prot · GE09122 · 1991-05-30 00:00:00 — hadeungefär hälften av de intagna i den slutna vården påett antal sjukhus varit ute på fri fot utan att ha fåttpermission, och utan att vara frigångare. Man ficken uppfattning om att det fanns svängdörrar pånågra av dessa sjukhus.Jag har i frågor till justitieminister ---- påpekat hur en lustmördare rymdefrån sluten psykiatrisk vård vid iSundsvall. Han betecknades som farligoch jagades av polisen. Det är inte bra att en mängdpolismän skall behöva riskera livet för att ta fastdem som uppenbarligen är farliga, men samhälletinte har sett till hålla inlåsta. Denna lustmördarehade bl.a. sövt och våldtagit pojkar. Mindre än tvåår tidigare, -- alltså från nu räknatfördömdes han för ett bestialiskt styckmord, menöverlämnades alltså till sluten psykiatrisk vård.En annan rymmare som vi har uppmärksammat ärden s.k. HIV-mannen. Det har varit mångamärkliga turer kring detta fall. Samhällets sätt atthålla vederbörande inlåst har givit anledning tillmycket stark kritik.Vi moderater anser att allmänheten har rätt till ettskydd mot de individer som är farliga.I en av våra motioner med anledning avpropositionen, en kommittémotion med RolfDahlberg som första namn, föreslår vi enkombination av psykiatrisk vård och fängelsestraffi de fall där det behövs.Vi konstaterar att det har riktats mycketstark kritik mot behandlingen när det gällerpsykiskt störda lagöverträdare. Påföljderna stårofta i mycket dålig proportion till det begångnabrottet. Det är detta som jag har försökt attåskådliggöra med ett par exempel.De psykiskt störda lagöverträdarna behandlas iprincip på samma sätt som övriga personer somintagits på anstalterna på grund av psykisk störning.De har inte gjort sig skyldiga till något brottsligt,åtminstone inte vad man vet. Dessa olika grupperav intagna blandas bokstavligen på samma sjukhus.Jag skall sammanfatta vad vi moderater säger i våraförslag.Vi vill att det dras en klar gräns mellan psykisktstörda lagöverträdare och andra psykiskt stördapersoner.Vi menar att allmänhetens rätt till skydd mot nyabrott måste tillmätas mycket stor betydelse då ettnytt system för behandling av psykiskt stördalagöverträdarna skall beslutas.Vi föreslår konkret att när en psykiskt stördlagöverträdare döms för brott skall domstolenkunna döma till ett fängelsestraff. Domstolen skallsamtidigt kunna förordna om att den dömde tillsvidare skall genomgå rättspsykiatrisk vård. När denvården inte längre behövs -- tiden kan variera, meni genomsnitt -- skall den dömde förasöver till fängelse.Endast undantagsvis skall man inte utdöma någotstraff, och det gäller för den begränsade grupp somjag nämnde och som utskottets ordförande taladeom i sitt anförande.Vi anser att staten och inte landstingen skall haansvar för psykiskt störda lagöverträdare som dömstill en straffrättslig påföljd. Vården som vi talar omskall ges inom kriminalvårdens ram. Det betyderbetydligt minskade möjligheter för patienten attvistas utanför anstalten.Vi poängterar att allmänhetens rätt till skydd motnya brott skall sättas i första hand.Herr talman! Vi anser att våra förslag innehållermånga fördelar. Låt mig punktvis anföraföljande :Samhällets skydd bör förbättras påtagligt,vårdresurserna förstärks genom bättre samordningoch specialisering,kriminalvårdens psykiatriska resurser kansamordnas med den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten,psykiskt störda lagöverträdare kommer inte längreatt vårdas tillsammans med övriga psykiskt störda,psykiskt störda lagöverträdare kan få entidsbestämd påföljd,även sådana som är intagna i kriminalvårdsanstalter, men som inte anses vara psykiskt stördakommer att kunna erbjudas bättre vård och stöd.Herr talman! Med detta ber jag att än en gång fåyrka bifall till reservation 1. Jag vill dessutom sägaatt vi har ett starkt stöd för vårt ställningstagandedels hos som harnämnts, dels i socialberedningen, som utskottetsordförande nämnde i sitt anförande.Anf. 33 ():Herr talman! I en tidigare debatt angåenderegeringens proposition om psykiatrisk tvångsvårdm.m., och som gällt de ärenden som handlats isocialutskottet, framfördes stark kritik på fleraområden, bl.a. när det gäller handläggningen ochförseningen av propositionen. Jag skall inteupprepa vad som framfördes, men instämmer i desynpunkter som kom fram om att propositionenborde ha föregåtts av en ny parlamentariskutredning.I socialutskottets betänkande har centernreserverat sig på en mängd punkter. Det gällerfrågor om omgivningsskyddet ochdomstolsorganisationen. Vi befarar bl.a. att detkommer att bli en allt för stor belastning pålänsrätterna när man frångår organisationen medutskrivningsnämnder. Vi är oroade över att mandärvid går miste om den viktiga psykiatriskakompetens som funnits iutskrivningsnämnderna. Vi i menar ävenatt rättssäkerheten för patienterna kommer i kläm.Eftersom dessa frågor tagnerar justitieutskottetsområde har jag velat säga något om dem.Vad gäller socialutskottets betänkande har jagockså med glädje noterat att ett enigt socialutskotthar följt de synpunkter som vi i ensammaframförde i ett särskilt yttrande i justitieutskottetangående underrättelse till målsägande vidavvikelse från vårdinrättning. Där har man alltsåsvängt. Det glädjer oss naturligtvis framför alltdärför att brottsoffrens situation härmed kommeratt stärkas.Även i justitieutskottets betänkande angående denhär propositionen har vi fått ett tillkännagivandemed anledning av bl.a. en centermotion. Det gällerpsykiatrisk vård inom kriminalvårdsanstalterna.Regeringen bör nu ägna särskild uppmärksamhet åtkriminalvårdens resurser för de psykiskt stördalagöverträdarna, uttalar utskottet. Extra resurserkommer att behövas för att möjliggöra ettmänskligt och värdigt omhändertagande av de nyaklientgrupperna, uttalar utskottet vidare.I reservation 3 och 4 har vi pekat på tvåproblemområden där vi menar attutskottsmajoriteten inte har uppmärksammatkommande problem tillräckligt. Vi pekar på att detinte bara är inom kriminalvårdsanstalterna som detkommer att uppstå ett ökat behov av resurser föratt kunna ta hand om och stödja de psykiskt stördalagöverträdarna. Även inom frivården kommerman att få en allt besvärligare arbetssituationjämfört med . Då vet vi att arbetssituationenredan i dag är mycket besvärlig för de anställda.Därför kommer situationen inom frivården nu attförvärras med fler klienter med psykiska problem.Därför behövs ytterligare resurser. Vi menar attregeringen måste beakta det i budgetarbetet.I reservation 3 tar vi upp problemet med depsykiskt utvecklingsstörda. Vi säger att psykisktutvecklingsstörda som begår brott inte får placerasi fängelse. Det är vi alltså ensamma om att tycka,vilket förvånar mig. Jag tycker att det skulle varaen självklarhet att en psykiskt utvecklingsstörd inteskall placeras i fängelse. De skall inte hellerplaceras inom den psykiatriska vården om de intelider av en psykisk störning. Det är lika självklart.Om de inte lider av en psykisk störning som krävervård, var skall de då placeras?Den frågan försöker vi besvara i reservationen. Vii är ensamma om att anse att vi börbehålla möjligheterna att kunna döma till vård påspecialsjukhus så länge sådana specialsjukhus finnskvar. Vi säger att det är nödvändigt att detsätts i gång ett utredningsarbete för att se över hurvi skall kunna ta hand omutvecklingsstörda som har begått brott. Vi befararatt den här gruppen, som är relativt liten ,kommer att bli större. Det är en följd av att depsykiskt utvecklingsstörda i större utsträckninglever ute i samhället, vilket är bra. Men det är intealltid allmänheten har förståelse för deras agerandeoch uppträdande, och därför vet vi också attbrottsligheten kan öka. Mängden brott som depsykiskt utvecklingsstörda begår kan öka. Vi oroaross för denna utveckling.Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall tillreservation 3.Anf. 34 ():Herr talman! Som flera talare har sagt här, är detefter ett mycket långt utredningsarbete somriksdagen nu har att ta ställning till ett nytt förslagom psykiatrisk tvångslagstiftning, vilket hardiskuterats före den här debatten, och en nylagstiftning avseende behandling av psykiskt stördalagöverträdare.Utredningsarbetet har bedrivits under entjugoårsperiod. Det har bedrivits av två storastatliga utredningar. Jag konstaterar att företrädareför de borgerliga partierna har krävt ytterligare enstatlig utredning . Då skulle vi få gå innan vi fick tillfälle attmodernisera lagstiftningen om vi skulle följa detförslaget. Det är inte så märkligt attutredningsarbetet har tagit . Frågan rymmernämligen några av de absolut svåraste frågorna ochavvägningarna inom kriminalpolitiken. Det gälleratt finna en ordning som tillgodoser många krav ochintressen . Det är krav på rättvisa,likvärdig behandling, humanitet, samhällsskyddoch en rad andra hänsyn.Den straffrättsliga regleringen av psykiskt stördalagöverträdare kan sägas fylla två syften. Det gällerdels den grundläggande principen om fördelning avstraffrättsligt ansvar, dels frågan om val av lämpligreaktion på ett brott. Vår nuvarande lagstiftning,och det görs ingen grundläggande förändring i detframlagda förslaget, bygger på principen att ävenden som lider av svår psykisk störning kan dömastill straffrättslig påföljd. Däremot gäller särskildaregler för påföljdsvalet, bl.a. vilka möjligheter somfinns att döma till fängelse och överlämnande tillsärskild vård. Den nuvarande lagstiftningen har,som flera talare varit inne på, kritiserats utifrån enrad utgångspunkter.För det första har det ansetts att alltför mångalagöverträdare överlämnas till psykiatrisk vård istället för att dömas till fängelse. För det andra hardet hävdats att den nuvarande ordningen gerutrymme för godtyckliga bedömningar, något sombåde socialberedningen och Bexeliuskommitténvarit inne på. För det tredje bör frågan om attförhindra återfall i brott uppmärksammas när detgäller dem som överlämnas till sluten psykiatriskvård. Det s.k. behovet av att stärkasamhällsskyddet har varit föremål för en breduppmärksamhet.Utskottet anser, i likhet med regeringen ochföredraganden i regeringen, att reformbehovet ärpåtagligt på detta område. Utskottsmajoriteten haransett att det framlagda lagförslaget rättar till debrister som finns i den nuvarande lagstiftningensamtidigt som man bibehåller inställningen att tahänsyn till humanitära krav.Det framlagda lagförslaget har somutgångspunkt, när det gäller behandlingen avpsykiskt störda lagöverträdare, att denstraffrättsliga regleringe även i fortsättningen skallta hänsyn till den psykiska statusen hos en personsom begått en straffbelagd gärning.Den straffrättsliga särregleringen förlagöverträdare föreslås bli anpassad till nutidaterminologi inom psykiatrin. Då försvinnerbegrepp som sinnesjukdom, sinneslöhet liksom dets.k. Dessa begrepp ersättsmed ett gemensamt begrepp för både lagstiftningenav psykiatrisk tvångsvård och för den lagstiftningsom vi nu diskuterar, nämligen begreppet allvarligpsykisk störning. Det medför en viss begränsningav den grupp som omfattas av den straffrättsligasärregleringen. Man kan konstatera att i framtidenkommer otvivelaktigt fler personer att dömas tillfängelse i stället för till psykiatrisk vård.Även i fortsättningen skall en brottsmålsdomstol fåöverlämna en lagöverträdare till psykiatrisktvångsvård som en brottspåföljd. En förutsättningär att personen bl.a. lider av allvarlig psykiskstörning. Har brottet begåtts under påverkan avallvarlig psykisk störning och finns det till följd avstörningen risk för att han skall begå nya brott avallvarligt slag, får domstolen bestämma att vårdenskall förenas med särskild utskrivningsprövning.Även i detta avseende, för det första när det gälleratt snäva in sjukdomsbegreppet, för det andra närdet gäller den särskilda utskrivningsprövningen,kan sägas att samhällsskyddsaspekten har stärkts.Den straffrättsliga särregleringen för psykisktstörda lagöverträdare skall enligt förslaget även ifortsättningen innehålla en möjlighet att sätta nedstraffet. Liksom enligt vad som gäller skallvidare den som begått ett brott under inverkan avallvarligt psykisk störning inte få dömas tillfängelse.Herr talman! Utskottsmajoriteten anser attförslaget väl tillgodoser de krav som kan ställas påen framtida lagstiftning i detta avseende.I två reservationer har yrkats avslag på förslaget tillny lagstiftning. I reservation nr 1 krävermoderaterna närmast att socialberedningensförslag skall läggas till grund för en ny lagstiftning.I reservation nr 2 menar attsocialberedningens förslag om en kombination avvård och straff bör vara en lämplig utgångspunkt förett fortsatt utredningsarbete. Utskottet avvisarbestämt denna inriktning när det gäller denframtida lagstiftningen.Socialberedningens förslag innebär väsentligaavsteg från den nuvarande ordningen. Utskottetmenar att det är svårt att accepterasocialberedningens förslag i ett system därvederbörlig hänsyn skall tas till humanitetens krav.Förslaget innebär ett svåröverskådligt ochkomplicerat system, och det har utsatts för enmycket häftig kritik av remissinstanserna, särskiltav de instanser som skulle ha att tillämpalagstiftningen. Utskottet anser att det är heltuteslutet att lägga socialberedningens förslag tillgrund för en framtida lagstiftning.I folkpartireservationen kritiseras också det nyabegreppet allvarlig psykisk störning.Utskottsmajoriteten har ansett att det är av storbetydelse att grundkriteriet för psykiatrisktvångsvård är detsamma oavsett om vården ges somen påföljd av brott eller sker med stöd avvårdlagstiftningen. Med det nya begreppetavskaffas jämställdhetsbegreppet. Det innebär attfärre personer än kan bli föremål för denstraffrättsliga särregleringen.Det är intressant att notera att folkpartietsrepresentanter i socialutskottet tillstyrker dettaförslag om sjukdomsbegreppet, medanfolkpartisterna i justitieutskottet riktar stark kritikmot sjukdomsbegreppet. förklarade isitt inlägg att hon hämtade stöd från socialutskottetnär hon kritiserade begreppet allvarlig psykiskstörning. Det stödet måste vara mycket svagteftersom folkpartisterna i socialutskottet anslutitsig till den majoritet som ställt sig bakom begreppetallvarlig psykisk sjukdom.Herr talman! Det är inte enbart genom deföreslagna sjukdomsbegreppet somsamhällsskyddsaspekten stärks i förhållande tillnuvarande lagstiftning. Också förslaget om att ivissa fall kunna förordna om särskildutskrivningsprövning innebär en förstärkning avsamhällsskyddsaspekten. Det förslaget har ocksåtillstyrkts av socialutskottet, och även av defolkpartistiska ledamöterna i socialutskottet.Däremot är folkpartisterna i justitieutskottetkritiska till förslaget om den särskildautskrivningsprövningen och hänvisar till att detskulle strida mot Hawaii-principen inomläkaretiken.Jag menar att socialutskottet borde ha särskildakunskaper på detta område. När socialutskottet,även inkl. folkpartisterna, har tillstyrkt densärskilda utskrivningsprövningen, anser jag att mantryggt kan luta sig mot den inställningen. Det finnsdärför ingen anledning att bifalla fokpartietsreservation och skrivningar i detta avseende.När i sitt anförande säger: Vi ifolkpartiet, menar , på de punkter, jaghär åberopat: Vi folkpartister i justitieutskottet.Det skall bli synnerligen intressant att se hurvoteringen angående dessa punkter utfaller ikammaren. Det borde uppenbaras en stor spricka ifolkpartiet.I reservation nr 3 från krävs att möjlighetenatt överlämna psykiskt utvecklingsstörda till vårdpå specialsjukhus skall kvarstå.Omsorgslagstiftningen bygger på attspecialsjukhusen skall avvecklas efter enövergångstid. Det är då naturligt att vi i dettalagstiftningsärende tar bort möjligheterna tillöverlämnande till sådan vård. Det föreslagnaregelsystemet innebär att psykiskt utveckingsstördaendast i undantagsfall, precis som enligt nuvarnadelagstiftning kommer att dömas till fängelse.Skyddstillsyn och böter är enligt utskottetsuppfattning de påföljder som i första hand börkomma i fråga.Herr talman! Jag yrkar avslag på de fyrareservationer som är fogade till utskottetsbetänkande. Jag vill tillägga att utskottet i bredenighet föreslår ett tillkännagivande till regeringenom behovet av resurser till psykiatrisk vård inomkriminalvården. Förslaget innebär utan tvivel attett större antal psykiskt störda lagöverträdarekommer att vistas på våra kriminalvårdsanstalter.Det är närmast självklart att behovet avpsykiatriska vårdresurser ökar. Det är viktigt attlandstingen är villiga att ställa upp med psykiatriskhjälp när det behövs, men det är också viktigt attbehovet av särskilda resurser inomkriminalvårdsanstalterna beaktas.Kriminalvårdsstyrelsen har uppskattat att ökningenav antalet psykiskt störda lagöverträdare inomkriminalvårdsanstalterna kommer att bli ungefär100 personer. Detta ställer framöver alldelesobestridligt oerhört stora krav på kriminalvården.Detta måste uppmärksammas av regeringen ikommande budgetarbete.Herr talman! Jag yrkar bifall till justitieutskottetsbetänkande 34 och avslag på samtligareservationer.Anf. 35 () replik:Herr talman! har rätt när hansäger att vi folkpartistiska ledamöter ijustitieutskottet inte har gjort samma bedömningav begreppet allvarlig psykisk störning som vårakolleger i socialutskottet. Men det intressanta är inte nödvändigtvis måste ha exakt sammakriterier för tvångsvård som för psykiskt stördalagöverträdare som inte skall dömas till fängelse.Redan i dag är kriterierna inte likartade för dessabåda kategorier. Jag kan inte se varför man inteockså kan ha olika kriterier för huruvidanågon skall dömas till sluten psykiatrisk vård ellerberedas tvångsvård enligt de regler som ersätterLSPV.Det kan naturligtvis sägas att det är mycket enklareom man har en likartad formulering. Men det ärinte alltid säkert att detta är det viktiga. När detgäller frågan om vilka som skall anses som allvarligtpsykiskt störda enligt det nya begreppet, menar viatt begreppet ''allvarlig psykisk störning'' skallersätta begreppen sinnessjukdom, sinnesslöhet ochjämställdhetsbegreppet.Jag vill av veta på vilket sättkriterierna är utformade så att man faktisktbegränsar den krets som kommer att dömas tillsluten psykiatrisk vård. I propositionen står påmånga ställen att det skall bli en mindre krets, mendet står inte på vilket sätt som denna krets skall blimindre.Om man ser till justitieutskottets område menar vi,att om ambitionen är att färre skall dömas till slutenpsykiatrisk vård, kommer detta enligt vår meninginte att inträffa genom införandet av den nyatermen, eftersom avgränsningen inte är så klar.Socialutskottet har andra ambitioner. Där bordeegentligen inte färre bli föremål för tvångsvård.Såvitt jag förstår är det inte riktigt samma personervi talar om, och då förstår jag inte varför man inteskulle kunna ha olika begrepp.Lars-Erik säger att det riktats häftig kritikmot socialberedningens förslag. Den häftigakritiken gällde minimitider. När det gäller deminimitider som föreslås i socialberedningensförslag, är vår uppfattning att sådana inte bordeingå i ett förslag som vi anser rimligt.Anf. 36 () replik:Herr talman! Även jag skulle vilja frågasocialdemokraternas företrädare, utskottets viceordförande , om han kankonkretisera begreppet ''en mera begränsad krets''.Han säger att det kommer att bli förändringar, somskulle åstadkomma att det blir färre som döms tillsluten psykiatrisk vård. I propositionen finner man,som utskottets ordförande sade, ingakonkretiseringar av detta.Sedan handlar det om kritiken motsocialberedningen. Ja, den kritiken var ju mycketbegränsad. Det gällde vårdtiderna. Skall man dömaut ett mycket grundligt arbete därför att ett antalremissinstanser på en punkt har riktat kritik? Manskall naturligtvis i första hand försöka åstadkommaen ändring på den punkten, men inte av helaförslaget.I mån av tid, herr talman, skall jag be att få hänvisatill ett par tidningsartiklar om hur dåligt läget är dådet gäller den psykiatriska vården på sjukhusen.Den 29 maj -- förvisso -- berättar mani om olidliga förhållanden på denavdelning som har hand om den akuta psykiatriskavården. Där har senildementa plockats in, i brist påandra platser. Detta åstadkommer förfärligaproblem för personalen. De patienter som vistasdär efter att ha gjort sig skyldig till brottslig gärningbefinner sig ofta i ett tillstånd som vi kan kallahögexplosivt, och de kommer i kontakt medsenildementa, som ju faktiskt inte alltid vet vad desäger och gör.I Svenska Dagbladet berättadeen byråchef på att medelvårdtidenvar för dem som släpptes ut efter atttidigare ha dömts till sluten psykiatrisk vård.Samme byråchef uppgav att de psykiatriskaklinikerna släpper ut patienter som dömts till slutenpsykiatrisk vård, trots att de inte är botade ochdärmed kan vara farliga för allmänheten.Jag har flera citat som också utskottets värderadevice ordförande kanske skulle ha tagit del av. Detfinns en kartläggning från ,som utskottets ordförande citerade och som ärintressant.Anf. 37 ()replik:Herr talman! På tal om olika synpunkter från ettpartis sida i en fråga som diskuteras i två olikautskott, kan jag inte låta bli att poängtera att dethär kan bli ett problem för --hur han skall rösta när det gäller hansställningstagande i justitieutskottet tillsammansmed övriga partier mot . Det var inteviktigt, tyckte man då, att direkt meddelamålsägande om att någon gärningsman hade avvikitfrån en sjukvårdsinrättning -- vilket däremotsocialutskottets majoritet ansåg. Tänker Lars-ErikLövdén rösta mot socialutskottetsställningstagande?Men min viktigaste fråga till de utvecklingsstörda. Vi ser alltså mycketallvarligt på att utvecklingsstörda kan placeras ifängelse. Att det bara gäller ett fåtal är ingenursäkt. Utvecklingsstörda hör inte hemma inomfängelser.Vi är överens om att de här specialsjukhusen somvi har skall avvecklas . Vi vet inte hurvi skall lösa detta problem , och det ärdärför som vi vill ha en utredning. Men vilka skälvill anföra som förklaring -- ellerlåt oss säga ursäkt för att över huvud taget kunnatänka sig att placera psykiskt utvecklingsstörda i ettfängelse?Anf. 38 () replik:Herr talman! säger att det inte ärnödvändigt att ha samma sjukdomsbegrepp i debåda lagstiftningarna. Nej, men måsteväl medge att det obestridligen är en oerhörd fördelom man har samma sjukdomsbegrepp i bäggelagstiftningarna. har också i sittyttrande framhållit att det är en fördel med sammasjukdomsbegrepp. Det är ju i bägge fallen entvångsvård som skall tillämpas. I det ena fallet ärdet ett administrativt omhändertagande, och i detandra en påföljd för brott. Då kan jag inte förståannat än att det är en mycket stor fördel om mantillämpar samma sjukdomsbegrepp.Britta Bjelle och även ifrågasätterom det nya begreppet allvarlig psykisk störningleder till att färre kommer att dömas till psykiatriskvård och att fler kommer att dömas till fängelse. Jaghänvisar till justitieutskottets hearing,beräkningar,riksåklagarens uppfattning och domstolsverketsuppfattning. Alla bedömare har ju uppfattningenatt det här leder till att fler psykiskt stördalagöverträdare kommer att dömas till fängelseframöver. Jag nämnde att kriminalvårdsstyrelsenkalkylerar med -- och planerar för -- att det kommeratt bli en ökning med 100 i förhållande till nuläget.Det har visserligen, enligt kriminalvårdsstyrelsensuppfattning, redan skett en åtstramning, sedanBexeliuskommittén lade fram sitt förslag. Men detsker en ytterligare åtstramning med det nyasjukdomsbegreppet.Göthe talar i sin replik om de problemsom finns inom psykiatrin. Visst finns det probleminom psykiatrin. Men jag kan inte se att det är ettskäl till att i än större utsträckning -- ja, nästan heltoch hållet -- avvara möjligheterna till påföljdenpsykiatrisk vård framöver och i stället döma tillfängelse.