prot · GE0949 · 1991-01-15 00:00:00 — Jag har indikationer -- de är från --på att en som före det beslutet hade en merkostnadpå 17 000 efter beslutet får en merkostnadpå 7 000. Är det fel enligt socialministern? Om detskulle vara så att man får sådana merkostnader, ärsocialministern då beredd att göra någonting somytterligare kompenserar det?Anf. 42 ():Herr talman! Det är naturligtvis intressant att följahur man från departementets sida förhandlar medolika intressenter i den här frågan. Tydligen räknarman litet olika när det gäller vilka avgifterkostnaderna egentligen skall täcka. Det tyder på attnäringen å ena sidan och departementet ochriksförsäkringsverket å andra sidan inte är överens.Risken är fortfarande uppenbar att det blirpatienterna som får sitta emellan.Är det så att det visar sig i det uppföljningsarbetesom man har rekommenderat att det tas ut för högaersättningar eller att patienterna får stå förkostnader som överskrider . -- vilka åtgärdertänker då vidta? Jag vidhållernog att momshöjningen är rätt obekväm i just dethär fallet.Anf. 43 ():Herr talman! Jag skulle vilja ha ett uttalande raktpå sak av socialministern om att kostnaderna för desjuka och deras resor inte skall öka på grund avskatteomläggningen. Det tycker jag skall varautgångspunkten: Det skall kosta , precis somdet gjorde före skatteomläggningen. Sedan får detvara upp till regering, , SPKeller vad det nu är för myndigheter eller organ detgäller klara ut hur ersättningarna skall se ut och hurmycket taxi skall behöva justera sina ersättningar.Men det viktiga måste vara att sätta patienten, densjuke, i centrum. Jag skulle gärna vilja ha ett klartuttalande från socialministern här , attkostnaderna för sjukresor inte skall öka för desjuka på grund av skatteomläggningen.Anf. 44 Socialminister ():Herr talman! Det faktum att vi har satt ettkarensbelopp till . innebär att vi görbedömningen att man inte skall betala mer än 30 kr.Sedan vill jag gå tillbaka till avregleringen avtaxinäringen. De största argumenten föreavregleringen av taxinäringen var att den skulleleda till ökad konkurrens, som skulle stimuleradenna del av servicesektorn, så att konsumenternaskulle få större valfrihet och sänkta kostnader. Vihar nu vid omläggningen kunnat konstatera att detinte varit så. Vi har höjt taket, vi har höjtersättningen , och vi har återigen frånden kompenserat, just för att patienterna,de sjuka, inte skall behöva sitta emellan. Det är minmycket bestämda uppfattning att näringen nu haransvar för att den ökade konkurrensen och deminskade kostnaderna för konsumenternaverkligen blir en realitet. Staten, regeringen, hartagit sitt ansvar för patienterna.Anf. 45 ():Herr talman! Socialministern säger nu att man närman gjorde den här avregleringen lovade att manskulle sänka priserna, och har man sett att detinte blev på det sättet; priserna kanske i stället steglitet. Möjligtvis har regeringen lärt sig en del omavregleringens goda effekter i alla avseenden på dethär sättet. Det blir kanske inte alltid som mantänker.Sedan säger socialministern att man nu återigen harkompenserat fr.o.m. . Menkompenserat har man ju egentligen inte. Man hartagit en del av de kostnader somskatteomläggningen ger när man lägger på momspå resorna, men man har inte tagit dem fullt ut.Så säger socialministern att det nu är taxirörelsenseller näringslivets sak att se till att man inte höjerpriserna mer, så att de här människorna inte blirlidande. Men det är väl ändå på det sättet att det ärsocialministern, , riksdag ochregering som har ansvaret för att människor intekommer i kläm, och då måste ju socialministern tadet ansvaret -- det är inte taxinäringen som skallgöra det.Anf. 46 ():Herr talman! Jag tycker också att det är snett från departementets sida avhänder sig detansvar som man har i den här frågan. Man har ettersättningstak, och det är helt klart: Man lägger påen ersättning som inte täcker de ökade kostnadersom taxiföretaget har i just det här speciella fallet.Taxiföretaget vill då för att täcka kostnaderna ha utdet som skiljer från patientens sida. Detta är alltsåinte tillräckligt, påstår man nu från taxiföretagenssida. Då tycker jag att det finns alla skäl i världenatt titta på om man inte från departementets sidahar räknat på fel underlag när man har gjort den häröverenskommelsen.Jag kan säga att jag med stort intresse kommer attfölja utvecklingen, och jag är helt säker på attmånga med mig kommer att göra det , när det här träder i kraft. Jagtycker att det är orimligt att små taxiföretag iglesbygd skall stå för kostnader som samhälletborde ta.Anf. 47 ():Herr talman! Jag delar på en punktsocialministerns uppfattning, och det är hennesbesvikelse över priseffekterna när det gälleravregleringen av taxi. Jag hade också väntat mig attvi skulle få sänkta priser, men det är ju inte det vidiskuterar . Efter avregleringen av taxinäringengjordes det en överenskommelse mellanriksförsäkringsverket och taxinäringen, osv., därman lade fast den ersättning som man skulle få föratt kostnaderna inte skulle överstiga . Kostnadsbilden i det avtalet var manöverens om. Vad det handlar om nu är ju att se tillatt man kompenserar för den momshöjning somgörs. Då måste det naturligtvis göras på sammasätt. Man kan inte bara hänvisa till att SPK har gjortvissa beräkningar. Man måste resonera mednäringen och tillsammans med den ta fram ettordentligt beräkningsunderlag och se till att detverkligen blir en kostnadstäckning för momsen, såatt det här i slutändan inte drabbar de sjuka. Jagsaknar fortfarande det klara uttalande som jag harefterlyst från socialministerns sida, att de somnyttjar sjukresor med taxi inte skall drabbas avnågon kostnadshöjning på grund avskatteomläggningen.Anf. 48 Socialminister ():Herr talman! När det gäller småföretag i glesbygdkan jag tala om för att dereaktioner vi har fått från taxinäringen visar att justsmåföretag i glesbygd är de som har reagerat mestpositivt på den höjning av sjukreseersättningensom regeringen nu har beslutat att införa.När det gäller frågan om 30-kronan vill jag säga attvi gör bedömningen att det skall vara . och intenågonting annat som skall gälla.Detta handlar om en period . Vi hargjort en överenskommelse medLandstingsförbundet om att sjukresorna inomramen för Dagmarförändringarna kommer att förasöver till landstingsansvar, vilket betyder att mankommer att få en helt annan situation framöver närdet gäller just sjukresefrågan.Anf. 49 ():Herr talman! Det faktum att resorna kommer attföras över till innebär ju ingen skillnadför den enskilde. Det utgör inte något skäl förstatsmakten att krypa undan. När en sådan sak försöver till bör ju reglerna vara sådana attden enskilde inte drabbas. Det är ju det som ärviktigt.Jag tolkade emellertid det senaste somsocialministern sade som att det skall vara 30 kr.och inget annat.Anf. 50 ():Herr talman! Låt mig då ställa ytterligare enavslutande fråga till socialministern. Omtaxinäringen kan leda i bevis att den höjning med 1kr. som regeringen har fattat beslut om inte till fullotäcker momseffekterna, är regeringen då bereddatt ompröva sitt beslut och höja ytterligare?Anf. 51 Socialminister ():Herr talman! finns det ingentingsom tyder på att det finns någon anledning attompröva det beslut som regeringen harfattat.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1990/91:320 om missbruket avanabola steroider m.m.Anf. 52 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig omjag tänker vidta några åtgärder för att förhindramissbruk av anabola steroider och liknandepreparat.I en promemoria (Ds 1989:60) om åtgärder motdopning, som har tagits fram inomsocialdepartementet om åtgärder mot dopning, harföreslagits olika insatser mot dopning, bl.a. enfortsatt upplysningsverksamhet till idrottsutövareoch allmänhet, test och analysverksamhet. Ipromemorian presenteras också ett lagförslag omvissa medel med hormoniell inverkan. Lagförslagetinnebär att förvärv, innehav och överlåtelse av ilagen angivna preparat bara blir tillåtna förmedicinskt eller vetenskapligt ändamål.Promemorian har remissbehandlats, och beredningav frågan pågår inom regeringskansliet.En översyn skall också ske av kontrollen avnarkotiska läkemedel i samband med beredningenav en ny läkemedelslagstiftning.Anf. 53 ():Herr talman! Jag skall be att få tackasocialministern så mycket för svaret. Att jag hartagit upp den här frågan beror på att det är mångasom har slagit larm. Senast var det endebatt i massmedia om de här frågorna.Såvitt jag förstår är problemet inte längre så stortinom idrotten. Inom idrottsrörelsen har mankommit ganska långt med de här frågorna, fått demunder kontroll och informerat och propagerat påolika sätt. Inom idrottsrörelsen anser man alltså har läget under kontroll. Det stora problemetnu, såvitt jag förstår, ligger utanför idrottens ramar.Det handlar om workout och workin och allt vaddet heter, som innebär att människor försöker se tillatt de får en snyggare kropp och bättre kondition.Det finns alltså en mycket stor svart marknad därdenna typ av preparat förekommer och där detförekommer ett utbrett missbruk som det inte finnsnågon kontroll över . Det har också visat sigatt människoliv har gått till spillo. Såvitt jag förstårfinns det en stark opinion från yrkesutövare i dessakretsar för att det skall läggas fram ett lagförslag.Socialministern svarar att tankegångar i denriktningen är på gång. Jag undrar naturligtvis varförnågot sådant lagförslag inte har lagts fram och närdetta lagförslag kommer att läggas fram. Jag vill veta vad denberedningen innebär konkret och när vi kan väntaoss ett lagförslag.Anf. 54 Socialminister ():Herr talman! Det är alldeles riktigt, som GudrunSchyman säger, att den bedömning som allmäntgörs när det gäller användandet av bl.a. sådanahormonpreparat har man en mycket god kontrollöver inom idrottsvärlden, medan spridningen är ominte okontrollerad så i alla fall så litet kontrolleradatt man kan tro att den är det. Att jag säger detberor på att man faktiskt inte riktigt vet hur det är.Det handlar ju om möten mellan olika människor,och det handlar om kontakter mellan människorsom man inte kan se. Och det som eventuelltförekommer på olika typer av träningslokaler kanvara svårare att avgöra. Att använda uttrycketutbrett missbruk kan vara rätt, men det kan likagärna vara fel, eftersom man inte riktigt säkert vet.Det som jag tycker är oroväckande är att det kringdessa träningslokaler växer fram en myt av att manså snabbt skall se ut på ett alldeles speciellt sätt. Omman då inte uppnår denna bild tillräckligt snabbtkan man riskera att bli offer för att ta genvägar tillden vackrare kroppen, den bättre hälsan eller denstörre styrkan. Att jag säger detta hänger sammanmed att jag tror att detta har mycket att göra medfolkhälsoaspekten i lika stor utsträckning somlagfrågorna, dvs. Det handlar omatt både föra samtal med unga människor om att dekanske inte måste se ut på ett speciellt sätt, och atttala om att det de eventuellt tänker sig att användafaktiskt är riktigt farligt.Så till frågan om tidsaspekten. Det finns alltså idepartementet nu ett förslag som är i det skicket attdet börjar närma sig ett lagförslag. Och jag kan inteavgöra huruvida vi kan lägga fram det under våren.Men min tanke är att samla en del av denna typ avfrågor och se dem i ett samlat sammanhang, ochförhoppningsvis redan under våren.Anf. 55 ():Herr talman! Socialministern och jag är ganskaöverens om problemet. Jag vet inte heller i vilkenmån man skall tala om ett utbrett missbruk. Mendet har i alla fall gått så långt att det finns väldigtmånga som har vittnat om att det även är mångaunga människor som har farit mycket illa, och någrahar t.o.m. dött. Man vet också om att det numerarör sig om ganska stora penningbelopp som är iomlopp på den här marknaden. Och det brukar jualltid vara svårt att få stopp på sådant. Sedan hållerjag med om att det naturligtvis inte bara handlar omförbud utan även om attitydförändringar, att detunga, vackra och tjusiga, som det framställs,naturligtvis inte är det som gör livet värt att leva.Det kan vi också vara överens om.Av den allmänna debatten och av den som uppgersig veta hur det ser ut på denna mer eller mindresvarta marknad uppfattar jag att man är i stortbehov av en lag, så att man har något att hänga uppsitt arbete på. Det verkar vara ett samlat uppropom att politikerna nu måste göra något. Därförvore det bra med ett ordentligt klargörande om attett lagförslag kommer att läggas fram.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1990/91:321 om tillgången tillinfusionslösningarAnf. 56 Socialminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder regeringen avser att vidta för attgarantera fullgod tillgång till infusionslösningarinom Sverige.Regeringen uppdrog åtöverstyrelsen för civil beredskap att i samråd medsocialstyrelsen förhandla med (numera ) om inhemskproduktion av infusionslösningar. Förhandlingarnaär ännu inte avslutade.Regeringen kommer att i lägga framen särskild proposition om totalförsvaret. Jag avseratt i detta sammanhang ta upp frågan om att säkratillgången till infusionslösningar i Sverige.Anf. 57 ():Herr talman! Jag får tacka socialministern försvaret. Detta är en fråga som jag mötte först ihöstas. Jag visste då inte om vilken aktualitet denskulle ha när vi skall debattera denna.En nedläggning av ett av våra produktionsställen ien tid då vi kan riskera ett ökat behov avinfusionslösningar är allvarlig. Kabi-Pharmaciaklarar inte lönsamheten i , där en avreserverna för tillverkning av infusionslösningarfinns, utan vill förlägga denna tillverkning utanförlandets gränser. Men vi måste ha ettproduktionsställe inom landets gränser.Omplanering och uppbyggnad på olika håll kanvara dyrt. Det är också fråga om kompetens.Därför tycker jag att det är viktigt att man verkligenförsöker värna om den resurs som man har.Till detta kommer ju att man kan tillverka lösningari plastförpackningar. I Hornsberg kan man tillverkalösningar i glas, men det är tungt, skört ochbesvärligt att hantera. Hornsbergstillverkningen ärju också förlagd till ett mycket sårbart ställe.Jag är glad över svaret att detta kommer att tas uppi propositionen om totalförsvaret, och jagförutsätter att regeringen i den propositionenkommer att säkra tillgången till infusionslösningaroch att produktionen kommer att ske inom Sverigesgränser.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på frågorna 1990/91:324, 327 och 333om tobaksrökningAnf. 58 Socialminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att påeffektivaste möjliga sätt informera unga kvinnorom de allvarliga hälsorisker som rökning innebär.Barbro har frågat mig varför det intekommer någon tobaksproposition , ochKarin har frågat om anledningen till attnågot förslag rörande tobaksbruket inte kommeratt lämnas under detta riksmöte.Då frågorna rör samma ämne besvaras de i ettsammanhang.Elisabeth anger att av kvinnormellan 18 och uppges vara rökare. Dennahöga siffra kan stämma för vissa mindre grupper,men inte för genomsnittet. Enligt SCBs data för1989 var av kvinnorna i åldern 16--24 årdagligrökare. Det finns emellertid studier som visaratt andelen rökare bland t.ex. unga ensamståendemödrar med låg utbildning är så hög som 60 %.Även om den angivna siffran bör modifieras ellerspecificeras delar jag oro förden stora andelen rökare bland unga kvinnor ochdelar också uppfattningen att åtgärder bör vidtasför att minska denna andel.De studier som visar att rökning är vanligastförekommande bland lågutbildade, är sannolikt ettuttryck för att deras livsvillkor ofta är pressande.Detta gäller inte minst unga kvinnor och kräveråtgärder av olika slag. Regeringen arbetar också imånga sammanhang med att förbättra villkorent.ex. på arbetsmarknaden för att dessa kvinnorskall få del av en god barnomsorg, osv.Regeringen har också sedan remissbehandlingen avtobaksutredningens betänkande SOU 1990:29slutförts påbörjat arbetet med en proposition medsyfte att förelägga förslag till en särskildtobakslag. I anslutning härtill kommer attbehandlas även andra åtgärder än lagstiftning föratt minska tobaksbruket både allmänt och blandsärskilt utsatta grupper. En viktig sådan åtgärd ärinformation. Jag vill understryka att jag finner ettav de mest angelägna målen i folkhälsoarbetet varaatt ungdomar inte börjar röka.Tidpunkten för framläggandet av propositionen ärinte helt klar. På propositionsförteckningen tasendast upp propositioner som med säkerhetbedöms kunna presenteras aktuell period. Som jagnyss nämnde har propositionsarbetet inletts. Dådet dels är fråga om ett omfattandedepartementsarbete, dels krävs tid förlagrådsbehandling, har det bedömts osäkert omproposition hinner föreläggas föresommaren. Lagrådsremiss beräknas emellertidkunna överlämnas under våren.Anf. 59 ():Herr talman! Jag ber att få tacka socialministernför svaret. Jag är ganska övertygad om att vi harsamma målsättning i detta sammanhang, nämligenatt försöka minska antalet rökare i vår befolkning.Den här gången har vi koncentrerat oss framför alltpå de unga människorna. Det är för mig ganskaklart att om vi skall kunna komma någon vart så ärdet just de som ännu inte har börjat röka som vimåste starta med. Det är dessa människor som vikanske kan övertyga att inte bli rökare, dvs. attanvända en drog -- jag vill faktiskt kalla tobak avalla sorter för droger -- som gör att man blirberoende och får väldigt svårt att avstå. En fördelmed tobak jämfört med andra droger är väl att omman lyckas sluta med tobaksrökningen minskasriskerna ganska snabbt. efter det att man harslutat röka kan man säga att man antagligenbefinner sig utanför riskzonen.Min fråga till socialministern gäller särskilt de ungakvinnorna. Det är ju de unga och lågutbildadekvinnorna som röker mest. Enligt uppgifter som jaghar gäller detta ofta också kvinnor inom vården.Jag tycker därför att detta ansvar åvilarsocialministern ännu tyngre just på grund av hennesintresse för sociala frågor.Jag saknade verkligen -- det gjorde vi alla -- dennaproposition i propositionsförteckningen. Jag kaninte finna att det inte skulle ha varit möjligt attpåskynda detta arbete. För som går ochsom vi inte fattar några beslut och inte kangenomdriva vad vi önskar är det ännu fler somfastnar i beroendet och ännu fler som i framtidenriskerar tobaksrelaterade sjukdomar, både när detgäller hjärt- och kärlsjukdomar och när det gällercancersjukdomar.Min taletid är slut. Jag återkommer om en litenstund.Anf. 60 ():Herr talman! Vid första påseende kan man tyckaatt frågan när en proposition kommer eller varförden inte kommer är en struntfråga något dygninnan vi riskerar ett storkrig. Bakom ligger ändå enväldigt stor folkhälsofråga. I världen dör faktiskt 3miljoner människor i rökrelateradesjukdomar. Det är så många människorsom det står vid . I rördet sig om 8 000--13 000 för tidiga dödsfall om året.Det är därför som vi framhärdar i vårtunderstrykande av att ingen möda får lämnas spardför att få fram en proposition med de förslag som viväntar på för att man skall kunna motarbetatobaksbruket. Mycket görs redan, det är vi allamedvetna om, men mer kan göras.I debatt räknade socialministern med att enproposition skulle kunna komma . Jagpressade på och tog det som ett bindande löfte. Jagblev inte emotsagd på den punkten. Den som tigerbrukar som bekant instämma. Det var därför somdet var med besvikelse som jag lästebudgetpropositionen. Där står ingenting om någonproposition i detta ämne.Vid en presskonferens påstod någonatt dröjsmålet berodde på brist på kompetent folk idepartementet som skulle kunna skriva dennaproposion. Jag vill gärna ha en kommentar, förrykten tycker jag rysligt illa om. Här är en plats attbemöta dem på. Det finns andra som säger attdröjsmålet kan bero på brist på mod inför ett valoch att tobaksindustrin trycker på. Jag vill gärna hasocialministerns kommentarer kring dessa ryktenså att vi kan få stopp på dem.Anf. 61 ():Herr talman! Jag vill tacka socialministern försvaret på min fråga. Det finns i varje fall hopp -- detframgår av de sista raderna i det skrivna svaret --att det kommer att lämnas en lagrådsremiss undervåren. Jag hoppas att den blir färdig i så god tid attdet blir möjligt att behandla den.Vi som ställt den här frågan har tidigare motioneratom att begränsa tobaksbruket. Vår inställning är attdet är ovärdigt ett land som vårt att inte vidtakraftfulla åtgärder för att minska det lidande somdet innebär för många att få skador på grund avtobaksbruk. Ingen skall vara oberörd och inteha kännedom om vilka risker det innebär när manröker.Det har visat sig att det inte bara är rökaren som farilla, utan även passiv rökning i mycket storutsträckning orsakar för tidiga dödsfall. Det gör känner än större oro. Det borde också avekonomiska skäl finnas anledning för regeringenatt snabbt vidta åtgärder. Det innebär en väldigthög belastning på vår sjukvård. Vi vet redan i dagatt vi har stora svårigheter att klara av den sjukvårdsom bör bedrivas. Då är det väldigt viktigt attkunna korta köerna genom att förebyggasjukdomar, som man kan göra när det gällertobaksbruk.Det finns många åtgärder som skulle ha kunnatvidtas utan att ha hela paketet färdigt. En skattehöjning hade ocksåvarit möjlig att genomföra. Vi vet att när priset höjsminskar också konsumtionen på tobak. Det finnsäven andra åtgärder som kan vidtas utan attpropositionen behöver vara färdig. Det finnsingenting aviserat i budgetpropositionen, det ärväldigt magert skrivet från socialdepartementetssida i det här avseendet.Anf. 62 Socialminister ():Herr talman! De ledamöter som har ställt frågorinom området tobaksbruk, också jag själv, äröverens om det allra mesta i dessa frågor. Får jagbara ge en liten principiell aspekt på detta medrelationerna mellan information, förbud ochförutsättningar för människor. Det gäller framförallt de yngsta kvinnorna. varinne på den oroväckande informationen om att detär de unga kvinnorna inom vården som röker mest.Arbetslivets villkor inom industri och vårdområdet,signalsystemet i arbetslivet, är sådant att man fårmöjlighet till en liten stunds rekreation eller pausgenom att ta en cigarett. Då spelar förhållandena iarbetslivet en helt avgörande roll förförutsättningarna för unga kvinnor att sluta röka,dvs. att det kanske hade varit mera naturligt meden fruktpaus än en rökpaus. Men det är tyvärr inteså.Det arbete som pågår inom arbetsmarknads- ochsocialdepartementen kopplat tillarbetsmiljöfrågorna har en avgörande betydelse,dvs. inflytande över arbetslivet, möjligheter attpåverka sin egen situation. Detta är en principiellutgångspunkt. Jag tycker att man kan ha dennaprincipiella ställning som grund när man diskuterarfrågor som rör tobaksbruket eller livsvillkor överhuvud taget.Sedan till frågan om propositionen. Jag kommer förögonblicket inte ihåg den exakta formuleringen,men jag tror att det i diskussionen med BarbroWesterholm handlade om att jagskulle återkomma till . Det är min avsiktatt återkomma till i denna fråga. Det harockså varit min ambition att komma med enproposition. När vi nu gjort bedömningen avtidsfrågan visade det sig att en lagrådsremiss kankomma under våren.Anf. 63 ():Herr talman! Det här med fruktpaus och rökpausär riktigt, socialministern. Men det gör inteansvaret för vårdgivaren, staten och landstingen,mindre, utan tvärtom. Det är just inom vården somvi finner de flesta rökarna bland unga kvinnor.Forskare har länge slagit larm i dessa frågor, menjag tycker inte att vi politiker haruppmärksammat frågan. Länge fick forskarna talaför ganska döva öron. är det inte längre så. Detkommer naturligtvis att bli en större medvetenhet itakt med att larmrapporter kommer. Men vad somär svårt här och som vi måste försöka tackla äransvaret, integriteten för de människor som röker och som vi skrämmer. som vi harallmänpreventionen att tänka på har vi ansvaret föreventuellt blivande rökare. Det är en svåravvägning. Vi får inte heller trampa dem på tårnasom känner sig helt beroende. Men dethindrar inte att vi måste ta vårt ansvar.Anf. 64 ():Herr talman!