prot · GF0938 · 1991-12-04 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:38Onsdagen den 4 decemberKl. 9.00--12.341 § Anmälan om ändring isammanträdesplanenAnf. 1 FÖRSTE VICE anordnas ingetarbetsplenum. Kammaren sammanträder dennadag för interpellationssvar kl. 12.00.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 28 november.3 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1991/92:70 till försvarsutskottetMeddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade att de påföredragningslistan upptagna betänkandena,socialförsäkringsutskottets betänkanden SfU3 ochSfU4, jordbruksutskottets betänkande JoU6,finansutskottets betänkande FiU5, lagutskottetsbetänkanden LU10, LU11, LU12, LU13, LU8 ochLU9, betänkande KU10,kulturutskottets betänkanden KrU6, KrU7 ochKrU8, trafikutskottets betänkande TU3 samtnäringsutskottets betänkande NU7, skulle avgörasi ett sammanhang efter avslutad debatt.4 § Ersättningar till sjukvårdshuvudmännenFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1991/92:SfU3 Ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen (prop. 1991/92:19).Anf. 2 ():Herr talman! Vi skall nu diskutera ett betänkandesom behandlar en proposition som avlämnades avden socialdemokratiska regeringen. Ipropositionen redovisas en överenskommelse medsjukvårdshuvudmännen om ersättningar frånsjukförsäkringen . Fördelningen skall skeefter en behovsbaserad modell. Kriterierna ärskillnader i befolkningens struktur, sjukfrånvaronoch förtidspensionering. Sammantaget skall statentillföra vården över 12 miljarder på det här sättet.Det är 300 miljoner mer än för innevarande år.Syftet bakom överenskommelsen och fördelningenmellan landstingen är att skapa möjligheter till engod sjukvård för alla på lika villkor. Det ser vi sommycket viktiga principer för sjukvården. Dennaersättningsmodell underlättar även försjukvårdshuvudmännen att planera för vården pålängre sikt. Vi finner ingen anledning att avskrivadet ersättningssystem som signaleras från denborgerliga majoriteten.I utskottets betänkanden har den borgerligamajoriteten med hänvisning tillregeringsförklaringen gett signaler omgenomgripande förändringar i sjukvården. Det ärnärmast detta som jag vill ta upp. Man vill stöpa omi sjukvårdens organisation och finansiering, skapamöjligheter för en privat sjukvårdsförsäkring ochinföra husläkarsystem och fri etableringsrätt. Detär tydligen så att ett systemskifte med ett stort antalprivata sjukvårdsproducenter nu skall ske.I våra reservationer tar vi avstånd från dessagigantiska experiment, som är prövade i mångaandra länder. Vid en internationell jämförelsehävdar sig den svenska sjukvården mycket väl.Hälso- och sjukvården i är faktiskt avmycket hög kvalitet, om man har ett intresse av attstudera det. Kostnaderna är också lägre än i andrasystem. Det är fullt mätbart.I -- som jag förstår att många moderater harsom förebild -- satsas mer pengar än i något annatland på sjukvården, nämligen avbruttonationalprodukten. Ändock saknar 35miljoner amerikaner sjukvård, eftersom de stårutanför försäkringssystemet. I har vårdensandel av bruttonationalprodukten under de senasteåren i stort sett legat på ca 9 %.Man måste inse att ett försäkringsbaserat systemleder till en kraftigare kostnadsutveckling än ettskattefinansierat system. Det är allmänt omvittnat.Man kan bara jämföra med eller andra länder.Jag tycker också att man bör inse att regeringensförslag om husläkare, som man vill utreda, faktisktutgör ett hot mot det fria vårdsökandet. Det är i ochför sig bra att utreda det. Vi tycker att det friavårdsökandet är oerhört viktigt inom sjukvården.Det har genomförts i full utsträckning i södrasjukvårdsregionen mellan femsjukvårdshuvudmän. Där kan invånarna fr.o.m. i årvälja mellan 15 sjukhus och över 100 vårdcentraler.Man kan som patient finna en läkaresom kan ge behandling vid det sjukhus som mansjälv önskar. Som exempel kan jag nämna attgenom detta system och andra åtgärder harväntetiderna för kranskärlsoperationer gått ned till45 dagar. För en höftledsoperation är väntetiden ca30 dagar. Det visar litet grand av insatserna ocheffekterna av dessa. Med ett husläkarsystemhänvisas man till en läkare. Det innebär en mycketstor begränsning i det fria vårdsökandet.I årets uppgörelse mellan den socialdemokratiskaregeringen och landstingen byggde man vidare pådet samarbete som inleddes mellansjukvårdshuvudmännen och landstingen. I årkommer man tillsammans att disponera 485miljoner för att kunna förbättra kapaciteten inomsjukvården och för rehabiliterings- ochbehandlingsinsatser. Hitintills har erfarenheternavarit mycket positiva och resultaten mycket godaifrån det samarbete som har inletts och utvecklats.Det är värdefullt. Det är ett sätt att i vissutsträckning knyta ihop sjukförsäkringen medsjukvården. Detta har man redan startat. Demiljoner som anvisas skall användas tillflaskhalsarna inom vården. Det är viktigt att manbygger vidare på det systemet. Det är ett exempelpå det förändringsarbete som sker inom vården.Det är bra att vården, liksom andra områden i detsvenska samhället, blir föremål för diskussion ochskärskådning. Sjukvården utgör en mycketomfattande verksamhet som har varit och är utsattför mycket hårt tryck. Tack vare medicinskaframsteg kan man operera vid betydligt flerasjukdomar . Det har naturligtvis tärt påde gemensamma resurserna. Det är viktigt att manreformerar sjukvården och försöker göra denbättre. Jag måste säga att det också sker.Det är på få områden, både inom offentlig ochprivat verksamhet, som det pågår ett så omfattandeförändringsarbete som just inom svensk sjukvård.Det är bra att man på alla sätt försöker göra detbättre, och särskilt för de äldre. Som jag uppleverdet gäller inte den viktigaste förändringsprocessenför svensk sjukvård privatiseringen.Det gäller i stället att förändraarbetsorganisationen. Vi måste bort frånstordriftstänkandet. Det krävs en hållbarorganisation med korta beslutsvägar och därpersonalen får större ansvar. Det är oerhört viktigaförändringar som just nu sker i landstingen för attvården skall bli bättre. Omstruktureringen avsvensk sjukvård går betydligt snabbare änomstruktureringen i något enligt OECDsstatistik.Sjukvården är som jag ser det ett av de viktigasteexemplen på vad solidaritet och rättvisa i samhälletbetyder. För oss är det självklart att man skall fåden vård man behöver. Kvaliteten skall vara lika föralla. Det är oerhört viktigt. Plånboken ellerbankkontot skall inte vara avgörande. Vi måsteockså ta ansvar för varandra i ett välfärdssamhällesom bygger på en humanitär människosyn.Solidaritet och rättvisa är bärande principer inomvården.Avslutningsvis vill jag säga att om man jämförsvensk sjukvård med andra länders sjukvård finnerman att vi i har åstadkommit mycket godaresultat. Vi menar att man måste bygga vidare pådetta. Vi skall inte experimentera med andrasystem, som är prövade i andra länder. Det ärviktigt att bygga vidare på den svenska modellen.Den är hållbar, och den ger en god vård. Det finnsemellertid problem inom vården. Man måsteavhjälpa problemen i stället för att sätta i gånggigantiska experiment. Jag hoppas att detta ocksåså småningom går upp för den borgerligamajoriteten.Herr talman! Jag vill med det anförda yrka bifall tillde socialdemokratiska reservationerna.Anf. 3 ():Herr talman! Jag är ny i socialförsäkringsutskottet,och det är första gången jag är uppe i en debatt fördet utskottet. Det betänkande vi nu behandlaravser ersättning till sjukvårdens huvudmän. Efteratt ha gått tillbaka till fjolårets betänkande ochbehandlingen av det har jag kunnat konstatera attalla motioner som då handlade om att ökamöjligheter för privata initiativ inom sjukvårdenavslogs . I årets betänkande hardessa motioner besvarats med en hänvisning tillregeringsdeklarationen, och motionärernasönskemål kommer att gå i uppfyllelse.Marknadens uppgift är att sätta ett pris. Sedanhandlar det om tillgång, efterfrågan ochmarknadens aktörer när det gäller vad priset på envara eller tjänst blir. När man talar ommarknadskrafternas välgörande konkurrens utgårman ifrån en perfekt fungerande marknad. Ensådan marknad fungerar dock bara i teorin och intei praktiken.Man måste därför ställa sig ytterligare en fråga.Finns det områden av nyttigheter som det är mindrelämpligt att marknaden sköter, på grund av att detär mänskliga behov som skall tillfredsställas? Detgäller mänskliga behov som alla har, och där viåtminstone fram till nu har ansett att alla skallkunna täcka sina behov på lika, överkomliga ochrättvisa villkor. Det kanske också är svårare attsätta ett pris på sjukvård än på andra varor ochtjänster på marknaden.Vi har t.ex. inte kunnat finna någottillfredsställande sätt för att mäta effektivitetengenom sjukvården. Vi i anser attsjukvården är ett sådant område därmarknadskrafterna inte kan få fritt spelrum, utandär de politiska ramarna måste vara strama för attkonsekvenserna och kostnaderna för individenskall kunna hållas under kontroll.För patienterna är det mycket viktigt med etthögkostnadsskydd, att det omfattar olikavårdinsatser och att människor av kostnadsskäl inteutestängs från nödvändig sjukvård. Var taket för etthögkostnadsskydd skall ligga är en fråga om vadsom är rimligt i proportion till andrakostnadsökningar och även till människorsinkomst.Vad jag har kunnat räkna ut, har den enskildeskostnader för sjukvård egentligen stigit mycketsnabbare än andra kostnader i samhället. Omsjukvårdsavgiften hade stigit med inflationenräknat , skulle det kosta ca . attgå till doktorn.Jag tror -- ja, jag inte bara tror utan jag vet också --att egenavgifterna är mycket betungande för storagrupper pensionärer, barnfamiljer och även andra.Vi vill därför att det skall finnas ett högkostnadstakpå , att egenavgiften skall indexreglerasoch att det även skall finnas ett tak för utgift permånad.Ett annat motionsyrkande som vi har även äratt handikapporganisationerna skall ges ökadrepresentation i handikappinstitutet och att statenensam skall vara huvudman. Jag har inte i gamlabetänkanden hittat motiveringar till varför dettamotionsyrkande har avstyrkts. I årets betänkandeskriver man bara att utskottet inte är berett atttillstyrka en sådan ändring, men man anger alltsåingen motivering. Kanske finns det någon här ikammaren som kan ge en sådan motivering.Vi befinner oss nu i en annan situation i utskotten,och eftersom vi i fråga om detta betänkande inte pånågon punkt har en avvikande mening somöverensstämmer med socialdemokraternas, har jagvalt att yrka bifall till mom. 13 i den meningsyttringvi har avgett till betänkandet. I övriga delar ställerjag mig bakom vår meningsyttring, och vi kommeratt rösta med socialdemokraterna i de fyrareservationerna till betänkandet.Anf. 4 ():Herr talman! har staten ochLandstingsförbundet slutit avtal om den ersättningstaten skall ge landstingen för sjukvården. Ibetänkandet redovisas, precis som , den överenskommelse som träffats medsjukvårdshuvudmännen . Vidare föreslåsvissa ändringar i lagen om allmän försäkring.Utskottet har behandlat tre motioner som väcktsmed anledning av propositionen och ett fyrtiotalmotioner väckta under den allmänna motionstiden,som bl.a. tar upp olika frågor omersättningssystemens utformning,etableringsrätten, anslutningen tillförsäkringskassan och en hel del annat. Man kansammanfattningsvis säga att förslaget innebär attersättning skall utgå dels som en allmänsjukvårdsersättning, dels som särskildaersättningar, dvs. i stort sett på samma vis somunder föregående avtalsperiod.Av regeringsförklaringen framgår att förändringarnu kommer inom hälso- och sjukvården. Man kommer attgenomföra en större översyn av sjukvårdensorganisation och finansiering. Man har ocksåframhållit att en ökad samordning mellan sjukvårdoch sjukförsäkring kan ge grund för en förnyelse avsjukvårdens finansieringssystem. Den häröversynen är utomordentligt viktig, och vi hälsarden med stor tillfredsställelse.Med nuvarande finansieringssystem brister detganska ordentligt när det gäller patientensvalmöjlighet och när det gäller tillgång till godsjukvård åt alla. För att säkerställa att sjukamänniskor får den vård de behöver måstenuvarande vårdmonopol brytas, och fler vårdgivaremåste ges möjlighet att ge vård på lika villkor.En ny sjukvårdspolitik måste bygga på följandeprinciper:-- Alla skall vara tillförsäkrade en god sjukvård itid.-- Patienten skall ha rätt att själv välja sjukvård.-- Finansieringen av sjukvården skall varagemensam och solidarisk.-- Enskild och offentlig sjukvård skall kunnakonkurrera på lika villkor.Det här är självklarheter.Vi har således stora förväntningar på de förslag somregeringen skall lägga fram i den här frågan, och vihoppas att man gör det skyndsamt, eftersom detbrådskar.Herr talman! I en rad motioner väckta under denallmänna motionstiden behandlas justetableringsrätten. Det är nödvändigt att vi får tillstånd en generell fri etableringsrätt för bl.a. läkareoch sjukgymnaster. Det är också av största vikt attvi öppnar möjligheter för annan sjukvårdspersonalatt få etablera sig och bedriva verksamhet påsamma villkor som den offentliga vården. Jagtänker då närmast på legitimerade psykologer,sjuksköterskor och barnmorskor. Jag är övertygadom att kretsen säkert kan vidgas ytterligare när manhar löst frågan om legitimation för andrayrkeskategorier inom sjukvården.De förhoppningar som knöts till Dagmarsystemet isamband med att det infördes har knappast pånågon punkt infriats. Fördelningen avsjukvårdsresurserna har inte blivit jämnare,snarare tvärtom. Det fria läkarvalet är alltjämtförbehållet patienter i storstadsregionerna och deekonomiskt välbeställda, , som harmöjligheter att söka vård och behandling helt påegen bekostnad.Tillämpningen av Dagmarsystemet har ju också påsina håll antagit former som trotsar all beskrivning.Fritidspraktikers tilldelade besök kan ''ta slut'' ioktober månad, vilket innebär att patienter sombehöver vård och behandling får vänta tilljanuari månad , eller söka annan läkare sområkar ''ha besök kvar''.Den godtyckliga tilldelning av besökskvoter somlandstingen ägnar sig åt -- detta är svårt attplanera -- jag inser det, har fått till följd att somligaläkare inte utnyttjat sin kvot när året ärslut, och man lämnar då tillbaka besök. Andra fårdäremot ställa in sina mottagningar om de inteföredrar att arbeta gratis åt . Att tänkasig att lösa problemet så enkelt som genom attomfördela ''besöken'' , så att den som harslut på besök skulle kunna ''låna'' av den doktorsom har många besök kvar, har i praktiken visat sigomöjligt.Byråkratiska tjänstemän på landstingenssjukvårdskanslier har också inte sällan haft rentlekmannamässiga synpunkter på de åtgärder --kopplade till taxan -- som läkaren vidtar beroendepå av vilken anledning patienten söker vård.Fritidspraktikern blir för dyrbar, säger ,och det har t.o.m. hänt att man fråntjänstemannahåll haft synpunkter på hurdiagnoserna skall fördela sig på en fritidspraktik.Man kan verkligen fråga sig om detta är etträttfärdigt system. Personligen anser jag inte det,framför allt därför att jag anser att vi har fogför att säga att ett besök hos en privatpraktiker ochfritidspraktiker faktiskt är betydligt billigare än ettbesök på en vårdcentral eller ett sjukhus. En frietablering innebär således minskade kostnader försjukvården. Därför bör Dagmarsystemet avskaffas.Herr talman! I propositionen redovisas också attparterna är överens om att påbörja överläggningarför att nå en överenskommelse om attsjukvårdshuvudmännen skall ta över det direktakostnadsansvaret för läkemedel inom den öppnahälso- och sjukvården. Vad man föreslår är en s.k.Läkemedelsdagmar. Med tanke på utskottetsprincipiella inställning till sjukvårdens nuvarandefinansieringssystem och mot bakgrund av denmotion som vi moderater väckt i anledning avpropositionen vill jag framför följande synpunkter:-- Det finns uppenbara risker för patientenssäkerhet om inte landstingens ekonomi skulletillåta förskrivning av moderna och effektivaläkemedel.-- Överenskommelsen kan begränsa patientens ochläkarens valfrihet.-- Det kan komma att uppstå regionalakvalitetsskillnader.-- Det kan uppstå bristande konkurrens mellanolika preparat.-- Det finns som vi ser det risker för denforskningsintensiva läkemedelsforskningen.-- Sist men inte minst: Det kan bli dyrt. Bl.a. harApoteksbolaget framfört just sådana synpunktertill utskottet.I utskottet är vi väl medvetna om och också oroadeför den kostnadsexplosion som inträffat vad gällerläkemedel. Erfarenheten har emellertid visat att ettöverförande av verksamhetsansvaret frånsocialförsäkringen till landstingen inte alltid harvarit särskilt lyckat. Så sent som för ett halvår sedantog ställning till ett förslag om att föraöver sjukresorna till landstingen. Jag kan barakonstatera att det råder stor förvirring när detgäller sjukresor.Med hänsyn till ett flertal negativa effekter som kanuppkomma om kostnadsansvaret överförs tilllandstingen har utskottets majoritet utgått från attläkemedelsfrågan ges en skyndsam behandling i enkommande större översyn och att någon överföringav ansvaret inte sker innan frågan har blivitytterligare beredd.Herr talman! Bl.a. mot bakgrund av vad som sagtsi regeringsförklaringen och för att vi inte skallhamna i ett avtalslöst tillstånd 1992, tillstyrkerutskottet lagförslagen. Jag ber därför att få yrkabifall till utskottets hemställan och avslag påreservationerna.Anf. 5 () replik:Herr talman! Jag vill allra först säga attsocialdemokraterna har fyra reservationer tillbetänkandet och att vi naturligtvis stödjersamtliga -- alla fyra är hållbara --, men jag yrkarbifall bara till den första reservationen.Köerna och väntetiderna inom sjukvården ärfaktiskt, , ingenting som är unikt förSverige, utan detta är något vi har gemensamt medmånga andra länder. Man måste inse attanledningen är att man på grund avmedicinska framsteg opererar vid avsevärt flersjukdomar . Detta tär på gemensammaresurser. Vi har inte kunnat tillföra tillräckligt medresurser till sjukvården, utan man har fått ta av demsom finns.Det pågår emellertid ett mycket stortförändringsarbete som syftar till att minska köernaoch förkorta väntetiderna. Det är beklagligt på den moderata sidan inte upptäcker -- manvill väl inte upptäcka -- hela det förändringsarbetesom sker inom sjukvården, som är oerhört positivtoch bra. Man utgår i fråga om dettaförändringsarbete från den svenska sjukvården,som ger en bra vård, som är hållbar och som kanmäta sig med sjukvården i många andra länder.Det är också beklagligt att inte harupptäckt det fria vårdsökande som etableras utei landet. Även eget landsting ingårju i den , där man nu hargenomfört detta fria vårdsökande.Liselotte Wågö säger att patienterna har brist påvalmöjligheter. I den kanpatienterna välja mellan 15 sjukhus och över 100vårdcentraler. Man kan söka sig dit när som helst.Det är faktiskt en valfrihet av mycket storomfattning.Man har också på detta sätt fått ett konkurrerandesystem, och väntetiderna har därmed kortatsavsevärt. Väntetiden för en kranskärlsoperation äri dag och för en höftledsoperation 30dagar. Jag tycker att man faktiskt har uppnått ettmycket bra resultat. Detta är sådant som man börupptäcka i stället för att kasta sig i händerna påsystem som finns i andra länder.Det som jag tycker är märkligt är att den borgerligamajoriteten -- de andra borgerliga partierna harhakat på -- så litet har analyserat vadderas förslag egentligen innebär. De föreslår enprivat sjukvårdsförsäkring, som står utanför dendemokratiska kontrollen och insynen. Det ärmarknadskrafterna som skall styra det hela, somskall styra patienten. Det är klart att det också ledertill betydligt högre kostnader för vården, inte till enbättre vård. Det är många människor som i dettaläge kommer att hamna utanför. Man kan studeraförhållandena i , som talar sitt tydliga språk.Anf. 6 () replik:Herr talman! Jag delar inte oro.Han sade inledningsvis, att om vi förändradesjukvårdens finansieringssystem skulle vi utsättasvenska folket och sjukvården för ett gigantisktexperiment. Det finns ett i tiden näraliggande,gigantiskt experiment, nämligen Dagmarreformen.Samtidigt säger att det är viktigt attfå fram resurser till alla nya rön som görs påsjukvårdssidan, men han är tydligen fullständigtointresserad av att ta i bruk alla de resurser somfinns men som har i princip yrkesförbudgenom etableringsstoppet.Vidare påstår att vi skulle bekännaoss till den amerikanska modellen. Vi har aldriggjort det i moderata samlingspartiet. Däremot harvi höjt blicken och sett ut i , där det finnssjukvårdssystem som fungerar alldeles utmärkt.Det system som finns i är också väl värt attstudera.Sedan gör en stor sak av det friasjukvårdsutbud som finns i . Det ärintressant, eftersom jag kommer från , somingår i detta. När man inte tar ett genomgripandeansvar för sjukvården och framför allt när man inteförsöker få en total lösning kan det som nugenomförs i få ganska storakonsekvenser för människor, om inte annat iHalland. Detta beslut togs i enighet -- det kan jaggott erkänna -- då vi trodde att vi skulle kunna klaraen del av de skevheter som finns genom ettsådant system. Jag kan informera ochkammaren om att man budgeterade det här medungefär 15 milj.kr. i , men attbudgetprognosen nu är 70 milj.kr.Sjukvårdsunderlaget håller över huvud taget på attryckas undan för sjukhus.Jag tror alltså att det är litet farligt att bara sesärlösningar, i stället för att , som sades iregeringsförklaringen, gå in och titta på det totalafinansieringssystemet, så att man får enhelhetslösning. Det är inget gigantiskt experiment,utan det är någonting som med all nödvändighetmåste komma.Anf. 7 () replik:Herr talman! Dagmarsystemet är väldigthållbart; det bygger på solidaritet och rättvisa. Härfördelas 12 miljarder över landet, och syftet bakomdetta är att skapa möjligheter till en god sjukvårdför alla på lika villkor. Det skall inte vara plånbokenoch bankkontot som är avgörande. Centerpartiethar tidigare backat upp och stått för det härsystemet, och jag hoppas att man också inser att detär oerhört viktigt för landsbygden och för helalandet att denna fördelning görs.Det fria vårdsökandet i den södrasjukvårdsregionen är helt nytt , och det ärpositivt. Det kan självfallet uppstå problem vidinkörningen, och vissa sjukhus kan få fler patienterom de visar sig vara effektivare. Men det handlarockså om att styra resurserna rätt, och det är detsom måste ske inom den här regionen.Jag läste DN, och författaren , som har en mycket god kännedom omsvensk sjukvård, ställde där frågan om ett privatförsäkringssystem sparar pengar -- det är det somden borgerliga majoriteten syftar till. Han svaradesjälv: har ett sådant. Svensk sjukvård är dyrmen tämligen rättvis. USAs är svindyr och orättvis.En rimlig slutsats blir att man nog får försökareformera sjukvården utan systemskifte.P C omdöme var mycket klokt, och det börman fundera litet på i det moderata lägret.Anf. 8 () replik:Herr talman! refererar fortfarandetill det amerikanska systemet, vilket är beklagligt.För en stund sedan talade jag om att det är ettsystem som vi från sida inte ärsärskilt intresserade av.Det sades också tidigare att vi skulle vilja ersättanuvarande finansieringssystem med privatasjukvårdsförsäkringar. Hör upp noga , BörjeNilsson! Vi pläderar för en allmän, obligatorisksjukvårdsförsäkring, där alla skall vara med ochbetala solidariskt, alltefter betalningsförmåga. Detär vårt förslag.Det verkar som om marknadskrafterna skulle varanågonting att vara rädd för. Jag är inte rädd förmarknadskrafterna. I själva verket ärmarknadskrafterna vi människor. Jag tror att det ärviktigt att slå fast det. Vi vill lägga makten hos deenskilda människorna, inte hos politikerna. Mankan se exempel på att planhushållningenoch den planering som ägnar sig åt intekommer alla människor till del.Börje säger också att det är viktigt att vibehåller nuvarande system därför att människor iglesbygden får del av systemet på ett bättre sätt,och han refererar till Dagmarsystemet. Jag kanförsäkra att Dagmarsystemet inte hargjort ett dugg för att förbättra läkartätheten uppe iNorrland.