prot · GE0966 · 1991-02-19 00:00:00 — Om varjebilförare i detta land fr.o.m. nu gick över till attköra mjukt och hålla sig under fartgränserna, skulleluftföroreningarna från trafiken i ett enda slagminska med 10--. Det är ungefär vad denkatalytiska avgasreningen åstadkommer fram till1995.Men dessa högerfötter styrs bara av information.Motiverade människor uppträder mycket bättre änkommenderade människor. Vi måste alltsåanvända information som ett kostnadseffektivtstyrmedel i miljöpolitiken.På en rad punkter har regeringen lämnat över åtriksdagen att ta initiativ. Jag har hittat en sak. Jagkan inte se någonting i propositionen om höjdskrotningspremie på bilar. Vi kommer att se till attdet blir majoritet för det i . Det betyderförbluffande mycket, i synnerhet om vi informerarbilägarna om att det faktiskt finns enskrotningspremie.Detta visar också vilket ansvar de enskildamänniskorna har för miljöpolitiken. Jag trormycket väl att accepterar ett beslutom höjd skrotningspremie om såsmåningom, vilket jag hoppas, fattar ett sådant.Anf. 20 Miljöminister ():Fru talman! Först skall jag säga att vi harmotiverat, , varför vi inte föreslårhöjd skrotningspremie. Det beror på att kostnadenper kilo kväve som man stoppar är . mot 5--. för de åtgärder vi föreslår. Vi tycker faktisktinte att det är betydelselöst hur man använderpengarna på miljöområdet eftersom behoven är såstora.Jag tycker nog att insatserna vad gäller informationär betydande. Vi föreslår en revolution avundervisningen i hela skolväsendet och högskolan,vilket är en mycket stor reform.Det är klart att vi vuxna också behöver informeras.Det är vi som är värstingarna på det här områdetjämfört med våra barn och ungdomar, och det trorjag att och jag är överens om.Vi föreslår avveckling av samtliga de lösningsmedelsom här diskuteras eller 1995. Detenda eventuella undantaget skulle vara om vitvingas att ha kvar perkloretylen som ersättning förfreoner i kemtvättsvätskor , omman inte hittar på något att ersätta dem med. Dettaär skälet till att vi håller frågan om avgifter öppen.Men vi vill faktiskt förbjuda alltihop för att det ärför farligt.Sedan vill jag ta upp frågan omklimatförhandlingar. På många områden har manbörjat miljöarbetet med utsläppsrelaterade mål.Det innebär filterteknik, att förbättra teknik somfungerar dåligt och att först stabilisera och sedanminska utsläppen. Så har vi gjort med föroreningari vatten och hav, så har vi gjort med långvägagränsöverskridande luftföroreningar och så har vibörjat när det gäller klimatpåverkan.Det lyckades för EGs och EFTAs miljöministrar attenas om ett gemensamt mål: De totalakoldioxidutsläppen i EG och EFTA-området skullestabiliseras . Vi lyckades få med oss demest motvilliga länderna, däriblandStorbritannien, genom att göra en bubbla över helaVästeuropa. Några länder ville att vi som varberedda att gå längre skulle följa en egen linje. Dåhade ett stort antal länder, däribland Storbritannienoch några sydeuropeiska länder, hoppat avåtagandet om en stabilisering till år 2000.Allt tal om att vi skulle ha varit motsträviga vidförhandlingarna är falskt. Vi höll fast vid EG--i stället för att välja en annanlinje bara för att få triumfera vid sidan om de andraländerna till priset av att några av de mestmotsträviga skulle ha hoppat av den betydandeförhandlingsvinst vi redan hade uppnått. Detagerandet står jag för till , och dettänker jag fortsätta med! Jag vill inte riskera attnågra av de mest motsträviga länderna tar ett stegtillbaka i miljöarbetet igen.I förhandlingarna om klimatet liksom när det gällerlångväga gränsöverskridande luftföroreningardriver nu att vi skall gå över tillmiljörelaterade mål och mål som motsvarar dekritiska belastningsgränserna -- vad hälsan ochmiljön tål. Det handlar om mycket meravancerade, långtgående och också mer rättvisakrav. Den som smutsar ned mest måste också göramest för att bättra sig.Det finns åtskilliga, också bland de rikaindustriländerna, som kan halvera sina utsläpp ochfortfarande ligga på högre nivåer än vad Sverigegör. arbetar vi i allt förhandlingsarbete förstrategin att gå över till miljö- och hälsorelaterademål. Den ligger också till grund för denmiljöpolitiska propositionen.Det betyder minst av allt att vi är passiva acceptörerav de sämsta kraven t.ex. inom det nuvarande EG.Vi verkar aktivt och pådrivande tillsammans medlikasinnade inom EG, och därför har vi kunnat föraEG framåt när det gäller bilavgaskraven. På denpunkten har man där ännu inte kommit tillräckligtlångt, men vi skall påverka dem så att nästa steg tassenast 1996 för att vi inom hela EG--EFTA-området skall få krav som motsvarar de federalaamerikanska kraven. Sedan skall vi gå vidare för attdriva ytterligare på trafiksystemet i hela Europa.Det är ett centralt, strategiskt viktigtsamarbetsområde att få till stånd en europeisktrafikpolitik. Det handlar både om fordon och ominfrastruktur men framför allt om en satsning påjärnväg och om en sanering av storstäder.Det är oerhört bråttom att komma i gång medarbetet innan hela investerar sig fast idagens eller gårdagens västeuropeiska teknik. Detär en av de mest inspirerande och viktiga uppgifterjag ser i det intensifierade europeiska samarbetetför att förbättra miljön i hela , så att vi sedanskall kunna gå före i det globala miljösamarbetet.Fru talman! Den här debatten har varitstartpunkten till vad jag hoppas skall vara enkonstruktiv diskussion om miljöpolitiken iriksdagen denna vår, så att de beslut som skall fattashär blir en bra grund att stå på för detfortsatta miljöarbetet i vårt land.Anf. 21 ():Fru talman! Jag vill inte förlänga debatten, barakomma med en sakupplysning.Jag skiljde på organiska lösningsmedel, kloreradeorganiska ämnen och de tre som förbjuds ipropositionen, klorerade organiska lösningsmedel.Överläggningen var härmed avslutad.Propositionen hänvisades till utskott enligtföljande:avsnitt 5 till utrikesutskottetavsnitt 15.4 samt motsvarande lagstiftning tillskatteutskottetavsnitten 11 och 21.1 till utbildningsutskottetavsnitt 15.2 samt motsvarande lagstiftning tilltrafikutskottetavsnitt 14.5 till näringsutskottetavsnitten 7.1.1, 7.1.3, 7.5 och 8 samt motsvarandelagstiftningtill bostadsutskottetpropositionen i övrigt till jordbruksutskottet3 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesRedogörelse1990/91:8 till finansutskottetMeddelande om dagens frågestundAnf. 22 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Utrikesminister har inte möjlighetatt återkomma till frågestunden kl. 18.00.Utrikesministerns frågestund utgår således.Vi har ännu inte lyckats få besked om statsrådetMaj-Lis Lööw har möjlighet att återkomma tillfrågestunden . Besked kommer att lämnaspå TV-skärmarna.Kammaren ajournerades.AjourneringKammaren beslöt på förslag av förste vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till kl.18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.4 § Svar på frågorna 1990/91:379 och 397 omrättssäkerheten i asylärendenAnf. 23 Statsrådet ():Herr talman! Det torde råda stor enighet om attväntetiderna för asylsökande bör vara så korta sommöjligt. Att vänta på besked om manfår stanna i eller ej för den enskildemänniskan är oerhört påfrestande, och det är vårskyldighet att på alla sätt försöka förkortahandläggningstiderna i asylärenden.Maria och har frågatmig om det är förenligt med rättssäkerheten atthandläggare i fåttextra ersättning efter hur många ärenden de klaratav.Svaret på frågan är ja!Våren 1990 visste vi i departementet att ett stortantal ärenden var att förvänta fråninvandrarverket. I avvaktan på att nyanställningarskulle komma till stånd, erbjöds handläggare ochassistenter extra övertidsersättning. Dennaberäknades efter en genomsnittlighandläggningstid av ett ärende. Personalen var heltinförstådd med att under avsättamycket av sin fritid för att handläggningstiderna idepartementet skulle kunna hållas nere.Det avtal som sedermera träffades innebar intenågot avsteg från rättssäkerheten.Gången i ett ärende är i stort sett följande:När handläggaren har läst in ett ärende, föredrasdetta muntligen för en gruppchef och därefter förexpeditionschefen. Grupp- och expeditionschefomfattades för övrigt inte av det extraövertidsavtalet. Slutligen föredras ärendet för mig.Detta garanterar en fullständig genomgång avärendet från olika utgångspunkter. Sedan ärendetföredragits för mig sker en slutlig kontroll avgruppchef och expeditionschef.Under den tid det särskildaövertidsersättningsavtalet tillämpats harhandläggare och assistenter genomfört en storarbetsinsats vilket har medfört att asylsökande fåttbesked i sina ärenden snabbare än om vi inte haftavtalet.Nu har nyanställningar skett på departementet, ochvi avser att även i fortsättningen hålla kortahandläggningstider i asylärenden. Jag hoppas ocksåatt mina medarbetare skall få rimligare arbetstiderframöver.Anf. 24 ():Herr talman! Jag ber att få tackainvandrarministern för svaret på min fråga.Jag tycker att det är välgörande attinvandrarministern erkänner att det harförekommit en ersättning. Däremot är det intefråga om en övertidsersättning för handläggarna pådepartementet, utan det är fråga om ett rentackordssystem. Det var väl det som föranledde attdet blev näst intill en cirkus när avslöjandena komfram i dagspressen. Från politiskt håll idepartementet dementerades uppgifterna, medanett antal tjänstemän kunde bekräfta att uppgifternai dagspressen var alldeles korrekta.Frågan är om det är acceptabelt att sätta ett pris perhuvud för en asylsökande som får sin sak avgjord --i det här fallet . Det handlar alltså inte om enenkel övertidsfråga, utan det här är ett rentackordssystem, ''Moroten'', som nödtorftigt harmaskerats som ett övertidssystem. I själva verkethar det avtal som träffats om övertid inte följts.Ersättningen har betalats ut helt och hållet baseratpå antalet fall som vederbörande handläggare harklarat av.Nu hade detta kanske inte varit så allvarligt om dethandlat om något annat än människor, som vädjari sista instans om saker som mycket väl kan röraderas framtid och trygghet för resten av livet.Därför vill jag än en gång fråga om ser något som helst rättssäkerhetsproblem i tillämpar ett ackordssystem och inte enövertidsersättning för handläggning av ärendenrörande asylsökningar? Finns det någon instans irättstillämpningen med ett liknandeackordssystem?Anf. 25 ():Herr talman! Jag ber att få tackainvandrarministern för svaret på frågan omackordslön för handläggare påarbetsmarknadsdepartementet.För sex låg bifallsprocenten hosregeringen vid överklaganden av asylärenden på50--. En undersökning som gjorts avradions Eko-redaktion visar att i november 1988var bifallsprocenten . 20 %och var den . Detta är endetalj i den svenska flyktingpolitiken som ger ettnegativt intryck, dvs. att man successivt går ifrån engenerös och human flyktingpolitik.Angående frågan om ackordslön anser jag att deuppgifter som har framkommit i massmedia om atthandläggare av asylärenden påarbetsmarknadsdepartementet har arbetat påackord för att avgöra asylärenden är stötande. Jaganser att det strider mot rättssäkerheten ochmänniskors lika värde.Ackordslönen har inte stöd i löneavtalet. Detupptäckte och kritiserade regeringskanslietsrevisorer. Men togtydligen ingen hänsyn till revisorernas kritik utanfortsatte med den löneformen i strid motlöneavtalet. Dessutom strider detta, vad jag förstår,mot arbetstidsbestämmelserna.Anf. 26 Statsrådet ():Herr talman! Som jag sade i mitt svar handlar detom övertidsersättning som är grundad på engenomsnittlig handläggningstid av ett ärende. Omman sedan vill kalla det för ett ackord får det stå förden som ger detta denna benämning.Jag skulle i och för sig kunna se en fara förrättssäkerheten i ett sådant system, om det vore såatt det också var handläggarna som fattar besluten.Men i själva verket är det inte så. Som jag beskriveri frågesvaret är det handläggarna som tar framunderlaget. De har att redovisa detta i tre steg fördem som skall fatta besluten. Jag kan försäkra attdet händer att regeringen skickar tillbaka ärendenför att få kompletterande upplysningar då mångafrågor har ställts. För det mesta är handläggarnamycket väl insatta i ärendena, men det händer attdet behövs kompletteringar. Det är detta som jagmenar är garantin för rättssäkerheten i ett ärende.Vi skulle kunna ha en lång diskussion om frågan ombifallsprocenten, . Men denfrågan ingår inte i denna diskussion. Det finnsmycket att förklara bakom de siffror som Jan-OlofRagnarsson beskrev när det gäller bifallsprocentenför överklaganden. Det vore alldeles sensationelltom inte invandrarverket tid efter annan tog intryckav en stor bifallsprocent vid överklaganden ochrättade sig därefter. Besluten skulle annars intefölja den praxis som regeringen vill skapa. Det skallinte vara en hög bifallsprocent på överklaganden.Då är det något fel i de ursprungliga besluten.Anf. 27 ():Herr talman! I en artikel i ganska detaljerat hur det gick till pådepartementet när avtalet förhandlades fram sominte innehöll något ackordssystem. ''Tillämpningen på departementet blev en annan.Övertidsersättningen för handläggarna baserades imånga fall enbart på det antal ärenden de klarat av.Regeringskansliets revisionskontor fick hörarykten om ackordssystemet. togstickprover på de underlag till utbetalningar somgjorts och informerade -- -- -- chef förutlänningsenheten, om att utbetalningar inte kankallas för övertid om det är någonting annat,exempelvis prestationslön. ''Är inte detta ett problem för rättssäkerheten bådeför departementets egna rutiner och självklart förde enskilda asylsökandena?Jag har ett annat papper där det finns enbeskrivning av hur ''Moroten'' fungerar och där detklart framgår att ett visst antal ärenden ger ett visstantal pengar i slutändan. Finns det någonannanstans i rättstillämpningen ett ackordssystem,som liknar det som tillämpas påarbetsmarknadsdepartementet?Anf. 28 ():Herr talman! Jag debatterade under denallmänpolitiska debatten med företrädare för allariksdagspartierna. Jag tog då upp denna fråga menfick inte något svar. Jag gav exempel på andrainstanser, nämligen domstolarna i . Därfinns också stora problem med omfattande ärendensom tar . Tänk om domstolarna skulle hadenna prestationslön. Vilket liv det skulle bli om atträttssäkerheten är åsidosatt i . Jag anser attdetta är stötande. Jag hoppas att det avtal som löpteut inte förlängs.Regeringskansliets revisorer, som till, har kritiserat det. Jag hoppasverkligen att regeringen tar intryck och intekommer med förslag på liknande avtal för deanställda.Anf. 29 Statsrådet ():Herr talman! Jag vet inte om vi har kommit såmycket längre.Maria har bett mig att kommenterarättssäkerheten, inte ersättningssystemet somsådant. Jag har försökt att i mitt frågesvar redovisavad jag ser som garanten för rättssäkerheten i dethär systemet med den prövning som görs i tre olikainstanser baserad på den grundläggandeutredningen.Eftersom det ändå efterlyses ett liknande system,kan jag påpeka att även de juridiska ombuden harbetalt per ärende.Anf. 30 ():Herr talman! Jag tycker inte att det är särskiltövertygande att de asylsökande har enrättssäkerhet i ett system, där man vet att enhandläggare kan hinna med ärenden värda 24 500kr. Man måste ställa sig frågan omdet över huvud taget finns en undre gräns för hurkort tid ett övervägande får ta. Detta är ett systemsom inte är ägnat att befrämja en seriös granskningav en människas sista möjlighet till prövning av enasylansökan.Jag tycker att det är synd att att hävda att det är fråga om enövertidsersättning. I så fall är det ändå meraanmärkningsvärt att en människa kan arbetamotsvarande övertid . Jagtror att arbetstidslagen säger något om att 50timmar är det maximala antalet övertidstimmarsom man får ta ut.Det är ledsamt att höra fortsätta atthävda att detta system kommer att gälla ifortsättningen.Anf. 31 Statsrådet ():Herr talman! Jag har faktiskt inte fortsatt att hävdanågot sådant. Det får stå för om honvill kalla detta för ackordsersättning. Jag tänkerinte argumentera emot det.Jag försökte svara på frågan om hur jag ser pårättssäkerheten. Hela systemet byggde på enberäkning av en genomsnittlig handläggningstid på5 timmar per ärende.Anf. 32 ():Herr talman! För det första måste det nu varauppenbart att en genomsnittlig handläggningstidper ärende inte har något med verkligheten attgöra. Även om jag är övertygad om atthandläggarna på arbetsmarknadsdepartementetarbetar oerhört mycket, tror jag inte att de har 165timmar i övertid. Jag tror inte att deskulle få lov till det.För det andra är det märkligt om det inte skullebehövas för att upprätthålla rättssäkerheten atthandläggarna gör en grundlig utredning av allt. Dåkan man fråga vad handläggarna i så fall har föruppdrag.Det skulle vara skönt att få en deklaration av att man åtminstone funderar på attövergå till en ren övertidsersättning ochinte fortsätta med ett ackordssystem förasylsökande som vill få ett ärende prövat i absolutsista instans.Anf. 33 Statsrådet ():Herr talman! Jag trodde att jag hade gjort klart förMaria och alla andra att vi numera haranställt fler handläggare. Det absolut viktigaste ärambitionen att hålla nere och förkortaväntetiderna.Anf. 34 ():Herr talman! Jag tar det som ett halvt löfte.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1990/91:380 omBulgarienturkarna som arbetskraftsinvandrareAnf. 35 Statsrådet ():Herr talman! påstår att ett antalBulgarienturkar i har fått stanna i landetsom immigranter. Mot den bakgrunden har MariaLeissner frågat mig om den harövervägt att, som det heter i frågan, ''acceptera dekvarvarande bulgarienturkarna somarbetskraftsinvandrare''.Svaret på frågan är nej.Riksdagen har vid olika tillfällen lagt fast riktlinjerför arbetskraftsinvandringen, främst och år1984.I 1984 års riksdagsbeslut betonas att här i landetbosatta personer, oavsett medborgarskap, i förstahand bör tillgodoses när arbetstillfällenuppkommer. Arbetskraftsinvandring bör därförtillåtas endast i fall när ett uppkommet behov avarbetskraft inte kan tillgodoses inom landet.Arbetsmarknadsprognoserna för pekar påen minskning av sysselsättningen och på enmarkant uppgång av arbetslösheten.Att göra en särlösning för asylsökandeBulgarienturkar, som fått avslag på sin ansökan omasyl, skulle leda till godtycke.Det är mycket viktigt att värna om asylrätten ochprincipen om lika behandling av olika grupper avasylsökande. Det gör man inte om man skulle getillstånd åt vissa asylsökande som fått avslag attstanna.Anf. 36 ():Herr talman! Jag ber att få tackainvandrarministern för svaret.Skälet till min fråga är att man i enligtuppgifter från UNHCR har gjort en socialöverenskommelse mellan å ena sidan fack ocharbetsgivare och å andra sidan myndigheter för attskapa en sådan särlösning för Bulgarienturkarna.Jag undrar om inte detta kan vara en modell ävenför Sverige.Problemet för Bulgarienturkarna är i botten dets.k. Jag ser det i mångt ochmycket som en särlösning för justBulgarienturkarna, som var den grupp som fickbägaren att rinna över i . Av olika skäl harinte regeringen, i likhet med många andraregeringar i , velat ge flyktingstatus åtBulgarienturkarna. Men ändå kvarstår problemetatt denna grupp människor har haft det svårt, ochde har varit förföljda på grund av sin etniska särart.Just nu är det utomordentligt bekymmersamt medsvåra problem i . Det blir mycket svåraproblem för dem som återvänder. De får intetilldelning av livsmedelskuponger osv.Här fann en mer okonventionell ochkreativ lösning efter resonemang med olika parterpå arbetsmarknaden att med hjälp av ett socialtkontrakt, eller överenskommelse, acceptera dennagrupp som arbetskraftsinvandrare.Jag ställde denna fråga för att jag hyste ett litethopp om att detta kan vara en kreativ ochokonventionell lösning även lämpad för Sverigemed dess samarbetsklimat mellan regering, fackoch arbetsliv.Anf. 37 Statsrådet ():Herr talman! Det har inte varit möjligt för mig pådenna korta tid sedan frågan ställdes att få någonexakt beskrivning av vad det är i somMaria refererar till. Jag har ändå fått framatt det som eventuellt skulle kunna likna dennabeskrivning gäller rumäner. Det skulle kunna varaen och annan Bulgarienturk som har omfattats avnågot som mera liknar det svenska beslutet omförenklad prövning för alla dem som kom hit föreden , dvs. en allmän amnesti förasylsökande.Jag vill inte ge mig in i en detaljerad beskrivningeftersom jag inte har exakta uppgifter frånÖsterrike. Däremot vill jag protestera när MariaLeissner säger att regeringen till skillnad från andraregeringar i inte skulle ha gettBulgarienturkarna flyktingstatus. Jag känner intetill något land som har gett Bulgarienturkarnaflyktingstatus. Till yttermera visso har de kommitnästan uteslutande till -- 5 000. De somkom till övriga länder i , borträknat ,var ett försumbart antal.Anf. 38 ():Herr talman! kanske hörde feloavsiktligt. Jag sade ''i likhet med många andraregeringar i ,,. Såvitt jag känner till har mannämligen inte gett någon status för Bulgarienturkarsom konventionsflyktingar. Men det är alldelesuppenbart att de har mycket svåra problem när deskall återvända hem. Och det blir mer och meruppenbart för , eftersom jag är övertygadom att invandrarministern är djupt bekymrad överdet stora antal Bulgarienturkar som går underjorden och försvinner när de skall avvisas.Detta är också ett tecken på att det inte är enalldeles lätt situation för Bulgarienturkarna. Debehöver kanske finna en temporär lösning av annatslag än att bli tillbakaskickade till hemlandet. Detvar därför som jag hade hoppats på att man även idet svenska kanskeskulle kunna inspireras av sådana tankegångar.Men jag blir inte så förvånad över att höra Maj-LisLööws avvisande hållning, även om det hade varittrevligt för mig att få en mer positiv respons påfrågan.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1990/91:405 om praxis iasylärenden rörande baltiska flyktingarAnf. 39 Statsrådet ():Herr talman! har bett migredovisa den praxis som gäller i ärenden rörandebaltiska flyktingar, särskilt med anledning av att trebaltiska flyktingar avvisats till Finland.Regeringen har beviljat tillfälliga uppehållstillståndpå för några estniskavärnpliktsvägrare som befunnit sig i en långtid. Regeringen har konstaterat attvärnpliktsvägran i princip inte utgör skäl för asyl,men att det med hänsyn till det oklara läget iBaltikum inte är lämpligt att avvisavärnpliktsvägrare . Med beaktandeav detta och den långa tid som de asylsökande hadevistats i var det rimligt att de skulle få ettbeslut.Övriga baltiska asylsökande behandlas på sammasätt som asylsökande från andra länder. Varjeärende behandlas individuellt med hänsyn tillsamtliga omständigheter i det enskilda fallet ochförhållandena i hemlandet vid det tillfälle dåbeslutet fattas.Jag kan inte generellt uttala att en gruppasylsökande får eller inte får stanna i Sverige.Inom det nordiska samarbetets ram utgår vi iprincip från att det nordiska land dit en utlänningförst kommer, behandlar hans asylansökning.Utgångspunkten i det här fallet har varit attflyktingar åtnjuter erforderligt skydd i . Detfinns därför inte någon anledning att frångå dennordiska överenskommelsen.Anf. 40 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet svaret. Jag blir emellertid ganska orolig. Vidiskuterade frågan om de baltiska flyktingarnasenast här i kammaren. Då uttaladeinvandrarministern att hon klart skulle verka för attbaltiska flyktingar får stanna i . Jag var nöjdoch glad över det svaret.Jag är nu ganska orolig och upprörd, vilket jag ärsäker på gäller också många andra, över attinvandrarverket har sänt ett antal baltiskaflyktingar till såsom första asylland. Bådeinvandrarministern och jag vet att ärmycket restriktivt när det gäller att ta emotflyktingar över huvud taget. Det finns rader avmotioner i vårt utskott, i vilka det klart sägs attbaltiska flyktingar skall få stanna i . Det äralltså en uppfattning som går över partigränserna.Om det skall gå till på detta sätt, dvs. att manskickar de baltiska flyktingarna till , är våraambitioner att verkligen ge dem en här iSverige inte mycket värda.