prot · GE0996 · 1991-04-17 00:00:00 — Alla i utskottet äregentligen överens om att revisorerfaktiskt måste utökas och få utvidgade möjligheter.Det är därför litet egendomligt att man nu enhälligtsäger att de inte skall få dessa möjligheter attutvidga sin verksamhet.Detta beskrivs mycket väl i den reservation som jaghar avlämnat. Jag yrkar bifall till den och tackar förordet.Anf. 137 PER ():Herr talman! Jag skall vara lika kort iargumentationen som och användasamma teknik som han. Jag ber att med hänvisningtill vad som anförts i finansutskottets betänkande nr15 få yrka bifall till utskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § Den statliga rationalliseringsverksamhetenm.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU17 Den statligarationalliseringsverksamheten m.m. (prop.1990/91:100 delvis).Anf. 138 ():Herr talman! I reservationen påtalar vi reservanteratt det visserligen sägs i propositionen attregeringen skall strama upp myndigheternasförsäljning av personuppgifter. Men vi tycker inteatt förslaget är tillräckligt. Försäljningen avmyndigheternas uppgifter kommer i detföreliggande förslaget att inskränkas i mycketbegränsad omfattning.Den försäljning som sker av personuppgifterinnebär lätt att myndigheter ägnar sig åt enverksamhet, som inte ingår i självamyndighetsuppgiften. Detta leder till attmyndighetsuppgiften ochförsäljningsverksamheten inte alltid hålls isär.Risken finns också att man prioriterarförsäljningsverksamheten framför andra uppgiftersom myndigheten har skyldighet att utföra.Myndigheterna uppfattar lätt inkomsterna från denhär typen av försäljningar som ett slags grädde påmoset. Men framför allt ligger det i försäljningenett hot mot den enskildes personliga integritet ochdärmed risker för att allmänheten förtroende förmyndigheterna påverkas negativt. Vi reservanteranser bl.a. därför att statens person- ochadressregister i sin nuvarande form bör omprövasoch förvandlas till ett mer renodlat adressregister.Många av de uppgifter som finns i registret finnsockså på annat håll och behöver därför inteförekomma i . Jag tänker påexempelvis inkomst- och förmögenhetsuppgifter.Med det anförda yrkar jag bifall till reservationenvid finansutskottes betänkande nr 17.Anf. 139 ():Herr talman! har kortfattat sagt vadsom behöver sägas i ärendet. Också jag yrkar bifalltill reservationen.Anf. 140 PER ():Herr talman! Det som vi nu debatterar är denstatliga rationaliseringsverksamheten. Det gällerfrågor som väcker mycken tankeverksamhet, ochdet gäller uppgifter som partierna och olikapersoner sköter med stor kärlek och stor omsorg.Jag skall inte göra någon tavla, utan jag skall barabe att med hänvisning till det som anförs ibetänkandet få yrka bifall till utskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Anslag till riksgäldskontoretFöredrogsfinansutskottets betänkanden1990/91:FiU18 Anslag till (Prop.1990/91:100 delvis).Anf. 141 ():Herr talman! Jag tänker inte vara specielltmångordig i det här avseendet heller, men jag villframhålla att vi i tycker att det ärutomordentligt viktigt att vi får i gång investeringari spårburen kollektivtrafik. Vi tycker att det ärlämpligt att försöka med alla upptänkliga metoderför att få pengar till detta.Det finns ett förslag om att man via obligationslånskall försöka finansiera järnvägsutbyggnaden ochjärnvägstrafiken. Vi ställer oss bakom reservationnr 1.Anf. 142 i (s):Herr talman! Det hade säkert funnits anledning attdiskutera en del av de synpunkter som finns i dessavisserligen korta reservationer. Men medhänvisning till det inlägg som har gjorts skalljag fatta mig kort. Jag yrkar bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationerna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Sparfrämjande åtgärderFöredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU21 Sparfrämjande åtgärder (prop.1990/91:100 delvis).Anf. 143 ():Herr talman! I en rad frågor på finansutskottetsområde har den socialdemokratiska regeringenunder den senaste mandatperioden anpassat sig tilloch t.o.m. övertagit ståndpunkter som vimoderater motionsvis framfört under en följd av år.Om ryktet har rätt är det inte slut . Det lärkomma förslag i kompletteringspropositionen sominnebär uppslutning bakom ytterligare någramoderata ståndpunkter.Men på en punkt är socialdemokraterna obevekligtlåsta i en hård doktrinär uppfattning, och det gällerinte vilken fråga som helst. Här rör det sig om självaskiljelinjen mellan socialism ochmarknadsliberalism. Jag talar om synen påsparandet och särskilt dess fördelning mellanoffentligt, kollektivt sparande och enskilt,individuellt sparande. Detta är en så viktig fråga attden får tillmätas något större utrymme än deföregående ärendena från utskottet.Den enda lilla framgång vi på den borgerliga sidani år kan registrera är att regeringen äntligentillsmötesgått vårt förslag att avskaffaspardelegationen. Jag får beklaga utskottetstalesman att han därmed blivit ettuppdrag fattigare.Man kan t.o.m. göra gällande att somsocialdemokraterna i många avseenden -- därtillnödda och tvungna -- rört sig imarknadsekonomisk riktning, har den socialistiskaattityden hårdnat just när det gällersparandepolitiken. Det började med att man efteråterkomsten till regeringsmakten skärpte olikaskatter som träffar sparande, och motfolkmajoritetens vilja infördes kollektivalöntagarfonder. Som redovisas i den moderatakommittémotionen har den egna rörelsen trycktpå ytterligare för att flytta fram positionerna.Resultatet har blivit de aktuella planerna på attförvandla hela den stora AP-fonden tilllöntagarfonder.Detta är ett socialiseringshot mot svenskt näringslivutan motstycke i modern tid. Mot ca 20miljarder kronor skall nu huvuddelen av 430miljarder kronor få placeras i aktier. Jag måstefråga : Har ni socialdemokrateringenting lärt av socialismens sammanbrott i öst?Detta förslag strider mot löften närATP-systemet infördes att dess tillgångar aldrigskulle få användas för att köpa aktier i privataföretag. När idén först dök upp ,varnade AP-fondens dåvarande chef, förrasocialdemokratiska statsrådet ,för socialisering. Man kan konstatera att han vetvad han talar om, eftersom han har hållit på meddet själv.Enligt var löntagarfonderna inte baraett första steg utan ''steget''. harförsäkrat att sedan uppbyggnaden av fondernaavslutats , skulle de inte ersättas av någotliknande eller av andra fondsystem med sammasyfte.Vi är visserligen vana vid att socialdemokratiskalöften skrivs i vatten. Men det som ytterligare gördetta anmärkningsvärt, är att argumentationendenna gång är osedvanligt förljugen. Det vimlar avvilseledande jämförelser med privatapensionsförsäkringar. Sålunda sägs det att AP-fonden bör ha samma rätt som privataförsäkringsbolag att köpa aktier. Det är bara det attprivata försäkringsbolagen inte får placera i aktiertill den del som motsvarar derasförsäkringstekniska skulder, dvs. det belopp manförsäkrar sig för när man tecknar enpensionsförsäkring.I ATP-systemet finns det definitionsmässigt ingetannat än försäkringstekniska skulder. Man får så attsäga inte ut mer än vad som står påförsäkringsbrevet, och det bestäms avintjänanderegler, som utgår fråninkomstförhållandena . Detta innebär att ATP-pensionens storleköver huvud taget inte kan påverkas av avkastningeni AP-fonden. Egentligen har AP-fonden ochfondsystemet inte ett dyft med pensionerna attgöra, och därför är allt tal om att man nu med andraplaceringsregler skall ''trygga pensionskapitalet''helt fel.Att ordna en bättre kapitalavkastning via aktieköpär inte heller alltid så lätt. Jag bläddrade iÖstfondens årsredovisning . Det är denfond som av någon anledning har kamoflerat sigunder namnet . Där har manmottagit ca 600 milj. kr. nu över 3miljarder kronor. Det ackumulerade resultatet ansträngningar, korrigerat för inflationen,är så dåligt som minus en halv miljard. Man haralltså lyckats förvalta detta kapital så att man nuligger back en halv miljard.Detta understryker ytterligare att ATP-pensionenbara kan tryggas genom en god ekonomisk tillväxt.Det når man sannerligen inte med socialistiskpolitik. Den ägar- och maktkoncentration som blirföljden leder i stället till raka motsatsen. Det ärdärför som vi på den borgerliga sidan ser det som såangeläget att snabbast möjligt avveckla -- och inteutveckla -- löntagarfonderna, och göra det på ettsätt som stimulerar det enskilda sparandet.Huvuddragen i den borgerliga sparpolitikentecknas i reservation 2, till vilken jag härmed yrkarbifall. Vi påtalar där nedgången i det totalasparandet och beklagar särskilt detmycket låga hushållssparandet, som efter några årmed negativa siffror nu är på väg upp mot noll. Viden internationell jämförelse hamnar vi i dettaavseende -- liksom när det gäller tillväxt,skattetryck, kapitalutflöde m.m. -- i fullkomligsärsklass, eller om man så vill, strykklass. Sverigeär onekligen unikt, som ni socialdemokrater villgöra gällande, men kanske inte på det sätt ni hartänkt er.Regeringens reaktion har varit, att eftersomhushållen inte sparar skall staten göra det i stället.Vi avvisar tanken att stärka det kollektivasparandet via överbeskattning av medborgarna. Istället vill vi stimulera till ett ökat och spritt ägandeoch sparande bland de enskilda människorna.Störst betydelse har då att det förs en ekonomiskpolitik som gynnar en stadig tillväxt. Dessutomgäller det att skapa ett bra sparklimat. Detförutsätter att skattetrycket sänks så att människorfår mer kvar att spara av. Vidare måste vi återgå tillfasta spelregler på detta och andra områden, så attmänniskor vågar lita på att det de har satt av förframtiden får de också behålla och själva råda över.Vad gäller sparstimulanser av mer selektiv natur fårman akta sig så att man inte bara lockar människoratt flytta medel från ett konto till ett annat. Detfinns dock skäl att särskilt stödja långsiktigt bundetsparande till och i egen bostad, inför ålderdomenoch i riskvilligt kapital.I särskilda reservationer har vi moderater iutskottet -- ofta tillsammans med folkpartietsledamöter och ibland även med --förordat bl.a. ett skattegynnat pensionssparande ibank, startsparande för barn och ungdom,förbättrade villkor för bo- och försäkringssparandesamt en bättre behandling av bl.a. frivilligavinstandelssystem för anställda. Det är förslag somvi kommer att fortsätta att föra fram tills vi fårmöjlighet att också genomföra dem. Jag räknarmed, herr talman, att det inte kommer att dröjaalltför länge.Anf. 144 ():Herr talman! För ett utvecklat industriland somSverige är det i längden en livsnödvändighet att vitotalt sparar så mycket att vi kan finansiera vårainvesteringar inte bara i nyanläggningar utan även iunderhåll av äldre utrustning eller byggnader somvi avser att fortsätta att använda. Under senare århar vi haft en negativ sparkvot i vårt land, vilketinnebär att vi konsumerat upplagrat kapital ochtvingats låna stora belopp netto i utlandet. Det harinneburit att vår bytesbalans blivit starkt negativmed underskott på 43 miljarder och en prognosom ett underskott på hela 52 miljarder , dvs.1992. Även om vi i aldrig kan förväntas nåett så stort nettosparande som man har i exempelvisJapan eller , är det ändå väsentligt att vi kanåtergå till exempelvis vår sparkvot ,vilken då uppgick till avbruttonationalprodukten.Den viktigaste sparstimulansen i varje land är utantvivel medborgarnas förtroende för landetsekonomiska politik. Trots att vårt regeringspartiofta och länge skrutit om framgångarna för dentredje vägens politik, visar svenskarnas ständigtminskade sparande att det varit dåligt med dettaförtroende. Vad som framför allt gjort sparandetointressant har varit kombinationen av en högmarginalskatt och en hög inflation. Vid enmarginalskatt om och en inflation om ,bägge rätt vanliga värden , har deterfordrats ränta på ett sparkapital enbart föratt behålla kapitalets köpkraft. En så hög räntesatsför sparare har inte funnits i vårt land ens under deår då inflationen varit som högst.Ett annat hinder för positivt sparande har varitbristen på fasta spelregler. Engångsskatten påpensionssparandet, olika pålagor på aktiesparandetoch uttagandet av sociala avgifter påvinstandelssystem har avskräckt många frånlångsiktigt sparande, detta i synnerhet som en delav dessa åtgärder -- framför allt engångsskatten påpensionssparandet -- innehöll ett icke obetydligtelement av retroaktiv beskattning.Hela sparsituationen måste dock radikalt haförbättrats av den nu genomförda skattereformen,som ju för sju åttondedelar av vårt folk innebär attmarginalskatten på kapitalinkomster blott blir ca30 %. Nästan lika viktigt för ökat sparande är attdet med i avdrag för låneräntor bliravsevärt dyrare än förr att låna pengar -- och efterkreditregleringens upphörande har utan tvivelupplåningen ökat mycket mer än förut. Dennatrend kommer rimligen att brytas nu.Men i sparandesammanhang är det lika viktigt somi många andra ekonomiska sammanhang att takteni vår svenska inflation drastiskt kan minska. Vi ifolkpartiet tror egentligen inte på att centralaöverenskommelser av typ i längden äreffektiva, men i dagens krisläge för vår ekonomihoppas vi självfallet på att alla organisationer lojaltskall följa riktlinjer. Attsvårigheter finns härvidlag är uppenbart. T.o.m.den under förvaltningsstyrelsesorterande har uppenbarligenåstadkommit ett präktigt övertramp, något somäven och tycks ha åstadkommit påden privata sidan av arbetsmarknaden.Detta är allvarligt och visar på riskerna medcentrala överenskommelser. Blir de brutna på ettpar håll, finns klausuler i redan träffade avtal somgör att de också kan rivas upp, om andraorganisationer ''kämpat sig till'' bättre uppgörelser.I en för , och centerngemensam motion har föreslagits, att ungefärhälften av löntagarfondernas samlade kapitalutnyttjas för att ge alla som sparat . imånaden en premie i form av en fondandel eftertjugofyra månaders sparande. Detta bör vara enverklig morot för allemansfondssystemet, mycketeffektivare som sparstimulans än spardelegationensannonskampanjer. Som en allmän målsättning försvenskarnas sparande har vi angett att en familj börha ett eget sparande som motsvarar enindustriarbetarlön , vilket gerhandlingsfrihet i ekonomiska ting och ett visst extraskydd i händelse av olyckor och sjukdom.Vinstandelssystemen ger inte den anställde någonsäker inkomst över en hel konjunkturcykel. Gårföretaget bra, får den anställde del av vinsten. Gårdet dåligt, får han eller hon inget alls. Att beläggaen så variabel inkomst med sociala avgifter geringen nämnvärd social trygghet. Anledningen tillatt socialdemokraterna likväl infört ett sådantsystem är väl närmast den, att man vill minskaantalet företag som inför vinstandelssystem. Dessahar ju en synnerligen önskvärd bieffekt, nämligenatt skapa solidaritet och god anda ute i företagen.Genom att motverka vinstandelssystem harregeringen sannolikt verkställt en önskan från LO,som hellre vill att de fackanslutna skall vara lojalamot sitt fack än mot företagen.I reservationerna 5 och 7 har vi -- tillsammans medandra partier -- yrkat på att man bör införa dels ettskattemässigt gynnat långsiktigt sparande i bank,dels ett försäkringssparande uppbyggt på annat sättän dagens med dess stela kalkylränta på . Bäggeåtgärderna skulle öka hushållens vilja att spara,vilket i dagens situation är mycket viktigare än attöka det offentliga sparandet.Förslaget att tilldela sammanslagna AP- ochlöntagarfonder rätt att -- via fem nya fonder --placera av sitt kapital i aktier är till sinkaraktär närmast otroligt, om man ser vad som häntmed frihet, levnadsstandard och miljö i Östeuropa.Kollektivt ägande -- även om det är avfondkaraktär -- kan aldrig ge samma framstegstaktsom privat ägande och skulle dessutom skrämmabort privat kapital från en aktiemarknaddominerad av några få, opersonligt styrdajättefonder. Detta sagt utöver det som LarsTobisson förut påpekade, nämligen att aktieköp avden omfattningen skulle strida mot löften avgivnaav både och vid olikatillfällen.Herr talman! Med vad som sagts yrkar jag bifall tillreservationerna 2, 3 och 7.Anf. 145 ():Herr talman! I finansutskottets betänkande nr 21behandlas vikten av ökat sparande och åtgärder föratt främja detta.Utskottet är enigt om att hushållens sparandemåste öka, om vi skall klara av att få balans i våraaffärer med utlandet men också för att öka deenskilda hushållens trygghet och frihet. Det är braatt denna enighet finns, men det är mindre bra attutskottet inte har kunnat enas om de kraftfullaåtgärder som krävs för att snabbt ökahushållssparandet.En sådan åtgärd är förslag om personligainvesteringskonton. Alla är överens om attsparandet i måste radikalt ökas för attminska det stora underskottet i bytesbalansen. Detkrävs också att produktivitet och produktion ökar,för att utrymme skall finnas för att vända ettunderskott på i storleksordningen 50 000 miljonertill balans. Det är lätt förstått att det är orimligt attvi lånar . per svensk i utlandet,som investeringarna i snarareminskar än ökar.Centerns personliga investeringskonto stimulerarbåde ökat sparande och ökad produktion. Tillinvesteringskontot är det knutet skattefrihet, ompengarna används till investeringar i egen bostadeller eget företag. Det innebär att resurser förs överfrån direktkonsumtion till framtidsinvesteringar.Detta är en grundläggande förutsättning för att ökaproduktionsbasen.Konstruktionen av det personligainvesteringskontot främjar nysparande. Dettaberor på att knappast någon vill utnyttja redanbeskattade pengar för att få en skattekredit. Detinnebär praktiskt att många kommer att göra deextra arbetsinsatser -- som för många ärnödvändiga -- för att skapa utrymme förnysparande. I den omfattning som insättningar påpersonliga investeringskonton beror på dessa extrainsatser uppstår inget skattebortfall för stat ochkommun, utan i stället uppstår en extra intäktgenom ökade sociala avgifter. Det personligainvesteringskontot kan också fungera som ettkomplement i pensionssparandet.Utskottsmajoriteten gör ett ganska stort nummerav skattebortfallet, om personligainvesteringskonton införs. Det är sannolikt attmajoriteten mycket markant överskattar detta. Settmot de stora och säkra positiva effekter somförslaget får om det genomförs, är det att beklagaatt inte har lyckats skapa majoritetför detta förslag. Jag har dock goda förhoppningarom att övriga partier efter hand skall ta sitt förnufttill fånga och ställa upp på förslag.Jag vill ge så många som möjligt chansen så snabbtsom möjligt. Därför yrkar jag nu bifall tillreservation nr 6 och avser att begära votering påden punkten.Centern är också med på tre reservationertillsammans med och folkpartietliberalerna. Det gäller sparstimulanser ochägandespridning, försäkringssparande ochvinstandelssystem. Detta markerar den samsynsom finns på sparandet hos de icke socialistiskapartierna. På grund av den tidsbesparande ordningsom nu tillämpas i kammaren yrkar jag inte bifalltill dessa reservationer, men jag vill ändå markeraatt vi i tycker att de är både riktiga ochviktiga.Sedan vill jag också poängtera att vi tycker att detär rätt och riktigt att spardelegationen avvecklas.Anf. 146 ():Herr talman! En del av diskussionen beträffandedet här betänkandet har kommit att röra sig omAP-fondernas eventuella framtida möjlighet attköpa aktier. Det är ett förslag som vi i miljöpartietogillar. Med det opinionsläge som råder för dagenverkar det inte alldeles väldigt aktuellt att tro attdet skall bli någon proposition i ärendet, men skulledet bli någonting i den stilen kommer vi att säga nejtill det.Vi tycker att det är dåligt att driva det svenskasamhället mot ytterligare storskaligt ägande. Vi harlänge varit emot löntagarfonder och vill gärnaavveckla dem och i stället omvandla dem till vad vikallar för kommunala närfonder, som skall kunnavidgas till ett spritt ägande i landet. Vi vill definitivtmotverka olika former av storskalig industri, någonsom vi har sett alltför många tendenser till. Jagbefarar av det vi ser från EG att tendenserna tillstorskaligt ägande kommer att öka. Det tror vi ärtill klar nackdel för både människor och miljö.Det är vad jag tänkte säga i det här ärendet. Vi haren reservation från sida. Den ställerjag mig bakom, men jag vill inte yrka bifall till den.Anf. 147 ():Herr talman! I det här betänkandet biträderfinansutskottet regeringens förslag attspardelegationen skall avvecklas från ,att beskattningen av vinstsparandet skall anpassastill det nya skattesystemet och atttillståndsgivningen för den sparformen förenklas.Här är det ett enhälligt utskott.I övrigt behandlar det här betänkandet ett antalmotioner om hur vi skall få till stånd ett ökatfinansiellt sparande i . Vi har ett ökandeunderskott. Det tar sig uttryck i att vi förra årethade ett underskott i bytesbalansen med drygt 33miljarder och som de säger beräknas dei år uppgå till nära 43 miljarder. Det är alltsåsynnerligen angeläget att vi får till stånd ett ökatsparande i ekonomin. Jag kan ställa upp bakom detmål som de har, nämligen att vi bordeåterkomma till det sparande som vi hade 1976. Detär mycket som är bra om man tar 1976 somutgångspunkt, dvs. det som var . Sedanhade ju vi en parentes med borgerliga regeringar.Det skapade ju en hel del problem.Jag kan också understryka det som sagt, nämligen att de mest sparfrämjandeekonomiskt politiska åtgärder som man kan få tillstånd, åtminstone när det gäller att öka detfinansiella hushållssparandet, är det skattesystemsom vi nu har fått. Det gynnar sparande ochmotverkar ökad skuldsättning. Till att börja medkommer hushållssparandet främst att öka genomatt man amorterar på sina lån eller drar sig för attta upp nya lån. Vi kunde seatt en sådan utveckling är på gång. Vi har , sedanavregleringen gjordes av kreditmarknaden, haft ettunderskott i hushållssparandet, men finns detmycket som talar för att vi 1991 får en positivsparkvot. ökar den ytterligare och uppnårdå 2 %.Det är mycket glädjande att vi nu fått ettskattesystem med rättvisare beskattningar avarbete och kapital. Det blir ett sundare ocheffektivare skattesystem som leder till mindre avspekulations- och skatteplaneringstänkande.Därför finns det ingen anledning att instämma medde krokodiltårar som fäller ireservation 1. Den handlar om att den högrekapitalbeskattningen kan väntas minska intressetför långsiktigt bundet sparande. Man kan fråga sig:Vilket intresse då? Jo, intresset att spekulera iboende och att teckna pensionsförsäkringar främstav skatteskäl. Vi kan redan nu se att det är en störreandel låg- och mellaninkomsttagare som tecknarpensionsförsäkringar, och framför allt en störreandel kvinnor. Antalet nytecknadepensionsförsäkringar med lägre försäkringspremierökar. Det är bl.a. motiverat av att man önskarkomplettera sin ATP-pension. Jag tycker att det ären sund och rationell utveckling att det är entryggare ålderdom som mer styrpensionsförsäkringstecknandet än skatteskäl. Jagyrkar naturligtvis avslag på de synpunkter somframförs i den moderata reservationen nr 1.Det finns nu ingen anledning att aktualisera någranya sparformer innan erfarenhet vunnits av det nyaskattesystemet. Vi bör framför allt inte ökahushållens sparande med hjälp avskattesubventioner och olika avdragssystem. Vi börnöja oss med de sparformer som redan finns i formav allemanssparandet och, det för inte så längesedan införda, ungdomsbosparandet.En stor fördel med det nya skattesystemet är att detblir enkelt och överskådligt. Att då börja krånglatill det med personliga investeringskonton ochandra former för startsparande och bosparandeinnebär att man åter börjar föra in moment iskattesystemet som skapar möjligheter till olikaformer av skatteplanering. Det är något som manhar velat komma åt med det nya skattesystemet.Därför yrkar jag avslag på samtliga dereservationer som kräver nya skatteanknutnasystem dvs. reservationerna 4, 5, 6, 7, 9 och 11.Lars sade att det uppträder en skiljelinjenär det gäller synen på sparandet, det enskilda ochdet offentliga sparandet. Man kan nog säga att vidär har en klar skiljelinje.