstaganden. I vårt land ställs välmotiveradehälso- och miljökrav på produkter ochproduktionsmetoder inom industri och jordbruk.Därför måste vi ställa samma krav på importeradeprodukter som på inhemskt producerade.Flera talare har berört frågan om GATT-förhandlingarna. Utgången av dem har storbetydelse för möjligheterna att skapa ett stabiltmultilateralt regelverk inom världshandeln.För ett litet land som är det angeläget attGATT-förhandlingarna leder till positiva resultatoch ett fast och fungerande regelverk. Som fleratalare redan har sagt blir risken annars mycket storför att de stora och rika nationerna ochhandelsblocken enas om bilateralahandelsöverenskommelser. Detta skulle allvarligtförsvåra villkoren för världshandeln somrespekten för minskade. och demindre nationer som har en omfattandeutrikeshandel skulle få svårt att hävda sig i en sådansituation. Därför är det nödvändigt att Sverigetillsammans med de övriga nordiska länderna görallt man kan för konstruktiva och enande lösningari de fortsatta förhandlingarna inom GATT.Anita har delvis berört frågan om GATTsframtid och USAs roll i sammanhanget. Vad görregeringen mer konkret i den uppkomna svårasituationen för att få fart på GATT-förhandlingarna?Jordbruks- och tekopolitiken har varit en av desvåraste frågorna att lösa inom . Det böräven i det här sammanhanget betonas attjordbruket, förutom att producera livsmedel, haren viktig roll i vårt samhälle. Det har ocksåavgörande betydelse för möjligheterna attupprätthålla sysselsättningen.I likhet med vad som gäller för övriga sektorer inomnäringsliv och handel bör det ske en avregleringinom jordbruket, något som också fattatbeslut om. Men det är viktigt att betona attsänkningen av gränsskyddet för det svenskajordbruket inte får ske i snabbare takt än vad somgäller för vår närmaste omgivning, t.ex. EG.Parallellt med integrationen i är detnödvändigt att stärka och utveckla handeln iNorden. Administrativa och tekniskahandelshinder i måste tas bort för attmöjliggöra en vidgad och bättre fungerandemarknad i vårt närområde.De nordiska länderna är inte bara viktigaekonomiska partners med en betydandeintressegemenskap, utan de har också i långastycken en likartad principiell syn på ekonominsoch handelns utveckling.Det var länge sedan som somhemmamarknad etablerades som ett mål i detnordiska samarbetet, men detta mål är långt ifrånuppnått. Det finns alltför många kvarvarandehinder för handel och ekonomisk utbyte mellanländerna i . Inte minst upplever man detta igränsområdena, där samarbetet mellan grannarnapå ömse sidor om är naturligt och förmånga en nödvändighet för att regionen skallöverleva.Det arbete som bedrivits för attfrämja en nordisk hemmamarknad har framför alltinneburit en kartläggning och antaganden av vissaprincipiella riktlinjer. De konkreta resultaten avdetta arbete har däremot varit få. Det är därför avutomordentligt stor betydelse att harmoniserings-och utvecklingsarbetet mellan de nordiska ländernafortsätter och att de nordiska aspekterna beaktas idet förhandlingsarbete som pågår med det övrigaEuropa.Det nordiska samarbetet har ett stort värde i sig,men det kan också lämna väsentliga bidrag till detvästeuropeiska samarbetets utveckling.Sverige måste verka för ett ökat handelsutbyte medländer och områden utanför EG. Dit hör ,det övriga Öst- och , ,och länderna i Stilla havsområdet.De ekonomiska reformer i Central- och Östeuropasom nu genomförs är ett viktigt led förintegrationen av dessa länder i världsekonomin.Här kan regeringen göra betydligt mer än vad somhittills har åstadkommits.För flera år sedan föreslog att -- borde medverka till att stärka EFTA,-- via EFTA borde sluta frihandelsavtal medländerna i , och-- borde inrätta handelskontor i länderna i Öst- ochCentraleuropa.Till dessa förslag sade socialdemokraterna först ettbestämt nej. Allt arbete skulle koncentreras påEG.Vad har hänt?EFTA har stärkts, såsom vi föreslog. beslötEFTA om ett samarbetsavtal med flera av ländernai . är man i färd med attförhandla om frihandelsavtal. Allt detta är bra,men jag tvingas konstatera att regeringen faktiskthar dragit benen efter sig när det gällt aktiviteternai . Eller för att använda i deklarationen: Man har haft ilångbänk.Frihandelsavtal med länderna i kan blien viktigt hävstång för att främja handeln meddessa länder, som övergår tillmarknadsekonomi. Men det är också viktigt attsäga att en ökad handel med länderna i Central- ochÖsteuropa är ett viktigt steg för att stärkademokratin och främja ett demokratiskt samhälle ide länderna. Det är i synnerhet viktigt därför attdessa länders handel med minskar. Det är dåviktigt att länderna i och de nordiskaländerna är aktiva för att främja en ökad handel.Vårt motto måste vara: Där rubel går ut skallkronan gå in!Demokratiseringen och övergången tillmarknadsekonomi i de Central- och Östeuropeiskaländerna skapar nya förutsättning för handel meddessa länder. En utbyggd svensk kommersiellutlandsrepresentation blir därför viktig.I en motion till fjolårets föreslogs centernett program för etablering av handelskontor iPolen, dåvarande samt de baltiskastaterna. Vi noterar nu med tillfredsställelse attregeringen i årets budgetproposition föreslår att etthandelskontor skall inrättas i . Dessutomhar en filial inrättats i Berlin.För att bättre främja handeln med alla de trestaterna i bör vi, som tidigare talare ocksåtagit upp, ha beredskap för att inrättahandelskontor i , och . Handelni kan och måste utvecklas. Dettahar betydelse inte minst för sydöstra och förde svenska småföretagen. Här finns godautvecklingsmöjligheter.Småföretagen är näringslivets ryggrad och framtid.Det är då särskilt viktigt med en näringspolitik somfrämjar ett stabilt näringsliv i men somockså främjar en ökad handel. Det är därvid viktigtatt vi skapar gynnsamma villkor för de mindreföretagen och balanserar beroendet av de störreföretagen.Den fördjupade integrationen mellan ochEG inom ramen för ett och senare ettmedlemskap i ger möjligheter för de mindreföretagen att nå en större marknad. Integrationeninnebär dessutom förstås en ökad konkurrens.Därför är det angeläget att de mindre företagensställning stärks för att de skall kunna hävda sig påEuropamarknaden.Regeringen bör därför -- den harkvar -- tillsammans med bl.a. påbörjautarbetandet av ett program som främjar de mindreföretagens exportmöjligheter och samarbete medsmåföretag i EG-länderna.Herr talman! vill jag säga att jag till fullokan instämma i det avslutande stycket i AnitaGradins utrikeshandelsdeklaration. Det varvackert formulerat, det visar en målinriktning ochdet ligger i linje med vad vi i eftersträvar.Anf. 5 ():Herr talman! Det är lätt att instämma i ganskamycket av det som har sagt. Detfinns påtagliga likheter mellan ochvänsterpartiets syn på handelspolitiken. Det finnsockså stora skillnader -- det skall jag inte stickaunder stol med, och jag återkommer till dettasenare.Andra talare har sagt att regeringenshandelspolitiska deklaration är fyllig samt ger enöverblick över de handelspolitiska problem somfinns och över de handelspolitiska initiativ ochåtaganden som regeringen varit involverad i. Jagvill instämma i den bedömningen, men jag vill inteinstämma i uttalandena om att den handelspolitiskadeklarationen har ett optimistiskt anslag. Man kan knappast säga attregeringens handelspolitiska deklaration ingjuternågon optimism. Intrycket är att deninternationella handeln står inför ett antal mycketsvåra problem.Ett av dessa problem är den internationellalågkonjukturen som hämmar utvecklingen avhandeln. , som är ett extremtexportberoende land, drabbas hårt av detta. del av nedgången i svensk export och deproblem som den svenska exportindustrin står införhar i denna deklaration och tidigare deklarationerdirekt eller indirekt skyllts på för höga löneavtaltidigare, något som regeringen nu säger håller påatt rätta till sig. Jag kan inte instämma i dennabedömning. Den är åtminstone inte fullständig.Behoven av lönekompensation för storalöntagargrupper -- arbetare och lägre tjänstemän --är något som regeringen själv har skapat genom dentredje vägens politik och genom att göra detextremt förmånligt för exportföretagen och lätt fördessa att tjäna pengar, som delönearbetandes intressen har fått stå tillbaka.Den politiken har också haft en del andra negativakonsekvenser. En sådan konsekvens är att enmängd små och medelstora företag har knutits uppmycket hårt till bilindustrin och andra storasvenska, internationellt verkande företag. Man harblivit extremt beroende som underleverantör.Underleverantörernas extremt svåra situation ärnågonting som uppmärksammas runt om ilandet med beslut om nedläggning avverksamheter, neddragning av produktion m.m.Den tredje vägens politik har också inneburit enfastlåsning av en något föråldrad industristruktur,något som skapat problem som man nu mednäringspolitiska åtgärder, främst de ambitiösainfrastruktursatsningarna, försöker komma tillrätta med. Det hade varit betydligt bättre ochförnuftigare om infrastrukturinvesteringarna hadegjorts under en högkonjuktur, då arbetsmarknadenhade haft möjligheter att suga upp dem som hadefriställts vid en sådan strukturomvandling.Deklarationen uttrycker också en välmotiveradbesvikelse över GATT-förhandlingarnassammanbrott och Uruguayrundans ovissa framtid.Nu verkar det mesta hänga i luften. Vi delarregeringens uppfattning att det vore oerhörtolyckligt om försvagades, och vi delar ocksåuppfattningen att Uruguayrundan snabbt måsteavslutas på ett konstruktivt och framgångsrikt sätt.Men vi konstaterar också att de främsta hoten motdetta och de aktiva aktörerna bakom problemenoch sammanbrotten i första hand är och EG.Sverige är en liten handelsnation, och det är främstde små handelsnationerna som tjänar på ett starkGATT. De stora och starka block som håller på attväxa fram klarar sig alltid. Därför är det ocksåoroande när man i deklarationen konstaterar attUSA visar ett allt större intresse att tecknabilaterala handelsavtal. I sådana sammanhangkommer alltid de små nationerna i hopplösaunderlägen. Avtalen sluts huvudsakligen på denstarkare partens villkor.Jag skulle vilja lyfta fram en något kryptiskformulering i regeringsdeklarationen:''Förstärkta och utvidgade GATT-regler är ocksåviktiga för att förhindra att de regionalaliberaliseringsprocesserna inom och utom Europablir exklusiva och inåtvända. ''Har jag rätt om jag tolkar detta så, att utvecklingenbl.a. mot EGs inre marknad är en sådan ''regionalliberaliseringsprocess'' som riskerar att bli exklusivoch inåtvänd? I så fall måste jag tolka det så, attregeringen instämmer i farhågor attEG mycket väl under olyckliga omständigheter kanutvecklas till en åtminstone handelspolitiskfästning: Fästningen talman! Jag har i tidigare handelspolitiskadebatter försökt göra mig till tolk för en nyanseradsyn på frihandel. värderar fri handelmellan jämbördiga parter mycket högt. Men vi serinte den fria handeln som något överordnat mål.Det finns andra här i kammaren som gör det. Frihandel är i bästa fall något som leder till förnuftighushållning med planetens samlade resurser och tillför de inblandade ömsesidiga fördelar.Det är för oss givet att fri handel måste vägas motandra intressen. Den fria handeln är värdefullendast om den underordnas eller samordnas medandra viktiga intressen. Det är nästan banalt attsäga att miljöintressen. är överordnade och attsociala intressen också är det. Regionalpolitiskaintressen och sårbarhetsintressen, dvs. graden avsjälvförsörjning, kan i vissa fall väga tyngre änintresset för frihandeln.Kammarens mest extrema frihandelsvänner visarofta en oerhörd arrogans när det gäller sådanahänsynstaganden. Före dem skall det vara dragunder galoscherna i handelspolitiska sammanhang.Sociala hänsyn och miljöhänsyn är inte så viktiga.Därför är det mycket glädjande att regeringen harett avsnitt i sin deklaration om miljöfrågor.Jag vill fråga hur hon bedömermöjligheterna att introducera miljöhänsynen i deinternationella handelsavtalen och att få gehör fördem. Jag noterar med tillfredsställelse att Sverigedär fört in diskussionen om miljöhänsyn och socialahänsyn. Hur går det? Finns det möjligheter tillframgång?Regeringen nämner ett annat problemområde idetta sammanhang, som vi har diskuterat tidigare,och det är problemet att få att accepterasådana regler som har med miljöhänsyn att göra.Det är lätt att förstå den motvilja som finns i vissau-länder. Det är lätt att förstå att kan sedet som översittarattityd, som pekpinnar från denindustrialiserade världen när vi kräver att de skallorganisera sin handel och sin produktion på ett sättsom är skonsamt mot naturen. Vår västerländskahistoria är inte föredömlig på det området. Det ärlätt att begripa att man i fattiga länder ser det somen önskan hos den industrialiserade världen attbevara ett överläge, bevara fördelarna gentemottredje världen.I övrigt får åtminstone när det gällerkonkreta ställningstaganden en ganskaundanskymd plats i regeringsdeklarationen. Somexempel på handelspolitiska åtgärder för att gynnau-länder nämner man avvecklingen av de svenskateko-restriktionerna med början . Menvad görs i övrigt, ?Jag har tidigare tagit upp ett stort problem som ärförknippat med den stora omvälvningen ochdemokratiseringen i , och det är attOECD-ländernas intresse för gör att defattigaste länderna i och Latinamerikariskerar att bli bortglömda för lång tid framöver.Jag vill till förvåning kanskeinstämma i vad han sade om skuldkrisen och attskuldfrågorna måste aktualiseras och drivas myckethårt och bestämt från svensk sida i allasammanhang där detta är möjligt.Herr talman! Jag vill även säga några ord omEuropa, EG och EES. Jag kan å mina egna ochvänsterpartiets vägnar instämma i att platsi är viktig och att aktivt bör delta iatt skapa ett nytt . har mycket attbidra med i ett sådant internationellt arbete. Menvänsterpartiet sträcker sig inte längre än till dettaerkännande. Vi ser inte vägen till ett integreratEuropa, ett samarbete i hela som en vägöver medlemskap i . Det är bekant att ,folkpartietm och nusocialdemokraterna prioriterar ett EG-medlemskap väldigt snabbt. Regeringen har svängtsnabbt i frågan och driver den mycket forserat. Jagvill rikta en uppmaning till regeringen: Ta det litetlugnt, avvakta och diskutera utvecklingen iEuropa. Vi för vår del säger att vi är positivtinställda till ett , till att utveckla ettsamarbete mellan EFTA-länderna och EG, ettsamarbete som också väldigt snabbt innefattar alltfler östeuropeiska länder och till slut kommer attinnefatta hela . Men vi är positiva till ettEES-avtal under vissa villkor, inte ett avtal sominnebär ett underordnande under EGs regler utanavtal som är utformat så att hänsyn tas tillfackföreningsrörelsens berättigade krav på attmiljöhänsyn och övriga sociala hänsyn tas. Går detinte att uppnå ett sådant föredrar vi förvår del ett frihandelsavtal med EG.Jag vill återigen understryka EGs protektionistiskatendenser. De har visat sig i GATT-sammanhang isamband med jordbruksstödet. De har visat sig iEG i fråga om tekostöd. Det är en ödets ironi att desom med emfas talat mot att skall ha EG-regler på tekoområdet är beredda att krypa inunder EGs tullmurar när blir medlem i EG.Farhågorna för en utveckling i protektionistiskriktning i EG, i fråga om det regionala samarbeteti och delar vi med regeringen.När det gäller är det oerhört viktigt attSverige verkar att utveckla handeln. Det skallgivetvis ske efter varje lands särskildaförutsättningar. Att importbegränsningar förtekoprodukter och skor snart kommer att upphöratycker vi är alldeles utmärkt. Exportkrediter har engiven roll i sammanhanget.Det är emellertid, med tanke på att miljöfrågor ärpå väg in i den handelspolitiska debatten på allvaroch på att flera östeuropeiska länder har ett stortoch uppenbart behov av miljövänlig teknik och avteknik för rening och återställande, nästanofattbart att dessa teknikområden ochmiljötekniken får så liten uppmärksamhet i dettunga propositionerna om tillväxt, miljö ochenergi.När det gäller vill jag instämma i stort vadPer-Ola sade. Jag tycker att regeringenhar visat ett alltför svagt intresse för att utvecklahandeln med de baltiska länderna. Man har visatalltför svagt intresse för att upprätta handelskontori de baltiska ländernas huvudstäder. Det är viktigtur handelssynpunkt men också, som flera talare harsagt tidigare, som stöd i de baltiska folkensfrigörelseprocess.För att inte bli alltför långrandig skall jag bara närdet gäller nordisk handel instämma helt och fullt ivad sade.Jag har tidigare i polemik mot deextrema frihandelsvännerna understrukit atthandeln också kan användas som vapen. Det harmarkerats i regeringsdeklarationen dels i sambandmed kommentarerna till Kuwaitkrisen, dels isamband med uttalanden om utvecklingen iSydafrika. Det är bra att det understryks att ettsolidariskt engagemang för frigörelserörelsen påsikt kan innebära en oerhört stor fördel när detgäller att utveckla andra typer av relationer,däribland kommersiella relationer. Det är bra attregeringen markerar att tiden för att lyfta bortsanktionerna mot ännu inte är inne. Jagnoterar med tillfredsställelse de markeringar somgörs för att öppna möjligheten till direkthandelmed de av ockuperade arabiska områdena.Anf. 6 ():Herr talman! Statsrådet ,liksom , m.fl. är lyckligamänniskor. De lever i den bästa av världar.Visserligen finns det några mindre problem. Denekonomiska tillväxten tycks något ha bromsats ivärlden , GATT-förhandlingarnahar dess värre gått i baklås. Men annars rullar detpå riktigt bra. skall vi ha ett , ochlitet senare skall vi bli medlem av industrivärldensstörsta förbundsstat . skall visamarbeta med och naturligtvis medNorden.I många av de detaljfrågor som har tagits upphittills i debatten och i regeringens deklaration kanjag i och för sig instämma, i andra inte. Jag hinnerinte att gå igenom i katalogform varje detaljfråga.Jag vill bara instämma i en detaljfråga. Vi tycker imiljöpartiet, precis som , attskuldkrisen är ett mycket allvarligt problem för u-världen och att vi i den industrialiserade världen,som så att säga har förfört in i dennakris, har ett stort ansvar för att hjälpa till att lyftaav den börda som vi som sagt på sätt och vis harförorsakat. Det är trots allt detaljer.För mig som miljöpartist är tillvaron betydligt merkomplicerad än vad som framgått av debattenhittills. Jag lever nog inte på samma planet somAnita , och . Jaglever nämligen på en överbefolkad och plundradplanet. Jag tillhör en kultur som plundrar planeten.Jag tillhör en nation som hugger för sig betydligtmer än sin rättvisa andel av jordens tillgångar,tillgångar som dessutom inte är förnybara ochvilkas användning ytterligare förgiftar planeten.Tro nu inte att jag därmed inte förstår vad ni talarom. Jag har hela mitt liv levt i denna kultur. Jag kanalla begreppen och vet vad ekonomisk tillväxt,BNP, produktivitet och ekonomisk integrationbetyder. Det är bara det att när vi miljöpartistertittar på dessa fenomen ser vi en rad avderas följder -- lokalt, regionalt, nationellt ochglobalt -- och finner dess värre att dessa på etteffektivt sätt medverkar till planetens utplundringpå alla nivåer. Statsrådet har uttalat någravälmenande ord om miljön och beskriver hur manföreslagit att i ta upp miljöfrågorna. Det äruppenbart att miljöfrågorna betraktas som etttillkommande problem som man nog kan kommatill rätta med genom internationellt samarbete,bara vi talar om dem. Men den ekonomiska tillväxtsom för är målet för utvecklingen ären tillväxt av mer av samma sort. Och med denproduktion som dominerar världen tål intevärlden just detta: mer av samma sort. Vi måste fåfram en utveckling och en teknik av annan sort.Vi miljöpartister menar att om inte västerlandetförstår att det nu gäller livet, kommer vi attmisslyckas. Jag är helt övertygad om att denverkliga tillväxten i världen och i är negativ,och den har sannolikt varit negativ sedanårtionden. Att vi registrerar en ökad ekonomisktillväxt i industriländerna beror på att vi inte kanredovisa debetsidan i kronor och ören. Till denräknas uttömda naturresurser från ändliga källor,fossila bränslen och metaller, försurade skogar,sjöar och åkrar, humusförluster i våra åkrar somkan beräknas till 90 miljarder underefterkrigstiden, döende hav i både öster och väster.Vi i sätter oss gärna på höga hästargentemot . Då kan det vara värt attpåpeka att släpper ut mer kväve i Östersjönän med sin fyra gånger större befolkning.För att illustrera tillståndet i världen skall jag citeraWorldwatch Institute's senste årsbok, där mansamtidigt konstaterar hur den s.k. ekonomiskatillväxten pekar på framgång och ökning:''EkonomiBNPDen globala omsättningen av varor och tjänster vartotalt 1990, en ökningfrån 15,5 triljoner 1980 (dollarkurs).Internationell handelVärldsexporten av alla varor, jordbruksredskap,industriprodukter och , ökade med 4procent unter åttiotalet och uppgick till merän 3 triljoner 1990.SysselsättningEtt normalt år skapar världsekonomins tillväxtmiljoner nya arbeten. Men ökningstaktenunderstiger vida antalet nytillkomnaarbetssökande.BörskurserEtt nyckeltal för investerarnas förtroende förnäringslivet. Steg till ett alla tiders rekord i slutet av1989 och början av 1990 på Tokyos och New Yorksaktiebörser.MiljöSkogarVarje år minskar världens skogar med omkring 17miljoner hektar, en yta lika stor som Österrikes.Skogarna fälls för att ge jordbruksmark, vedbrandoch som råvara till skogsindustrin. Uttagenöverskrider vida den naturliga avkastningen.Luftföroreningar och försurning kräver dessutomen ökad tribut i alla världsdelar.MarkÅrliga förluster av matjord från odlingsmarkuppskattas till , motsvarandeungefär veteareal. Utarmning avbetesmarker pågår allmänt i Tredje världen,och Australien.KlimatsystemMängden koldioxid, den viktigaste växthusgasen iatmosfären stiger nu somföljd av bruket av fossila bränslen ochskogsskövling. De rekordvarma somrarna pååttiotalet kan mycket väl överträffas undernittiotalet.LuftkvalitetHälsofarliga halter av luftföroreningar haruppmätts i hundratals städer och i nivåer skadligaför grödorna i dussintals länder.Växt- och djurlivSamtidigt som antalet människor ökar på jordenminskar antalet djur- och växtarter. Den biologiskamångfalden hotas av biotopförstöring ochföroreningar. Stigande temperatur och uttunnatozonlager ökar hotbilden. ''Det är helt orimligt att diskutera världshandel ochSveriges medverkan utan att haplundringen av planeten som utgångspunkt ochbakgrund. I vad mån bidrar vår handel till attförbättra tillståndet på planeten eller i vad mån motsatt effekt. Vi tror gärna att det inte finnsnågon bättre livsform än den västerländska.Kommunismens och den reellt existerandesocialismens sammanbrott i har stärktvästerlandets tro på att man har det rätta systemet.I själva verket är det östeuropiskaindustrisamhället en dålig kopia av detvästerländska, men de är nära besläktade.Västvärlden lider av en svårartat hybris.Hybris, eller andligt övermod, är den farligaste avde sju dödssynderna, enligt katolsk lära. Den fårmänniskan att tro att hon är like och att honkan råda över ont och gott. Att vara like ochråda över ont och gott var ormens frestelse tillAdam och i Edens lustgård. Det är fortfarandeden stora frestelsen och den stora risken. PlanetenTellus är fortfarande i många stycken ett paradis,men mänskligheten riskerar att bli utdriven urparadiset genom sina egna gärningar -- kärnvapen,växthuseffekt, utplånat ozonskikt, försmutsad luft,försmutsad jord och försmutsat vatten. Brinnandeoljekällor kan vi just lägga till.Världen går under om vi inte lär oss att hushållamed jordens resurser. Och det är bråttom.Man har i sökt definiera ett mättal för uthålligekonomisk välfärd, vilket också framgår av 's årsbok. I steg dettavälfärdsindex och nådde sittmaximum 1976. Därefter har det sjunkit och låg1988 på samma nivå som 1965.