prot · GE09130 · 1991-06-12 00:00:00 — Låt mig, för att undvika allamissförstånd, än en gång säga att finansieringen avbron inte tar några resurser från andra delar avlandet, inte minskar möjligheterna att satsa påinlandsbanan, eller någonting annatsom kommande riksdagar kan komma att vilja sättaskattepengar i. Det är viktigt att säga, därför att detsprids så mycket av fördomar och vilseledandeuppgifter om detta. Jag har mycket påtagligt märktatt denna fördom lyckats få fotfäste, bl.a. i minvalkrets. Därför är det viktigt att klargöra de härsammanhangen.Viola åberopar kostnadsberäkningar somvisar på 40--50 miljarder. Ni vill ju inte ha bron, ochså försöker ni resa alla möjliga hinder. När ni inteklarar det med de skräckinjagande perspektiv somni målar upp med alla era miljöinvändningarförsöker ni göra det med ekonomiska medel ochunderkänner därmed alla de experter -- på densvenska och den danska sidan -- som vi har anlitatför det här.Att bygga en bro över ganska grunda vatten är ettrelativt konventionellt projekt. Teknikerna harbyggt många broar. Jag tror att vi i har12 000 broar i regi. Den tekniken kanman alltså ganska bra, och man bör då också kunnaberäkna kostnaderna för det. Då begriper jag intevarför man skall jaga upp folk med sådana siffrorsom ni bollar med. I så fall får ni väl visa någonordentlig kostnadsberäkning som stöd för dem.Samtidigt inger ni föreställningen att man skullekunna bygga en tunnel och finansiera det medjärnvägstrafiken. Tunnelbyggandet är däremot enrelativt ny teknik. Man bygger entunnel under Engelska kanalen.Kostnadsberäkningarna spräcks gång på gång. Nuär man uppe i närmast en fördubbling avkostnaderna. Man håller också på under Stora Bält.Det tunnelbygget har inte fått någon särskiltlyckosam start. Jag tror därför att man befinner sigpå betydligt säkrare ekonomisk grund när man talarom broprojektet än när man talar omtunnelprojektet.Därtill kommer att tunnelprojektet måstefinansieras av järnvägstrafiken. Järnvägstrafikenåläggs en kostnad på 300 miljoner för bron, medanvi bedömer att vägtrafiken betalar såmycket, trots att järnvägskostnaden i bron är merän hälften av kostnaden för totalprojektet.Det här är en kraftfull järnvägssatsning och därmedett mycket viktigt bidrag i den samlademiljöpolitiken, där det ingår att stimulerajärnvägstrafikens utveckling där det finnsgrundläggande förutsättningar för att få till stånd enkraftfull järnvägspolitik, och det menar vi finns pådet här området, med dubbelspår på västkustbananoch snabbtågsanpassningen på södra stambanan.Elving har här, som jag tidigare sade,intagit en mycket starkt avvisande hållning medpåståenden som enligt min mening delvis är ganskavårdslösa. Jag skulle vilja ställa en politisk fråga tillElving : Vad innebär detta starkaavståndstagande från broprojektet för delom den olyckan skulle tima att vi får en borgerligregering? Kan ni tänka er att sitta i enborgerlig regering och sätta i gång det härprojektet? Eller är ert avståndstagande så starkt attni så att säga inte vill vara med om att ''ladda'' denhär bron, om ni skulle komma i det läget?Här har det talats om att brosträckningen innebären omväg. Det är klart att så länge vi inte harFemern Bält-förbindelsen är det en omväg ned tillkontinenten. Därför strävar vi -- gemensamt meddanskarna -- efter att åstadkomma Femern Bält-förbindelsen. Men när ni talar föraktfullt om brondärför att den innebär en omväg vill jag fråga: Varskall då den där tunneln gå?Herr talman! Sammanfattningsvis är det, som jagtidigare sade, så att motståndarna säger nej -- dethar man enats om. Sedan talar man omalternativen, och man talar om ytterligareutredningar och mer material. Det speglar denbeslutsvånda som har varit en sådan hämsko förutvecklingen i den här regionen och för framgångi den här frågan, som har inte bara ett lokalt ochregionalt intresse utan också ett stort nationelltintresse.Anf. 34 () replik:Herr talman! Jag har nog, om jag skall vara riktigtärlig, aldrig fascinerats av . Ochnär han spänner musklerna tycker jag att han ärsärskilt odräglig. När han tror att det också för allaandra gäller att spänna musklerna för att det skallbli några rejäla satsningar för framtidanvänder han nog musklerna mer än sinintellektuella förmåga.I den första debatt som och jagförde om järnvägspolitiken och järnvägens framtidi försökte jag presentera min ochvänsterpartiets vision av ett miljövänligt ,med en transportstruktur som ser ut som den somvi har kämpat . Vet ni vad herrkommunikationsministern ansåg om det? Han varinte fascinerad -- det hade jag inte trott heller --men han kallade det för eskatologiska utflykter. Jaghar slagit i uppslagsverk, och jag har pratat medriksdagssekreterare och alla möjliga om det, och detror att det här föreligger något slags dubbelfel itankegången.Men jag skall försöka vara ännu litet tydligare änjag var den gången och säga att jag är övertygad omatt om man använde de tekniskt mest avancerademöjligheter som står till buds för miljövänligatransporter skulle på det här områdetkunna bli ett föregångsland i . Men det ärinte det som motorvägsbron över syftartill -- det är det inte. Jag tror att en järnvägstunnel,som en del av ett verkligt utbyggt järnvägssystem iSverige, skulle kunna innebära det. Men tillhörjag ju dem som menar att järnvägen skall byggas ut,moderniseras och rustas upp i hela landet. Det vardärför jag och många andra kämpade förinlandsbanan också.På tal om att borde gå i spetsen hade jaggärna velat ha en liten diskussion med GeorgAndersson om varför inte lika gärna somSchweiz kunde ha kämpat för att slippa de allratyngsta transporterna i genom att föra överså mycket gods som möjligt -- och ävenlångtradare -- på järnvägen. Det är ju det som gjortSchweiz berömt. Det är därför dessa fantastiskatunnlar skall byggas. Man har faktiskt tagit en stridmed EG. Det finns faktiskt här i landet de somförhånar det neutrala för att de för miljönsskull vågar ta den striden. Hade det inte varitnågonting, , både för atttillmötesgå miljöopinionen i och för att draett strå till stacken när det gäller att rädda miljön iEuropa -- att verkligen våga stå emot de storaåkerierna nere på kontinenten, Round Table-gruppen och ?Anf. 35 ()replik:Herr talman! Herr kommunikationsminister!Varför inte ge besked om hur de viktigamiljöfrågorna skall lösas? I stället viftas det ochtalas det om att vi i liberalerna håller påatt mäla oss ur.Vi mälar oss inte ur. Jag har mycket tydligt här i dagredovisat att vi är för att bygga bron. Jag sade detinledningsvis, och jag sade det alldelesavslutningsvis till en och annan skrattsalva utebland bänkarna. Men detta är helt sant; vi mäler ossinte ur.Men är det på det sättet att våra krav påmiljön inte tillgodoses. Kommunikationsministernhar där fel i sitt påstående att det är så. Varför kaninte kommunikationsministern svara på hurmiljöfrågorna skall lösas? Är det så väldigt svårt attgå oss till mötes på dessa krav? Det går inte att viftabort att frågan om bron också har miljöaspekter.Man måste då också göra någonting åt det. Ettpolitiskt ansvar för att bygga bron och för attkomma till rätta med svårigheterna måste dåfaktiskt tas. I de optimistiska och positiva ansatsersom kommunikationsministern faktiskt också hadetrodde jag att det låg en möjlighet -- somsocialdemokratin såg det -- att komma till rätta medsvårigheterna. Det är utifrån den utgångspunktensom vi borde diskutera om man tar ett politisktansvar för att tillgodose viktiga miljöintressen. Detär viktigt att se till både att bron byggs och attmiljön inte skadas.Varför är det då omöjligt att få ett besked om att viskall få ett handlingsprogram för utsläppen iSkåne? Varför kan inte kommunikationsministernsvara på det? Varför har vi denna diskussion omantingen bro eller isolationism, inte om att taansvar för båda delarna? Det är det som vi måstegöra.Kommunikationsministern är välkommen att svaraockså på detta. Detta är inga valtaktiska saker; detär rejäla besked, som kommunikationsministernborde kunna ge som medlem av en regering.Anf. 36 () replik:Herr talman! undvek noggrant isitt anförande att svara på några frågor som tidigareställts. Jag vill inför sista replikställa två konkreta frågor, och jag skulle gärna viljaha svar på dem.Den första frågan är: Varför har regeringen valt attinte använda de siffror som det egna konsultbolagetTransek redovisar när det gäller intäkter ochtrafikflöden över bron? Enligt Transeks diagram fårman inte 8 000--10 000 fordon om mansätter avgiften till . Avgiften behövs i ställetsättas till 100--. för att nå upp till detrafikvolymer som ipropositionen skriver att man vill ha.Dessa två parametervärden -- . per fordonoch 8 000--10 000 fordon -- är enligt denkonsultfirma som regeringen anlitat oförenliga.Men regeringen har valt att frisera dessa siffror. Jagfrågar: Varför? Finns det andra utredningar ellerpromemorior som redovisar annat, och varför hardessa i sådana fall inte redovisats?Min andra fråga är: Vad ligger egentligen bakomformuleringen i artikel 5 i det avtal som GeorgAndersson har undertecknat tillsammans med sinkollega från ? Där utsägs att man skallgöra det som är ekologiskt motiverat, teknisktmöjligt och ekonomiskt rimligt så att skadligaverkningar för miljön förebyggs. Vad innebärekonomiskt rimligt? Får det kosta 10 miljarderytterligare om det visar sig att det är vad sombehövs för att klara en nollösning när det gällert.ex. Vad liggerbakom denna formulering? Jag tycker attformuleringen är till intet förpliktigande, men jagutgår från att tillsammans medsin danska kollega har resonerat om vad som skalldölja sig bakom en sådan formulering. Det voreväldigt bra att få också detta belyst.Georg oroar sig för vad dagens beslutom en bro skall komma att innebära för eneventuell kommande regering. Det är bättre,tycker jag, att oroar sig över vaddetta beslut kommer att innebära för dennuvarande regeringen och för medverkar också detta beslut tillatt inte återfinns på denposition som han har.Men man måste finna sig i att det finns politiskamajoriteter i riksdag, även om det går ensjälv emot. Det trodde jag visste.Man kan alltid hoppas att opinionen blir så stark attsocialdemokraterna även i detta fall väljer attvända kappan efter vinden, som man gjorde i t.ex.matmomsfrågan. Allt hopp är inte ute.Eftersom detta är min sista replik till GeorgAndersson vill jag konstatera att att bli ihågkommen som denkommunikationsminister som begravde densocialdemokratiska miljöpolitiken under tusentalsoch åter tusentals ton betong och asfalt i Öresund.Anf. 37 () replik:Herr talman! undvek -- vad jagkunde konstatera -- mycket noga att gå in på fråganom att man bör samråda med sina grannländer. Jaghar gång på gång under dagens debatt frågat -- istort sett alla som är för bron -- varför man inte villacceptera den ändå ganska grundläggandeprincipen att man skall rådgöra med sinagrannländer om ett sådant här projekt, som faktisktkan påverka dem väldigt negativt. Det krävsfaktiskt en väldigt liten förändring av salthalten iÖstersjön för att torsken skall slås ut. Denreproduceras just nu bara på ett enda ställe --. Det behövs inte mycket för skall hamna i ett sådant läge.Finland har faktiskt anmält till deninternationella domstolen i . Man har gjortanmälan därför att man anser att ,som skall byggas, är ett hinder för deras sjöfart. Omman vill vara seriös kan man inte bara strunta idetta, utan man måste ta detta på allvar.Georg vill framställa sig som djärv ochkraftfull, men jag undrar om det inte ärdumdristighet snarare än djärvhet att kasta sig ut inågot som man inte har underlag till och strunta ide problem som sammanhänger med det. Det ärfaktiskt det som han gör.Jag tycker att själv har spritt enhel del fördomar och vilseledande uppgifter. Hanpåstod bl.a. att man har utrett miljöproblemen, attdet går att klara och att experter -- t.o.m. massorav experter -- skrivit under på detta. Något sådantmaterial har vi i riksdag inte sett till. Detvore väldigt intressant att få ta del av detmaterialet. I själva verket är kritiken frånexpertisen väldigt kraftig därför attbeslutsunderlaget är dåligt och riskerna mycketstora.Jag måste också fråga om hanstår bakom miljöministrarnas beslut vid om att försiktighetsprincipen skallgälla i miljöpolitiken; man skall inte chansa om detfinns stora risker med ett stort projekt. Man kannämligen få irreversibla skador -- skador som integår att reparera. Då hjälper det inte att i efterhandkomma och säga att man inte då visste om det. Dethar man faktiskt sagt när det gäller försurningen.Tiotusentals sjöar i landet har redan dött. Man kaninte säga att vi inte visste det då. Det visste vi visst.Forskarna varnade för försurningen redan i slutetav 50-talet, och varnar forskarna för detta.Georg vill då gärna utveckla någon slagsblind optimism, i stället för att vara ansvarstagandeoch driva en bra trafikpolitik.Anf. 38 Kommunikationsminister () replik:Herr talman! ställde en konkretfråga om lastbilstrafiken i . Hon ville att vihär skulle ha samma regler som man har i Schweiz.Vi har väsentligt annorlunda transportvillkor i vårtland, och jag är därför inte beredd att här lägga dentypen av restriktioner i fråga om längder och viktersom man kräver i . Det skulle nämligenutgöra ett hot mot svenskt näringsliv, och det tyckerjag är mycket viktigt. Inte minst i de bygder som jagibland vistas i -- mina hembygder -- är det avavgörande betydelse att man kan utnyttjalastbilarnas kapacitet.Jag vet inte i vilken utsträckning detta har relevanspå den fråga vi nu diskuterar. Lastbilarna kommer,om vi inte bygger en bro, att fortsätta att ta sig översundet med färja, och det är inte särskiltmiljövänligt. Den totala miljöutsläppseffekten avdet är enligt utredningarna nog så betydande someffekten av ett broalternativ. Detta kundeÖresundsdelegationen redovisa.Jag förstår fortfarande inte . Det tycks finnas en ambition att spridaen viss misstro som går ut på att regeringen interiktigt på allvar skulle vilja klara av att tamiljöhänsyn. Det finns definitivt inte någonanledning till den misstron. Detta är också klarlagtgenom utskottets betänkande. Vad ni möjligenträter om är formuleringen ''ge regeringen detta tillkänna'', men vi har mycket nogsamt lästbetänkandet, och den nuvarande regeringen hardärför verkligen fått detta till känna. Blir det eftervalet en annan regering utgår jag från att också denkänner till vad utskottet har sagt.Vi har ju dessutom antagit en mycketomfattande miljöpolitisk proposition, som på enrad områden ställer mycket långtgående krav i syfteatt skydda alla regioner i landet. Jag vet därför inteom det är någon särskild poäng med att skapasärskilda program för varje region. Man kan haolika meningar om detta, men det är inte uttryckför någon speciellt hög ambition i miljöhänseende idenna fråga att plötsligt säga att avgörande förmiljöfrågan är om vi får ett särskilt program förSkåneregionen. Vi måste skydda alla regioner ochse till att de kan utvecklas på ett ur miljösynpunktansvarsfullt sätt.Självfallet går det inte, , att mednågon alldeles exakt precision nu tala om hurmånga bilar som kommer att vilja trafikeraÖresundsbron till priset av . Denprecisionen står icke att finna vare sig i rapportenfrån Transek eller i någon annan rapport. Det ärfråga om bedömningar som måste göras. Omregeringarna i och tillåter sig attgöra en något mer optimistisk -- om uttryckettillåts -- bedömning av utvecklingstendenserna iregionen och betalningsviljan än vad Transek hargjort, är ju detta inte någon avgörande fråga.Transeks rapport kan inte åberopas som någotabsolut underlag för sådana bedömningar.Begreppet ''ekonomiskt rimlig'' återfinns imiljöskyddslagen. Miljöprövningar skall göras, ochframtida beslutsfattare måste naturligtvis hanteradetta på ett mycket ansvarsfullt sätt. Alla detekniska detaljerna finns inte redovisade, eftersomprojektet ännu inte är tekniskt utformat i detalj.Det är när detta är gjort som miljöprövningenslutgiltigt kan göras och man kan bedöma exaktvilken utformning projektet skall ges. Först då kandetta helt avgöras.Så är det med alla projekt. Skulle man inte tillåtasig den handläggningsordningen skulle vi aldrigkomma till något beslut. Detta är möjligen vadcentern vill åstadkomma med sina ständigainvändningar.Beträffande att vända kappan efter vinden, ElvingAndersson, är det av alla tecken att döma nu enklar majoritet i och även utanförriksdagen för att broprojektet bör genomföras.I betänkandet finns, , en utförligredovisning från utrikesutskottet och enbedömning av projektet med hänsyn till deinternationella avtal och konventioner som Sverigehar slutit och anslutit sig till. Utskottet har inga somhelst invändningar i detta hänseende. Regeringenhar för övrigt inte tagit några ytterligare initiativ föratt föregripa det ställningstagande som riksdagennu står beredd att göra i dag.Andre vice talmannen anmälde att ,, och anhållit att till protokollet få antecknatatt de inte ägde rätt till ytterligare repliker.Anf. 39 ():Herr talman! Man skall bygga broar mellan folk.Det argumentet blir inte sämre därför att JanStrömdahl på ett rätt elegant sätt har ironiserat överdetta i motion T919.I över hundra år har vi skåningar längtat efter denhär bron. Man måste trots allt konstatera att ingenfråga som har beslutats i denna riksdag har varit sånoggrant och omsorgsfullt utredd som just fråganom . Ändå handlar det bara om enväg ., som skall vara självfinansierad.Öresund är en nationsgräns. Om detta inte hadevarit fallet, hade man i aldrig kunnathindra oss i från att bygga den bro som vi såväl behöver.Det kommande seklet blir regionernas sekel ochinte nationalstaternas. Vi ser hur regioner växerfram över nationsgränserna, t.ex. ----, regionen ----och --. Det finns i norraEuropa inte någon stark tillväxtregion av denkapaciteten.För att en region skall utvecklas fordras enligtsamfällda studier utförda både i och i Europatre viktiga förutsättningar. För det första måsteman ha bra universitet för forskning och utbildning.För det andra måste man ha godakommunikationer, framför allt flyg. För det tredjemåste man ha livsbetingelser, dvs. bra kulturliv, brafritidsmöjligheter, bra bostäder och bra skolor.Skånes stora akilleshäl är kommunikationerna.Kastrups flygplats ligger på den danska sidan. I dagär förbindelserna över usla. Märkligarederier och fartyg kommer och går, startar och gåri konkurs. När det är is ligger trafiken helt stilla,och är trafiken direkt otrivsam.En bro ger maximal turtäthet och maximalregularitet. En bro skall vara bred. Den skall stå , och den skall kunna anpassas tillframtidens trafiklösningar. Detta förslag är ett braexempel på en offensiv regionalpolitik.Öresundsregionen -- med tre universitet, eninternationell storflygplas och 3,5 miljonerinvånare -- har förutsättningar att, om man tar välhand om dem, bli femte K-region. Det kanvara irriterande för stockholmare att få denkonkurrensen, men det är faktiskt bra för helalandet att vi kan skapa flera kraftfullatillväxtregioner i . Det behöver vårt land.Med tillkomsten av bron över Bælt kan helaHansaområdet knytas samman, och då blir detkraft i igen. kräftgång iförhållande till övriga kan brytas.Öresundsbron ger möjlighet till just in time-leveranser till kunder i på ett sätt som viinte har bl.a. på grund av ishinder i Sundet.Det är bra för den svenska industrin. kommer framför allt att bli en lokalbro i Öresunds- och och skapa denmissade länk som har hållit utvecklingen tillbaka.Långtradarna till kommer att gå viaTrelleborgsfärjorna allt framgent och kommer inteatt påverkas särskilt mycket av tillkomsten av bron.Miljöfrågorna har debatterats flitigt. När fleraintresseområden är berörda i ett problemkomplexkan man inte bara ta ett av dem och hävda det. Därigör bromotståndarna sitt stora fel.Jag vill därför även beröra miljöfrågorna. Denviktigaste miljöfrågan innebär att man skall skapaden tillväxt som gör det ekonomiskt möjligt för ossatt ta hand om miljöproblemen på ett bra sätt.Frågan om salthalten i är mycketväsentlig, men den kan uppenbarligen lösas. Jag ärövertygad om att de förslag som har lagts framkommer att klara det problemet.När det gäller luften vill jag som f.d. kommunalrådför miljö- och hälsoskydd i påminnakammaren om att svavlet i luften i faktiskthar minskat till en tredjedel . Bara 15 %av svavlet i Malmöluften produceras i Skåne.Resten är import från andra länder. Halten avkväve har nära nog halverats . Visst har vi gjort oss förtjänta avatt också få möjligheter till en expansion i vårregion.Problemet med koldioxidutsläppen är inte lokaltutan globalt. Om man skulle vara litet återhållsammed bilarna i skulle det ge mycket storaresultat. Det kan jämföras med de begränsadeutsläpp som kommer från Öresundsbron.Stockholmarna har en rejäl chans att göra mycketmer åt miljön.Påståendena om fiskdöd i Lofoten och jättelikajordbävningar lämnar jag därhän.Att Malmös gamla rivaler i -- som engång drömde om en bro -- säger nej är inte såkonstigt. De hoppades att och skullebli en blindtarm. För att helsingborgarna skallkunna komma till måste de åka 5 mil längsÖresund antingen på den ena eller andra sidan. Irealiteten har det således ingen större betydelse förhelsingborgarna på vilken sida de åker. Däremotvore det kanske en fördel för SJ om tågen skulle gåpå svenska spår.Det är inte heller konstigt att färjerederiernakänner sig hotade och att sjömän, servitörer ochkioskbiträden vill försvara de otroligaskatteförmåner som de har trots att de arbetar medren lokaltrafik. Det är de i sin fulla rätt att göra.Men har inte råd att stoppa en hellandsändas tillväxt av sådana skäl.En tunnel var det första förslaget till förbindelse viaÖresund. En tunnel är dyr ochkan aldrig bära sina egna kostnader. Kostnadernahärför kommer att drabba andra delar av landet.En tunnel är dessutom nästan omöjlig att anpassatill nya trafiklösningar. Den kommer att kräva storaav- och pålastningsytor på de bästa jordarna iSkåne, tiojordarna.Hade det varit öken, berg eller skog mellan Malmöoch hade det funnits en väg. Gruntvatten brukar inte heller vara något hinder. Detfaktum att är en nationsgräns har dockgjort det möjligt för stockholmare att alltför längehindra från att få den bro som manså väl behöver. Det är en stor seger för förnuftet i nu medger även andratillväxtregioner i vårt land.Sverige hänger visserligen geografiskt fast iSovjetunionen, men man måste åka båt för attkomma hit. Medvetet eller omedvetet fungerar visom ett öfolk och isolerar oss i tron att vi är unikaoch betraktar enligt Jantelagsprincipen. Enfast förbindelse till kontinenten skulleerfarenhetsmässigt psykologiskt bryta den härisoleringen, och det är kanske ett av de viktigasteresultaten av ett brobeslut.Beslutet om kommer att bli ett av deviktigaste beslut som fattar under dettasekel. Det öppnar för internationalism, utvecklingoch tillväxt samt kulturell och social utveckling.Öresundsbron innebär offensiv regionalpolitik idess bästa tappning. Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Anf. 40 ():Herr talman! Jag beklagar utomordentligt djupt attvi har tidspress här i , men jag tycker inteatt frågan om kan gå igenom itystnad. Det är en mycket angelägen fråga. Dethade kanske också kunnat vara på sin plats att denhade fått rejäl tid för behandling här i riksdagen.Justitieutskottet kunde då ha behandlatmiljökonsekvenserna i stället för att barakonstatera att man inte har tid med det. Man kundeeventuellt också haft en offentlig hearing om vad enÖresundsbro skulle innebära. Det skall fattasbeslut om med utomordentligsnabbhet, och så verkar det bli.Jag vill egentligen inte säga något till BertilPersson, eftersom jag tycker att det skulle generahonom om man visade på den strida ström avdirekta felaktigheter som kom ifrån honom här italarstolen. Rent upplysningsvis kan jag tala om förBertil att färjorna mellan ochHelsingör aldrig någon enda dag står stilla oavsettväder, isförhållanden eller andra förhållanden sommycket väl kan bli ett hinder på bron. De utgöringet hinder för färjorna mellan ochHelsingör.