prot · GE09128 · 1991-06-10 00:00:00 — Känns det inte litet genant atti utskottsbetänkandet få krypa till korset när detgäller detta.Avslutningsvis vill jag bara säga, och det sade jag imitt inledningsanförande, att bönderna ochjordbrukarna är mer än medvetna om problemen.Det enda de fordrar är lika villkor. Man villkonkurrera på lika villkor med omvärlden. Det ärdet enda man kräver, och det tycker jag att vi skallse till att de får.Anf. 102 () replik:Herr talman! Jordbruksministern sade detvisserligen inte, men jag är övertygad om att hantycker att det är mycket bra att utskottet hartillstyrkt den motion av som iavsevärda delar har förbättrat det här förslaget.Såvitt jag förstår måste det också vara en stor glädjeför övriga partier att få ställa sig bakomdet här vänsterpartiyrkandet.Först vill jag säga till jordbruksministern någontingom lantbruksforskningen. Jag hann inte med det imin förra replik. Jag delar inte uppfattningen att vihar en mycket framsynt och framtidsinriktadforskning på det här området. Vi har en omfattandeforskning, det är sant. Men enligt min mening ärden i mycket hög grad knuten till detkonventionella jordbruket. Det är bra att vi harinrättat en professur för ekologiskt lantbruk, menforskningsanslagen när det gäller alternativ odlingdras ned nu och många angelägna projekt ges inteekonomiskt utrymme för att genomföras.Jag tycker även att det förekommer ensammanblandning mellan alternativaproduktionsformer, som jordbruksministern självtalade om, och alternativ odling som är något heltannat.Jag tycker inte heller att det görs tillräckligt mycketnär det gäller ny användning av i och för sigtraditionella grödor som kan peka i riktning motframtiden.När det gäller landskapsvården är jag inte alls säkerpå att det är så bra att det går så sakta förlänsstyrelserna att fördela de här pengarna. Enligtmin mening kan det bero på att vi i tyvärrbeslutade om en mycket krånglig och byråkratiskmodell för den här landskapsvårdsersättningen. Vii ville ha den mer generell och att denäven skulle ges utökade ekonomiska resurser. Jagär inte alls övertygad om att de lantbrukare sombehöver den här landskapsvårdande ersättningenför att få verksamheten att gå runt, tycker att detspeciellt spännande att ta del av de här många olikaerfarenheterna. De är dessutom olika i olika län.Jag hoppas mycket på det jordbruksministern sägerom att den här utvecklingen måste följas noga ochatt den också eventuellt måste korrigeras.När det gäller GATT-förhandlingarna tillsätts nu enparlamentarisk arbetsgrupp för att se överNorrlandsstödet, bl.a. med anledning av en motionfrån oss i . Vi tycker naturligtvis attdet är bra. Den generella GATT-problematikenkan man säkert, och måste, behandla där. Jagtycker ändock att den i sig går utöver den merbegränsade diskussionen kring Norrlandsstödet.Jag tror att vi begick ett misstag när vi sålättvindigt sköt ifrån oss kommandegränsskyddsjusteringar och hänvisade dem tillGATT-avtalet. Vi kommer såvitt jag förstår avdenna diskussion att få precis samma problem ochvara precis lika oeniga inför varje steg även i denfortsatta processen. Det kommer att bli oerhörtsvårt att bedöma och avgöra ömsesidigheten i denhär neddragningen. Om vi skall slippa få ettutmålande av falska hotbilder och i stället kunnaföra en seriös debatt, vore det läge att ta tillgemensamma överläggningar kring den fortsattaGATT-processen.Anf. 103 () replik:Herr talman! Jag har förståelse för attjordbruksministern inte fick tillfälle attkommentera min oro för jordbrukets inkomsterunder innevarande och kommande år enligt deprognoser som statens jordbruksnämnd har lagtfram. Jag hoppas dock att han kan återkomma litettill det i sitt nästa replikskifte.Vi kunde glädja oss åt att inkomsterna förjordbruket för ökade med ochtotalt ligger en bit över 4 miljarder . Om vihar hundratusen deltids- och heltidsjordbrukare,motsvarar det en årsinkomst på drygt 40 000. Det ärnödvändigt att vi ligger på den nivån för attomställningen skall bli socialt acceptabel.Prognosen är 723 miljoner. Det är enomöjlig uppgift för jordbruket att klara detta. Jagvill därför än en gång fråga jordbruksministern vadhan planerar att åstadkomma som leder till ökadeintäkter . Halva året har snartgått, och vi måste få till stånd en förändring omjordbruket skall klara det här.Anf. 104 ()replik:Herr talman! Så här i slutet på debatten kanske vikan enas om att sänka gränsskyddet. Det skall intevara fråga om en nivå som bara innebär en tekniskjustering, utan gränsskyddet skall sänkas för att ökaimporten och därmed konkurrensen.Jordbruksministern har inte övertygat mig omnågot annat vi har debatterat i dag.Så är också fallet med alla de som är berördautanför det här huset. Trots att det har funnits gottom tid har jordbruksministern inte lyckats övertyganågon om att det inte är fråga om en faktisksänkning av gränsskyddet. Det skulle varaintressant och viktigt att få veta hurjordbruksministern skall hantera t.ex. vårtdjurskydd.I Djurens rätt kan man läsa en artikel där det sägsatt djurskydd kräver gränsskydd. Jag tror attsvenska folket värnar väldigt mycket omdjurskyddet och tycker att det är viktigt. Det fårkonsekvenser om man ökar importen av t.ex. köttsom inte är producerat under samma förhållandensom i . Hur gör vi för att klara konkurrensenunder de förhållanden som råder på den svenskamarknaden med ett hårdare djurskyddskrav? Detskulle vara intressant och tryggt att få veta om vikommer att lyckas, så att vi inte exporterarproblemet med dålig djurskötsel till andra länderför att få billig mat.Anf. 105 Jordbruksminister () replik:Herr talman! Det somupprörde mig var ett felcitat som med för att närmast förlöjliga den propositionjag har undertecknat. Han sade att vi både har höjtoch sänkt. I protokollet kan man läsa vad i det avseendet. I en debatt kan man visstironisera och förlöjliga, men om man gör det isamma ögonblick som man talar om politikerstrovärdighet tycker jag att det är märkligt. Jagreagerade på den punkten, och jag vidhåller minreaktion.När det gäller frågan om kött och över huvud tagetbesluten i gjorde enpoäng av att det var en ny princip som man skullegå till med. Det är inte konstigare än attvi går och skall gå till som vi har gjorttidigare efter varje förhandlingsuppgörelse. Omgränsskyddet skall höjas och det blir nya ramar,skall det förankras i . Det är intekonstigare än att man har gjort det utan att för densakens skull ändra på principerna under tidigare år.Det har då handlat om höjningar. Man har fått gåtill ändå. Den här gången handlar det omatt man skall sänka gränsskyddet för att anpassa dettill de sänkta svenska matpriserna. Det är intekonstigare än att man går till för att höjadem.Den anpassning som sker när det gäller köttet harsitt ursprung i jordbruksnämndens beräkningar ochtar hänsyn till sänkta foderkostnader och slopadeslaktdjursavgifter. Priserna på det området kansåledes sänkas utan att lönsamheten försämras,eftersom kostnaderna också sänks. Detta ärbakgrunden, och den baseras påjordbruksnämndens bedömningar.Karl hävdar att han ärupprörd. Vad tänkte sig egentligen förraåret? Skulle vi ha ett överskydd? Skulle intekonsumenterna få del av livsmedelsreformengenom sänkta matpriser? Avsåg man att behålla ettöverskydd och därmed inte ge möjlighet till enkostnadssänkning som skulle komma jordbrukettill del, där jordbruket skulle kompenseras med 14miljarder kronor av skattemedel? Jag tycker att dendelen av debatten har allt skäl att lyftas fram. Jagtycker också att det är en fråga som är viktig förriksdagen. Det är inte bara de frågor som ställer som är viktiga.Jag kan i princip instämma i på GATT-förhandlingarna. Vi har somsagt tidigare från regeringens sida informeratpartierna och fört en diskussion. Vi har också ställtfrågor, och man har önskat en långtgåendediskussion. När GATT-förhandlingarnaförhoppningsvis återigen får ökad kraft är jag i allafall villig att föra en diskussion med riksdagenspartier om hur partierna på bästa sätt skall fåfullödig information och om hur regeringen skall fåpartiernas synpunkter i frågan. Det skall vi gärna tafasta på, liksom vi kommer att ta fasta på det redantidigare i ett avseende.Herr talman! Jag vill åter betona att jag bedömeratt en av de viktigaste frågorna har fått alltför litenplats i den här diskussionen. Hur skall vi när vi blirmedlemmar i -- vilket jag hoppas vi blir --åstadkomma att vi får ett så starkt regionalpolitisktstöd att vi klarar den nivå som vi nu har påNorrlandsstödet och ändå får det accepterat i EG?Vi vet att den form av stöd som vi har inte äraccepterad i EG. Den formen av stöd är mycketkritiserad i . Det är en mycket viktig frågasom har att göra med om vi även skallkunna åstadkomma ett öppet landskap, en levandelandsbygd i norra . Jag bedömer att detkrävs både kreativitet och engagemang för att klaraen sådan förhandlingsfråga. Jag tror att vi kan göradet, men kräver tidiga insatser. Vi hoppas kunnaåterkomma till partierna i den frågan föresemestrarna i den parlamentariska arbetsgruppen.För övrigt har jag delvis besvarat i samband med fråga. Närdet gäller jordbruksnämndens bedömningar avlönsamheten är man -- om jag har förstått det rätt --försiktig med användningen av de i och för sigsäkert korrekt beräknade uppgifterna så till vida attdet rör sig om en statisk värdering som inte byggerin struktureffekter eller rationaliseringseffekter.Men det är givetvis en mycket viktig fråga att följa.Man bedömer det nog på många håll efter vad detär, dvs. en statisk uträkning som inte tar meddynamiska rationaliserings- och struktureffektersom rimligen bör finnas i verkligheten.Marianne fick inte svar på sin fråga omförmalningsavgifterna. Det finns lagstöd för kan ta ut dem till 1995. Enligt fjolåretsriksdagsbeslut skall de behållas övergångsvis.Regeringen får således återkomma till riksdagen.Frågan om djurskydd och hantering av djur är enviktig fråga som flera talare var inne på, bl.a.Marianne . Först tror jag att det ärviktigt att konstatera att vi skärper den kontroll vihar av import. Vi fattade beslut om det förra året.Vi skärper bl.a. kontrollen när det gäller kött. Viförsöker fånga in flera ämnen än de som mantidigare har kunnat studera. Men det räckernaturligtvis inte. Det går att komma förbi detta. Vihar därför avtal med och om attdessa länders myndigheter skall ge intyg på attimporten därifrån kommer från djurbesättningardär man inte använder hormoner. Det är etthjälpmedel. EG har samma restriktioner som vi,vilket självfallet underlättar. Man har etthormomförbud och förbud mot import. I självaverket var EG på den punkten före . Det ärinte alltid så att vi i är först i allting.I diskussionen om huruvida maten utomlands alltidär farlig och maten hemma hos oss alltid är bra --jag menar nu inte att frågan har ställts i den härdebatten -- är det viktigt att konstatera att vi måstevara vaksamma på missbruk inom länderna. Denstora debatten inom EG -- precis som har sagtshär -- har egentligen inte gällt importen, utan attdet har kunnat konstateras att man kriminellt haranvänt hormoner i EG. Det har då sagts i debattenvi inte skall importera från EG, för att vi inte hardet så i . Så lättvindigt får vi inte ta dessafrågor. Tyvärr, herr talman, förlorade veterinärer i sin legitimationoch fälldes i sin de hadeförskrivit hormoner till djurbesättningar i Sverigepå villkor som inte var acceptabla ur den svenskalagstiftningens utgångspunkt. Vi får inte tro att vipå något sätt själva är en frizon, utan vi måste ocksåha en kontroll i vårt eget land. Det låg också i höggrad i beslut . Jag vill ändågöra den kompletteringen att vi inte alltid enbartskall se till importen, utan vi måste också ha enkontroll i vårt eget land, lika väl som EGsmedlemsländer måste ha det.Jag vill understryka att det som är positivt är inom EG har en konsumentrörelse för ett ökatdjurskydd och för en bättre matkvalitet.Även om det finns olika uppgifter om hur långtkedjan , som omnämndes senasti i går, i realiteten har gått i sinaåtaganden, går de i alla fall åt samma håll. Denhandelskedjan, en av största, vill pressaproducenterna att gå ifrån uppfödningsformer sominnebär dåligt djurskydd, och man vill främja inköpav djur som kommer från besättningar som skötsbra.Andra exempel är att man i , i ochi rör sig i vår riktning när detgäller djurskydd, både i tänkandet och när detgäller lagstiftningen. Jag ser det som någontingpositivt och bra att man i andra länder har en debattsom liknar vår och att man även i fråga omlagstiftningen börjar närma sig oss. Det gernaturligtvis också de svenska producenterna bättremöjligheter än eljest, om vi blir medlemmar i om EG före medlemskapet sänker sittgränsskydd och tar bort andra hinder mot oss, atttill den europeiska marknaden exportera mat avhög kvalitet, som vi i är bra på attproducera.Talmannen anmälde att ochKarl anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligarerepliker.Anf. 106 ():Herr talman! Egentligen borde jag begäraåterremiss på ett motionsyrkande som gällerbiodlingen. Det gäller förslaget om etttillkännagivande enligt motion Jo272 att lokalermed utrotningshotade växter bör besättas med binmed hjälp av befintliga naturvårdsanslag.Utskottsmajoriteten avstyrker motionen endastmed motiveringen att en annan motion om biodlingär en upprepning av en motion som avslogs för ettår sedan. Om man tittar i fjolårets betänkande blirman inte mycket klokare. Där avstyrks ett parmotioner som begär utredning i denna fråga.Herr talman! Jag vet att jordbruksutskottet äröverbelastat, men så här får det inte gå till. Jag skallemellertid inte vara besvärlig utan nöjer mig medatt yrka bifall till reservation 7 och hoppas att detgår med detta som det ser ut att göra med t.ex. ettmotionsförslag om flyktingförläggningar somnyligen avstyrktes i försvarsbetänkandet.Häromdagen fick jag höra att statens utredare är ifull gång med planer på att göra I 17 tillflyktingförläggning. Så vi skall inte ge upp imotionerandet, allra minst när det gäller väsentliganaturvårdsfrågor.Biodling är ett naturvårdsintresse och ettsamhällsintresse. Det är inte bara fråga om attproducera honung. Det är först och främst en frågaom pollineringsservice. Det gäller inte heller baraatt öka skördarna av klöverfrö, raps, rybs, äpplen,blåbär och hjortron. Det gäller också att av 120 avde växtarter som är utrotningshotade är 106beroende av insekter för sin pollination. äröverlägsna som pollinatörer på grund av att de ärarttrogna. De blandar inte äpplen och päron.I dag finns det ungefär 120 000 bisamhällen iSverige. Enligt beräkningar vidlantbruksuniversitetet skulle vi behöva ungefär300 000, alltså mer än dubbelt så många för enfullgod pollinering. De samhällena skall då intebara stå vid rapsfält och fruktodlingar, utan de skallvara utspridda över landet. Det är den småskaligabiodlingen som är det intressanta ur naturvårdensoch samhällets synpunkt.Genom skattereformen missgynnas just dennabiodling. Många småodlare slutar när de skall hållapå och trassla med bokföring för att deklarera eninkomst på några tusenlappar. Det bästa hadenaturligtvis varit om tagitmiljöpartiförslaget om deklarations- och skattefriinkomst på maximum . för ickeyrkesmässig verksamhet. Då hade man inte behövtbli skattefuskare för att man håller några bin,musicerar på några 50-årskalas eller säljer någontavla ibland.Nu blev det inte så. Då måste man ju försöka påannat sätt -- för naturen skall vi vårda. Därför börriksdagen som sin mening ge regeringen till kännaatt naturskyddsområden skall besättas med binmed hjälp av naturvårdsanslag. Vidare måste vi beregeringen ta fram förslag om ekonomiskt stöd tillden småskaliga biodlingen. framställs detsom att det skulle vara att missgynnayrkesbiodlingen. Men det är inte sant. Svenskhonung är en bristvara. Marknaden föryrkesbiodlingen förbättras inte av atthobbybiodlingen försvinner. Däremot ökarimporten.Herr talman! Vi försämrar med det nu infördasystemet pollineringen och därmed naturvård ochhemträdgårdsodling. Det är för galet omskattepolitiska principer skall få oss att sila bin mensvälja kameler.Anf. 107 ():Herr talman! Jag har tillsammans med BoLundgren och motionerat omatt avslå propositionen om vissa livsmedelspolitiskafrågor till del denna omfattar en sänkning avgränsskyddet avseende fabrikspotatisodling.Syftet med gränsskydd av potatisstärkelse är attskydda den inhemska fabrikspotatisodlingen.Detta gränsskydd har legat fast sedan den 1 juli1985 med undantag för en höjning med den1 . Den svenska odlaren har således haftoförändrat pris för såld fabrikspotatis ,medan produktionskostnaden under nämnda tidökat med . Vid tillverkning avpotatisstärkelse utgör råvarudelen, fabrikspotatis,. Den höga råvarudelen ger därför vidförändringar av gränsskyddet direkt genomslag påpriset för levererad fabrikspotatis.Regeringens förslag om en sänkning avgränsskyddet kommer att få negativaeffekter för odlarna, eftersom priset sjunker medsex öre per kilo potatis, vilket motsvarar ungefär2 . per hektar.I detta sammanhang måste uppmärksammas attfabrikspotatisodlingen är belastad medproduktionsskatter på tillsammans ungefär 1 350kr. Motsvarande produktion i EGdrabbas inte av motsvarande skattekostnader.Konkurrenssnedvridningen är uppenbar.Ett medlemskap i ställer stora krav på en ökadkonkurrensförmåga. Av det skälet måste kraftfullainvesteringar göras inom forskning, utveckling ochprocessutveckling. För att kunna möta en tuffframtid är det helt felaktigt att ensidigt från svensksida sänka gränsskyddet och på så sätt försämralönsamheten.Fabrikspotatisodlingen i vårt land drivs med siktepå ett medlemskap i förslag lederemellertid till negativa effekter avseendefabrikspotatisodlingen. Det kommer därmed att fåstora negativa effekter i de regioner som vimotionärer representerar.Herr talman! Med hänsyn till att vi har ont om tid ikammaren avstår jag från att yrka bifall till vårmotion.Anf. 108 ():Herr talman! Det har varit en lång och intressantdebatt. I ett långt inlägg sade attjordbruket var en framtidsnäring. Det kan jaggärna hålla med om, om det vore så att den fingevara det. Det är faktiskt på det sättet att man hållerpå att avveckla jordbruket i snabb takt. Det ärdärför mycket svårt att se jordbruket som enframtidsnäring.De svenska bönderna har varit av ett segt virke, ochdet är de fortfarande. De är utomordentligt lojalamot politiska beslut. De har genomförtrationaliseringar och effektiviseringar på de flestaverksamhetsområden på ett helt fantastiskt sätt.Att arbeta med det levande är ett fantastiskt fintmen mycket slitsamt arbete. Det vet jag själv,eftersom jag arbetat med detta. Att arbeta sombonde är att arbeta med historien och samtidigtskapa förutsättningar för en fortsatt historia.Bönderna arbetar med delar av vårt kulturarv, ochde ser till att de får mat på våra bord.De enorma förändringar som genomförts ijordbruket har varit på gott och ont. De har varitpå gott därför att en massa gammalt slit har kunnattas bort med hjälp av bl.a. mekanisering. De harvarit på ont därför att jordbrukarna av ekonomiska skäl har tvingats attkemikalisera jordbruket på ett sätt som har lett tillstora störningar i bl.a. våra vattendrag. Tvånget tilldenna förändring har styrts via politiken,forskningen och rådgivningen.Vi är varse dessa faror, och merparten avSveriges bönder vill egentligen inte hålla på medstora mängder handelsgödsel och kemiskabekämpningsmedel.Förra årets jordbruksuppgörelse blev faktisktinledningen till en långsiktig katastrof för svenskodling och för svenskt kulturlandskap. Vi kommertyvärr att få se en storskalig nedläggning avodlingsmark i våra äldsta kulturbygder. Vi har settuppgifter från olika håll i landet på att mellan 30och av odlingsmarken kommer att försvinnaoch tas ur produktion. Vi kommer att få en starkkoncentration av odlingen till de storaslättområdena och en mycket stor användning avkemiska bekämpningsmedel och annat som vifaktiskt trodde att vi hade kommit bort ifrån. Vi fåren utarmning av landskapet samt av ochfaunan dels på grund av igenskogning, dels genomökningen av det storskaliga jordbruket med alladess gifter. Det är inget tvivel om att ochfaunan och kulturlandskapet kommer att ta stryk.Men det gjordes också utfästelser när riksdagenfattade det jordbrukspolitiska beslutet. Det var attvi inte ensidigt skulle sänka gränsskyddet. harvi fått en proposition och ett betänkande, där justdet föreslås som inte skulle ske. Det som varsanning 1990 verkar vara ett dåligt skämt 1991.I andra sammanhang säger man ofta att det ärviktigt med långsiktiga beslut, så att man vet vadman har att rätta sig efter. Så är uppenbarligen intefallet när det gäller svenskt jordbruk. Undra på är besviken och känner sig lurad ute i bygdernaoch att man inte förstår vad som händer iStockholms centrala delar. Vi måste ändå inse attdet finns skillnader i odlingsbetingelserna mellanSverige och stora delar av EG och världen i övrigt.Vi kan inte ta ut skördar i den omfattning som dekan göra, på grund av våra vegetationsperioder ochvåra temperaturförhållanden. Det är bara att insedet. Om vi vill ha ett fungerande jordbruk i ,måste vi se till att det kan klara sig.Vi kommer att få se stora problem, bl.a. påGotland, där jag bor. Mjölkkobesättningar säljs utoch de yngre finner det inte lönsamt att fortsättamed sitt otacksamma slit. Då känns det litetmärkligt att läsa reservation 1, i vilkenvänsterpartiet säger att det nu behövs en särskildutredning för att klarlägga vilka konsekvenser dennya livsmedelspolitiken får för det gotländskalantbruket. Det är vackert så, att man i efterhandskall konstatera vad man har ställt till med genomsina dumheter i politiken. Det hade varit mycketklämmigare om man hade gjort den härutredningen innan man fattat dessa beslut, så attinte dessa drastiska förändringar sker i lantbruket.Jag tycker att det är en utomordentligt egendomligreservation, där man på något sätt vill ta tillbakadet man faktiskt har satt i gång.Det är svårt att förstå de destruktiva krafter som villförvandla till ett ännu större skogsland,med ännu fattigare fauna och flora. Runt om ivärlden svälter människor. Dagens påtvingadeodlingssystem bidrar till att förstöra våralivsbetingelser. vill göra det ännuvärre genom att driva processen ännu snabbare.Mat är faktiskt inte bara något som har med pris attgöra. Den har att göra med kvalitet, smak, doft, detsätt som maten har odlats på och det sätt somdjuren har fått leva på innan vi slaktar dem.Jordbruksministern pratar om matkvalitet ochberör bara sådana ämnen som hormoner. Hanstruntar uppenbarligen i de förhållanden som djurlever i på kontinenten och som vi har tagit avståndfrån i Sverige.Det är klart att det blir fruktansvärt svårt försvenska bönder att konkurrera på lika villkor.Principen om konkurrens på lika villkor trodde jagfaktiskt var någonting som vi eftersträvade. Därförär det fruktansvärt svårt för svenska bönder attklara sig , om vi inte ser till att hjälpadem med någon form av skydd. Vi bör visauppskattning genom att vidta åtgärder för att fåbättre odlingsförhållanden och bättre förhållandenför djuren.Skall man sänka priset på maten tycker jag faktisktatt man skall börja med momsen. Det är på gång.Sedan måste man ta sig ankonkurrensförhållandena vad gällermatdistributionen och förädlingsindustrin, därkonkurrensen är praktiskt taget obefintlig, vilketnaturligtvis leder till höga och stigande priser. Jagtycker inte att man skall slå ut hela den svenskaodlingen, när man har betydligt bättre metoder attkomma till rätta med prisfrågorna på.Jag yrkar bifall till reservationerna 8, 18, 20 och 22.Anf. 109 () replik:Herr talman! gör sig litet lustig över attvänsterpartiet tycker att det behövs en mer nogrannuppföljning av den nya livsmedelspolitiken. Trorman att politik är så enkelt att man i förväg kanförutse exakt alla konsekvenser av det man beslutari , är det naturligtvis onödigt att följa uppsina beslut. Men är det en gång för alla inte såenkelt med politik i allmänhet.