prot · GF0925 · 1991-11-14 00:00:00 — Man målade upp enhelt förfalskad bild inför valet om att ekonomin intevar så dålig i som den visade sig vara närman började titta i skrivbordslådorna i kansliet.Jag anser precis som att det ärviktigt att försöka få till stånd småindustri runt omi . Som arbetsmarknadsministern här harsagt är det viktigt att få i gång en mängd småföretagoch att regeringen för en politik, något som jag vetatt den gör, där man sänker kapitalbeskattningenoch ökar satsningarna på småföretagen. Dennyligen framlagda småföretagspropositionen är ettbevis på detta.Vi skall inte misströsta när det gäller Karlskoga.Men jag håller med om att läget ärmycket bekymmersamt.Anf. 70 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Jag kommer att mycket noga följadenna region, . Jag har haft ettlängre samtal med landshövdingen i länet och hansmedhjälpare.Jag tänker nu gå in på de olikakapitalbeskattningsreglerna och föra resonemangetså att frågan kommer mycket nära HåkanStrömberg. Om man t.ex. på en bank i ger8 % ränta medan man i ger en ränta på ,var skulle då sätta in sina sparadepengar? Jag är rätt övertygad om att de då hamnadei . Det är ungefär så som investerarna ser påolika länder. Vi kan inte i ligga på en egenoch mycket högre nivå, även om det känns hårt närmycket smärtsamma besparingar måste göras. Detär litet besvärande att behöva göra dem på ettområde där man har det svårt men kanske inte allrasämst i dag.Anf. 71 ():Fru talman! När det gäller frågan om i vilka bankerman kommer att placera pengarna kan det ocksåfinnas anledning att fundera: Var är mina pengarsäkrast under en litet ? Man kanske inteskall ta den kortaste möjliga vägen för att skapaförmögenheter.Jag är mycket glad över och vill tacka BörjeHörnlund för hans engagemang. Det är inget tvivelom att det är mycket stort, och jag vet att hankommer att gripa sig an frågan och göra vad hankan. Det är helt klart att så är fallet.När det gäller jämförelsen som är det självklart att vi i inte kan liggapå en högre nivå än vad man gör i andra länder ivår omvärld. Men det är viktigt att ta till vara detoerhört gedigna teknologiska kunnande som finnshos de anställda i företaget i . Det ärviktigt, och jag tror också att man skulle kunnautveckla detta på andra områden och inte bara satsapå försvarsmateriel. Den tiden tror jag är förbi, ochdet är glädjande att den tillverkningen minskar. Vifår hoppas att världen blir fredligare så att vi heltkan komma bort från att satsa på rustning ochförsvarsmateriel. Det är ju inte den vägen vi skallvandra.Gudrun talar om den dåliga ekonomi somsocialdemokraterna lämnade efter sig. Får jag dåsäga än en gång att man nu inte alls har den oerhörtstora grop som den borgerliga regeringen lämnadeefter sig. Det var ett budgetunderskott på 90miljarder. Det var en total upplåning under de sexborgerliga åren på närmare 400 miljarder, GudrunNorberg, som socialdemokraterna fick ta över. Viskall ta en debatt om den ekonomiska politiken,men den borgerliga regeringen måste ju först göranågonting, och deras åtgärder måste först verka.Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringPå förslag av talmannen beslöt kammaren kl. 15.31att ajournera förhandlingarna ,då statsrådet väntades anlända tillkammaren för att lämna svar på interpellation 14.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 15.35.7 § Svar på interpellation 1991/92:14 omskadeståndsansvaret vid användning avpolishundAnf. 72 Statsrådet (--):Fru talman! har i eninterpellation till justitieministern kritiseratgällande regler om statens skadeståndsansvar försådana skador som orsakas av polishundar. Arbeteti regeringen är så fördelat att det är jag som skallsvara på interpellationen.Birgit hänvisar bl.a. till en skrivelsefrån till . skrivelsen begärde attreglerna om statens skadeståndsansvar för skadorsom orsakas då polishundar används i tjänstensnarast skulle ändras. Enligt rikspolisstyrelseninnebär reglerna att staten blir ersättningskyldig förskador som en polishund har orsakat, även om detvarit helt befogat från polisiär synpunkt att användahunden på det sätt som skett. I skrivelsenhänvisades till ett fall där en yngling blivit biten aven polishund och fått skadestånd efter avgörande idomstol.Den lag som kritiken riktar sig mot är lagen omtillsyn över hundar och katter. Enligt den lagen ärhundägaren strikt ansvarig för skador som hundenorsakar. Hundägaren är alltså ersättningsskyldigäven om han eller hon inte är vållande till skadan.Regeln motiveras huvudsakligen av att det liggernärmast till hands att hundens ägare svarar förskador som hunden orsakar.Dessa regler gäller för alla hundar, alltså ävenpolishundar.Men det här innebär inte att den som skadas av enpolishund alltid har rätt till ersättning. I dessa fallfår nämligen allmänna regler om jämkning vidmedvållande betydelse. Den som själv harmedverkat till sin skada kan förlora rätten tillskadestånd helt eller delvis. Om en polishundorsakar en skada trots att den använts på ettalldeles korrekt sätt, kan det ofta vara så att denskadelidande själv har medverkat till att skadanuppkom, t.ex. genom att själv begåvåldshandlingar. I sådana fall kan den skadelidandehelt eller delvis förlora rätten till ersättning.Men det kan också vara så att det är en helt oskyldigperson som råkar bli angripen av en polishund. I ettsådant fall framstår det i regel som rimligt att statenfår betala ersättning för skadan. För sådana fallpassar alltså de nuvarande reglerna normalt settbra.Jag delar dock uppfattningen att det finnsanledning att se över reglerna om ansvaret förskador som orsakas av polishundar. Detta skerredan nu, fast i ett större sammanhang. Frågor omdet allmännas ansvar för skador som uppkommer isamband med myndighetsutövning utreds förnärvarande av en parlamentariskt sammansattkommitté. Enligt sina direktiv skall den kommitténöverväga även frågan om statensersättningsskyldighet för sådana skador som berorpå ingrepp som är helt befogade. Det är i detsammanhanget som man får behandla frågan omstatens skadeståndsansvar för polishundar.Rikspolisstyrelsens skrivelse har överlämnats tillden kommittén. Kommittén skall enligt sina direktivavsluta sitt arbete före utgången av år 1992.Anf. 73 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetLaurén för svaret. Det är bra att man utrederfrågan, men det är mindre bra att man behöver sålång tid som fram till slutet av 1992, för att man harlagt in den i den stora utredningen om ansvar förskador som uppkommer vid myndighetsutövning.Sedan tillkommer ju all övrig tid innan beslut kanfattas och ytterligare tid innan ett positivt beslutkan träda i kraft.Detta, fru statsråd, tycker jag är klartotillfredsställande, eftersom man med en mycketenkel tillläggsformulering kan ändra den gamlalagtexten . Frågan om tjänstehundar harju inte särskilt behandlats i de sekelgamlaförarbetena.Jag anser att man måste ifrågasätta, om statengenerellt sett alltid skall ha strikt ansvar i de fall dåpolismän använt sina hundar på ett korrekt sätt.Det strider klart mot det allmännarättsmedvetandet att skadestånd alls kan kommapå tal och behöva lång utredning eller att ersättningkan betalas ut till någon, helt eller delvis, somexempelvis gått till anfall eller på annat sättattackerat eller hotat polisman och då blivit bitenav hunden.När det gäller skador av vapen har man reglerat dethär. När vapen används vid tjänsteutövning harman bedömt att strikt ansvar icke skall tillämpas.Hunden skall enligt mitt förmenande betraktas somett vapen, ett självskydd. I mina -- och, jagförsäkrar statsrådet, i de flestas -- ögon är detbetydligt lindrigare att eventuellt råka ut för enväldresserad polishund än för en polisman som iträngt läge kanske måste avlossa sitt vapen. Enpolishund dödar inte. Det kan ett vapen göra.Fru statsråd! juridiska enhethar föreslagit en komplettering av 3 kap. 2 § förstastycket i skadeståndslagen, en tillfälligkomplettering som man utreder skullekunna lösa det här problemet: Har skadan orsakatsav en tjänstehund inom polisväsendet, skallersättning utgå om den som ansvarar för hundenhar gjort sig skyldig till fel eller försummelse medavseende på tillsynen över den. Med en sådanformulering vore saken klar, åtminstone tills mankommer med den stora, nya lagtexten.Fru statsråd! Jag har tidigare skrivit en motion i dethär ärendet, och då nöjde jag mig med att enutredning pågår. Men har så många nyasituationer uppstått att frågans brådskande lösninghar aktualiserats. utredningen pågårkommer vi t.ex. att få arrangera i fotboll. Visstvore det väl skönt med enkla klara regler inför dettaarrangemang.Det farliga är, som jag ser det, om man i en trängdsituation tvekar att använda polishunden ochdärför onödigtvis utsätter sig själv, andramänniskor och i vissa fall hunden för större fara.Jag relaterade i min interpellation till ett nupågående rättsfall som upprört och upprör sinnenamycket starkt, och det inte bara i mitt hemlän. Detblev känt att stämt enKöpingspolis för misshandel och begär skadestånd.Hunden bet honom vid infångandet.Då fick jag ett samtal, där man ifrågasatte ompolisen fick vara ''hur brutal som helst''. Men jagfick oräkneliga samtal, där man tyckte att nu får detvara nog. En hel del påpekade t.o.m. att ingen hadebitit om han hållit sig där han skulle.Det här upprör sinnena. Många människor vågadefaktiskt inte eller fick inte bo i sina sommarstugor ivåra trakter. Man vågade inte gå ut i skogen, manvar rädd för att vara ensam hemma, även i beboddatrakter, och vi var många som med oro undrade omalla polismän som vi/samhället sänt ut till vårt skyddskulle komma tillbaka med livet i behåll efter denveckolånga jakt -- eller hur man skall uttrycka det --som pågick.Faktum är att polismän blev beskjutna. vid förhör att han skjutit, men eftersom detinte kunde ledas i bevis att han medvetet siktat påenskild polisman ansågs gärningen vara utanbetydelse. Brottet att skjuta mot polisman i tjänstkan alltså beskrivas som inte särskilt allvarligt.Det är den här kopplingen, fru statsråd, som upprörsinnena, som urholkar tilltron till vårt rättssystem,som skapar misstro i allmänhet mot allas vårförmåga eller ens vilja att ändra på sakernastillstånd. Det är viktigt att människor uppfattar delagar och regler som gäller som riktiga och rätttillämpade.Skadeståndslagen uppfattas inte som rimlig.Det är inte rimligt att man lägger ner enundersökning som gäller skott mot polismän mendrar i väg med stora arrangemang när det gälleringripande med polishund i just samma fall.Statsrådet hänvisar i sitt svar tillrikspolisstyrelsens skrivelse, som tar upp ettgammalt fall. Det jag här har berört har hänt ochhänder , och snart får vi i fotboll. Det visartydligt, tycker jag, hur viktigt det är att skynda påmed vissa delar av lagstiftningen. Det är därför jagvill fråga fru statsrådet, om hon är villig att meddetta som bakgrund bryta ut ärendet om striktansvar för polishund ur den stora utredningen ochåtminstone tillfälligt justera lagen med ett korttillägg.Anf. 74 Statsrådet (--):Fru talman! Jag håller med omatt det naturligtvis inte får vara så att staten alltidblir skadeståndsskyldig gentemot den som ettangrepp med tjänstehund riktar sig mot. Det kanju tyckas, som lagen är utformad, att staten skullekunna bli ersättningsskyldig i fall då det inte börföreligga något skadeståndsansvar.Jag anser i likhet med att lagenbör ses över, men det är vissa problem med enlagändring. Jag kan som exempel nämna att enfråga här är om ett undantag från det striktaansvaret skall gälla bara vid sådana tillfällen närhunden används i myndighetsutövning ochliknande fall.En annan fråga är för vilka hundar som det skallgälla särskilda regler, om undantaget bara skallgälla polishundar eller också för hundar somanvänds av andra myndigheter.En tredje fråga är, som jag nämnde i mitt svar, vadsom bör gälla i sådana fall då en oskyldig personkommer i vägen för hunden.Jag tror att vi har samma uppfattning i sak, BirgitHenriksson och jag, men jag menar alltså att vimåste skaffa oss ett fullgott underlag för ett beslut.Det finns enligt min mening ingen anledning förpolisen att tveka att använda tjänstehund, medhänvisning till den jämkningsregel som jag taladeom. Om den som blir utsatt för ett angrepp avhunden har varit medvållande i någon utsträckning,skall skadeståndet kunna jämkas helt eller delvis.Jag kan naturligtvis inte kommentera ett enskiltfall, det som senast tog upp här.Men jag vill gärna tillägga att jag kommer att följadet här mycket uppmärksamt. Om det skulle visasig att tillämpningen av reglerna leder till orimligakonsekvenser, blir det enligt min meningnödvändigt att vidta åtgärder utan att avvaktautredningens resultat.Anf. 75 ():Fru talman! Nej, jag vet att hundföraren inte alltiddöms som skyldig, men det blir fråga om långautredningar som man borde slippa, och dehundförande poliser som är utsatta förutredningarna har ofta en besvärlig sits.Min interpellation gällde bara polishund vidmyndighetsutövning, för jag är ju medveten om attdet pågår en stor utredning.Oskyldiga personer som drabbas omfattasnaturligtvis alltid av ett skadeståndsansvar. Detskulle också framgå av det lilla tillägg somföreslagits av juridiska enheten på RPS.Statsrådet sade att man har ingen anledning atttveka att använda hunden, men man gör faktisktdet . Det är samma förhållande som attoerhört många civila personer tvekar att ingripadärför att de är rädda för att ha ansetts tillgripastörre våld än nöden kräver. Det är ofta svårt att tade här avgörandena. Det skulle skapa störretrygghet med omvända regler.Jag är tacksam för att statsrådet ämnar följautredningen, som upprör sinnena och som klartstrider mot den rättspraxis vi har.Jag förstår inte varför man inte redan nu kan sättai gång med att se över lagen. Statsrådet sade ju attom hon finner detta otillfredsställande kommerhon att göra något. Varför går det inte att göranågot nu? Det verkar som om att vi är överens i sak.Jag förstår att vi har samma inställning och är innepå samma linje.Anf. 76 Statsrådet (--):Fru talman! Jag kan förstå . Vi har överlämnat rikspolisstyrelsensskrivelse till utredningen. Jag tror själv att vi får ettbättre underlag för beslut om utredningen fårarbeta som det är tänkt. Jag kan upprepa mittbesked igen. Jag skall följa ärendet noga. Om detvisar sig inte fungera -- som jag ändå hoppas att detskall göra tills vidare -- kan det bli nödvändigt förmig att vidta åtgärder.Anf. 77 ():Fru talman! På sätt och vis hoppas jag att det inteskall bli nödvändigt att vidta åtgärder. Jag vill ickeatt något negativt skall inträffa. är jagtacksam att statsrådet säger sig ämna följa ärendetoch med skyndsamhet, om det så behövs, företa enändring.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1991/92:22 omkärnkraftsavveckling m.m. vid eventuelltmedlemskap i . 78 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig omett eventuellt medlemskap i skulle påverkaSveriges möjligheter att avveckla kärnkraften iSverige och att dessutom verka för en internationellavveckling. Vidare har frågat omhur och ett eventuellt EG-medlemskap påverkar möjligheter att säganej till lagring av utländskt atomavfall.Jag kan svara tämligen kortfattat på GudrunSchymans frågor. möjligheter att avvecklakärnkraften kommer inte att påverkas av fördragetom Europeiska atomenergigemenskapen,Euratom, vid ett eventuellt medlemskap i huvud taget kommer den kärnkraftspolitikSverige kan vilja föra inte att påverkas av Euratom-fördraget. Varken Euratom-fördraget eller någraandra regler inom EG anger hur ett visstmedlemsland skall producera sin energi. Det stårvarje land fritt att välja energikälla utaninblandning från EG, under förutsättning att detsker på ett från miljöskyddssynpunkt acceptabeltsätt.Sverige har inte, och kommer heller inte att få,någon skyldighet att ta emot utländskt använtkärnbränsle och kärnavfall för lagring eller annanform av slutförvaring i . Det finns ingenskyldighet för något land inom EG att ta hand omandra länders använda kärnbränsle eller kärnavfall.Det har tvärtom länge funnits en grundläggandeprincip när det gäller hantering av kärnavfall, intebara i utan även i länder inom EG, att varjeland tar ansvar i alla led för hanteringen av detanvända kärnbränsle och kärnavfall somuppkommer inom det egna landet. Denna principinnebär att slutförvaring skall ske inom det egnalandet.Den utredning som har i uppdrag att göra enöversyn av kärntekniklagstiftningen kommer snartatt lägga fram sitt slutbetänkande. Enligt vad jaghar erfarit kommer utredningen att föreslå bl.a. attdet i kärntekniklagen nu införs en uttrycklig regelmed innebörden att utländskt kärnbränsle ochkärnavfall inte kan slutförvaras i . Förslagethar tagits fram efter samråd med experter inomEG-kommissionen.Anf. 79 ():Fru talman! Jag skall be att få tacka miljöministernför svaret. Jag är glad över att det är OlofJohansson som blev miljöminister. När man nu haratt välja mellan fyra onda ting, som det innebärmed en borgerlig regering, tycker jag att det var braatt fick detta uppdrag. Jag sägerdetta med utgångspunkt i att jag vet att vi har samsyn i många miljöfrågor och att vi har ettförflutet tillsammans i folkkampanjen motkärnkraft. Jag hoppas att vi också kan ha en framtidtillsammans i folkkampanjen mot kärnkraft.Dessa frågor är ställda på grund av att det är frågorsom har dykt upp inför ett eventuellt medlemskap iEG. Inom EG betraktas kärnkraftsavfall som envara, och varors fria cirkulation är en av de s.k.friheterna inom EG.Om man tar till sig svaret rakt av skulle man kunnasäga: ''Så bra då. Då behöver vi inte vara oroliga. ''Tydligen har ett falskt larm gått i tidningarna, radiooch annan massmedia när dessa frågor har dyktupp. Jag är dock inte så säker fortfarande, men jaghoppas kunna bli säkrare efter denna debatt.Om , , blir medlem i EGinnebär det ett medlemskap i ,eller hur? Av dess stadgar framgår att Euratomskall utveckla kärnenergin. Syftet med Euratomanges vara att genom skapandet av erforderligabetingelser för en snabb organisation och tillväxt avkärnenergiindustrierna bidra till en höjning avlevnadsstandarden i medlemsstaterna. Om Sverigeblir medlem i organisationen, har då intenågra som helst förpliktelser att leva upp till syftetmed organisationen?I den senaste av de gröna böckerna om Sverigesförhållande till EG framhålls följande: Ettmedlemskap i skulle betyda ett utökatinternationellt samarbete inomkärnavfallsområdet. Vad betyder det i klarspårk?Jag vet att enligt Euratoms stadgar, 52 §, är EG-medlem förpliktigad att underkasta sig Euratomsgemensamma försörjningspolitik ochoptionsprivilegium beträffande malm, råvaror ochspeciellt klyvbart material. Lydelsen av denparagrafen måste väl på något sätt påverka Sverigeom vi väljer att bli medlem i denna organisation?Jag har svårt att se hur vi skulle kunna säga att dettänker inte befatta sig med. ärgärna med, men inte i de avseendena.I interpellationssvaret står det att har inteoch kommer inte heller att få någon skyldighet attta emot använt kärnbränsle och kärnkraftsavfall.Har vi möjlighet, om vi skulle vilja, är det ett frittval? Även om inte kan tvingas på dessaatomsopor, kanske det finns de som tycker att detskulle vara en god affär. Avfall har ju bytts mellanländer, i verkligheten, just för att det kan utgöra engod affär. Det vet också.Hur definieras avfall inom EG? Det har vi haft endiskussion om i inom folkkampanjen.Såvitt jag kan förstå definieras avfall som avfallförst när det grävs ned i jorden. Ända tills avfallethar grävts ned betraktas det som en vara som fårsäljas och cirkulera fritt. Det spelar alltså ingen rollatt har principer om avfall, om haren annan definition på vad avfall är.Det finns en utredning som skall hyfsa tillkärntekniklagen. Det står i interpellationssvaret attdet skall stå i den kommande lagen att kärnbränsleoch kärnavfall inte skall slutförvaras i . Jagskulle vilja ha en definition som säger att sådantmaterial inte ''får'' slutförvaras i . Det vorebra om och jag kunde vara överensom det.Det står också i interpellationen att förslag hartagits fram efter samråd med experter inom . Samråd kan innebära vad somhelst. Vi har en MBL-lagstiftning som innebärsamråd -- sedan avskedas folk. Vi i vänsterpartietbrukar säga att man tutar innan man kör över. Ärdet så med denna fråga också? Vad exakt kommerdenna lagstiftning säga? Vad jag förstår ärproblemet att få en lag godkänd i EG som säger attSverige inte vill ta emot just utländskt avfall. Detblir en diskriminering så länge man betraktar dettaavfall som en handelsvara. Har vi möjligheter iSverige att stifta en lag som säger att intevill ta emot utländskt kärnavfall? Det är ju frågan,och jag skulle bli väldigt glad om jag fick ettklargörande.Anf. 80 Miljöminister ():Fru talman! Jag välkomnar den här debatten, menbåde och jag är medvetna om attvi har en tilltänkt förhandling framför oss. Inför dengäller det att analysera alla frågor, ungefär somgrönböckerna har gjort och måhända även djupareän så. Det arbetet pågår.Låt mig på den punkten säga att vi kan få anledningatt återkomma till den sorterns frågor längre framnär vi har gjort det jobbet.Det som är viktigt är att granska EES-avtalet.Där är inget av denna problematik berörd. Detberor helt enkelt på att det inte finns någotgemensamt intresse, vare sig i EFTA-gruppen elleri EG-gruppen i detta sammanhang. Alla inom EGhar inte kärnkraft, och inte heller alla inom EFTA.Därför är det svårt att enas om en gemensamhållning inom någon av dessa organisationer.Det är naturligtvis det principiella svaret här. Vi hargemensamma intressen med en del länder som harsamma inriktning som vi. En del av dessa har inteintroducerat kärnkraft över huvud taget.På denna punkt vill jag, som sagt, inte anteciperaför mycket inför kommande förhandlingar, men detär viktigt att i detta läge kunna ge klara besked sålångt situationen är klar. Det är dettainterpellationssvaret är ett uttryck för.Jag vill alltså inte säga att detta är problemfritt,, men jag vill säga att så här långtär det problemfritt. Detta är svaret och därför harjag också gett ett tydligt svar i dag.Sen kan det finnas anledning att ta upp den mindreseriösa delen av texten i . Jag ville inte göra det i och för sig,även om snuddade vid det här.Jag vill bara säga en sak när det gäller fyra ondating, partisammansättningen i den nuvaranderegeringen. är det faktiskt så att dessafyra partier plus ett till står bakomenergiöverenskommelsen.Detta brukar ibland misstolkas. Man säger att omman inte är överens om någonting då kan alla varamed. Men det är fel. Det är viktigt att se denparlamentariska och politiska konsekvensen detta.Det är detta jag vill understryka.Om man inte hade haft energiöverenskommelsenoch inte den numera breda parlamentariskaförankringen för den, så hade den fortsattamisstroendekampanjen mot energipolitikenfortsatt. Det tror jag inte vare sig jag själv eller några andra som vill ha enansvarsfull energipolitik hade varit intresserade av.Därför spelar energiöverenskommelsen en viktigroll, liksom anslutningen av två nya partier till densamma.Anf. 81 ():Herr talman! Jag har ju skrivit omenergiöverenskommelsen i min interpellation.Seriöst eller inte så tycker jag att jag har redogjortför en verklighet. Den har uppfattats blandenergiproducenterna i landet som att nu är det frittfram, det blir ingen avveckling av kärnkraften.Jag vore väldigt glad om här ikammaren kunde säga att då har de missförståttsaken totalt, tvärtom kommer vi att så fort sommöjligt se till att avvecklingen av kärnkraftenbörjar. Det vore ett bra klarläggande, så att de i såfall får klart för sig att de har uppfattat saken fel.Jag tog inte upp i min interpellation,. Vad jag har förstått av det -- i denmån jag har granskat det -- så berör det intedessa frågor.