prot · GE0957 · 1991-02-06 00:00:00 — Han sade att har sagtatt orsaken till socialdemokratins deltagande ieuropeiskt integrationsarbete är den snabbautvecklingen i . Det sade jag visst inte!Vad jag talade om var inte integrationsarbete, utanansökan om medlemskap i har under hela sin historia varitoerhört starkt internationellt engagerad och harburits fram av tron på en internationell samverkan.Vi gick med i praktiskt taget vid desstillkomst, och vi har arbetat för eneuropeisk integration på rättsväsendets område,socialpolitikens område och på kulturpolitikensområde. Vi har varit med i EFTA i massor av år,och vi satt i förhandlingar om ett ekonomisktsamarbetsavtal med när vi sedermerafattade beslutet att ansöka om medlemskap i frågade varför medlemskapsansökan komjust då, och jag sade att den blev möjliggjord därföratt utvecklingen i gjorde att vi kundedefiniera vår neutralitetspolitik på ett annat sätt.Varje påstående att socialdemokratin skulle havarit emot en integrering av och folkär ett grymt groteskt påstående som saknar allgrund i verkligheten.Anf. 53 () replik:Herr talman! ordval i detta inlägg ärväl möjligen ett bra bevis på hur tunn is han står på.När det handlar om en västeuropeisk integration avden art som EG representerar harsocialdemokratin i varje debatt, med varje möjligttillgängligt argument, sökt undvika att taståndpunkt.När höll sitt tali satte han en boll i rullningsom inte socialdemokratin kunde hejda, men somman tvingades följa. Oslodeklarationen var enförklaring om att den begränsade samverkan somEES skulle komma att representera kundeaccepteras. Men trots att vi andra partier, framförallt moderata samlingspartiet, här i drevpå om att vi i stället borde försöka omvandla dennaöppning till en medlemskapsansökan, höllsocialdemokratin tillbaka.Det var två omständigheter som ledde tillviljeförändringen. Det var dels behovet av atträdda nationen från kris. Ett krispaket blev denutlösande faktorn. Och gick det bra att hänvisatill att säkerhetssituationen i hade blivit såannorlunda att socialdemokratin orkade med attdelta i det storslagna byggandet av det nya Europa.Anf. 54 replik (s):Herr talman! Det grundläggande misstaget i NicGrönvalls inlägg är att han säger att integration ärdetsamma som medlemskap. Det är det det inte är.En integration i kan vara av många olikaslag, och medlemskapet är ett slag av integration,och det möjliggjordes på grund av den snabbautvecklingen i . Jag upprepar attsocialdemokratin under hela sin historia har varitengagerad i ett internationellt samarbete, både iEuropa och i världen i övrigt. Vi vet nämligen attSverige inte klarar sig ensamt, och vi vet att det ärnödvändigt för oss -- av solidaritetsskäl, av rentegoistiska skäl och för vår egen utveckling -- att viså mycket som möjligt samverkar med närområdetoch med hela världen.Anf. 55 () replik:Herr talman! Integration är djupare ochverkningsfull -- medlemskap är formen. Genom attinte acceptera medlemskapet villesocialdemokraterna ta ifrån möjligheten tillden verkliga integrationen. Det räcker att se vad vii dag har lärt oss av det halva steg vi håller på att ta,nämligen . Det är det bästa avtal vi förnärvarande kan få, och vi skall därför helt stödjadet. Men det är ett avtal som lämnar stora brister ivad avser våra möjligheter att i fortsättningenpåverka vår framtid. Och där var socialdemokratinpå väg att stanna. Hade inte krisen kommit ochnödvändiggjort denna sinnesförändring, hadeförmodligen socialdemokratin fortfarande suttit påbakhasorna.Anf. 56 ():Herr talman! har jaghaft glädjande tillfällen att tillsammans med EG-parlamentariker, regeringsföreträdare ochriksdagsmän från både Väst- och Östeuropasamtala om och om det som ärpå väg att skapas.Vad jag då, herr talman, först har kunnat notera --och det med stor glädje -- är den enstämmigtpositiva syn som jag har mött beträffande Sverigesnu deklarerade avsikt att söka fullt medlemskap iden europeiska gemenskapen. För att knyta an tillden debatt som just ägde rum vill jag säga att detnaturligtvis endast är medlemskap som ger ossmöjlighet att ta oss upp ur den eka vi nu sitter i ochsom hänger efter det stora EG-skeppet och attkomma med bland dem som också är med och styroch ställer och ordnar den utveckling framöver somär så viktig också för det svenska samhället.Det är inte så att alltid och överallt omfattasmed de allra varmaste känslor. Det är inte enslutsats man bör dra av den positiva inställningen.Visst finns det en respekt för svensk demokrati, förvårt näringsliv och för vad vi har åstadkommit inombl.a. den sociala sektorn. Men man möter ocksåuttalanden av innebörden att har hållit sigpå sin kant, inte varit med och ställt upp till försvarför gemensamma värden och värderingar och haftalltför lätt att komma med pekpinnar till andra.Men man är positiv till svenskt medlemskap --förutsatt att vi som land också ställer upp på EGsdeklarerade mål att utveckla gemenskapen till enpolitisk och ekonomisk union. Ett land som inte villverka för dessa mål, utan i stället som EG-medlemskulle kunna tänkas agera som ett slags trojanskhäst, vill man inte ha med i EG.Man undrar också varför regeringen dröjer med sinansökan. Jag tror att det är viktigt att Sverigesregering klargör sin inställning i denna fråga såsnart som möjligt.Skulle det nu skapas osäkerhet om vår avsikt att såsnart som möjligt bli medlem av EG, kanreaktionen mot bli mycket negativ och medall säkerhet också mycket långvarigt negativ.Jag ser att är regeringens endaföreträdare i den debatt som förs här ikammaren. Jag vet inte om hon vill besvara minfråga, men jag vill ändå ställa den till den somkänner sig kallad att företräda ien debatt i , en av de debatter somuppfattas som de viktigaste och där man förväntarsig att det skulle finnas någon företrädare förregeringen närvarande, någon som också vill ta tillordet. Jag skulle önska att någon ville klargöraregeringens beslutsamhet att på bas avriksdagsbeslutet inlämna Sverigesmedlemsansökan till EG samt klargöra sin syn påden lämpliga tidpunkten för en sådan ansökan.Herr talman! Gulfkrisen kastar långa skuggorockså över de inom EG pågående förhandlingarnaom ett fördjupat politiskt samarbete, en politiskunion. Det finns inom EG ett stort missnöje överatt gemenskapen har varit oförmögen att agera somen enhet, en verklig gemenskap, i denna konflikt.Påtagligt är att har gått sin väg,mycket nära allierat med , attFrankrike länge verkade för någon form avförhandlingslösning och att -- som allavet -- inte har någon egen militär medverkan iGulfen utan framför sin författning som ett hinderoch nöjer sig med att bidra med ekonomiska medel.Men den brist på samarbete som konflikten iGulfen har avslöjat har inte -- i varje fall inte blanddem jag träffade -- lett till slutsatsen att man börompröva ambitionerna att skapa förutsättningar fören fast utrikespolitisk samverkan -- alldelestvärtom. Man har fått en ökad realism när det gällersvårigheterna att nå målet, men man har också enökad insikt om behovet av samverkan och en stärktbeslutsamhet när det gäller att genomföra en sådan.Därför är det för litet mer än en fråga avrent semantisk betydelse hur man på olika håll iEuropa uppfattar begreppet ''neutralitet''. För oss iSverige har ordet ofta en positiv värdeladdning, detleder tanken till begrepp som opartisk ochfredssträvande. För många i är ''neutral''mera liktydigt med ord som likgiltig, oengagerad,ja rent av egoistisk.Hävdar man då som svensk -- vilket jag har gjortvid många av dessa samtal -- att svensk neutralitetaldrig har varit någon ideologisk neutralitet,innebär det inte alltid att förståelsen för Sverigeökar. Svaret kan bli: ''Ni säger att ni delar våravärderingar om demokrati, mänskliga rättigheter,rättssamhället och den sociala marknadsekonomin.Men varför har ni då inte redan tidigare velat ställaupp tillsammans med oss för att försvara ochutveckla förutsättningarna för dessa värderingar? ''Därför har vi, herr talman, ett betydandeinformationsarbete framför oss när det gäller attklargöra inställning också till ett fördjupatpolitiskt och monetärt samarbete inom deneuropeiska gemenskapen.Under medlemskapsförhandlingarna får vi säkertrika tillfällen till det. Men skall det bli någraförhandlingar av är det säkert att föredra att våransökan formuleras på enklaste och klarastemöjliga sätt. Vad vi definitivt bör undvika är attformulera oss på ett sådant sätt att grunderna försvensk utrikespolitik framstår som enförhandlingsfråga. Det skulle strida mot engrundsten för svensk utrikespolitik, den att fråganom vad som är förenligt med svenskneutralitetspolitik är något som vi avgör själva. Jagställer gärna den frågan till , eftersomhon företräder regeringen: Är detta regeringensuppfattning?Hade varit närvarande, vilket jagtrodde att hon skulle vara, hade jag också velathöra om hon ser positivt på våra förutsättningar attdelta inte bara inom EES/EEA-ramen i den inremarknaden utan också inom alla de områden runtomkring -- jag tänker på sådant som utbildning,forskning, miljö, den sociala dimensionen och inteminst det medborgarnas som för svenskaungdomar är så oerhört viktigt. Jag tror emellertidinte att statsrådet har någon kunskap allssom räcker till för att besvara den typen av frågor.Därför, herr talman, avstår jag från att ställa mintredje och sista fråga till regeringen. Men kanskekan svara på de två första.Anf. 57 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag vill bara mycket kort och koncistsäga att jag tror att jag besitter mycket kunskaperoch stort intresse, men säkerligen inte lika mycketkunskaper och lika stort intresse som såvälvilligt visat här i talarstolen. Jag avstår frånvidare diskussion, eftersom jag tycker att det är tristom vi skall föra en debatt där det påstås attkunskaper och intresse inte är tillräckligt stora påolika håll. Både som socialdemokrat och så somvarande förhållandevis ung -- med därav möjligenföljande bristande kunskaper -- hyser jag ett stortintresse för Europasamarbetet, för EG och förintegrationen, inte minst på det område som jag äransvarig för, nämligen arbetsmarknaden.Anf. 58 () replik:Herr talman! Jag framförde två frågor tillstatsrådet som jag vore mycket tacksam om honville besvara. Jag sade också mycket tydligt att detvar just dessa två frågor som jag vore myckettacksam att få statsrådets svar på. Eftersom hon nuhar deklarerat att hon är både kunnig och starktintresserad av dessa frågor, utgår jag ifrån att honockså är villig och fullt beredd att besvara dem.Den ena frågan var hur vi skulle formulera våransökan. Enligt min uppfattning skall den vara såkort och koncis som möjligt. Jag är intresserad avatt få höra om regeringen delar den uppfattningen.Min andra fråga var när regeringen ansertidpunkten vara lämplig att inkomma med en sådanansökan.Min tredje fråga sträcker sig över väldigt mångaolika ämnesområden när det gäller EEA/. Jag begär inte att en fackminister skall kunnasvara på allt. Vad jag sade i det avseendet innebärinte någon bristande respekt för statsrådet ,utan det uttryckte en förståelse för att detfinns frågor som inte alla statsråd kan ingående ochi detalj. Men är det så, herr talman, att statsrådetSahlin känner sig fullt kompetent att ge svar ävenpå den tredje frågan är jag så mycket tacksammareför att få höra hennes synpunkter.När det gäller de två första frågorna utgår jag frånatt hon redan är beredd att ge mig ett klart ochkoncist svar.Anf. 59 ():Herr talman! Tydligt är att den här allmänpolitiskadebatten nu övergått till att bli monologernas afton.Det är ju svårt att föra en debatt när regeringensföreträdare inte finns i kammaren och när inte enssocialdemokraterna i de utskott vars frågor vi nudiskuterar är närvarande. Jag måste ställa frågan:Har SIFO-siffrorna gjort att socialdemokraternaredan gett upp och tågat ut? Eller är det andramotiv som är orsaken till att de inte är närvarandei dag? Kanske vi i dagstidningarna måste sätta in enannons med texten: ''Var finnssocialdemokraterna? Hör av er till talmannen! ''Detta socialdemokraternas uppträdande i den härdebatten i är en skandal.Herr talman! Visionen av ett som präglasav demokrati och fredlig samverkan har, trotshändelserna i , blivit merlevande. Den förändringens vind som svept framöver har blivit en löftesrik inledning pådetta sekels sista decennium.Årtionden av centralstyrning och diktatur i flera avde central- och östeuropeiska länderna ersätts meddemokrati och fria val. Bokslutet för en hopplösplanekonomi görs upp, och övergången tillmarknadsekonomi har inletts.Vägen till integration mellan rikareländer och Öst- och kommerförvisso att vara kantad med problem. vid det seminarium som och NicGrönvall berörde och som genomförde i imåndags och tisdags tillsammans medparlamentariker från , ,och samt företrädare för olikaeuropeiska samarbetsorgan. Vid detta möte visadesen mycket stark vilja att bygga broar mellanländerna i . Det är viktigt att spelaren pådrivande roll i denna alleuropeiskaintegrationsprocess.Den närmaste tiden kommer att innebära storahändelser när det gäller SverigesEuropasamarbete. Ett förväntas blifärdigt . Eventuellt kan också enansökan om medlemskap i komma att insändasunder . Förhandlingarna med EG kommersedan att prägla de närmaste åren.Det är av olika skäl viktigt att politikytterligare internationaliseras, oavsett om Sverigeblir medlem i EG eller ej. Att lösa problem enbartpå nationell nivå har aldrig varit möjligt, och detblir inte heller möjligt . Vi måste varaberedda att genom aktivt engagemang i störreinternationella sammanhang verka för våraintressen, för vårt land och för det som förenar ossmed andra länder.Vad kan då bidra med i den här processen?Jag vill ge exempel på några frågor som vi i centernanser det vara angeläget att lyfter fram i detfortsatta arbetet i Europa.Det europeiska samarbetet måste varaalleuropeiskt. Det måste syfta till att göra ocksåCentraleuropa och delaktiga i denpolitiska och ekonomiska utvecklingen.Vi måste visa öppenhet mot omvärlden. Europasstater måste gemensamt arbeta för en värld sompräglas av fri handel och ekonomiskt samarbetevärlden över.Solidariteten med tredje världen måste prioriteras.Därför behövs en bistånds- och handelspolitik sompräglas av strävan att skapa global ekonomiskrättvisa.Det europeiska samarbetet måste vidare präglas avdemokratiska arbetsformer. Beslutsfattandet måsteligga så nära människorna som möjligt.Hänsynen till miljön måste vara grundläggande förEuropasamarbetet. Här kan vi från svensk sidagöra betydande insatser. Solidariska insatser krävsför att mest miljöförstörda regioner skallkunna utvecklas. Europasamarbetets ekonomiskaoch sociala spelregler måste utformas så, att deförebygger miljöskador.Det ekonomiska samarbetet måste främja balansmellan olika regioner i Europa.Den sociala dimensionen måste ges hög prioritet.En gemensam arbetsmarknad måste präglas avgoda arbetsvillkor och arbetsmiljöer. Fullsysselsättning måste bli ett gemensamt mål.Detta, herr talman, är några områden som vi icentern anser vara viktiga. Det hade varit angelägetom vi i debatten hade kunnat få veta vilkaambitioner regeringen och socialdemokraterna har.När vi nu i allt större utsträckning integreras medEG är det viktigt att vi står väl rustade att mötaframtidens krav och utmaningar. Vi måste bygga ettaktivare och starkare . Då kan vi ocksåbättre hävda oss i en ökad konkurrens, men dettaförutsätter en hel del åtgärder på hemmaplan.För det första måste vi stärka näringslivetskonkurrenskraft. Det är särskilt angeläget att vifrämjar de mindre företagen. Svenskentreprenörsanda måste tas till vara. I likhet medmånga andra länder inom EG måste vi ta framprogram som utvecklar småföretag. I Tysklandfinns ett särskilt program med gynnsamma villkor,som främjar nyetablering av företag. Motsvarandeåtgärder behöver vi här hemma i Sverige.För det andra måste vi göra stora investeringar iinfrastruktur. Vi måste investera i bättrekommunikationer. Vägarna måste upprustas.Järnvägsnätet måste upprustas. På samma sätt sominom EG måste ha ett järnvägsnät som äranpassat för framtidens krav. Data- ochtelekommunikationerna måste utvecklas. Detbehövs också ökade satsningar inom utbildning ochforskning.Investeringar i infrastruktur skapar också arbeteför entreprenörer, byggfirmor, tekniker ochkonsulter. Tjänstesektorn kan utvecklas och bli enännu bättre exportsektor för Sverige.För det tredje måste vi öka resurserna tillregionalpolitiken. Det är fel att som regeringen börminska anslagen till regionalpolitiken ochnäringslivsutveckling i en situation när vi behöverbygga ett starkare samhälle i och när vi stårinför en lågkonjunktur. Regional balans ochlivskraft i alla delar av landet ger totalt bättre styrka för att möta det nya ,framtidens krav och den ökade konkurrensen.Det är också viktigt att vi för en intensiv debattom Europasamarbetet. Ställningstagandena måstebaseras på en kunnig och medveten folkopinion.Därför föreslog också i samband medbeslutet om EG att vi skall genomföra eninformationskampanj. Därför är det viktigt attfolkrörelserna snabbt kan få ekonomiska resurserför rådgivning, information och upplysning. Fråncenterns sida har vi redan tagit initiativ till enomfattande upplysningskampanj om EG och dessbetydelse, villkor och påverkan på svensk politik.Till sist, herr talman, några ord om GATT.Jag hoppas att utgången av GATT-förhandlingarna blir positiv, även om situationenför närvarande inte är särskilt ljus. Jag tycker attdet är angeläget att regeringen kommer tillriksdagen och förklarar sig på några punkter, t.ex.varför ensidigt skall vidta åtgärder t.ex. närdet gäller jordbruksförhandlingarna ochjordbrukssektorn och ensidigt sänka gränsskyddet.Det finns skäl att ställa den frågan tillsocialdemokraterna, och jag hoppas att de vidtillfälle kan svara, när det råkar vara någonsocialdemokrat närvarande i kammaren.Anf. 60 () replik:Herr talman! Jag noterade med tillfredsställelsevad sade om vad som bör vara engemensam strävan om att de nya demokratierna iÖsteuropa skall till den europeiska gemenskapen.Det är på så sätt som förutsättningarna för ettverkligt fördjupat europeiskt samarbete bästskapas. Jag tror att , liksom jag,noterade att representanter för de fyra nyademokratierna -- , , Ungernoch -- som var närvarande vid detseminarium som refererade tillframförde önskemål från sina resp. nationer om attbli fullständiga medlemmar i den europeiskagemenskapen.I ett något längre perspektiv när utvecklingen, inteminst på det demokratiska området, har förstärktsi och , föreställer jag mig attdessa länder kommer att vilja gå samma väg, liksomäven för den delen de baltiska staterna och kanskeockså andra delar av den nuvarande sovjetiskaunionen.Om vi ser denna utveckling framför oss, Per-OlaEriksson, utgår jag också ifrån att det som stundtalshar sagts ifrån sida om att man intefår glömma bort att är mycket mer än deneuropeiska gemenskapen minskar i betydelse. Såmycket mer är det faktiskt inte. Det jag serframför mig -- det föreföll också vara Per-OlaErikssons uppfattning -- innebär en europeiskgemenskap långsiktigt omfattande mycket storadelar och i sista omgången kanske hela det nuexisterande befintliga geografiska begreppetEuropa. Om det är så, låt oss då komma överensom att vi förhåller oss på det sättet och inte sernågon motsättning mellan viljan att skapa eneuropeisk gemenskap med svensk medverkan ochtanken att man då på något sätt skulle utmananågon annan del av . Så förhåller det sigfaktiskt inte.Anf. 61 PER--() replik:Herr talman! I brist på debatt medsocialdemokrater har debatten nu övergått tillsamtal om Europafrågor mellan företrädare föroppositionen. Det kan vara nog så angeläget. Detär ändå den nuvarande oppositionen som kommeratt forma Europafrågan under resten av 90-talet --förhoppningsvis.Jag tycker att det är trevligt att medstigande engagemang för Öst- och Centraleuropasamtidigt ansluter sig till den linje som harhaft , nämligen att knyta samman såmånga länder som möjligt i för och inom engemensam organisation för att skapa ettalleuropeiskt samarbete.De strävanden från dessa länder som vi mötte imåndags och tisdags kan vi bara hälsa medtillfredsställelse. Jag tror dock att de har en ganskalång väg att gå. Det är inte så lätt från början. Detär viktigt att vi hjälper dessa länder i övergångenfrån planekonomi till marknadsekonomi så att deockså blir starka att möta den ökade konkurrensensom ökad integration med innebär. Jagtror att på den punkten kan bidra ochhjälpa de länderna ut på marknaden.Anf. 62 () replik:Herr talman! uppfattade mig heltriktigt. Det är bl.a. bristen på ansvar ochsocialdemokratisk medverkan i en debatt i en viktigfråga som föranledde mig att vilja ha ett replikskiftemed . Något bör faktisktframkomma av en sådan här debatt.Vi kan säkert ha olika uppfattningar när det gällerhistorieskrivningen om var parterna har stått. Jagtror att det finns mycket att säga om det. Om vi nukan konstatera att vi samfällt anser att det är genommedlemskap i den europeiska gemenskapen somEuropa kan vidga, förstärka och fördjupa sittsamarbete har vi kommit ett bra stycke närmarevarandra.Jag delar vidare uppfattning omatt det kan ta tid innan de nya demokratierna iÖsteuropa kan bli fullvärdiga medlemmar. Såvälderas demokrati som deras marknadsekonomiskastyrka behöver förstärkas innan ett sådant steg kantas. Min förhoppning är dock att det skall kunnaske, kanske , och att Sverigedå som medlem av EGskall ha hjälpt dem på vägen mot ett sådantmedlemskap. Jag hoppas att vi också är överens påden punkten.Anf. 63 ():Herr talman! Det har talats mycket här ikammaren om dagens problem. Det gäller friheteni det sönderfallande , där vi inte barabehöver identifiera oss med våra grannar iBaltikum utan också med andra folk som söker sinfrihet, såsom i , och på mångahåll i . Det längtar alla efter att få ta sinaöden i egna händer.Det gäller också folken i som än i daglider av den draksådd som forna tidernsimperialister ansvarar för och som finns med ibakgrunden till dagens lidande under FNs banér,med dess blandning av omsorg om folkrätten ochrenodlad maktkamp om energin ochvärldsherraväldet.Men dessa problem gör att vi alltför lättförtränger mänsklighetens långsiktiga problem.Mänsklighetens problem är också Sverigesproblem. Det finns inget annat parti i detta land ochdet finns ingen annan världsvid politisk rörelse somså klart och intensivt har talat om att världensproblem är allas problem, som och dengröna rörelsen i alla länder. Därför är det okunnigt,oförskämt eller illvilligt att söka utmålamiljöpartister som isolationister.Vi har bara en jord -- vi har ingen i reserv. Det ärutgångspunkten för grön politik. De gamla gråpartierna från moderater till kommunister haruppträtt och agerat som om vi hade en jord i reserv.Den röda planekonomin och den blå storskaligamarknadsekonomin uppträder lika hänsynslöst motden jord som vi alla lever av. Lämnade åt sig självakan de båda förgöra planeten . Den rödaplanekonomin är lyckligtvis på avskrivning, menden blå marknadsekonomin tycks nästan ha blivitreligion i västerlandet. Om inte västerlandet lyckasfå den under demokratisk kontroll kommer den attförgöra planeten i sin kortsiktiga jakt efterkortsiktig tillväxt och vinst.Tiden tillåter inte att att jag utförligt går in på denmoderna civilisationens ödeläggelse avmänsklighetens grundläggande livsförutsättningar:luft, vatten och jord. De som är intresserade kant.ex. studera årsböcker.Där framgår hur förstörelsen pågår både i detkommunistiska och det kapitalistiska USAoch både i det marknadsekonomiska och detplanekonomiska Kina.Västeuropa intar ingen hedersplats när det gällermiljön. Marknadsekonomin kan inte klara av dessaproblem. Marknaden har skapat problemen, ochhoppet står till demokratin.Ja, nu fick vi höra det igen, säger ni, den grönaideologin är mot marknadshushållning. Det är deninte. Den gröna ekonomin är en marknadsekonomiinom de ramar som de ekologiska systemen sätterupp. Det är skillnaden mellan grön ekonomi och degrå partiernas ekonomiska politik.Det är därför vi säger nej till EG som det ser ut .