prot · GE0986 · 1991-03-26 00:00:00 — Mot bakgrund härav har BirgittaRydle frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta föratt obalansen i behandlingen av ansökningarna omsvenskt medborgarskap skall kunna rättas till,eftersom hon tycker att det förefaller egendomligtatt nya ansökningar skall behandlas före dem somlegat eller längre.Invandrarverket har haft en storärendetillströmning. Detta gäller både tillstånds-och medborgarskapsärenden. Antalet öppnamedborgarskapsärenden var ca17 000 och väntetiden för inte förtursbehandladeärenden minst 22 månader.Enligt vad jag har inhämtat från invandrarverkethar verket inrättat en särskild extrastyrka meduppgift att avarbeta äldre ärenden somordinarie personal arbetar efter den nya modellenmed kortare handläggningstider. Härigenomkommer nya ärenden att handläggas snabbaresamtidigt som balansen av inom rimlig tid.Invandrarverket räknar med att ha avarbetatbalanserna om drygt ett år.Anf. 78 ():Herr talman! Jag tackar invandrarministern försvaret. Det innehåller precis de uppgifter som jagsjälv har fått från invandrarverket.Bakgrunden till min fråga är att en person som harbott i , som är gift med en svensk,som har tre barn som är svenska medborgare ochsom talar bättre svenska än många inföddasvenskar gör ännu inte har fått någon reaktion fråninvandrarverket, fastän hon lämnade in sinansökan om svenskt medborgarskap den 26 juni1989.Man blir minst sagt upprörd när man får veta attinvandrarverket har en balans -- låt oss hellre kalladet en obalans -- om 17 000 ärenden, av vilka en delär eller t.o.m. ännu äldre. Nog borderegeringen kunna visa sin goda vilja och ingripa pånågot sätt! Ni är väl ändå intresserade av atttillmötesgå önskemålen från dem som vill blisvenska medborgare?Jag skulle också vilja ställa en fråga med anledningav uppgiften i svaret om att det förekommerförtursbehandling av ärenden: Det står bl.a. ilagparagraferna om svenskt medborgarskap att densom är gift med svensk medborgare på något sättkan få förtur. Är det riktigt?Anf. 79 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan bara konstatera attinvandrarverket uppenbarligen självt också tycktatt det har varit oacceptabelt att man har blivitstående med 17 000 ärenden, varav en del är gamla.Det är därför man har infört nya rutiner för deärenden som kommer in. Det är då viktigt att deärendena inte blir liggande längst bak i kön. Menman har också inrättat en extra styrka -- ochnaturligtvis också begärt medel för det frånregeringen -- för att kunna beta av mängden avgamla ärenden. Jag tycker att det visar attinvandrarverket också har bedömt att det finnsanledning att göra någonting åt det här, säkert påsamma grunder som . 80 ():Herr talman! Det är riktigt att det finns en nystyrka som skall direkthandlägga ärenden när dekommer från polisen. Det skall bli en väntetid påhögst . Men vilket råd villinvandrarministern ge dem som på det sättet nuverkligen blir förbigångna, dem som får väntatill på att få sina ansökningarbehandlade medan de nya ansökningarna blir klarapå ? Skall de som väntat så längeåterkalla sin tidigare ansökan och lämna in en nyför att få den direkthandlagd?Anf. 81 Statsrådet ():Herr talman! Återigen: Man inför nya rutiner föratt det i fortsättningen inte skall uppstå så här långaväntetider. Då är det självklart att man måstearbeta efter de rutinerna när det gäller de nyaärendena. Men dessutom har man alltså tillsatt enextra styrka som skall arbeta med de gamlaärendena. Jag kan inte förstå annat än att det är detenda sätt som man kan hantera det här på, om manvill göra någonting åt problemet. Det skulle varahelt oacceptabelt, tycker jag, att nu återigen byggaupp nya balanser med de nya ärendena.Anf. 82 ():Herr talman! En rak fråga till invandrarministern:Nog anser väl invandrarministern att det är enskriande orättvisa att de som mycket senare ansöktom svenskt medborgarskap skall få sinaansökningar behandlade före dem som har väntat ?Anf. 83 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att det vore mycketolyckligt om vi byggde upp nya balanser när man nuhar hittat nya rutiner. Jag kan bara försäkra demsom har väntat att den extra styrka som nuhar satts in är tillsatt enbart för att möta derasberättigade krav att få sin ansökan behandlad såfort som möjligt.Anf. 84 ():Herr talman! Då tycker jag att den extra styrkanskulle göras betydligt större, så att man kundehinna med att behandla de ärenden som väntartidigare än senast . Jag tyckerfaktiskt att det är otillständigt av invandrarverketatt på det här sättet behandla människor som harbott länge i och som inget högre önskar änatt bli svenska medborgare. Det är otillständigt attlåta dem vänta så länge som de får!Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1990/91:484 om asyl förpersoner som förföljs på grund av sin religionAnf. 85 Statsrådet ():Herr talman! Mot bakgrund av ett enskilt ärendehar frågat mig om det är mermotiverat att låta människor förföljda för sinpolitiska övertygelse stanna i än att låtadem som förföljs för sin kristna tro stanna här.Som vet är jag på grund avsekretessbestämmelser förhindrad att närmare gåin på enskilda ärenden här i kammaren.Utgångspunkten för bedömningen av enasylansökan är FNs flyktingkonvention. Denna gerskydd åt den som befinner sig utanför det land ivilket han är medborgare därför att han kännervälgrundad frukan för förföljelse på grund av sinras, nationalitet, tillhörighet till en visssamhällsgrupp eller på grund av sin religiösa ellerpolitiska uppfattning. Detta finns också inskrivet iutlänningslagen. Någon åtskillnad vidbedömningen av förföljelse på grund av politiskeller religiös övertygelse görs således inte.Anf. 86 ():Herr talman! Jag tackar invandrarministern försvaret. Mot bakgrund av ett enskilt ärende vill jagställa en principiell fråga om den religiösaövertygelsen som grund för asyl. Jag vet att religiösövertygelse kan utgöra grund för beviljande avasylansökan. Detta står inskrivet i lagstiftningen.Frågan är då om de rapporter som kommer ommänniskor som blir förföljda på grund av sinreligiösa tro accepteras. Sådana rapporter kommerfrån , och de kommer från AmnestyInternational och från kyrkorna.Det enskilda fall som jag tar upp i min fråga rör enfamilj som kommer från en by som helt och hållethar tömts på kristna invånare. Alla deras släktingaroch vänner finns i . Närboende i andra byarintill har tvingats följa med i religionsundervisningenligt islams lära. Har de på något sätt protesterat,så har de slagits av lärare och av kamrater. Personerförföljs, diskrimineras och har inte tillgång till dearbetsuppgifter som normalt skulle finnas förpersoner med samma utbildning och sammaförmåga. Det förekommer alltså i ensmygdiskriminering förutom den rena förföljelsen.Jag skulle gärna vilja höra hur invandrarministernser på detta. Finns det möjlighet att kontrolleradessa uppgifter, som även jag kan vidarebefordra?Är man i så fall beredd att omprövaställningstagandena beträffande dessa kristnagrupper?Man kan också se på denna fråga mot bakgrund avden förändring som har skett efter utbrottet avkriget i . Detta har medfört en allthårdare attityd gentemot kristna.Anf. 87 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan försäkra att viföljer utvecklingen på alla områden som rörförföljelse av olika grupper i de länder som våraasylsökande kommer från. Inte minst gäller det denu diskuterade länderna, eftersom vi har storagrupper asylsökande från länder i ochMellanöstern.Till bilden skall självfallet alla typer av förföljelseräknas. Å andra sidan vill jag påpeka att dethandlar om förföljelse. Diskriminering som sådanger inte rätt till asyl i Sverige.Görel bygger sin fråga på ett enskilt ärende,och jag har förståelse för detta. Jag kan tyvärr integå in i de enskilda ärendena och argumenterautifrån dem, även om jag ibland från den härtalarstolen väldigt gärna skulle vilja göra det.Anf. 88 ():Herr talman! Jag tog det enskilda ärendet som ettexempel. Det finns hundratals, tusentals ärendensom kan styrkas av rapporter som kommit genomAmnesty och genom kyrkan.Det borde i sådana här fall i så fall även finnas enannan orsak till en generös bedömning. Just i dethär ärendet är det frågan om en totalt isoleradfamilj, vars hela släktingskara, vars alla anhörigaredan finns i . Redan utifrån humanitärasynpunkter borde man alltså i större utsträckningkunna göra en generös bedömning.Anf. 89 Statsrådet ():Herr talman! Jag skulle på rak arm kunna räknaupp minst tio olika grupper av människor som detbara under det här året från olika ledamöter ikammaren har framförts önskemål om att just de avhumanitära skäl skall få en generös bedömning.Om det huvudsakliga skälet i detta fall, GörelBohlin, är att hela släkten redan finns i ,skall man enligt min mening ansöka omuppehållstillstånd utifrån de skälen och hänvisa tillanknytningen. Men detta gör man i så fall från sitthemland.Jag menar dessutom att det faktum att vi nu har såmånga människor från denna grupp i ändåtyder på att vi tid efter annan har tagit i beaktandeden förföljelse som har skett gentemot gruppen ifråga. Det är ju av den anledningen det sedantidigare finns så många av dem här. Bara dettafaktum tyder enligt min mening på att vi faktiskt tarhänsyn även till dessa skäl.Anf. 90 ():Herr talman! som de svenska reglernaför flyktinginvandring har skärpts har situationenför detta slag av flyktingar förvärrats. Genom attden islamska läran har blivit statsreligion har dettaäven i mycket hög grad blivit en politisk fråga. Detär väldigt svårt för denna grupp av människor attsöka skydd hos statsmakten; de får helt enkelt intenågot skydd.Jag vädjar därför till invandrarministern att göra enannan och generösare bedömning i detta slag avärende.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1990/91:482 om nyauppgifter för primär- ochlandstingskommunernaAnf. 91 Finansminister ():Herr talman! har frågat mig omjag anser att finansieringen av de för kommunernakostnadskrävande förslag som läggs fram i olikapropositioner är i överensstämmelse med följandecitat ur bil. 9 till budgetpropositionen 1991.Där står bl.a.: ''Kommuner och landsting åläggsinte nya uppgifter utan att de gesmöjlighet att finansiera eventuella nya åtagandenmed andra medel än höjda skatter. ''I går redovisade jag här i min syn pådenna fråga med anledning av en interpellation avÅke Wictorsson. Jag anförde då bl.a. att jag anseratt de förslag som regeringen lägger fram /91 står i överensstämmelse meddet nämnda citatet.Anf. 92 ():Herr talman! Jag tackar finansministern för svaret.Bakgrunden till min fråga är att det, i samband medatt budgetpropositionen kom till, förekomöverläggningar mellan regeringen,och och Landstingsförbundet.Därefter har regeringen lagt fram flerapropositioner som innebär kraftigt ökadekommunala kostnader. Detta tror jag attfinansministern och jag är överens om.Jag har träffat många upprördakommunalpolitiker, som reagerar starkt över attkommunerna får allt större kostnader. Statenvältrar tydligen över det man inte klarar själv närdet gäller statens ekonomi. Jag förmodar att ävenfinansministern träffar en hel delkommunalpolitiker.Jag vill fråga finansministern: åtagandengjorde regeringen och vilka löften gav regeringentill och isamband med de överläggningar som ägde rum ianslutning till arbetet med budgetpropositionen?Anf. 93 Finansminister ():Herr talman! Även jag träffar mångakommunalpolitiker och har givande diskussionermed dem i frågor som gäller ekonomioch statens ekonomi. I de överläggningar vi har hafthar vi för ledningarna för Kommun- ochLandstingsförbunden- redovisat de ståndpunktersom finns angivna i budgetpropositionen.Anf. 94 ():Herr talman! Jag har tillgång till en ledare iSvenska kommunförbundets tidskrift, och jag skallbe att få citera ett par rader ur den. Rubriken lyder''Kommuner drabbas hårt av löftesbrott'', ochartikeln fortsätter:''Under den korta tid som gått sedan regeringenlovade att inte lägga nya kostnadskrävandeuppgifter på kommunerna, har den hunnit kommamed en rad förslag, propåer och utspel, som allaförsämrar kommunernas ekonomi. ''Under en bild av finansministern står vidare:''Skattestopp och tvångsindragningar förkommunerna, men i gengäld inga nyakostnadskrävande uppgifter. Är löftet redan glömt? ''Jag vill fråga finansministern: dennabeskrivning helt felaktig?Anf. 95 Finansminister ():Herr talman! Jag läser många beskrivningar i olikatidskrifter där man presenterar synpunkter påregeringen och finansministern. Det är inte allt somär guld som glimmar. Det tillhör journalistersrättigheter att få vara kritiska, och jag känner intenågot behov av att ta på mig all den kritik jag läseri tidningarna.Jag har i mina svar i går och gjort en samladbedömning av relationen mellan staten ochkommunerna när vi ser till uppgifter, finansieringoch de lättnader vi ger i form av exempelvisavreglering. Den linjen tänker jag vidhålla. I denligger en betydande möjlighet för kommunerna attfå ut mer för pengarna.Jag tror att jag kan känna mig ganska lugn när detgäller redovisningen och utvecklingen av denkommunala ekonomin, i varje fall vad gäller dettaoch . Vi återkommer ikompletteringspropositionen med ytterligareuppgifter om detta.Anf. 96 ():Herr talman! Kan jag av finansministerns svar draden slutsatsen att regeringen inte gjorde någraåtaganden eller gav några löften och att den härbeskrivningen är helt felaktig? Jag tror givetvisfinansministern på hans ord, men jag är ändå litetförvånad över att Kommunförbundets ochLandstingsförbundets företrädare så platt lade sigtill marken i de överläggningarna.I bilaga tillbudgetpropositionen står att kommuner ochlandsting skall ges möjlighet att finansieraeventuella nya åtaganden ''med andra medel änhöjda skatter''. Om jag förstår det hela rätt avsesmed detta effektiviseringar. Är det rätt uppfattat?Anf. 97 Finansminister ():Herr talman! Svaret är ja.Anf. 98 ():Herr talman! Då vill jag bara fråga: Hur skallkommunerna kunna göra några effektiviseringar ianslutning till propositionen om det särskildabostadstillägget för pensionärer?Anf. 99 Finansminister ():Herr talman! Den frågan ligger utöver vad somingick i behandlingen av budgetpropositionen. Vihar när det gäller den frågan tagit hänsyn till behovsom har uppstått, och vi har i den frågan försökthitta en med hänsyn till statens och kommunernasansvar rimlig lösning.Anf. 100 ():Herr talman! Detta är en proposition som enligtmin uppfattning helt och hållet beror påregeringens skatte- och bostadspolitik. Jag är avden bestämda uppfattningen att regeringen i dennafråga borde ta hela kostnadsansvaret. Det är interiktigt just av regeringen att överlämna en del avkostnadsansvaret på kommunerna just när detgäller den propositionen.Däremot kan jag hålla med om att det i vissa andrasammanhang kan vara nödvändigt att kommunernahjälper till med effektiviseringar av olika slag. Mennär det gäller vissa propositioner borde regeringenta hela kostnadsansvaret. Delar finansministernmin uppfattning?Anf. 101 Finansminister ():Herr talman! Jag tycker att den uppläggning somregeringen har redovisat är rimlig. Propositionen ärnu överlämnad till , och vi får i debattenmed anledning av den tillfälle att argumenterakring detta.Man skall enligt min uppfattning vara på det klaramed att utvecklingen i fråga om bostäderna hängersamman med kostnadsutvecklingen. Det är inteskattereformen utan andra faktorer som liggerbakom. Det finns på den punkten enfördelning av kostnadsansvaret mellan kommuneroch landsting.Vi har sagt att vi nu vill se över hela frågan om dekommunala bostadstilläggen, och det kommer atttillsättas en utredning för att hitta en nyuppläggning, så att det i fortsättningen blir fråga omen ny ansvarsfördelning mellan stat och kommuner.Anf. 102 ():Herr talman! De kommunalpolitiker jag träffar ärväl medvetna om att de måste hjälpa till att saneraSveriges ekonomi, men de är inte beredda att tahela ansvaret. Jag har här givit exempel på enproposition för vilken enligt min uppfattning statenborde ta hela ansvaret, och jag har i denna frågasamma uppfattning som de kommunalpolitiker somhar talat med mig. Jag menar därför attfinansministern i fortsättningen bör tänka på att deti fråga om vissa av de propositioner som läggs framär nödvändigt att staten tar hela kostnadsansvaret.Anf. 103 Finansminister ():Herr talman! Vi har också här i kammaren ettansvar för statens finanser och för densamhällsekonomiska balansen. Innan man lovar utnågra nya utgifter skall man ha klart för sig hurdessa skall finansieras. Jag har inte sett någraförslag på finansiering av de ökade kostnader somskulle bli följden om man ändrade på denfördelning som regeringen har föreslagit. Detta ärenligt min mening ett minimum av ansvar som manbör visa.Jag tror också att det för kommunernas del äroerhört viktigt att vi återskapar balansen isamhällsekonomin, får ned inflationstakten ochdärmed åtgärdar det som mest plågarkommunerna. Jag har mycket höga ambitioner närdet gäller att varaktigt få ned inflationen så attkommunernas ekonomi kan saneras.Anf. 104 ():Herr talman! Jag skulle vilja rekommenderafinansministern att tala litet mer medkommunalpolitiker av olika politisk färg, kanske isynnerhet med finansministerns egnapartikamrater, de socialdemokratiskakommunalråden. Många av dem har i den härfrågan samma uppfattning som jag.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1990/91:485 omkommunernas ansvar för sysselsättningenAnf. 105 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har, med anledningav att jag vid ett besök i skulle ha sagtatt det är kommunernas ansvar att ordnasysselsättningen då företag läggs ner eller flyttar,frågat mig om detta är en ny policy från regeringenssida.Låt mig först säga att jag vid mitt besök iÖstergötland aldrig har sagt, att det ärkommunernas ansvar att ordna sysselsättningen dåföretag läggs ner eller flyttar. Svaret på frågan äralltså kort och gott nej.Vid företagsnedläggelser har staten såvälarbetsmarknadspolitiska som regionalpolitiskainstrument till sitt förfogande för att söka ordnasysselsättningen. Men att ta fram själva kunskapenom behoven, när det gäller att regionalt breddabasen för en arbetsmarknad och därmed båderädda och öka sysselsättningen på en ort, måstegöras regionalt. Samordning mellan olikalänsorgan, kommuner, företag och fackligaorganisationer måste därför komma till stånd för attbl.a. analysera inom vilka branscher näringslivetkan breddas för att därigenom bli mindrekonjunkturkänsligt i framtiden.Det är naturligtvis utomordentligt viktigt att en idetta sammanhang drabbad kommun är med i ensådan samordning.Anf. 106 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret ochför klargörandet av att det tydligen inte föreliggernågon ny princip när det gäller ansvarsfördelningenmellan kommuner och regering.Åtskilliga kommunalmän i höjde påögonbrynen i samband med att de blev delaktiga avdet här uttalandet. De fick ett intryck av att det varfråga om regeringen på kommunerna ochkommunerna på företagen -- i likhet med katten påråttan och råttan på repet-leken. Och det var ju intesärskilt uppmuntrande.Det blev egentligen inte bättre. Detta är vad somhar stått i pressen, och såvitt det har blivit mig rättberättat -- och det tror jag, eftersom jag har fått detfrån tillförlitligt håll, även från partikamrater tillstatsrådet -- har vad som sades iNorrköpingsstudion sedan upprepats för dem somhar blivit arbetslösa i Horn.Det har alltså förekommit i tidningar och i radio.Kommuninvånarna har intygat det, ochkommunalrådet gjorde det så sent som ifullmäktigesammanträdet . Även påarbetsförmedlingen har man bekräftat dettauttalande. Detta gör att man blir litet förvånad, ochdet är därför jag har ställt min fråga.Jag är helt införstådd med att man skall samordnaolika insatser mellan länsorgan, kommuner ochföretag. Men det har framkommit ytterligare ettpåstående, och jag kanske kan passa på attkontrollera sanningshalten i det. Statsrådet lärockså ha sagt att det i första hand är kommunernasansvar och att kommunerna sedan skall trycka påföretagen, eftersom dessa har det slutliga ansvaret.Det kunde vara intressant att få en kommentar tilldetta, eftersom man frågar sig vilka instrumentkommunerna har för att trycka på företagen.Anf. 107 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Vid det här besöket i Östergötlandhade jag en mycket bra diskussion med mångakommunalpolitiker och med företrädare för mångafackliga organisationer och företag. Allt som står itidningarna är inte sant. Jag reagerade också på enartikel i där det justsades att lösningen finns i kommunen.Jag försöker alltid föra diskussioner medkommuner, fackliga organisationer och företag närjag är ute i landet. I den här speciella diskussionen,som jag fortfarande anser var mycket positiv, sadejag att kunskapen om hur eller skallutvecklas finns i resp. . Kommunen,de fackliga organisationerna och företagen skallmed hjälp av och länsarbetsnämndensöka sig fram till vad man vill utveckla och hur manskall använda de resurser som staten skall ställa tillförfogande i enlighet med det ansvar som staten harnär det gäller arbetsmarknadspolitiken ochregionalpolitiken.Det är i detta avseende som jag har sett brister påmånga håll ute i landet. Man har inte något forumoch inte heller några former för denna samordning.Man tänker inte tillräckligt på hur man skall kunnabredda arbetsmarknaden i regionen för att blimindre känslig för svängningar i konjunkturen. Omman är väldigt ensidigt beroende av en sektor ocharbetsmarknaden i den sektorn viker, är det farligt,och då drabbar det hårt.Jag vill att arbetsmarknadspolitiken i ännu högregrad skall kunna hjälpa till att åstadkomma dennabreddning. Det tycker jag vi hade mycket bradiskussioner om både i och i dettelefonväkteri som talade om. Detsades inte att själv skall lösa alla sinaproblem, men vi i sitter inte inne medalla lösningar. Regeringen har en del av ansvaretför att se till att det finns resurser, men idéerna ochförutsättningarna känner man bäst till lokalt. Dettrodde jag inte var någon konstig sanning.Anf. 108 ():Herr talman! I fråga om att trycka på företag harjag personligen dåliga erfarenheter från minhemkommun, Kisa, när det gällde lokaliseringen avpostgirots stansfilial . Då var detstaten som lade ned ett stort företag med kvinnligarbetskraft. Det skedde med fackets benägnabistånd, eftersom facket i föredrog attha jobben där. Det fick till resultat att en mängdunga kvinnor i min lilla kommun förlorade sinaarbeten. Det var mycket tragiskt för dessa kvinnor.Inte ens om arbetsgivaren är staten har vi alltsånågon garanti för att man handlar rätt. Situationeni Kisa blev mycket svår och brydsam.Vi har på moderat håll ofta sagt att vi vill att denoffentliga sektorn skall ha konkurrens. I minkommun finns de flesta arbetstillfällena just inomden offentliga sektorn -- inom hälso- ochsjukvården, barnomsorgen och äldreomsorgen.Där skulle det kunna betyda en del om vi fickalternativ till de offentliga monopolen.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1990/91:117 till konstitutionsutskottet1990/91:136 till näringsutskottetMotionerna1990/91:So55--So57 till socialutskottet22 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1990/91:KU3323 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1990/91:104 Vissa ändringar i reglerna omimmunitet och privilegier1990/91:142 Handel och tjänster påvärdepappersmarknaden, m.m.1990/91:155 Lag om ändring i jordförvärvslagen(1979:230), m.m.Skrivelse1990/91:101 ILOs konvention om ursprungsfolkoch stamfolk i självstyrande länderKonstitutionsutskottets betänkande1990/91:23 Ersättare för justitieråd ochregeringsrådTrafikutskottets betänkande1990/91:TU18 Transportrådets1990/91:TU20 verksamhet underperioden --1993, m.m.24 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 25 mars1990/91:493 av () tillindustriministern om utvinning av sand m.m. frånhavsbotten:I samband med gränsdragningen i Kattegattbeviljades tillstånd för två danska företagför att utvinna sand, grus och sten på den svenskakontinentalsockeln i .