prot · GF0933 · 1991-11-27 00:00:00 — Han bygger sittställningstagande på en massa troende ochifrågasätter både NUTEKs utredning och IngemarÖhrns utredning när det gäller den roll energinspelar och den betydelse vårt finabeskattningssystem för energiråvara som användsför eldningsändamål har för näringenskonkurrenssituation och för svensk skivindustrisvara eller icke vara.Rolf L berörde inte NUTEKs skrivning,utan han nöjde sig med att tala om investeringaroch menade att det förekom en mycket nonchalanthantering av detta under högkonjunkturen, och detkan så vara. I NUTEKs rapport står attenergibeskattningarna i samband med Sverigesinträde i EG torde sammanföras med deinternationella energibeskattningarna och att vårskivindustri då konkurrensmässigt kommer atthamna i en bättre position. De investeringar mantalar om bör komma till stånd, eftersom vi har ettbra kunnande och en bra teknik i vår skivindustri.Jag tycker faktiskt att det är ganska förvånande atthöra hur nonchalant är i fråga omdetta.Ingemar Öhrns förslag om ett restitutionssystemfaller naturligtvis när det gäller vårasubventioner till konkurrensutsatta varor iutlandet. Om vi börjar subventionera med direktapengar kommer vi genast att få ett brev från EG.Här gäller det naturligtvis att balanseraråvarupriset, och av den anledningen föreslår vi tills vidare behåller lagen för spån.Anf. 45 () replik:Herr talman! Ert förslag, , är juockså ett förslag som snedvrider konkurrensen, ochdet innebär i realiteten en subvention av spånpriset.Det är en subvention som inte är tidsbegränsadutan som ni menar skall gälla för i princip allframtid. Ni kan avskaffa den, men ni sätter ingentidsgräns på den.Jag säger: subvention som subvention. Det vi skallvälja att subventionera är den bästa tekniken, densom är minst skadlig, den som får mest positivaeffekter när det gäller att driva fram de nödvändigaomstruktureringarna, de nödvändigainvesteringarna och den nödvändiga satsningen påny teknik.Jag tror inte att man spontant får nysatsningar omman håller träskiveindustrin under armarna ettantal år framöver. De goda åren visadeatt viljan att satsa nytt var mycket liten.Man skall dessutom inte misstänkliggöra satsningenpå biobränslen. Vi skall inte driva en sådan politiknär det gäller energibeskattning som verkar vara pågång, som har starkt stöd i betydelsefulla grupper isamhället och som kommer att missgynnabiobränslen, dra ned energibeskattningen och återuppmuntra till energislöseri. Det finns sådanautredningsförslag, och man kallar detta enkonkurrensneutral energibeskattning. Vi menar attdenna energibeskattning är dålig för miljön.Anf. 46 () replik:Herr talman! finns tre hinder för svenskskivindustri. Det första är råvarupriserna. Detandra är att man inte har tillräckligt kapital förinvesteringar och att man inte heller har hafttillräckligt kapital för investeringar underhögkonjunkturen. Det tredje hindret rörproblemet med dumpning ute i Europa.Svensk skivindustri måste dessutom i dagkonkurrera om råvaran med en sektor vars val avråvara styrs genom indirekta subventioner iskattesystemet och genom energipolitiskastyrmedel. Jag vill då påstå att vi måste kännaansvar.Rolf L försöker här i kammaren göragällande ett antal felaktiga påståenden. Vi harskrivit att regleringen i fråga skall gälla ''tillsvidare''. Den dag vi internationellt sett får enkonkurrensneutralitet vad gäller den här råvaran ärvi beredda att avskaffa regleringen för spån ochkutterspån.Anf. 47 ():Herr talman! Arbetet med frågan om träfiberlagenhar blivit en ganska lång process i näringsutskottet.Under flera år har vi från de borgerliga partiernabegärt att lagen skall avskaffas. Förutvaranderegering var först direkt motståndare till detta menblev alltmer osäker under det senaste året.Regeringen tillsatte en utredning om lagen omträfiberråvara med syfte att en avreglering, eller ivarje fall förenklingar, skulle genomföras. Dennautredning -- eller översyn -- är slutförd och harremissbehandlats.Utredaren anser att den del av lagen som avserprövning inom det skogsindustriella området intehar spelat någon roll för balansen påvirkesmarknaden. Att den delen av lagen avskaffasdirekt är vi i utskottet överens om. Den delen kanvi alltså inte behöva orda mer om.Utredaren anser också att den del av lagen somavser prövning för bränsleändamål inte lika lätt kanavskaffas. Utredaren föreslår ett restitutionssystemunder och att skivindustrin då kompenserasför stimulanser till biobränslen.En stor majoritet bland remissinstanserna anser attlagen bör upphävas och att detta bör ske utan attnågon särskild åtgärd vidtas för träskiveindustrin.Domänverket uttalar att det ''kan förstå attproblem med betalningsförmågan kan uppstå förskivindustrin om bränslesektorn får en betydligthögre betalningsförmåga. Verket anser dock attdetta får ske genom en normal fri konkurrens ochatt skivindustrin får anpassa sig till denprisutveckling för råvaran som marknaden skapar.Verket anser att träfiberlagen skall tas bort i sinhelhet och att något alternativt system inte skallinföras. ''har sammauppfattning och säger att ''ett restitutionssystembör inte införas utan skivindustrin får söka anpassasig till den nya prisutvecklingen för spån somsuccessivt växer fram''.Statens pris- och konkurrensverk säger:''Skogsråvaran skall användas inom de sektorer därbetalningsförmåga föreligger och inte styras genomadministrativa medel till sektorer som saknarsådan. ''LRF/Skogsägarna säger: ''Träskiveindustrin tordevara betjänt av att omgående anpassa sig till enöppnare konkurrens om råvaran. ''Herr talman! Regeringen anser att det finns en riskatt restitution vid en granskning i skulle kunna komma attklassificeras som ett driftsstöd, vilket äroacceptabelt från konkurrensneutralitetssynpunkt.Regeringen menar därför att förslaget omrestitution inte bör genomföras. Som framgick avvad sade i en replik, resonerade densocialdemokratiska regeringen på samma sätt.Vi som företräder regeringspartierna anser attträfiberlagen skall avskaffas. Det finns anledningatt noga följa utvecklingen inom skivindustrin. Detär ofrånkomligt att en hårdnande konkurrens områvaran uppstår, och därför ger vi industrin enövergångstid till för att enanpassning skall hinna göras.Träfiberlagen är ytterligare ett exempel på enreglering som inte har varit till nytta men somgenom sin existens hunnit snedvrida marknaden.Politiska styrinstrument som störmarknadsekonomin är olyckliga genom attförutsättningarna plötsligt ändras närstyrinstrumenten avskaffas. Och plötsligaförändringar stjälper ekonomiska kalkyler.Det är bättre att vara så återhållsam som möjligtmed styrningar som sätter detmarknadsekonomiska systemet ur funktion. Näravregleringar skall göras krävs därför tid tillanpassning för industrin. Med anledning däravföreslår vi en lång övergångstid innan lagen träder ikraft.I mitten på 1993 är de fyra friheterna i EGgenomförda och likaså medEG. Prognoserna tyder på att lågkonjunkturen dåhar nått sin kulmen, planat ut och möjligen börjatvända uppåt. Detta borde vara den lämpligastetidpunkten att genomföra den avreglering vi nubeslutar om.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall tillutskottets hemställan i betänkande NU6, avslag påreservationen och avslag på vänsterpartietsmeningsyttring.Anf. 48 () replik:Herr talman! Restitution är visserligen ett riktatstöd, men jag tror att det enligt samladeuppfattningar är det stöd som gör minst skada, somminst snedvrider marknaden. Det är också ett sättatt lösa problem som många branschorganisationerförordar, som skogsägarna entydigt förordar.Socialdemokraternas förslag -- och i mindreutsträckning majoritetsförslaget -- får ocksåkonsekvenser. Vi deltar alla i den här debattendärför att vi värnar om sysselsättningen inomskivindustrin och i glesbygden. Men att hållapriserna på spån nere är inte utan konsekvenser försysselsättningen. Det är något som minskarlönsamheten för skogsägare. Det kanske inteminskar lönsamheten när det gäller biobränslenoch energiindustrin, men effekterna måstebalanseras.Det är inte bara jobb inom träskiveindustrin somman måste slå vakt om, utan man måste se tillsamtliga berörda sektorer. En satsning påenergisektorn ger arbetstillfällen direkt ienergiverken, och den ger i ökad utsträckningarbetstillfällen inom skogsindustrin, genom attpriserna på skogsråvaran blir bättre. Om det härgår jämnt ut eller ej vet vi inte.Slutsatsen är: Ta en fight om det behövs med om ett tidsbegränsatrestitutionssystem. Gå inte in på generella åtgärdersom håller priset nere och snedvrider konkurrenseni hela denna sektor -- det går ut över skogsägarnasmöjligheter att få bra priser på sin råvara.Anf. 49 () replik:Herr talman! Vi skall naturligtvis inte införa ettsystem som innebär att vi får en påbackning frånEG på en gång. Det finns ingen anledning att ta enfight med EG, som sade. Vi harnämligen samma uppfattning som EG när det gällerkonkurrensfrågorna, dvs. att det är detmarknadsekonomiska systemet och den friakonkurrensen som skall gälla. Vi skall inte regleramera, utan vi skall avreglera. Vi skall inte ersättaavregleringen med andra subventionssystem, utanvi skall försöka att så fort som möjligt komma bortfrån subventionerad industri i . Genom attvi ger industrin en i sådana här sammanhangovanligt lång övergångsperiod ger vi den också enrimlig möjlighet att anpassa sig.Anf. 50 () replik:Herr talman! Jag är enig med omden sista delen av hennes replik, men regeringenoch socialdemokraterna föreslår ett större ingreppi marknaden än vad nöden kräver. Jag tycker attSverige måste göra som alla gör. De taren fight med kommissionen och står för det som detror är bra. De står verkligen inte med mössan ihanden och inrättar sig efter och tillämpar direktivsom de tycker är dumma utan att protestera.Det här är en möjlighet att avveckla alla typer avstöd innan är med i EG. Varför då inte väljaen metod som förordas av utredare och av dem somär inblandade i branschen? Det är det enda logiska.Man skall göra så litet ingrepp i marknaden sommöjligt. Samstämmiga utredare och inblandadeparter visar att det är skadligt, att det inte gör någonnytta.Anf. 51 ():Herr talman! Som framgår av råder det inga stora missförstånd, och detfinns inga skilda synsätt på avregleringen somsådan. Men när det gäller eldningsanläggningarnamåste den göras på sunda villkor för industrin, ochde villkoren föreligger inte . Den borgerligamajoriteten i utskottet skriver att en EG-anpassning och en inre anpassning torde vara klarai mitten av 1993, men vi tror inte på det årtalet. Vitror att det kan ta , och av denanledningen vill vi ha en skrivning med ''tillsvidare''. Vi har inga cementskrivningar, utan vi ärberedda att avskaffa lagen då sundakonkurrensvillkor föreligger internationellt sett.Anf. 52 ():Herr talman! Jag tror inte heller att vi har så olikauppfattningar i den här frågan. Jag upplever attsocialdemokraterna har närmat sig vår ståndpunktbetydligt . Jag märkte detkanske allra mest under utskottsbehandlingen, närde ville införa orden ''tills vidare'' och ocksåbetonar dem så mycket. Det innebär alltså attsocialdemokraterna också är villiga att avskaffalagen men inte att bestämma tidpunkten.Jag tror mig veta, att de värsta betingelser somföretagare kan arbeta under är när framtiden ärosäker och osäkerhet råder om vilka riktlinjer ochlagar som kommer att gälla. Därför är det betydligtmera renhårigt mot skivindustrin att bestämma entidpunkt och att lägga den tillräckligt långt fram itiden. Det är en klar signal till skivindustrin omvilka regler som kommer att gälla.Socialdemokraternas tal om ''tills vidare'' innebären mycket osäkrare framtid för skivindustrin, somdå inte vet när beslutet kommer. När det välkommer kan det vara föreikraftträdandet. Därför är vårt förslag merarenhårigt.Anf. 53 ():Herr talman! Eftersom det här är ett tillfälle närman markerar enighet, skulle jag också vilja attLeif och markerade enannan enighet. Det är att en satsning påenergisystem som bygger på skonsamhet motnaturen, på förnyelse och på inhemska bränslen,som inte ger ett nettotillskott av koldioxid, inte ärett hot mot svensk industri och svenskt näringslivoch inte är roten till den svenskaspånskiveindustrins problem. Vi bör lägga ansvaretdär det skall ligga, då huvuddelen av problemen ärsjälvförvållade. Man har inte förmått möta en ökadkonkurrens under den senaste 10--15-årsperioden.Den svenska energipolitiken, med sin inriktning,med förnyelsebara biobränslen som huvudsakligbeståndsdel, markerad i den energipolitiskauppgörelsen, är i grunden sund och har framtidenför sig.Anf. 54 ():Herr talman! Här kommer in påen kärnfråga: en osäker framtid. Det är precis vadskivindustrin upplever. på kuttingen när det gäller industrins synsättoch hennes politiska syn på frågan. Den samladeskivindustrin har uttryckt det så här: Vi känner enstark osäkerhet inför investeringar . Vivet inte vad biobränslekommittén kommer fram tillvåren 1992. Vi vet inte vad som händer 1993, om viinte har fått en harmonisering med EG som kanskeneutraliserar skatten på energi och som gör att vifår sunda konkurrensvillkor för träfiber.Vår avsikt är just att industrin inte skall känna enosäker framtid, så att de undanhåller investeringari Sverige.Anf. 55 ():Herr talman! Det måste vara en mer klar signal tillindustrin att säga än att säga tillsvidare. Lagar som gäller tills vidare och som ingenvet när de kommer att avskaffas innebär betydligtstörre osäkerhet för företagarna.Dessutom vill jag hänvisa till remissinstanserna. Ettmycket stort antal remissinstanser, bådebranschorganisationer ochkonkurrensorganisationer, tillstyrker att lagen skallavskaffas utan att något annat införs i stället.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 27 §. )26 § betänkande1991/92:NU8 Detaljhandel.Anf. 56 ():Herr talman! I näringsutskottets betänkande nr 8avstyrker utskottet vår motion med hänvisning tillatt avvisade enliknande motion, där man föreslog avgifter för dendel av detaljhandeln som genom sitt läge ökadesamhällets kostnader. Därutöver hänvisar utskottettill att den nytillträdande regeringen i proposion1991/92:51 förordar friare etableringsmöjligheterför handeln, i synnerhet livsmedelshandeln.För oss motionärer är detta inte någottillfredsställande svar, eftersom regeringens förslaginnebär att de problem som vi påtalar i motionenytterligare kommer att öka.I vår motion påtalar vi den förändring som har skettinom detaljhandeln, och framåt,vilken har inneburit att handeln mer och merförflyttar sig till billig mark, på en åker utanförstaden eller i ett industriområde, dit det är mycketsvårt att ta sig till fots, med cykel ellerkollektivtrafik.I motionen har vi understrukit att de juridiskastyrmedlen redan finns hos kommunerna -- detkommunala planmonopolet såsom det är reglerat iplan- och bygglagen -- men harutvecklingen trots detta gått i fel riktning.Debatten i massmedia omlågprisbutiker, dyra livsmedel etc. har påverkatkommunala ställningstaganden, inte minst närmassmedia med i spetsen drev enklappjakt på all samhällelig planering, vilket gjordeatt vissa politiker hukade av rädsla för att blibeskyllda för konkurrensbegränsning och andraotrevliga saker.Det kommunala planmonopolet innebär att detinte är den som betalar bäst för en markbit som fårbestämma vad den skall användas till, utan att mangenom en planprocess diskuterar sigfram till var det är lämpligt att placera bostäder,industrier, affärer, daghem, osv. När marken väl ärplanlagd för t.ex. handel har kommunen däremotingen makt att utföra ''etableringskontroll'' ochbestämma vem som får bedriva handel där, vilket ären i massmedia ofta upprepad missuppfattning.Problemet är att många affärsidkare gärna vill flyttasina butiker till industriområden. Här är markenbillig och det är lätt att ta sig hit för den storagruppen bilister. Att de som saknar bil därmed blirutan service, att kommunens kostnader förhemtjänsten ökar och att biltrafiken och dessmiljöstörningar blir än värre, är ju inget som debryr sig om.Herr talman! Det regeringsförslag som utskottethänvisar till kommer att innebära att mer och merav den handel som vi har i och i närheten av vårabostadsområden kommer att flytta ut till områdensom gör det mycket svårt för de konsumenter sominte har tillgång till bil, men till detta får jagåterkomma när propositionen ''om en nysmåföretagspolitik'' behandlas.Anf. 57 ():Herr talman! Förslaget i motiontill näringsutskottet om etablering av detaljhandelgår i rakt motsatt riktning mot utvecklingen ochmot utskottets strävanden. Vi tycker att vi skall hamindre av politisk styrning. Vi skall i inteha etableringskontroll, utan vi skall haetableringsfrihet. Vi skall inte med politiskastyrinstrument bestämma var handeln får etablerasig och vilken handel som får etablera sig. Låtkunderna bestämma, låt marknaden bestämma hurefterfrågan ser ut! Kunderna kommer till den affärsom är etablerad där de vill ha den.Det finns många problem att lösa för att man skallfå en blomstrande cityhandel. Vi har ett ganskaensidigt tänkande när det gäller trafiken. Det ärklart att de flesta varor ''bärs hem'' via bilen. Detär därför viktigt att man kan ha bilen i närheten avbutikerna där man handlar. Jag tror att mångakommuner får ompröva sådana saker om de skallkunna behålla en blomstrande och livskraftigcityhandel. Men inga politiska styrinstrument föratt bestämma var handeln skall finnas! Det måste vilåta marknaden sköta själv.Anf. 58 ():Herr talman! uttalade en önskanom en blomstrande cityhandel. Den handelnkommer helt att försvinna om regeringens förslagom ny företagspolitik genomförs.Rättvisa och fri konkurrens behöver självfallet inteinnebära att samhället avstår från alla krav. Mankan lika gärna uppnå det genom att man ställerexakt samma krav på social och miljömässigtlämplig lokalisering. Det skall alltså gälla allahandelsintressenter.Om förhoppningen att kunderna hittar affären villjag säga att det är klart att de starka kunderna gör.Men det var inte dem jag talade om.Anf. 59 ():Herr talman! Det finns skrämmande exempel frånkommuner där politikerna har styrt och ställt ochbestämt exakt var handeln skulle få etablera sig ochvilken handelskedja som skulle få etablera sig,. När kommunalpolitiker villbestämma exakt vilken handel man skall ha påvilken plats har det gått för långt. Resultatet blir attvi får höga priser, därför att man inte har en sundoch fri konkurrens. Vi värnar konkurrensen.Anf. 60 ():Herr talman! Regeringens förslag i den propositionsom kommer är att vi skall förändra plan- ochbygglagen. Det är faktiskt inte den som ärproblemet. Med stöd av kankommuner bestämma var det är lämpligt attbedriva olika slag av verksamheter, men detkommunala planmonopolet ger inte kommunernarätt att bestämma vem som kan bedrivaverksamheten. I de fall då kommunen äger markenhar kommunen däremot -- det kan jag hålla medom -- rätt att sälja den till den som kommunen vill.Sedan kan den personen i sin tur sälja vidare.Jag menar att man i stället för att ändra i PBL bordeinföra ordningen att kommunalpolitikerna uttalarvar det är lämpligt att ha handel och sedan tillämparett sådant anbudsförfarande att alla som ärintresserade har möjlighet att lämna in anbud fördetta. Men att ändra i PBL är fullständigt felaktigt.Anf. 61 ():Herr talman! Det är visst PBL som är problemet --den lagen ger kommunalpolitikerna möjligheten attstyra och reglera i många kommuner, främst dåmed socialdemokratisk ledning. Jag har egnaerfarenheter från min hemkommun, där densocialdemokratiska ledningen på ett mycket starktsätt styrde och bestämde på vilka platser handelnfick etablera sig och vilken form av handel som ficketablera sig.PBL kommer att ändras genom densmåföretagsproposition som kommer, och dethälsar jag med glädje. Det innebär attkommunalpolitikerna kan stå för ensådan styrning. Det kan möjligen så småningomockså resultera i att vi får lägre priser därför att vifår en sundare konkurrens.Anf. 62 ():Herr talman! Det är ledsamt att den uppfattningen att kommunalpolitikersstyrning bara är av ondo, medan riksdagspolitikersstyrning tydligen är en annan sak.Jag vidhåller att det inte är somär problemet. Vi har faktiskt varit överens om skall ha en planläggning, efter det att man harsett efter vad marken är bäst lämpad för, var detpassar att ha bostäder, affärer, industrier ochliknande. Jag håller med om att viss handel passarindustriområden, exempelvis handel medbyggvaror, möbler, kylskåp och liknandeskrymmande varor, som man ändå inte kan ta hempå bussen eller på cykeln. Där behöver man bilen.Det finns alltså möjlighet att ha sådan handel iindustriområden.Men regeringens förslag innebär för det första utarmar cityhandeln, vilket ville, och för det andra att man kommer attgöra det mycket svårt för de konsumenter som intehar bil -- pensionärer, äldre, ungdomar som inte hartillgång till bil. Till slut kommer det inte att finnasnågra närbutiker kvar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 27 §. )27 § Ändringar i försäkringsrörelselagenFöredrogsnäringsutskottets betänkande1991/92:NU11 Ändringar i försäkringsrörelselagen(prop. 1991/92:18).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld.BeslutKulturutskottets betänkande KrU5Mom. 1 (den fortsatta utbyggnaden avförsvarsvallarna vid )Utskottets hemställan bifölls med 280 röster mot 32för meningsyttringen av . 2ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU4Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU5Utskottets hemställan bifölls.Utbildningsutskottets betänkande UbU6Utskottets hemställan bifölls.Trafikutskottets betänkande TU2ÅterförvisningsyrkandetKammaren avslog med 299 röster mot 14 det avBengt under överläggningen framställdayrkandet om återförvisning av ärendet till utskottetför vidare beredning. 1 ledamot avstod från attrösta.Mom. 5 (hastighetssänkningen från 110 till 90km/tim. )Utskottets hemställan bifölls med 288 röster mot21 för det av under överläggningenframställda yrkandet. 4 ledamöter avstod från attrösta.Mom. 7 (befogenhet för TSV att föreskrivahastighetsbegränsningar)Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot19 för meningsyttringen av imotsvarande del. 1 ledamot avstod från att rösta.Mom. 8 (befogenhet för länsstyrelse att föreskrivahastighetsbegränsningar)Utskottets hemställan -- som ställdes motmeningsyttringen av i motsvarandedel -- bifölls med acklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Jordbruksutskottets betänkande JoU4Mom.17 (åtgärder för att stimulera småskaligförädling m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 14för meningsyttring av . 2ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Näringsutskottets betänkande NU5Utskottets hemställan bifölls.Näringsutskottets betänkande NU6Mom.1 (lag om ändring i lagen (1987:588) omträfiberråvara)Först biträddes reservationen av . med 134 röster mot 14 för meningsyttring avRolf L . 161 ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 188röster mot 125 för reservationen av och 3Utskottets hemställan bifölls.Näringsutskottets betänkande NU8Utskottets hemställan bifölls.Näringsutskottets betänkande NU11Utskottets hemställan bifölls.28 § BordläggningAnmäldes och bordladesMotionernamed anledning av skriv. 1991/92:68 Forskning ochförsök rörande alternativ till burhållning inomäggproduktionen1991/92:Jo21 av ()med anledning av prop. 1991/92:69 Privatisering avstatligt ägda företag, m.m.1991/92:N17 av och ()1991/92:N18 av m.fl. (s)1991/92:N19 av m.fl. (s)1991/92:N20 av m.fl. (s)1991/92:N21 av ()1991/92:N22 av m.fl. (v)1991/92:N23 av m.fl. (s)med anledning av prop. 1991/92:71 Upphävande avregler om utländska företagsförvärv m.m.1991/92:N24 av ()1991/92:N25 av m.fl. (v)29 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 26 november1991/92:203 av () tillcivilministern om arbetet med miljömärkning:I pågår tillbaka arbetet med attta fram en symbol -- en svan -- som skall ange atten vara är miljövänlig, s.k. miljömärkning.