prot · GE0982 · 1991-03-20 00:00:00 — Därför borde det kunna innebära en vissbegränsning av den iver med vilken man snabbt villexploatera de mycket knappa naturtillgångarna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )VIssa anslag inom indistridepartementetsområdeFöredrogsnäringsutskottets betänkande1990/91:NU24 Vissa anslag inomindustridepartementets område (prop. 1990/91:100delvis).Anf. 126 ():Herr talman! Det här betänkandet skulle normaltsett inte föranleda någon fördjupad politisk strid ionödan. För den skull avser jag att inte yrka bifalltill någon reservation. Det innebär inte någotståndpunktstagande när det gäller reservationernashållbarhet eller värde utan mera ett bidrag tillrationalisering av verksamhet.Jag kommer först att ägna min uppmärksamhet idetta lilla anförande åt reservation 3. Det gällerfrågan om bokföring av extrakostnader förförmånliga krediter till . Vi har undermånga år från moderat håll hävdat att det här är enkostnad som är så starkt biståndsrelaterad att denbör redovisas under biståndsanslaget. Det finnsegentligen inte mer att säga om det. Det är en frågaom hur man prioriterar anslagsredovisningen ochmedelsanvisningen. Vi har som sagt historiskt settfört denna diskussion så noga, att jag här bara villpåpeka att moderata samlingspartiet står för denpolitik som vi alltid stått för i denna fråga.Jag skall i stället uppehålla mig vidden fråga som berörs i reservation 7 och som är avstort intresse. Reservation 7 handlar om en statligsatsning på verkstadsteknisk utveckling och är ettutomordentligt tydligt exempel påsocialdemokratisk näringspolitik, nämligen tron genom statliga insatser skall kunna förbättraför näringslivet genom att tillhandahålla pengar ochge stöd. Den verkliga sanningen är självfallet attden formen av konstgjord andning ellersubventionspolitik är skadlig för näringslivet. Denskapar en konstlad miljö, som alls inte stöderutvecklingen av den näringslivssektor somprogrammet syftar till att stödja, utan fastmerskadar den. Det är därför som reservation nr 7 meddess resonemang är en väldigt väsentligreservation.Den industrisektor som diskuteras i reservationenoch som det verkstadstekniska programmet avserär en sektor som undergår stora prövningar, mendessa beror inte på de omständigheter som angessom grund för anvisning av medel under detverkstadstekniska programmet. Denverkstadstekniska industrin är en problemsektor,eftersom den omformar sig och sina prioriteringar.Politikerna kan då inte ingripa och ställa sig i vägenför en sund omstrukturering och säga: Här står vimed pengar, var så goda och ta av dem! Det baraförlänger och fördjupar problemen.Jag vill gärna hänvisa till vad ordföranden i VT-delegationen, den verkstadstekniska delegationen,har uttalat när det gäller medlens anvisning. Hantalar om produktutveckling, tillverkningsmetoder,informationsteknik, konstruktionskapacitet,materialkompetens och kvalitetssäkring. Detta äregenskaper hos en industri som denna själv måsteutveckla. Det är en missriktad näringspolitik attsöka stödja dessa drag hos en svensk industri.Vi moderater betonar attunderleverantörsindustrin -- framför allt när detgäller bilindustrin i , men även andraindustrigrenar -- är i behov av en stödinsats somsyftar till att samordna industrisektorns resurser, såatt man kan åstadkomma systemsamordnadeleveranser. Därför vill vi inte att detverkstadstekniska programmet skall förlängas,utan vi har föreslagit att det skall avvecklas. I ställetbör man diskutera möjligheten av en merasystemsamordnande insats. Detta är det väsentligainnehållet i reservation nr 7, som jag med detanförda överlåter till bedömande utanatt jag yrkar bifall till den.Anf. 127 ():Herr talman! Jag beklagar att företrädare förmoderata samlingspartiet inte försitter någottillfälle att försöka knapra på det svenskabiståndsanslaget, och det är naturligtvis synd. Jagär övertygad om att biståndsanslaget verkligenfyller en viktig funktion.Det finns emellertid hopp, eftersom jag även kannotera att och hans partikamrater iutskottet den här gången har följt linjenär det gäller att säga nej till anslag till denverkstadstekniska sidan. Det var ju inte så längesedan, närmare bestämt , som vi yrkadebifall tillsammans. Det är bra, men varför är detbra? Jo, i det här betänkandet finns två poster, enpost som avser stöd till ny teknik och nytt materialpå den verkstadstekniska sidan och en post somavser stöd till industridesign. Den första postentilldelas 50 milj. kr. och den senare 5,2 milj. kr. Dethär verkar ju bra, och det låter som ett uttryck fören vilja hos statsmakterna, regering och riksdag, attsatsa på olika delområden inom näringslivet. Igrunden är det ändå en felaktig inriktning påpolitiken.Det går inte att dölja misslyckandena i den politiksom har förts och de konsekvenserdenna politik har fått för t.ex.underleverantörsindustrin. Det är inte tillräckligtatt skyffla ut 50 milj. kr. för nytt material och nyteknik eller att satsa 5 milj. kr. för att underlättaframtagning av ny industridesign. I stället krävsnågonting annat, nämligen en näringspolitik sominspirerar människor till att satsa, till att vågakomma i gång med nyföretagande, till att skapatilltro till det meningsfulla i att driva företag, till attutveckla ny teknik och till att pröva nya former församarbete mellan företagen, även i det störreeuropeiska perspektivet. På så sätt utvecklar starkt svenskt näringsliv.Den socialdemokratiska modellen är emellertidden motsatta. Den gör företagen missmodiga införframtiden. Det är inte syftet, men så blir i alla fallkonsekvensen av den politik som förs. Genom attströ ut småsmulor här och var av den härkaraktären kan socialdemokraterna slå sig förbröstet och säga: Titta, vad mycket vi gör för attsatsa på det ena eller det andra!Det är därför konsekvent av oss, som anser det varaviktigt med en stark underleverantörsindustri ochsom tycker att det är värdefullt och nödvändigt meden välutvecklad industridesign, att säga nej till denhär typen av anslag. I stället kräver vi en annan typav näringspolitik som innebär en mer målmedvetensatsning på en näringsvänlig politik.Herr talman! Med det anförda har jag förfolkpartiets del framfört några centrala synpunkterpå det som behandlas i det här betänkandet.Anf. 128 ():Herr talman! Jag börjar med att yrka bifall tillreservationerna 1, 4 och 8.Det här betänkandet spretar. Det handlar om litetav varje.Jag börjar med industridepartementet. Vi inommiljöpartiet finner det märkligt att man, samtidigtsom man talar om med hur många procentunderställda verk skall rationaliseras, finner detlämpligt att öka anslaget A 1 tillindustridepartementet med och anslagetA 3 om utredningsverksamheten med 34 %.Alla vet att man inom är kritisk mottraditionell ekonomisk tillväxt. Men låt oss ettögonblick se hur lyckosam staten har varit attstimulera den ekonomiska tillväxten. --1960-talen låg tillväxten på här i landet.Då hade vi varken industridepartement, styrelseför teknisk utveckling, industriverk ellerenergiverk.Sedan vi välsinnats med alla dessa institutioner ekonomiska tillväxten ungefär halverats ochhållit sig i närheten av . Jag har ibland undratom inte alla de skickliga medarbetarna i dessa verk,som kom till fram tillenergiverkets tillkomst , hadeskapat mycket mer tillväxt, om de hade fått arbetaute i näringslivet i stället för inomstatsförvaltningen.Nåväl, industridepartementet borde ha allaförutsättningar att minska sin personal. Antaletstatliga verk minskas i rask takt och ersätts medaktiebolag. hade departementet ett20-tal aktiebolag som sorterade direkt underdepartementet. Genom tillkomsten av Fortia harantalet aktiebolag nästan halverats. avserdepartementet att förvandla både ochdomänverket till aktiebolag. Man avser att slåsamman Sind, STU och till ett verk,och har FFV bolagiserats. En bolagiseringmedför naturligtvis mindre administration. Om intedetta inverkar på behovet av administration inomdepartementet, undrar jag vad man egentligensysslar med.När ett verk förvandlas till aktiebolag, är det intelängre departementet utan styrelsen och VD somleder verksamheten. Statens ansvar minskarkraftigt i förhållande till affärsverksformen.Vi föreslår en minskning av anslaget tillindustridepartementet med totalt 5 milj. kr. eller7,, varav en stor del bör kunna tas frånutredningsverksamheten, som rimligen börminskas kraftigt när departementet avhänder sigmånga arbetsuppgifter till aktiebolagen och till EG.Jag ansluter mig till kritik av moderatasamlingspartiet för dess vilja att ständigt knapra påu-landsbiståndet.Vi yrkar vidare avslag på förslaget om Sverigesdeltagande i det europeiska rymdsamarbetet. Detinnebär en besparing på över 400 milj. kr. Vi anseratt det inte finns plats för sådana umbärliga utgifter,när man tvingas att dra in på anslagen påden sociala sektorn, varom vi nås av dagligarapporter -- allt fler människor måste söka hjäp påsocialvården, skolbyggnader förfaller ochkommunernas budgetar visar underskott påförfärande många håll.Vi tror inte heller på att de s.k. Spin-off-effekternafrån rymdsamarbetet alls ger vinster som svararmot insatserna. Spåren från miljardsatsningen påTele-X förskräcker. Vad fick svenska folket för densatsningen? Ett mediokert TV-program som mansjälv får betala via reklam.Vi har däremot inte föreslagit nedskärningar på detinhemska rymdprogrammet. Vi menar att det ärmer motiverat och ger möjlighet attupprätthålla en tillräcklig kontakt medrymdtekniken.När vi väckte vår första budgetmotion i januari1989 föreslog vi inrättandet av delegationen förekologisk teknik. har vi regelbundetkommit tillbaka med förslaget. Vår motivering varatt ekologisk teknik inte utvecklas i tillräckligtsnabb takt och att en sådan utveckling inte skullekunna ske inom STUs ram. Inom varjeorganisation finns det en företagskultur. STUsföretagskultur har utvecklats i samarbete medtraditionell industri och teknisk forskning. Härgällde det att skapa en ny företagskultur, somutgick från att teknikutvecklingen skall varasamstämmig med ekologin som ett första krav.Vi har i någon liten mån blivit bönhörda närriksdagen och regeringen skapadeprogramrådet för ett avfallssnålt samhälle medanslag från såväl industri- som miljödepartementetspetita. Då var anslagsramen 9 miljoner. är deninte mindre än 29 miljoner om regeringen fårigenom sina förslag, vilket förefaller sannolikt. Viföreslår en ytterligare ökning med 25 miljonergenom en motsvarande minskning av anslaget tillSTU, varvid ramen skulle bli 54 miljoner. Vi glädeross åt att regeringen har böjrat inse attteknikutvecklingen måste ske i en riktning somstämmer med vad naturen kräver, men det gåralldeles för långsamt. Det är därför som vi föreslårmer pengar, och det är därför som vi föreslårnamnet delegationen för ekologisk teknik, vilketbättre visar vad det enligt vår mening bör handlaom.På sikt bör naturligtvis all teknikutveckling utgåfrån kravet på samstämmighet med vad som krävsför att reparera och vidmakthålla uthålligaekologiska system som garanterar och möjliggörmänsklighetens fortlevnad, eftersom det hela tidenär det som det handlar om -- mänsklighetensfortlevnad och skyldighet för oss som lever nu att setill att livsmöjligheterna för natur och människor iframtiden skall existera.Jag vill sedan säga några ord om stödet tillverkstadsteknisk utveckling. Vi har i och för sigstött detta stöd. Men gjorde vi det med vissavillkor, vilka vi även anser bör gälla, nämligenatt det skall användas till projekt som innebärnågonting nytt och en vändpunkt och som syftar tillekologiskt sund teknik. Sådana projekt är intealltid lönsamma på kort sikt. Och kan det varamotiverat med statliga insatser. Detta sade vi ,och detta är vår uppfattning även . Om detdäremot gäller helt konventionell tekniskutveckling tror vi liksom reservanterna att det ärosäkert om dessa pengar blir till någon större hjälp.Anf. 129 ():Herr talman! Jag kan gärna ansluta mig till NicGrönvalls programförklaring att vi skall försökabegränsa debatten här . Jag kan göra deteftersom vi får anledning att ha enbetydligt större debatt när det gäller näringspolitik.När jag har sagt det kan jag inte underlåta attkommentera de båda värderade herrarna yttranden när det gäller i första hand detverkstadstekniska programmet. Det är egentligenganska fantastiskt att de avfärdar alla tankar på ettsamhälleligt engagemang. Det behövs inte. Manskall låta marknadskrafterna råda. Men varförtittar inte herrarna tillbaka något i historien? Hurär det med den svenska teleindustrin? Hur har denvuxit fram? Jo, genom ett omfattande samarbetemellan staten och det privata telefonbolaget. Hurhar det gått med kärnkraften, ? Påvilket sätt hade den vuxit fram om inte dettasamarbete hade funnits mellan stat och näringsliv?Så här kan vi gå fram på område efter område. Jagkan bara peka på det rymdsamarbete som bådemoderater och folkpartister yrkar mer pengar till.Vad är det annat än ett samarbete mellan stat ochnäringsliv för att utveckla ny teknik och nyaområden?Om man nu ser litet grand på våra konkurrenteråberopar vi ofta och näringspolitiskautveckling. Hur har den varit möjlig? Jo, justgenom ett omfattande samarbete mellan staten ochdet enskilda näringslivet. Det är i själva verket pådet sättet att om man skall få till stånd en utvecklingi dagens samhälle finns det i betydandeutsträckning behov av att samhället går in ochhjälper fram teknisk utveckling och nya produkter.Varför skall man då bedriva denna svartmålning,som man ägnar sig åt i förhållande till ett relativtbegränsat program såsom det verkstadstekniskaprogrammet, som handlar om något av det mestgrundläggande i svensk industri, nämligen hurverkstadsindustrin skall finna nya produkter ochnya möjligheter att överleva i en radikalt förändradsituation?Inte så sällan talas det om bristen på riskkapital närdet gäller att utveckla näringslivet. Och här är ju enmöjlighet till riskkapital för näringslivsutveckling.Hadar är ganska magnifik. Följ mig motframtiden genom att säga nej, säger i realitetenHadar . Säg nej till att försöka utveckla en nyindustridesign. Säg nej till att försöka arbeta framnya verksamheter i de verkstadstekniskaprogrammen, då åstadkommer vi verkligen ettresultat.Miljöpartiets reservation 1 handlar om att minskaanslagen till förvaltningsverksamhet påindustridepartementets område. ,detta anslag har radikalt minskats i takt med just deförändringar som pekar på. finnsdet en tjänsteman på departementet somhandlägger frågorna om de statliga företagen, ochjag tycker inte att det kan betraktas som en särskiltstor verksamhet på detta område.Sedan, herr talman, skulle jag vilja gå över till ettområde som berörde, men som iövrigt inte har tagits upp i debatten, och det gällerrymdverksamheten.Utskottet anser att rymdverksamheten spelar enviktig industripolitisk roll. Den främjarhögteknologisk forskning och utveckling och ger enkompetenshöjning av betydelse utanför denegentliga rymdverksamheten. Den ger ävenvärdefulla erfarenheter av ett kvalificerat,systeminriktat Europeiskt utvecklingsarbete. Detkan vidare konstateras att vårt lands deltagande idet europeiska rymdsamarbetet tillför vår landvärdefulla arbetsmöjligheter inte minst i , enort som långsiktigt byggs ut till att bli ett centrumför rymdverksamheten, vilket är av utomordentligbetydelse både när det gäller regionalpolitik ocharbetsmarknadspolitik. Jag tror att i runda tal 300personer sysselsätts i rymdverksamheten. Detvisar vilken betydelse den här aktiviteten har ochinte minst det internationella samarbetet, eftersomdet skapar förtroende för som rymdnationoch för i att delta i det praktiskaarbetet på rymdområdet.I reservation 5 föreslår moderater och folkpartisterett uttalande till regeringen att förutsättningarnaför småsatellitprogrammet bör ses över i syfte atttrygga de ambitioner som statsmakterna hade förraåret vid antagandet av programmet. Centerpartietföreslår i reservation 6 att anslaget skall höjas med10 milj. kr.Utskottet har tagit reda på från delegationen förrymdforskning att det nya planerade vetenskapligasatellitprojektet ryms inom de ramar somregeringen har föreslagit. Utskottet är liksomreservanterna av den uppfattningen attverksamheten med småsatelliter är av stor vikt förden tekniska utvecklingen för små och medelstoraföretag. Frågan om ytterligare medel kommer atttas upp i höstens budgetarbete, varför någonytterligare medelsanvisning intebehövs.Allra sist vill jag bara instämma i när det gällde moderatasamlingspartiets försök att minska på anslaget till u-landsbistånd och föra över det tillexportkreditgarantierna.Herr talman! Jag vill med det anförda yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag påreservationerna.Anf. 130 ():Herr talman! Med anledning av inlägg och till skapandet av god ordning isamhällsdebatten i denna kammare vill jaggärna säga att jag inte har yrkat bifall till någrareservationer än så länge, så det behöverföljakligen inte heller yrkas några avslag påbifallsyrkanden.Jag vill först uppehålla mig vid ett uttalande avÅke Wictorsson, nämligen det att ärmagnifik. Det håller jag med om. Han är ståtligtmagnifik när han kommer fram här i talarstolenmed handen i byxfickan och säger: Ja, semoderater, de fingrar alltid på u-landsbidraget. Detär inte tal om det , ochherr . Det vi säger är att man skall bokförasaker och ting korrekt. Finner man påExportkreditnämnden att måste dra påden svenska kreditgivningen, skall det redovisas pårätt ställe.En annan sak som är värd att säga, herrarmagnifike och vanlige Wictorsson, är att det vitalar om i biståndsfrågan egentligen bara är att viskall ge så mycket bistånd som vi har sagt att vi skallgöra, men vi måste för skull ha mottagaresom orkar ta emot biståndet. Vi har aldrig motsattoss -- och det är jag angelägen om att säga till herrCars, så att vi inte åstadkommer en ovänskap idenna aftontimme -- att de mål som den svenskapolitiken arbetar utifrån skall fullföljas.Efter det vill jag gärna särskilt noga vända mig tillherr Wictorsson. Hans anförande blev oerhörtavslöjande. Det blev oerhört avslöjande i enmening som han använde. Jag hoppas att jag hannnotera den noga. Han sade ''samhället hjälperfram'' när han talade om det verkstadstekniskaprogrammet. Det är en socialists syn på ettnäringsliv som inte får leva på marknadens villkor.Samhället hjälper fram. Det är det sätt mananvänder för att skapa ett beroendeförhållande ochett icke livskraftigt näringsliv.Frågan om det verkstadstekniska programmetföranleder faktiskt ännu en hälsning till denmagnifike . Anledningen till att vi nu har byttståndpunkt, som korrekt påpekats att vi har gjort,är att den socialdemokratiske ordföranden idelegationen nu har förklarat vad man ägnar sig åt.Det är just det som säger, manhjälper fram enskilda företag med bidrag. Det harvi aldrig velat stödja. När nu det har blivituppenbarat vänder vi och följer med vissglädje.Anf. 131 ():Herr talman! Vad är det staten skall syssla med,frågade i sitt anförande. Dettycker jag är en bra fråga. Jag är inte lika säker påatt svaret var så bra. Jag framhöll i mitt tidigareanförande, för att spetsa till det en smula, att statenbör syssla med det som är olönsamt, dvs. det sompå kort sikt är olönsamt, men som är livsnödvändigtpå . Till det hör just satsning på ekologiskteknik, förnybar energi, miljövänligatransportsystem och mycket i den stilen. Men dågäller det att staten väljer att rikta sina insatser motområden som är ekologiskt sunda och nödvändiga.Man får inte bara pytsa ut pengar för att vad somhelst skall utvecklas; huvudsaken är att det blir fartpå hjulen. Fart på hjulen kan precis lika gärna gefarlig och skadlig tillväxt som nyttig tillväxt.Det vi har föreslagit är att ökningen av anslaget tillindustridepartementet inte skall vara långt över12--, utan ökningen av anslaget skallinskränkas till några procent. Min fråga är vad manegentligen sysslar med på industridepartementet,om det är en person som sysslar med de statligaföretagen. De propositioner vi får frånindustridepartementet handlar i mycket storutsträckning just om de statliga företagen och destatliga verken. Frågans formulering blir ungefärdensamma som den bekanta: Vad sysslar de med påbanken efter kl. 3? Det är för mig en förborgadhemlighet som det kunde vara roligt om ÅkeWictorsson kunde berätta något om. Faktum är attdet vi i har uppfattat somindustridepartementets huvudsakligaansvarsområde faktiskt har minskat. Det harminskat på grund av en rätt medveten politik,nämligen att man skall överlämna mer åt den s.k.marknaden och mindre åt departementet att styraoch ställa med. Jag är tacksam för ett svar.Anf. 132 ():Herr talman! Jag noterar att ochmoderata samlingspartiet nu växlat in på rätt spårnär det gäller programmet för denverkstadstekniska utvecklingen. Min förhoppningär att en likartad manöver senare, kanske redan ihöst, kommer att gälla synen på u-landshjälpen.Detta är inte en u-landsdebatt och jag skall inteförlänga diskussionen på den punkten.Jag begärde egentligen ordet för att polemiseramed . Men jag tycker att NicGrönvall framförde alla relevanta argument såkoncentrerat och skickligt att jag kan nöja mig medatt instämma i det han sade.Anf. 133 ():Herr talman! Samhället hjälper fram, säger , med visst daller på stämman. Det är ettuttryck för en socialistisk syn på näringslivet, sominte tillåts arbeta på marknadens villkor, och detkan aldrig ställa upp på. Nej, jag ärpå det klara med det. Moderata samlingspartiet ochhögern har aldrig ställt upp på detta, utan det harhävdats av en ganska bred majoritet i med socialdemokratin som bas och ettbetydande bistånd från andra partier i kammaren.Om det som jag pekade på -- tele, ,energiproduktion, flygplansproduktionen vidSaab; vi kan fortsätta uppräkningen -- är ett uttryckför ett socialistiskt handlingssätt är jag, herrGrönvall och , stolt över att vara socialist.Jag är övertygad om att den här typen avsamverkan mellan samhället i form av staten ochnäringslivet även i framtidens samhälle kommer attvara ett viktigt inslag i näringslivets utveckling,vilket inte innebär att man inkräktar påmarknadens villkor. Skall ett litet land som Sverigekunna hävda sig i den framtida industriellautvecklingen, är jag ganska övertygad om att vimåste fortsätta med den här typen avutvecklingsprojekt. Det anknyter också till detverkstadstekniska programmet.Jag är något överraskad över att såintensivt ansluter sig till synpunkterpå det här området. Men det är i och för sig ingetspeciellt avvikande från det mönster som i övrigtpräglat inställning i de grundläggandepolitiska värderingarna under de senastemånaderna.Anf. 134 ():Herr talman! Det var bra att detta inlägg. Det gav mig tillfälle att ta tag ien tråd som jag inte nappade på i mitt nyligenhållna anförande. Det gäller den parallell som ÅkeWictorsson redan i sitt första anförande drog tillenergiproduktionen såsom ett exempel på detviktiga och värdefulla i statens engagemang. Jag ärangelägen att påpeka att kärnkraftstekniken harutvecklats över världen av enskilda företag och medenskilda företags resurser. Med stora uppoffringarhar man lyckats att genomföra ettmarknadsekonomiskt lanseringsprogram därför attden egna resursens ansatser gav en värdefullprodukt till marknaden.Det är egentligen fasaväckande att tänka sig ettsamhällsmaskineri där industrins resurser -- det ärÅke Wictorssons värld jag talar om -- är beroendeav att den s.k. staten tillhandahåller de resursersom behövs för att utveckla samhällsnyttighetersom teleservice, energiproduktion, m.m. Det voreförödande om svenskt näringsliv hade att lita tillÅke Wictorssons villkor. Vi står vid resultatet avden politiken 1991. Vi hoppas på en förändring ihöst, . Vi skall då se till att detsvenska näringslivet lever på de villkor sommarknaden erbjuder; den vitalitet och denframgångsdröm som marknaden ger i stället för detvarma vaddbandage som statliga subventioner ochstödformer ger.Anf. 135 ():Herr talman! Det jag har försökt att säga är att maninte kan dölja misslyckanden inom den svenskaindustripolitiken genom att plocka in småanslag avden karaktär som vi har diskuterat .