prot · GF0947 · 1991-12-17 00:00:00 — Dessutom har det i andrafall funnits dispensmöjligheter, så lagen har intevarit någon definitiv snara kring redarens hals.Jag vidhåller att detta steg, att avskaffa flagglagen,är det första steget vi tar för att införa ett specielltinternationellt register för svenska fartyg, därmöjligheter öppnas att anställa sjöfolk medväsentligt andra avtal än svenskt sjöfolk har ochunder väsentligt andra arbetsrättsliga förhållanden.Det blir betydligt sämre för dem som skall utförajobbet.Anf. 174 TOM () replik:Herr talman! Jag är inte alls pessimistisk. Tvärtomär jag mycket optimistisk beträffande svensksjöfarts framtid. Men det är riktigt att jag med vissttvivel har sett den socialdemokratiskaindustripolitiken och vart den har fört olika delar avnäringslivet inkl. sjöfarten.Birger Rosqvist tar upp de moderna färjorna iFinlandstrafiken, Kieltrafiken m.m., men de äröver huvud taget inte berörda -- inte heller avsjöfartsstödet. Färjetrafiken har levt sitt eget liv isin kustnära verksamhet och har inte berörts avförhållanden som rör storsjöfart eller annan sjöfart.Vi kan också ganska enkelt konstatera attmedelåldern på t.ex. den svenska bulkflottan nu ärskrämmande hög. Vi kan vidare konstatera attnästan alla investeringar i modernt tonnage harskett under utländska register. Det är riktigt att dethar skett en viss tillväxt , mendet är till stor del en effekt -- t.o.m. helt och hållet --av de skattemässiga fördelar som fanns kvar för ettår sedan med avskrivningar på kontrakt och fonder.Det är ingen lösning att fortsätta med den gamla,svenska modellen, då den har lett fel. Jag ser frammot den nya sjöfartspolitik som regeringen haraviserat, och jag tror att det blir bra tider för svensksjöfart och även för svenskt sjöfolk.Anf. 175 () replik:Herr talman! Tom målade i positivaordalag. Om vi tittar på som helhet, därmycket av den politik som ni förespråkar har förts,ser vi att det har försvunnithundratusentals europeiska sjöfolksjobb, därsjöfolket har ersatts av s.k. billig, lågavlönadarbetskraft. Det fackligt-politiska inflytandet frånvärldens sjöfolk har i praktiken minskat på grundav de fattiga förhållandena i tredje världen.Lönerna har sjunkit med i genomsnitt för denhär kategorin sjöfolk. Vad jag förstår av TomHeymans anförande är att han tycker att det är enbra utveckling.Anf. 176 TOM () replik:Herr talman! När man debatterar med BengtHurtig kunde det vara lätt att hänvisa tillutvecklingen för de handelsflottor som har haftplanerad hushållning och den typen av regelverksom har styrt deras förhållanden. Ingen annanstanshar väl förhållandena varit så dåliga och lönerna sålåga.När det gäller de löner som utbetalas på de s.k.internationellt registrerade skeppen, vill jag gärnatill kammarens protokoll föra några uppgifter somhar redovisats för trafikutskottet så sent som . En befälhavare i tjänar förnärvarande . Enmatros har en lön på . Enläkare i tjänar ,och en civilingenjör kommer upp till 12 000--15 000peso . Vi kan naturligtvis relatera helavärlden till vår lönenivå, men det är frågan om helavärlden går med på det. Ur filippinsk synpunkt ärdet här utomordentligt välbetalda arbeten, och därråder inte alls de svältförhållanden ochslavförhållanden som utmålas av ochhans meddebattörer.Anf. 177 () replik:Herr talman! Om vi räknar om filippinska peso tillsvenska kronor visar det sig att en matros får 3 500kr. , kanske ännu lägre lön, medan eneuropeisk matros kanske har motsvarande 10 000--. Det är då självklart att denfilippinske som jobbar tillsammans medfolk med dessa löner ifrågasätter om det finnsnågon rättvisa i världen, och han vill naturligtvisockså ha hjälp från den europeiskafackföreningsrörelsen i förhandlingarna. Det ärden typen av hjälp som med dethär förslaget vill förhindra att de skall få, i och medatt ett avtal som är tecknat av en svensk part skallbetraktas som svenskt avtal. Det betyder att maninte får vidta några stridsåtgärder på grund avlönerna. Det är innehållet i den nya politik som niförespråkar.Anf. 178 TOM () replik:Herr talman! Det för ingenstans att tro att vi kanutgå från svenska förhållanden, svenska löner ochsvenska avtal som någon form av världslikare, somalla andra skall rätta sig efter. är ettstort land, och det filippinska sjöfolket, som har delöner som jag redogjorde för, lever underfilippinska förhållanden. Den levnadsstandard somde kan hålla i med deras kostnadslägeöverstiger vida de förhållanden som enmotsvarande matros på en svensk båt lever under.Sedan finns det faktiskt även andra exempel på har olika avtal på en och samma arbetsplats.På SAS har vi det förhållandet i svenska flygplanmed blandade besättningar.Tredje vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 179 ():Herr talman! Debatten kring regeringensproposition om den s.k. flagglagen har varit minstsagt intensiv. Den har dessutom vidgats till att gällaäven rederistöd och internationellt fartygsregister.Det finns naturligtvis en koppling, eftersomregeringen i propositionen säger att man har föravsikt att avskaffa rederistödet. Men vadkammaren skall ta ställning till är flagglagensupphävande.Jag förstår mycket väl den oro och det missmodsom finns i samband med förändringar som kan skei en näringsgren. Jag har själv under mina år inäringslivet sett många branscher stöpas om. har klarat sig och andra har försvunnit. En delhar lyckats leva vidare tack vare en kraftigstrukturomvandling, exempelvis stålbranschen,som är den näring som jag själv känner bäst. Vi somvar anställda där har efteråt kunnat konstatera attdet som skedde nog var bäst att det hände när dethände, trots att det var smärtsamt för många av oss.Andra branscher har försvunnit trots kraftigastatliga stöd, exempelvis varvsnäringen, som enligtvad jag har hört fick 35 miljarder i stöd under 1970-talet.Svensk sjöfart utsätts för en stark internationellpåverkan, och konstigt vore det annars med tankepå att också sjöfarten är synnerligen internationell.Det påverkar bemanning, i det här fallet ävenflagglagen. -- vi utgår ändå från att detkommer att träda i kraft -- gör att flagglagen enligtvad jag förstår inte kan behållas. Herr talman!Frågan är vilket som kommer att säkerställasvensk sjöfart -- är det flagglagens behållande ellerdess avskaffande?Vi har ett stort tonnage under byggnation, ochmålsättningen är att få till stånd en ökadinflaggning. Det är svårt när man, som detsägs från ägarhåll, inte vet om man fastnar itvångströjan och inte kan flagga ut fartygen igen,om omständigheterna skulle kräva det. Syftet medavskaffandet av flagglagen är, förutom EES- ochEG-avtal som kommer, att möjliggöra eninflaggning.I propositionen aviserar regeringen också, som jaginledningsvis sade, att man har för avsikt attavskaffa rederistödet. Det är en fråga som vi får taställning till . Från kds sida villjag bara kraftfullt understryka att konsekvensernaför svenska sjömän vid en sådan förändring måstebeaktas på det sätt som skett och sker för anställdainom andra branscher som drabbas.Anf. 180 (nyd):Herr talman! Man manövrerar ett fartyg med hjälpav roder, propellrar, ankare och förtöjningsgods.Är fartyget försett med segel tar man även dessa tillhjälp. I trängre farvatten och hamnar brukar manofta utnyttja bogserbåtar för att underlättamanövrering.Tänk, herr talman, om vi kunde diskutera svenskthandhavande av svenska fartyg i dessa termer. Nuär det emellertid så att ekonomin är det första manmåste diskutera när man debatterar svensk sjöfart.De svenska rederierna har 90 fartyg till ettvärde av i beställning på olikavarv. Var och en kan begripa att inga redarefrivilligt sätter dessa fartyg under svensk flagg närdet finns en lag som förbjuder redarna att sälja sinegendom till vem de vill. Alltså måste vi som förstaåtgärd för att restaurera svensk sjöfart ta bortflagglagen.Personligen tycker jag att flagglagen är grotesk. Attdet kan ha funnits en lag som förbjuder en personeller ett rederi att sälja sin egendom till vem ellervilka han vill tycker jag är på gränsen till brott motde mänskliga rättigheterna.Första steget blir alltså flagglagens borttagande.Nästa steg bör bli att ett internationellt registerinförs liknande det som finns i . Vinydemokrater ser det som ett måste om svensksjöfartsnäring skall konkurrera på lika villkor medutländska rederier. Vad vi dock kommer att krävanär detta register införs är att staten och redarnanoggrant bevakar de sociala konsekvenser -- detnämnde också -- som införandet avregistret eventuellt får. Man bör t.ex. bevaka hurkontinuiteten i befälsutbildningen skall kunnaupprätthållas, vilka erbjudanden som de sjömänsom eventuellt blir uppsagda får, m.m.De sjöfartspolitiska åtgärder som skall vidaskommer förhoppningsvis att rädda den svenskahandelsflottan kvar under svensk flagg. Mångaciterar , och det skall jag också beatt få göra. I sin bok skriver han: När obehagligasaker behöver uträttas är det ofta för tidigt urpolitisk synpunkt, och när de kan uträttas är detofta för sent ur ekonomisk synpunkt.Som sann sjöfartsvän hoppas jag att detta intestämmer med svensk sjöfart under svensk flagg.Jag yrkar sålunda bifall till regeringens propositionangående upphävandet av lagen om tillstånd tillöverlåtelse av skepp, den s.k. flagglagen, ochavslag på reservationer och meningsyttringar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 22 §. )21 § betänkande1991/92:NU9 Kreditupplysningslagen.Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 22 §. )22 § Tilläggsbudget IFöredrogsarbetsmarknadsutskottes betänkande1991/92:AU4 Tilläggsbudget I till statsbudgeten /92 (prop. 1991/92:25 delvis).Anf. 181 ():Herr talman! Sedan förra tillfället då riksdagendebatterade arbetsmarknadsfrågorna ocharbetsmarknadspolitiken har läget på den svenskaarbetsmarknaden onekligen skärpts. Vi har imånga massmedia kunnat se att människor runt omi landet i mycket mäktiga och även mycketallvarliga demonstrationer, över partigränserna ochomfattande hela kommuner eller hela län -- mångaav oss har själva också kunnat delta i dem -- visarsin oro och ilska men också sin vilja att kämpa föratt bygden, orten, staden eller kommunen skallkunna överleva. Det som politiken här i riksdagenskall ge förutsättningar för är ju just att människorskall kunna ha arbete och inkomst var någonstansde i landet än bor. Det är vårt ansvar.En del i den politik som skall ge förutsättningar förjobb åt människor i vårt land är det sombetänkandet handlar om, nämligenarbetsmarknadspolitiken, den aktivaarbetsmarknadspolitiken.Jag har tidigare noterat att det i regeringensdeklarationer och i majoritetsskrivningen i dettabetänkande inte längre finns några uttalanden omatt arbete åt alla är målet för den ekonomiskapolitik som regringspartierna bedriver.Vi har vid många tillfällen tidigare diskuterat vilkaingrepp som görs på andra områden inom politikensom också får konsekvenser på arbetsmarknaden.Jag undrar om man vet vad man gör inombyggbranschen, som jag än en gång vill påminnaom. Det finns två möjliga förklaringar till att denborgerliga regeringen hanterar de frågorna somman gör. Den ena är att man vet att man mitt i enlågkonjunktur ökar arbetslösheten och gör detmedvetet. Den andra är att man inte själv kännertill konsekvenserna av den politik som manbedriver. Jag vet uppriktigt sagt inte vilken av debåda förklaringarna som är värst.Man ger sig också på många system när det gällerarbetsmarknadspolitiken utan att analysera, påvilket sätt de skall ingå i den aktivaarbetsmarknadspolitiken. Det handlar omförmedlingsmonopolet, det kan handla om A-kassan och dess organisation.Carl Bildt talar nu om en europeisk identitet. Mankan ju litet försynt undra om den europeiskaidentiteten nu också skall gälla vår svenskaarbetslöshet.Vad vi anser om arbetsmarknadpsolitikens roll iden ekonomiska politiken finns redovisat både i detsom den förra, socialdemokratiska, regeringengjorde och i reservationen till dagens betänkande,där vi framför både vår principiella syn påarbetsmarknadspolitiken och vilka politikområdensom måste omfattas. Jag vill betona,att skall det vi diskuterar, nämligenarbetsmarknadspolitiken, över huvud taget kunnaspela den roll den skall, måste alla andrapolitikområden riktas in på att vara med och bidratill den fulla sysselsättningen. Det är det vårallvarliga kritik mot regeringen gäller.När vi nu diskuterar resurserna tillarbetsmarknadspolitiken är det ingenting att sägaom de förslag för regeringen som vi har att taställning till -- de är bra. Men frågan är: Räckerdet? Frågan är också: Vilka ambitioner är det deskall räcka till?På s. 10 i betänkandet säger utskottsmajoriteten attutskottet tycker att det nu föreslagnaåtgärdspaketet är väl avvägt med hänsyn till de nukonstaterade behoven. Det tycker jag är en någotmärklig skrivning. Det har under ganska lång tidvarit känt att det inte är tillräckligt med de nuföreslagna resurserna om man både vill behålladagens omfattning på arbetsmarknadspolitiskaåtgärder och dessutom ha ambitionen att låta dessaåtgärder omfatta fler människor. Vi har dessutomfått signaler från media och andra håll om attregeringen åtminstone har varit och kanske ocksåär beredd att tillföra mer resurser tillarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Om den sakenkan vi kanske få besked efter det sistaregeringssammanträdet . God jul,arbetsmarknadsministern! Det kan väl inte, herrtalman, vara meningen att i dag, tisdagenden , skall rösta nej till förslaget ommer resurser till arbetsmarknadspolitiska åtgärderoch därefter regeringen, torsdagen den 19december, skall säga ja till mer resurser.De resurser som vi har föreslagit och som finnsredovisade i betänkandet är till för att minskaungdomsarbetslösheten. Det är resurser för attskapa nya metoder och nya sätt att jobba, men detär också resurser till AMS för att kunna hanteraungdomsarbetslöshetens problem mer effektivt,snabbt och långtgående. Ingen här i kammaren harväl kunnat undgå att ta del av AMS redogörelser.Man har alltmer visat, att omman i olika län inte skall tvingas dra ned påkapaciteten utan i stället utöka ambitionerna, dåmåste det tillföras mer resurser, t.o.m. mer resurserän de vi föreslår i vår reservation för att råda bot påungdomsarbetslösheten.Om regeringen är bereddatt anslå mer resurser till AMS, då kommer visjälvfallet att stödja ett sådant förslag. Men det blirpinsamt om säger nej till utökaderesurser och anser att de nuvarande räcker. Låt osshär i kammaren ta chansen att i varje fall rösta jatill reservation 2 som enbart handlar om utökadeanslag till AMS. Därmed visar vi att harframförhållning och tar ansvar. Jag hoppas vidareatt vi efter regeringssammanträdet kanfå besked om hur regeringen ser på anslaget tillAMS.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1och 2 i arbetsmarknadsutskottets betänkande 4.Anf. 182 ():Herr talman! På s. 9 i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande 4 skriver utskottet så här: ''Denomläggning av den ekonomiska politiken sominitierats efter regeringsskiftet avser attåterupprätta som en tillväxt- ochföretagarnation med en stark och växandeekonomi. En sådan politik skapar enligt utskottetsmening trygga jobb . ''Det kan väl hända att så blir fallet, men problemeni dag är akuta. Därför är det litet bekymmersamt,som också säger, att det inte står någoti betänkandet om den fulla sysselsättningenspolitik. Är den ett överspelat kapitel? Det är enligtvår mening inte tillfredsställande att medel inteställs till förfogande . Situationen är ju akut.Jag tror att de som friställs på i Luleåeller på i känner en stor ilska överden passivitet som råder. görföretagare stora vinster på den fördaregeringspolitiken med skattelättnader. Hjulenskulle ju börja rulla, men det har vi ännu inte settnågot av. Det är bra att arbetsmarknadsministernåker land och rike runt för att bilda sig enuppfattning om arbetsmarknadsläget, men hankanske också bör ta med sig industriminister . Det förefaller ju som om den senarehar hand om de pengar som behövs för en aktivpolitik, framför allt när det gäller att främjasysselsättningen.De anslag som står till förfogande räcker inte.Enligt AMS-chefen bör dessa anslag egentligenfördubblas. Det bekymmersamma i sammanhangetär att de fria marknadskrafterna nu skall få råda.Somliga tror att allt därmed kommer att lösas av sigsjälvt. Det är ungefär som Sesam, öppna dig! Jagtror faktiskt inte på det. har inställningenvarit den att först skall moroten gälla. Räcker intedet måste på ett eller annat sätt piskan fram för attfå fram investeringsviljan och därmed den starkaekonomin, och de trygga jobben som manskriver om. Visserligen är betänkandet omfattandeoch innehåller många förslag och tankegångar, mendet är faktiskt det enda man kan utläsa i den härdelen. Om man inte har något mer att komma med,då tror jag faktiskt att svenska arbetare får detbekymmersamt framöver.Regeringen tycks inte vilja satsa pengar tillindustripolitiska åtgärder. När företag går överstyrpå ett eller annat sätt, då är detarbetsmarknadspolitiska åtgärder som vidtas. Församhället, de arbetande och anställda blirsituationen bekymmersam om arbetslöshet är detenda de har att se fram emot. De tycks inte kunnafå hjälp från något håll när det gäller att skapa nyajobb och sysselsättning i befintliga företag. Detbehövs enligt min mening en kraftfull satsning föratt få svensk industri konkurrenskraftig. Jag trorinte på idén att först lägga ned industrier ochdärefter försöka få dem att återuppstå.Frågan är om detta är en medveten satsning ochstyrning från regeringen. Man tycks strunta i dessaproblem, som jag tycker är så angelägna att lösa.Det är slöseri med mänskliga resurser att haarbetslösa oavsett var i landet de bor -- istorstadsregioner eller i inlandet. När industrierläggs ned på olika håll i blir kvalificeradarbetskraft outnyttjad.Den utbildning som det talas om är behjärtansvärd,men människor måste få utbilda sig till ett arbete.Det går inte att utbilda sig bara för utbildningensegen skull. Människor undrar varför de skallutbilda sig när de ändå inte kan få ett arbete. Mångamänniskor är också i den åldern att de inte ärmotiverade för vidareutbildning eller ny utbildning.Beredskapsarbeten är ett bra sätt att få komma ut iarbetslivet och slippa den passivitet man hamnar iom man bara skall gå hemma och lyfta bidrag.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till vårameningsyttringar under mom. 5 och 6 i dettabetänkande.Anf. 183 ():Herr talman! Det är svårt på den svenskaarbetsmarknaden. har det variten brant kurva uppåt när det gäller registrering avöppet arbetslösa. Den utvecklingen startade påhösten 1990 och dessutom i kombination med ettrekordhögt antal varsel.Vi i arbetsmarknadsutskottet är därför välmedvetna om att det svenska arbetsmarknadslägetär allvarligt och kräver åtgärder av olika slag.Traditionellt har vi i svensk politik varit eniga omformerna för arbetsmarknadspolitiken. Deåtgärder som krävs för att få en bättrearbetsmarknad har i stort sett alla partier ställt sigbakom. Så är det i princip och faktiskt även nu.Det är alltså mycket i betänkandet AU4 som ettenigt utskott står bakom, bl.a. bidrag förhandledare vid anställning av ungdomar eller reglerför bidrag till lönekostnader vid utbildning iföretag. Vidare har alla varit överens ommedelstillskott till regeringens utredningsarbetesamt om 275 milj.kr. extra till lönebidrag förarbetshandikappade och 200 milj.kr. extra tilllokaliseringsbidrag.När vi kommer in på arbetsmarknadspolitikensinriktning och medelsbehov finns emellertid skildasynsätt. En skillnad är att den nuvarandeutskottsmajoriteten betonar att jobben på siktendast kan tryggas med hjälp av en politik somåterupprättar som en tillväxt- ochföretagarnation. En sådan politik har också inlettsav regeringen. Vidare menar vi att det viktiga nu äratt se till förutsättningarna som de är i verkligheten.Vi anser att den politik som regeringen harföreslagit är en politik som är förankrad iverkligheten men också utgår från denlågkonjunktur som faktiskt råder såväl i omvärldensom i vårt eget land. Därför måste vi faktiskt räknamed en tuff period framför oss.I det nuvarande läget anser vi att det föreslagnatillskottet på 3 285 milj.kr. tillarbetsmarknadspolitiska åtgärder är en riktig ochrimlig bedömning. Skulle läget förändra sigdrastiskt måste man kunna gå in på nytt. Vi får integlömma bort att dessa medel läggs ovanpå de drygt14 miljarder som redan tidigare anslagittill arbetsmarknadspolitiska åtgärder förinnevarande budgetår. Sammanlagt blir det alltsåuppemot på detta anslag. Detkan jämföras med de 9,5 miljarder som anslogsföregående budgetår eller de 11,3 miljarder somförbrukades då. Det är alltså, herr talman, fråga omen mycket stor ökning, vilket naturligtvis i längdenpåverkar effektiviteten i användningen av medlen.Intressant är att konstatera att AMS-chefen själv har sagt att den gränsen börjarnärma sig då effektivitetet och kostnader blir svåraatt hävda på en realistisk nivå.Jag vill minnas att den föregående regeringen ocksåresonerade på detta sätt i den förrabudgetpropositionen. Man hade så att säga is imagen och avvaktade utvecklingen samt menadeatt det kunde bli anledning att omprövaomfattningen av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna vid senare tillfälle om så skulle behövas.Bl.a. skulle sysselsättningsskapande åtgärdersåsom beredskapsarbeten användas restriktivt,sade den dåvarande arbetsmarknadsministern. Ärdet inte så, , att man iregeringsställning har bättre möjligheter attbedöma hela den komplicerade verkligheten ochavpassa åtgärderna därefter? Därför förordar vi,liksom gjorde , enpolitik som utgår från verkligheten och somanpassas till ändrade förhållanden. Utskottet harutgått ifrån att regeringen utnyttjar sinfinansfullmakt, som uppgår till 2,5 miljarderkronor och vid behov snabbt kan gå in med insatserutöver de planerade åtgärderna. ställer MonaSahlin frågan om det här räcker. Egentligen skullevi kunna säga nej. Inte ens det socialdemokratiskatillskottet lär räcka till på . Dessutom harman gjort det originella att trots att man talar förett anslag som skulle ligga i nivå med vadmyndigheten har äskat följer man inte det utanhittar på en annan nivå. Jag vill inte betvivla att denockså är ganska rimlig, men exaktheten är svår attbedöma. Jag hävdar därför fortfarande att i detkorta perspektivet har regeringen gjort en rimligavvägning.Jag skulle gärna vilja ge en eloge till denmotivskrivning som socialdemokraterna har i sinreservation när det gäller inriktningen. Man talarom att inriktningen i första hand bör vara attungdomar skall få arbete på den privataarbetsmarknaden. Det är något helt annat än vadsocialdemokraterna pläderade för tidigare. Förnågra år sedan medverkade de till att vi närmastfick en inlåsningseffekt på de offentligaarbetsplatserna. Man säger att det här främst börske på små och medelstora företag. Det är ljuvmusik för oss som har talat för det här i många år.Skillnaden är bara att när man pläderar förarbetstillfällen i de små företagen har man inte varitberedd att skapa förutsättningar för attsmåföretagen skall få det livsrum som ärnödvändigt för att de skall kunna leva och växavidare. Man avslutar med att utbildning bör kommai fråga i andra hand och anställning i offentlig sektori sista hand. Ja, tala om nydaning och omprövning.Jag upplever att detta är ett led i den omprövningsom man på socialdemokratiskt håll ändå håller påmed. När omprövningen går i den riktning som vitidigare har förordat från och andrapartier känns det fint att det nu sätts på pränt. Jagvill därför ge en eloge till socialdemokraterna fördetta.Vi i utskottet är, liksom reservanterna, mycketuppmärksamma på ungdomsarbetslösheten. Vi äröverens om bidraget till handledare för ungdomar.Det är helt klart att ungdomarna måste få en chansi arbetslivet. Det skall vi jobba vidare med. efterlyste att man skall ha möjlighetatt komma till ett arbete. I det sammanhangethandlar det om att skapa förutsättningar i vårtnäringsliv så att nya arbetstillfällen uppstår. I detkorta perspektivet behöver vi naturligtvis denaktiva arbetsmarknadspolitiken.