prot · GE0953 · 1991-01-23 00:00:00 — Jag blev upprörd över detta uttalande, förjag tycker att det speglar en sådan nedlåtenhet ochen brist på respekt på vanliga människors förmågaatt avgöra i vilken mån de känner sig kränkta i sinintegritet eller känner intrång. Denna känsla ärfaktiskt olika hos oss alla, och vi måste ta hänsyn tillden mest känsliga nivån.När det gäller kvalitetsfrågorna sadefinansutskottet i sitt betänkande om FoB 90 att omkvaliteten på materialet skall bli bra måstesvarsfrekvensen vara hög. FoB 85 hade ensvarsfrekvens på efter vitesföreläggande.Svarsfrekvensen för FoB 90 verkar faktiskt blisämre. hade 700 000 människor inteskickat in uppgifterna, och har man sänt ut drygt600 000 påminnelser. Detta tyder på att bortfalletblir större . Vilket bortfall ansercivilministern att man skall kunna acceptera för attkvaliteten på materialet skall kunna fyllafinansutskottets krav?Till detta kan föras den debatt och den rapport somriksrevisionsverket nu har publicerat om kvalitetenpå dataregister och datainsamling i allmänhet.Verket säger att det finns mängder av fel och attstatistiken blir missvisande när den används förandra syften än dem som den har insamlats för.Riksrevisionsverkets slutsats är att det är omöjligtatt bygga upp felfria dataregister. Dessa register,som i sig inte är felfria och som i sig har ensvarsfrekvens som inte håller en tillräcklig kvalitet,skall nu ligga till grund för planering och forskningför framtiden. Jag vill fråga civilministern om detöver huvud taget är möjligt att använda materialetsom det är tänkt.Sedan är frågan om förfarandet överensstämmermed . Artikel 5 ikonventionen säger att uppgifter inte får lagras iidentifierbart skick längre än nödvändigt. Ändåfinns samtliga FoB lagrade påmagnetband på individnivå. Är detta iöverensstämmelse med artikel 5 iEuropakonventionen? Hur skall vi uppfylla artikel8, som säger att varje människa som är registreradskall kunna få bekräftat huruvidapersonuppgifterna stämmer och få sig tillskickadeuppgifterna i begriplig form? Samma artikel sägeratt man skall kunna få upprättelse om uppgifternaär felaktiga. Vilken beredskap, civilministern, finnsdet om sex miljoner svenskar vill ha utdrag ur ochrättelse införd i ?Artikel 6 säger att uppgifter som kan avslöjarasursprung, politiska åsikter, hälsa och sexuallivinte får registreras. Hur stämmer detta medblankettens fråga nr 6 som gäller samboende, därdet homosexuella samboendet stökar till det? Densom inte har fyllt i den rutan skall inte få böta, menatt inte fylla i den kan också tolkas av människormed smutsiga motiv. Vad är avsikten med attutländska namn skall skrivas fonetiskt? Avslöjarasursprung kan det definitivt.Jag är mycket medveten om att inte ärjuridiskt bunden av konventionen i ,men moraliskt borde vi rätta oss efter den.Under åren årens lopp har det också skett enförskjutning i ändamålet med FoB-undersökningarna från administrativ planering tillmera forskningsändamål. Därmed menar jag attinternationella forskningsetiska regler borde gälla.De säger att alla undersökningar skall bygga påinformerat samtycke och möjlighet att hoppa avoch sluta medverka när som helst under processen.Självfallet skall vi ha en seriös och fri forskning,men den får hålla sig till de metoder som är socialtoch mänskligt acceptabla och inte bara till vad somär tekniskt möjligt. Med forskningens frihet följeräven ett ansvar. Därför stiftades en datalag.Avslutningsvis, herr civilminister. Att inte skicka indessa uppgifter är en folklig protest mot vad somuppfattas som registrerande för registrerandetsegen skull och en protest mot integritetsintrång.Förtroendet ökar inte ens av att det vetenskapligarådet på SCB med en lång rad professoreruppmanas att ge sig in i debatten för att svenskarnaskall få en positivare inställning tilldatainsamlingar. I tider då samhället skall sparamiljoner och miljarder ger vi ut 200 miljoner på attsamla in uppgifter som finns eller som inte används.Svenskarna är mera förnuftiga än så.För datainsamlingar torde loppet vara kört underöverskådlig tid. För oss politiker handlar det nu omatt bygga upp ett nytt förtroende. Det gör hot omböter knappast. Den riktigt stora frågan,civilministern, är: Hur bygger vi upp dettaförtroende?Anf. 25 ():Herr talman! Jag vill anknyta till den debatt somjag och civilministern förde . Civilministernsäger att har slagit fast att ändamålet förFoB 90 är att framställa statistik, dvs. att framställaavidentifierat material. Därutöver har riksdagenpreciserat att statistiken skall användas församhällsplanering, forskning och allmäninformation.Jag frågar mig återigen, som jag gjorde under dendebatten: Varför i hela friden måste vi ha ettidentifierat material ned på individnivå för attframställa ett avidentifierat material? Det begriperjag inte, och jag skulle gärna vilja ha svar på denfrågan.Ytterligare ett problem är att detta material skallöverlämnas till för förvaring i påindividnivå identifierat skick. Återigen sammafråga: Varför i hela friden skall vi kunna läsa attJohansson i bodde på det och det viset? Detsaknar totalt intresse. Det räcker att veta att si ochså många i bodde på det viset.Förra gången fick jag inte något vettigt svar fråncivilministern på frågan varför man skulle göra så.Jag har ännu inte hört någon i debatten föra framett vettigt argument för att man måste ha det på dethär sättet.Det naturliga vore självfallet att när ett sådant härmaterial har insamlats -- jag ifrågasätter dockkraftigt att det över huvud taget skulle ske i dennaform -- skulle den första åtgärden vara attavidentifiera materialet. Sedan kan vi använda detför vetenskapliga studier av olika slag, församhällsplanering och annat, och då är det ocksåofarligt för individen. För att vi skall kunna skapaett förtroende hos allmänheten för denna typ avstatistikinsamling menar jag att kravet är att detskall avidentifieras.Jag tror inte att svenska folket kommer attacceptera nuvarande ordning. Visserligen är det,om jag minns rätt, bara en trettiondedel avmaterialet som är speciellt insamlat, medan restentas från befintliga register, men om hanteringenskall omfattas av ett förtroende från svenska folketmåste vi lägga upp detta på ett annat sätt.Anf. 26 Civilminister ():Herr talman! Jo, , jag står för attdet har spritts i hög grad vilseledande information isamband med FoB-insamlingen. Jag tycker att detär generande för många att man har bidragit till detoch att så få har varit beredda att upprätthållanågonting som vi faktiskt har förberett under långtid. Vi har verkligen försökt att tränga igenom allade problem som finns och skapat förutsättningarbåde för att man skulle få en bred parlamentariskenighet kring insamlingen i utredningssammanhangoch för att man sedan i skulle veta vaduppgifterna är till för.Det bortfall som det handlar om är fortfarandebetydande, men genom den påminnelse som hargått ut har antalet inkomna svar stigit så att detmotsvarar av materialet. Det är långt mer änvad man i andra länder anser behövs för att det skallvara rimligt att göra denna typ avstatistikinsamling. I går man ut och knackarpå dörrarna för att få en sådan här typ av folk- ochbostadsräkning. Sådana görs i alla länder, och dethar dessutom utfärdats en rekommendation att detskall göras just . I har man ensvarsnivå på , vilket man givetvis är bekymradöver, men man anser ändå inte att pengarna fördetta är bortkastade.Vi har av tradition en mycket hög svarsfrekvens i dehär undersökningarna, och det tycker jag är mycketviktigt för tillförlitligheten, användbarheten ochrelevansen vad gäller de uppgifter som kommer in.Jag har, , ganska noggrant gåttigenom det som står i konvention.Jag vet inte hur mycket har trängtin i konventionen, men jag har läst den och tyckernog att det både i dess formuleringar och iutvecklingen av konventionstexten är alldelestydligt att man har velat möjliggöra denna typ avundersökningar, för att t.ex. underlättabedrivandet av forskning på viktiga medicinskaområden.Det talas i de förklarande texterna uttryckligen omatt det är viktigt att man inte hindrarpersonuppgifter för forskning om t.ex. barnsutveckling, hjärtsjukdomar, medicinskabehandlingars effektivitet, viktiga socialpolitiskaåtgärder osv. Man tar alltså upp just sådant som ärett viktigt syfte med folk- och bostadsräkningen.I det sammanhanget vill jag säga till ClaesRoxbergh att skälet till att man inte avidentifieraruppgifterna är att de skall vara användbara vid t.ex.epidemiologiska undersökningar. Om man skallkunna kartlägga i vilken utsträckning det finnssamband mellan bostadsort, yrke och olika typer avsjukdomar, kan man inte avidentifiera detta. Dåmåste man kunna spegla samvariansen, och oavsettom man använder ett visst nummer ellerpersonnummer eller hur det går till -- det spelaringen roll -- är detta inte möjligt om manavidentifierar materialet.Men det centrala, , är ju att ingetmaterial lämnas ut till forskare i identifierat skick.Det är bara avidentifierat material ellerstatistiktabeller som lämnas ut. Vi bevarar vidarematerialet i under fullständigtbetryggande omständigheter. Inget missöde harkunnat påvisas i hanteringen av detta materialunder det trettiotal år som folk- ochbostadsräkningarna har pågått.Jag blir, , vidare litet upprörd överbenägenheten att helt negligera forskarna vid är en ganska representativ samling av viktigaforskningsområden företrädd. Jag tycker att det ären ganska egendomlig slutsats att de berördasvenska forskarna, bara därför att de är knutna tillSCB inte skulle vara intresserade av dessa frågoreller skulle ha någon annan mening än att dessaforskningsuppgifter är mycket viktiga. De harnaturligtvis yttrat sig just mot bakgrund av att de ärmedvetna om hur viktigt detta material är förforskningen. Det är också denna typ avbedömningar som har legat till grund förgenomförandet av denna undersökning.Jag vill också säga till att hennesparti inte har ansett att folk- och bostadsräkningarär onödiga. De tyckte inte att en sådan behövdesår 1990, men det har inte uttalat att de skulle varafullständigt onödiga. I det avseendet intar såvitt jagförstår en särståndpunkt, intebara i förhållande till de flesta som har debatteratdessa frågor utan också i förhållande till sitt egetparti.Anf. 27 ():Herr talman! Det är märkbart att civilministernhelt undviker över att bemöta mig när det gällerfrågan om kvalitén på materialet. Det kannaturligtvis inte heller vara lätt med tanke på denrapport som finns från riksrevisionsverket.Den avgörande frågan när det gäller människorsvilja att vara med är ju om de vet vad materialetskall användas till. Det påstår civilministern att devet, och det påstår jag att de inte vet. Så länge somordet forskning inte definieras till sitt ändamål ochsyfte kan människor inte veta det; speciellt i ljusetav att materialet i sig -- den ofantliga tillgången påmaterial som kan användas för social ochsocialmedicinsk forskning -- också kan framkallabehov av forskning inom områden där problemenoch även lösningarna är kända.Detta gäller t.ex. äldrevården, där vi ju har vetat --bl.a. genom folk- och bostadsräkningen -- att vi haren åldrande befolkning som har speciella behov närdet gäller sättet att bo och leva, och att det ökandeantalet äldre människor medför behov avannorlunda vårdplatser, annorlunda boende ochannorlunda sjukvård. Ändå har vi kaos iäldrevården. Det är ett exempel på sådant sombidrar till människors misstro till att de insamladeuppgifterna används på ett sätt som verkligenfrämjar samhällets förmåga att se framåt och lösamorgondagens problem.När det gäller jämförelsen med utlandet är det ju såatt 26 länder i skall genomföra enfolkräkning. Men man kan inte jämföra den medSveriges. Utomlands är folkräkningen oftastfrivillig, den innehåller inga personnummer -- denmedger alltså inga framtida samkörningar -- ochden är inte vitesförelagd; i och med frivillighetenfinns det inga hot om böter. I gjorde man1983 en insamling som det visade sig att 20 %bojkottade. Den gör man ju inte om. I Tyskland1987 var det ett oerhört motstånd och ett mycketstort bortfall. Det förklarades där av att man hadebistra erfarenheter av hur register hade använtsunder historia, t.ex. av nazisterna då deville få tag på sina fiender. Så glättad är alltså intebilden om vi ser på Europa.Jag vill avsluta med att säga att jag inte på någotsätt är ute efter att misskreditera forskare i ,men vi måste ändå vara realistiska. Forskare är somvanliga människor; de har fel, de har brister och dehar förtjänster. Det finns ingen allmän känsla hosmig att de skulle avvika från detta. Men vad jagyttrade på var att inte heller de får, även om syftetär gott, bryta mot de lagar som vi har i Sverige.Anf. 28 ():Herr talman! Civilministern beklagar att vi inte stårupp och försvarar folk- och bostadsräkningen.Problemet är ju, menar jag, att den inte görs på ettsätt som går att försvara.Sedan till frågan om avidentifiering ochidentifiering. När jag pratar om avidentifieringmenar jag att namn och minst de fyra sista siffrornai personnumret skall bort. De uppgiftercivilminstern nämnde, bostadsort, yrke och ålder,är inga problem. De kan stå kvar. Menförutsättningen för det som jag menar med enavidentifiering är att man tar bort de uppgifter somgör att man kan peka ut en enskild person imaterialet.Jag återkommer alltså till frågan: Varför tas inte dehär uppgifterna bort ur registret när de väl ärinsamlade? Jag tror att det kanske är så att oviljanatt ta bort dessa uppgifter egentligen bara visar pådet registreringsvansinne som finns. Det betyderalltså att det som en gång är registrerat skallbevaras för evärdlig tid.Det finns ingen myndighet i det här landet som ärberedd att släppa ifrån sig en uppgift som ärregistrerad. Är uppgiften registrerad skall densparas. Det är problemet. Enda sättet att angripadetta är att se till att så litet som möjligt registreras.Men om det går att ändra inställningen, dvs. attsaker och ting som registreras tasbort ur registren, är jag beredd att acceptera litetmera registrerande. Vi får välja på vilken sida viskall utkämpa bataljen. är jag beredd attkämpa för att vi skall registrera absolut så litet sommöjligt, eftersom det inte går att ta bort uppgifterur registren när de en gång är insamlade.Anf. 29 Civilminister ():Herr talman! Jag vet inte om jag gläder eller sätterner humöret på om jag säger att93,av dem som har fått blanketten har besvaratden. Det är en kraftig ökning med hjälp av detutskick som gjordes och som har nåttmånga kanske först nu i dagarna. Det är också enkraftig ökning när det gäller Stockholm.Jag vill inte ge mig in i en diskussion om de exaktastatliga effekterna av en eller annan procentnivå.Men det är en utomordentligt hög siffra jämförtmed många länder.Det intressanta, , är att alla länderanser sig behöva någon typ av folk- ochbostadsräkning. Det kan hända att vi har en högreambitionsnivå i vårt land och att vi därför ärangelägna om att kunna följa viktiga samband,t.ex. hur arbetsmiljön utvecklas. Man har kanskeinte vare sig möjlighet eller intresse i andra länderatt göra den typen av konklutioner.Jag har naturligtvis kommit att sysselsätta migmycket med detta, bl.a. med vilken typ av material,undersökningar och forskarresultat som man kan fåut, bl.a. för den regionala och lokalasamhällsplaneringen. Jag tycker att MargittaEdgren tecknar en nidbild när hon säger att det ärkaos i äldrevården och att om det hade gjorts braundersökningar hade det inte behövt vara så. Detsker nu en stor förändring av äldreomsorgen sombl.a. bygger på att vi vet ganska mycket om hurvårdbehoven förändras i vårt land. Detta är ettuttryck för att det behövs en hög ambitionsnivå fördenna typ av material och undersökningar för attundvika att det blir svårigheter att veta hur t.ex.efterfrågan på olika typer av vård utvecklas.Slutsatsen av egna resonemangär att man bör göra allt för att medverka till att detgörs bra undersökningar, inte sprida olika typer avvilloläror.I de propositioner, i det material som finns, i derapporter som finns från SCB, finns det tillräckligtmed underlag för att kunna ta ställning till ominformationen är viktig eller ej. Man kan intebegära att varje enskild person som får detta brevmed posten skall veta vilken betydelse dennainformation har för olika forskningsändamål ellerför samhällsplaneringen. Men vi som är politikerhar en uppgift att både sätta oss in i materialet ochatt kanske försvara det, om vi har kommit tillslutsatsen att materialet är viktigt. Man kan allmäntfalla för populistiska drag i diskussionen och sägaatt detta är farligt för integriteten. Men alla som harsysslat med denna typ av frågor vet att dennainformation hanteras med yttersta varsamhet.Datainspektionen har varit inkopplad, och allt görsför att ingen skall behöva känna det som om deganska få uppgifterna på blanketten lämnas ut påett sätt som skulle kunna rubba den enskildesintegritet.Jag vill till säga att man självfalletskulle kunna ha ett material som var mer suddigt,men då blir också rapporterna mer suddiga. Jagförstår egentligen inte vad det gör för skillnad attbehålla materialet under utomordentligt tryggaformer i , så att det kan användas förprecisa analyser av t.ex. sambandet mellanarbetsmiljö, yrke och socialmedicinska ochmedicinska effekter. Det finns inget som helstintresse att behålla identifieringen av denanledningen att man på något sätt skulle varaintresserad av individen. Ingen har någonsinkunnat hävda, , att materialetanvänts på det sättet.Margitta sade att också forskarna måstefölja de lagar vi har. Jag förstår ännu mindre vadMargitta är ute efter när hon nu kastar sigöver forskarna. Vem har hävdat att forskarna inteföljer dessa lagar eller att de skulle ha en annantolkning av lagstiftningen på detta område när detgäller hur materialet från folk- ochbostadsräkningen får användas? Jag har inte hörttalas om att det skulle finnas någon annanuppfattning om detta. Det forskarna har gjort är attde har motiverat varför detta material är viktigt,och de har angett hur det kan och skall användas förforskningen. Att de i detta sammanhang på någotsätt gör våld på lagstiftningen har jag inte hört talatsom.Anf. 30 ():Herr talman! Min tes är, och det påstår jag ävenom civilministern inte låtsas om att han förstår det,att en avidentifiering av materialet inte ger någonsuddighet. Jag menar att det går precis lika bra attgöra vetenskapliga undersökningar med dettamaterial utan att t.ex. veta att det är iHenån som är en viss person, detta underförutsättning att uppgifter om ålder, yrke och andrafaktorer finns kvar. Det är inget som helst problem.Civilministerns inställning tycks vara: Har vi nuregistrerat dessa uppgifter och de inte harmissbrukats, kan de väl lika gärna få vara kvar. Detär den inställningen som är så katastrofal. Om detfinns uppgifter som vi inte har någon användningför, och som ökar människors misstroende, varfördå inte ta bort dem?Anf. 31 ():Herr talman! Det jag syftade på var att man pådatainspektionen ansett sig tvingad att i höstasanmäla till åklagare, eftersomdet efter åratals påstötningar ändå inte uppfylltdatalagens bestämmelser om hur registren skallhanteras. Det var vad jag syftade på när jag sade attockså forskarna måste följa datalagen.En fråga som också är intressant i dettasammanhang är om kommunerna använder detunderlag och de möjligheter de får genom FoB försin kommunala planering. Enkäter visar att väldigtmånga kommuner fortfarande inte använtuppgifterna . Detta visar attkommunerna anser att de inte har något behov avdessa uppgifter eller att de kan skaffa dem på någotannat sätt för att få kontroll över kommunensproblem.Skall materialet vara underlag för den forskningsom vi alla är beroende av, måste vi inse attkvalitetsfrågorna är viktiga. Jag delar denuppfattningen. Det går inte i praktiken att samla inuppgifter om människor som är relevanta i ettsammanhang och sedan använda dem i ett heltannat, eftersom det är helt omöjligt att definierafrågorna. Inte ens så enkla frågor som: Är ni gift?Var bor ni? kan besvaras med fullständigotvetydighet i alla situationer. Det är svårt att hållakvaliteten uppe i dessa register där man dels samlarin nya uppgifter, dels samkör dem med uppgifterfrån andra register. Att det är omöjligt att bygga ettfelfritt datasystem som har vi så smått insett. Men detta felaktiga eller icke felfriadataregister använder vi för andra uppgifter, vianvänder det för samhällsplanering osv. Det är intemeningsfullt att göra detta.Anf. 32 Civilminister ():Herr talman! Den diskussion som jag hamnar i blir lätt mycket teknisk. Hur skallman kunna använda ett material där individerna äridentifierbara och därigenom kan följas för att fåfram specifika ting? Det är viktigt att komma ihågatt när man t.ex. i epidemiologiska studier skallfölja individer måste man veta vad de är förindivider. Vid befolkningsomflyttningar är det,säger forskarna, utomordentligt intressant att sevad detta fått för effekter. Inte därför att de ärintresserade av individen -- i Henånkänner jag, men honom känner inte forskarna närde får ut detta material. Det lämnas inte ut någotsådant material; de är inte intresserade av detmaterialet.Vi kan t.ex. inte göra något åt att människor blirsjuka. Det märks på andra sätt. Däremot är detviktigt att veta om samma personer som finns på enviss ort vid ett visst tillfälle kanske har fått vissasjukdomar eller om man kanske kan se variationeri hälsomönstret av betydelse för om slutsatser omhur samhällsutvecklingen går i vårt land. Jag tyckeratt detta är en teknisk diskussion, ClaesRoxbergh, som det finns all anledning att föra medforskarna för ta reda på om de kan hantera det härpå ett annat sätt, med mindre grad av precision osv.Jag har låtit mig övertygas om att om manavidentifierar materialet i ochdärigenom inte längre vet vad det är för individer,inte vet namnet osv., blir det här materialetväsentligt annorlunda, mindre användbart, och förvissa mycket viktiga syften, framför allt när detgäller långtidsstudier, blir det helt ointressant.Kommunerna köper mängder av FoB-statistik,. Varken ifullmäktige eller i nämnden talar man om att detkommer därifrån. Materialet finns alltsåtillgängligt.När det gäller kvalitetsfrågorna så görs detsärskilda studier av att kvaliteten upprätthålls idetta. Jag är glad, trots desinformation, att vi nu idet här materialet har fått en bättre kvalitet och flersom har lämnat uppgifter. Det ligger på en ganskahög nivå.Får jag avslutningsvis bara säga att jag tycker att endel av den här debatten är antiintellektuell i denmeningen att man inte har respekt för att vi kanresonera kring den här typen av material och att detär viktigt att vi försöker skaffa oss information omdetta. Det är ganska enkelt att säga: Varför skall vilämna en massa uppgifter? -- som om statistik överhuvud taget bara är till för att besvära människor.Det är faktiskt inte fallet. Jag tycker nog att det ivissa hänseenden kan sägas vittna om bristandeintresse när man tycker att det bara är onödigt attanvända statistikinsamling, t.ex. i folk- ochbostadsräkningen.Talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknatatt de inte ägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotionerna1990/91:K22--K31 till konstitutionsutskottet7 § Meddelande om information frånregeringenAnf. 33 TALMANNEN:Kammarens sammanträde torsdagen den 24januari inleds med att statsrådet lämnar information omkatastrofinsatser rörande och Afrika.8 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 23 januari1990/91:132 av () tillförsvarsministern om vapenfri tjänst:Riksdagen gav (1990/91:FöU4) regeringentillkänna att ''den är beredd att frångå sin tidigarerestriktiva inställning till att avskaffa det nuvarandeprövningsförfarandet'' vad gäller vapenfri tjänstinom värnpliktssystemet.