prot · GF0927 · 1991-11-19 00:00:00 — Är det ocksåklart att den skall arbeta inom en viss tidsram, så attdet blir ett snabbt resultat som skulle kunnapåverka rekryteringen?Det är många som anser att de inte kan åta sig ettnämndemannauppdrag. De förlorar alldeles förmycket av sin dagliga lön genom att varanämndemän. Därför tackar yngre personer i dagnej.Vi vet också att när det är fråga om mål som tarlängre tid, är det bara pensionärer som harmöjlighet att sitta som nämndemän. Pensionärer ärde enda som kan medverka utan att förlora såmycket pengar som yrkesverksamma gör.Kan man se fram emot en snabb utvärdering ochöversyn, som kan bidra till att inte yngreyrkesverksamma personer avskräcks?Anf. 152 Justitieminister ():Herr talman! Jag skall erkänna att jag faktiskt inteminns om det sades någonting om ett datum. Menutgångspunkten är att underlaget behövs för bl.a.budgetberedningen inför nästa års budget. Jag kanåterkomma till frågan efter en kontroll, för jag villinte säga något som kanske är fel.Anf. 153 ():Herr talman! Jag nöjer mig med detta.Jag vill bara ta upp ytterligare en fråga, som jag intebehöver få något svar på. Jag vill bara att fråganskall beaktas i utredningen.Nämndemännens bilersättning halveras efter nyårfrån . till , om jag förstått saken rätt.Detta har upprört väldigt många, eftersom andraanställda vid domstolarna får . Detta förhållande bordeockså uppmärksammas i utredningen.Överläggningen var härmed avslutad.30 § Svar på fråga 1991/92:127 ombestämmelserna om vapenlicens m.m.Anf. 154 Justitieminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för attåstadkomma en skärpning av bestämmelserna såvälför erhållande av vapenlicens som för förvaring avvapen.Jag vill för det första säga att jag är lika bekymradsom över att det användsskjutvapen i samband med brott. Jag instämmerhelt i att det väcker berättigad uppmärksamhet ochavsky.Det är ett självklart ansvar för statsmakterna attgenom lagstiftning försöka förhindra att skjutvapenkommer i orätta händer. Jag vill bara inledningsviserinra om att lagstiftning trots allt är ett begränsatmedel för att hindra oönskade företeelser. När detgäller vapen kan man t.ex. inte bortse från attrörligheten över gränserna medverkar till att vapenförs in olagligt till Sverige.När det gäller vapenlagstiftningen känner ElisabethFleetwood säkert till att delvis ändrade reglerträder i kraft och kommandehalvårsskifte. Genom beslut i (prop. 1990/91:130, JuU33, rskr. 300) skärps bl.a.förvaringsreglerna för vapen och ammunition.Någon ingripande ändring när det gällerförutsättningarna att få vapentillstånd är det dockinte fråga om. Vi har i med nuvarandeordning ett i stort sett tillfredsställandeprövningsförfarande när det gäller tillstånd attinneha vapen. Man måste i dessa frågor också hållai minnet att den stora majoriteten avvapeninnehavare är seriösa jägare ochtävlingsskyttar som inte missbrukar sina vapen.Större förändringar i möjligheterna att få tillståndtill vapen drabbar dessa. Det är emellertidmotiverat att kräva mycket säker förvaring avvapen och jag har förhoppningen att de beslutadeändringarna skall ge en generellt sett säkrarevapenförvaring.I samband med att behandladevapenpropositionen gav ett enhälligt utskott tillkänna att vapenlagstiftningen inte är överskådligoch lättillgänglig varför den borde ses över ochanpassas till krav som ställs på en modernlagstiftning. Ett lämpligt tillfälle för detta angavsvara inför en anpassning till en framtida EG-reglering på området. I det sammanhanget kanfrågor om vapentillstånd och vapenförvaring tasupp på nytt. Genom det kommandelagstiftningsarbetet är det angeläget att vi får envapenlagstiftning som i största möjliga utsträckningbidrar till att förhindra brottslig användning avvapen, som berättigade intressen inte fårträdas för när. Exakt när det blir aktuellt med enöversyn av vapenlagstiftningen kan jag emellertidinte säga nu.Anf. 155 ():Herr talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret. Det gläder mig att justitieministernkänner samma berättigade avsky som så mångamänniskor runt hela vårt land gör. Den här typenav brott drabbar ju också praktiskt taget alltid desvagaste i samhället, människor som har svårt att fåhjälp och ofta ensamma människor.Jag vet mycket väl att vi skall få en ny lagstiftning.I samband med några av de brott som under senaretid har begåtts gjorde polisen vissa uttalanden. Mansade att situationen ännu inte var sådan som manönskade. Framför allt var det kanske när det gälldeförvaringen av vapen som det brast. Jag är ingenvapenexpert, men det finns ju bestämmelser om attolika delar av ett vapen skall förvaras på olika hålloch ammunitionen kanske på ett tredje håll för attförsvåra för missbrukare att få tag på dessa vapen.Som justitieministern säger är det inte brukarnasom vi är ute efter utan missbrukarna, på sammasätt som i andra sammanhang.Svaret var så positivt, bl.a. när det gäller att vi kanfå en ändrad lagstiftning i samband med inträdet iEG, att jag i och för sig inte har några följdfrågor.Jag tycker att jag har fått svar på det som jagönskade. Men riskerna för missbruk och riskernaför att vapen kommer i orätta händer måste följasupp . Jag vill därför frågajustitieministern följande: Avser justitieministernatt hålla en kontinuerlig kontakt genomdepartementet med polisen för att se om de beslutsom vi fattar och de åtgärder som vidtas ärtillräckliga? Om så inte är fallet tar jag för givet attjustitiemininistern kommer att ta iniativ tillförändringar.Anf. 156 Justitieminister ():Herr talman! Det måste ligga i min uppgift att följaupp de beslut som vi fattar och att se till att dessabeslut också får genomslag i verkligheten. I dettasammanhang är det fråga om hur den polisiärasidan, men även tullfrågorna, kommer in i bilden.Elisabeth och jag -- ingen av oss ärvapenexpert -- är också medvetna om att detta inteär ett problem som vi kan komma till rätta medenbart genom lagstiftning, utan det viktiga är ju följer utvecklingen i samhället.Anf. 157 ():Herr talman! Jag skulle i detta sammanhang viljapåminna kammaren om att vi sedanfattade ett beslut som innebar att vapenregistrensekretessbelades. De var tidigare offentliga. Dåkunde en person gå in på en polisstation och i dessaregister ta reda på var i ett bostadsområde som detfanns vapen. Polisen fick säga nej enbart om denanade att denna förfrågan kunde leda till ett brott.Men det är inte lätt att bevisa något sådant i förväg.Men kunde polisen kanskekonstatera att det hade skett ett inbrott och attvapen hade blivit stulna.Jag var en av dem som väckte en motion om attdessa register skulle sekretessbeläggas. Vimoderater är inte mycket för onödig sekretess, menpå detta område tror jag att sekretess var bra. Ochdet var kanske ett led i en bättre rättssäkerhet.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1991/92:140 omrättegångskostnaderna i s.k. småmålAnf. 158 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att föreslå en sådan ändring ilagstiftningen att den kostnad en svarande i ett s.k.småmål kan drabbas av inte överstigeransökningsavgiften, dvs. 350 kr.Med ett småmål menas ett mål där tvisten rör ettvärde som är lägre än ett halvt basbelopp, dvs. För dessa mål gäller bl.a.särskilda regler om ersättning förrättegångskostnader. En viktig anledning till attdessa regler infördes var att rättegångskostnadernai mål om mindre värden i praktiken ofta hadekommit att stå i orimlig proportion tilltvisteföremålets värde.Den särskilda regeln om rättegångskostnader ismåmål har till syfte att begränsa de kostnader somden förlorande parten kan åläggas betala. Regelninnebär att en part i princip inte får ersättning förjuridiskt biträde. Parten får inte heller ersättningför det arbete han själv lagt ned på att förberedarättegången och inte heller för den lön han förlorarnär han inställer sig till förhandling infördomstolen.I viss utsträckning kan dock en vinnande part fåersättning för rättegångskostnader även i småmål.Han får således ersättning för kostnad förrådgivning av advokat eller biträdande jurist vidadvokatbyrå, dock under högst i varjeinstans. Kostnaden för en timmes rådgivning är förnärvarande . Eftersom det i småmål krävsprövningstillstånd för att få ett mål prövat ihovrätten blir det ofta bara fråga om rådgivning i eninstans. Parten har vidare rätt till ersättning för resaoch uppehälle för sig själv eller ett ombud samt förvittnesbevisning. Dessutom finns det rätt tillersättning för ansökningsavgift och översättning avhandlingar.Det kan självfallet inte uteslutas att även dennuvarande kostnadsregeln i enstaka fall kan leda tillatt en förlorande part får betalarättegångskostnader med ett belopp som inte stårriktigt i proportion till tvisteföremålets värde. Närman skall bedöma vilka kostnader som skallersättas av motparten får man emellertid inte barase saken ur den förlorandes sypunkt. Man måsteäven se till den vinnandes situation. Man måsteockså komma ihåg att reglerna gäller lika förkäranden och svaranden och att det lika gärna kanvara så att det är svaranden som vinner processenoch får ersättning för kostnader. Och det skallkanske för fullständighetens skull också påpekas attdet höjts kritiska röster mot debegränsningar av kostnadsansvaret som gällandeordning innebär.Om man därför ytterligare begränsar rätten tillersättning till att avse endast ansökningsavgiftenfinns det en påtaglig risk för att den som anser atthan har rätten på sin sida -- det må vara kärandeneller svaranden -- avstår från att få sin sak prövaddärför att han vet att han inte kan få ersättning förkostnader som är ofrånkomliga för framgång iprocessen, exempelvis ersättning till vittnen. Detkan knappast heller åberopas några starka sakligaskäl för att den som vinner processen inte skall harätt att få sina kostnader för nödvändig bevisningersatta av motparten.Av de kostnader för vilka en part kan få ersättning ismåmål vill jag särskilt nämna rådgivningsavgiften.Man kan fråga sig om denna kostnad är nödvändig.Jag tycker det. Många människor känner olust införatt själva föra sin talan vid domstol. Risken ärpåtaglig att en del av dem skulle avstå från att hävdasin rätt om de inte fick juridisk vägledning.Rådgivningen fyller här en viktig funktion.Dessutom har rådgivningen den fördelen attjuristen efter en bedömning av rättsläget kanavråda klienten från process eller råda honom attträffa en förlikning. Onödiga processer kan på detsättet undvikas.Av vad jag sagt framgår att olika synpunkter måstevägas mot varandra vid en bedömning av vilkakostnader som bör ersättas i småmål. Enligt minmening utgör den nuvarande regeln en rimligavvägning. Jag är därför inte beredd att föreslånågon ändring i reglerna.Anf. 159 ():Herr talman! Jag tackar justitieministern för dettamycket ingående svar. Det är jag ingalundabortskämd med. Man brukar i allmänhet få myckettorftiga svar när man ställer välformulerade frågor.Men detta är ett mycket fullständigt svar, vilket ärmycket glädjande, men det går inte riktigt i denriktning som jag hade tänkt mig. Egentligen finnsdet inte mycket att tillägga. Jag reageradeemellertid mot en mening i första stycket på s. 2:''Det kan självfallet inte uteslutas att även dennuvarande kostnadsregeln i enstaka fall kan leda tillatt en förlorande part får betalarättegångskostnader med ett belopp som inte stårriktigt i proportion till tvisteföremålets värde. ''Där måste pennan ha sluntit för den som har skrivitsvaret. Det borde väl ha stått: ett belopp som intestår i rimlig proportion till tvisteföremålets värde.Men detta kan givetvis diskuteras.I detta sammanhang finns det skäl för och emot närdet gäller hur man skall göra. Jag har nämligen talatmed andra jurister, och de säger att det är enbesvärlig fråga. Svaret har emellertid formuleratsingående. Jag har därför inte så mycket att tillägga.Om man blickar ut över landskapet här får manemellertid intrycket att man står i en öken. Ochman känner sig som en oas, och då borde det juvattnas i munnen för att fortsätta debatten. Men jagerkänner svaret fullständigt, och jag har ingenytterligare fråga, utan jag tackar än en gång för detfullständiga svaret.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1991/92:152 om kvittningmellan olika förvärvskällorAnf. 160 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig närregeringen har för avsikt att lägga fram förslag omåterinförande av rätten att kvitta underskott iinkomstslaget näringsverksamhet mot inkomst avtjänst.Regeringen har i avlämnade propositionertill (prop. 1991/92:38, 1991/92:51 och1991/92:60) framhållit vikten av att bättre villkorskapas för de mindre företagen bl.a. genomskattelättnader. Regeringen avser också att underår 1992 lägga fram förslag som innebär att små ochmedelstora företags tillgång till riskvilligt kapitalförbättras. I det sammanhanget kommer ävenkvittningsrätten att behandlas.Anf. 161 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet, min f.d.bänkkamrat, för svaret, vilket jag uppfattade sompositivt i sin inriktning. Dock tycks det dröja innanåterinförandet av kvittning av inkomst mellan olikaförvärvskällor kan bli verklighet.Herr talman! Den nya regeringen har förvisso lagtfram propositioner, inte minst på skatteområdet,med förslag som i sin inriktning syftar till attstimulera företagandet och därigenom åter få fartpå . Det är bra. Jag beklagar dock attregeringen inte i det sammanhanget också ladefram förslag om återinförande av rätten tillkvittning mellan olika förvärvskällor.Rätten att kvitta inkomst mellan olikaförvärvskällor togs olyckligtvis bort av den förraregeringen strax före en tidpunkt då man på godagrunder kunde förvänta sig svårigheter påarbetsmarknaden. Svensk landsbygd stod inför enomfattande utmaning genom jordbruketsomställning.Nu är vi mitt uppe i ett läge där nyföretagandetbehöver stimuleras, kanske mer . Pålandsbygden skulle möjligheterna bli större förmånga att genom kompletteringsarbete stärkaförvärvsinkomsten och därmed möjligheten att bokvar. I samband med jordbrukets anpassnings- ochomställningssträvanden skulle en återinfördkvittningsmöjlighet ha särskilt stor betydelse.Det gäller att i en svår situation så att säga öppnaupp och underlätta för naturliga möjligheter ochdärmed också minska behovet av ytterligarekostsamma regionalpolitiska insatser.Statsrådet aviserar att frågan om kvittningsrättenkommer att behandlas i samband medandra viktiga förslag. Kan jag ta det till intäkt föratt kvittningsrätten blir återinförd?Anf. 162 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan i stort sett dela alla desynpunkter som redovisade. Detfinns många skäl som talar för ett återinförande avkvittningsrätten. Det finns däremot anledning attfundera över om man bör kringgärda den med vissarestriktioner när det gäller hur denna kvittningsrätttekniskt skall utformas. Det finns anledning att taupp detta i fråga om bedömningen avriskkapitalanskaffning, eftersom den har storbetydelse för just nyföretagandet och inte bara förredan etablerade företag. Men det är minförhoppning att kunna lägga fram förslag om ettåterinförande av kvittningsrätten.Anf. 163 ():Fru talman! Jag är glad att höra denna positivainställning. Jag är medveten om att statsrådet ärinförstådd med vilken betydelse detta skulle ha justi det skede som svensk landsbygd har framför signär det gäller att skapa denna möjlighet att hanterade akuta problem som kan uppstå vid dennaomställningsprocess. Vi vet också att det är avoerhört stor betydelse om man kan skapakompletteringsjobb och därmed stärka människorsmöjligheter att bo kvar på landsbygden. Jag tardetta som ett positivt löfte för framtiden och hoppasatt statsrådet lägger ned all sin kraft på attåterinföra kvittningsrätten.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Svar på fråga 1991/92:155 ombeskattningen av andelslägenheter ochbostadsrätterAnf. 164 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vadjag avser att göra för att skapa en skattemässigneutralitet mellan innehavare av andelslägenheteroch innehavare av bostadsrätter.Jag har i princip samma uppfattning som FredrikReinfeldt i fråga om bostadsbeskattningensutformning. En likformig skattemässig behandlingav olika boendeformer är eftersträvansvärd.Erfarenheterna av senare års försök attåstadkomma en sådan neutralitet i beskattningen ärdock inte särskilt goda. De civilrättsliga skillnadersom trots allt finns mellan boendeformerna göruppgiften svår. Till bilden hör att reglerna ombeskattningen av andelslägenheter i vissahänseenden kan vara mer förmånliga än för andrabostäder.Jag är emellertid medveten om att situationen förandelslägenhetsinnehavare förändrats genomskattereformen. Anledningen till detta är attunderskott på grund av räntebetalningar tidigarekunde kvittas mot andra inkomster. Denmöjligheten har försvunnit.För innehavare av andelslägenheter kommer dennafråga att aktualiseras redan vid taxering.För närvarande bedrivs i ettarbete i syfte att undersöka förutsättningarna föratt redan till kommande taxering undanröja dessaeffekter. Det är ofrånkomligt att ett sådantingripande måste få en provisorisk karaktär. Hurfrågan skall lösas på får tas upp i ettannat och senare sammanhang.Då , som framställt frågan,anmält att han var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav andre vice talmannen attIngvar i stället fick delta i överläggningen.Anf. 165 ():Herr talman! På min partikollegas, FredrikReinfeldts, vägnar tackar jag för svaret på hansvälmotiverade fråga om den bristande neutralitetenskattemässigt mellan andelslägenheter ochbostadsrätter. Jag uppfattar svaret positivt så tillvida att statsrådet i princip har samma uppfattningsom fråganden vad gäller bostadsbeskattningensutformning. Komplikationer föreligger av allt attdöma. De är uppmärksammade. Jag hoppas att delösningar som statsrådet också aviserar kanklara upp problemen på ett vettigt sätt. Många ungamänniskor känner sig uppenbarligen oroade, närde konstaterar att det finns sådana här skillnader,som de uppfattar såsom helt omotiverade.Anf. 166 Statsrådet ():Herr talman! Jag är glad över att även det andrafrågesvaret upplevs såsom positivt, om än frågareni detta sammanhang inte når samma lyriska höjdersom när det gällde ett tidigarefrågesvar.I detta fall tror jag att frågeställaren och jag harsamma uppfattning. Min ambition är att kunnaframlägga ett förslag så snabbt som möjligt eller påannat sätt skapa en möjlighet som gör att man tilltaxeringen 1992 klarar av de problem som åberopasi frågan.Anf. 167 ():Herr talman! Jag tackar även för detta svar. Jaguppfattar det just såsom ett sådant besked som desom känner sig oroade i detta sammanhang vill ha.Överläggningen var härmed avslutad.34 § Svar på fråga 1991/92:80 om vinsterna frånvattenkraftenAnf. 168 Finansminister ():Herr talman! har frågatnäringsministern när ett förslag kommer omåterförande av vinster från vattenkraften till devattenproducerande kommunerna/regionerna.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Jag har tolkat fråga på ett sådantsätt att den gäller en återföring av vinster frånförsäljning av el producerad i vattenkraftverk tillvissa berörda kommuner och regioner i landet.Kraftföretagens vinster omfattas av den gällandebolagsskatten för juridiska personer. Från den 1januari 1992 omfattas även av denna skatt.Elvy fråga om återföring avkraftföretagens vinster innefattar därmed en direktåterföring av statliga intäkter från ett fåtal företagsbolagsskatt till vissa kommuner. En sådanåterföring är inte aktuell.Utöver bolagsskatten betalar vissa kraftföretag förnärvarande en särskild skatt på vattenkraft somproduceras vid äldre anläggnignar. Skatten är 2öre/kWh för anläggningar som tagits i drift före1973 och /kWh för anläggningar tagna i driftmellan 1973 och 1977.Totalt ger denna särskilda skatt ca 1 miljard kronorper år i intäkt på statsbudgeten. Den särskildaskatten liksom andra skatter finansierar utgifternapå statsbudgeten, där bl.a. regionalpolitiskainsatser är en del.För närvarande bereds inom regeringskanslietutredningen ''Beskattning av kraftföretag'', SOU1991:8, som föreslår att den särskilda skattenbaserad på producerad energi slopas och ersättsmed en särskild fastighetsskatt. Regeringen harännu inte tagit ställning till utredningens förslag.Jag är därför inte beredd att ytterligarekommentera utredningens slutsatser.Anf. 169 ():Herr talman! Jag tackar finansministern för svaret,även om jag inte kan säga att jag är tillfreds meddess innehåll. Jag tycker att vi skall inleda debattenmed att konstatera att behöver Norrlandoch att behöver . Mångakommuner och regioner runt om i ochdess inland brottas med svåra strukturellaproblem. Så är fallet med kommun, vilkethar speglats i medierna på alla sätt. Sollefteåkommun producerar av elkraft. Denkommun som jag själv kommer ifrån bidrar intemed elkraft, man vi utgör av Sverigesbefolkning och vi står för av landets export.Dess funderingar har föranlett min fråga, som jagställde också med anledning av attarbetsmarknadsminister isamband med sitt besök hos faktiskt gav etthopp för Assis medarbetare i genom attuttrycka en förhoppning om att man skulle kunnainföra ett system, som innebär återföring avvattenkraftsvinsterna.Jag beklagar att finansministern har missförståttmin fråga. Den handlar om återföring av vinsternaav den kraft som totalt produceras i kommunen,alltså inte vinsterna av kommunägda kraftverk ellerav den kraft som kommunerna köper. var manenig om att man skulle kunna återföra /kWh.Det finns ett kinesiskt ordspråk som lyder: Om manstår för länge och väntar med sitt nästa steg, ärrisken stor att man får stå på ett ben resten av sittliv. Därför skall vi lägga fram ett förslag.Anf. 170 Finansminister ():Herr talman! Jag håller med omatt behöver och att Norrlandbehöver . Det är en viktig princip att Sverigeär ett land och att vi alla är beroende av varandra.Det är en viktig utgångspunkt för regeringenspolitik både när det gäller skatter och när det gällerregionalpolitiska insatser men även beträffanderegeringens politik i övrigt.Skall man tolka vad nu sade,handlar det mer om regionalpolitiska insater istörsta allmänhet. Det framgick inte riktigt avfrågan att det var detta som avsågs. Jag är därförkanske inte den rätta att svara på frågan. Men jagvill framhålla att det görs betydanderegionalpolitiska insatser just med utgångspunkt idet som och jag tycks vara överensom, nämligen att alla delar av land ärviktiga delar av helheten.Jag kan förutsäga med stor bestämdhet attregionalpolitiska insatser kommer att spela enbetydande roll framöver i regeringens politik.Varifrån pengarna kommer, från den ena eller denandra källan, tycks mig vara en fråga avunderordnad betydelse.Anf. 171 ():Herr talman! Med anledning av detta missförståndoch med anledning av det hopp somarbetsmarknadsminister tände närhan var hos ber jag att få återkomma med ettförslag om just återföring av vattenkraftsvinster tillde vattenkraftproducerande regionerna. I dagbrottas många kommuner med problem och ser hurresurserna rinner förbi söderut. Det är bra om defår hjälp, men en viss del av dessa vinster bör kunnaåterbetalas.Anf. 172 Finansminister ():Herr talman! För att undvika missförstånd vill jagupprepa vad jag sade i mitt första svar, nämligen atten sådan återföring inte är aktuell. Däremot ärregeringens avsikt att bedriva en offensivregionalpolitik i övrigt. Det tycks mig vara av någotunderordnad betydelse om pengarna till insatser iNorrland kommer från den ena eller den andraskattekällan.Anf. 173 ():Herr talman!