prot · GF0947 · 1991-12-17 00:00:00 — Man får möjlighet att avyttra fastigheteroch bygga nya fastigheter för att kunna fungera påmarknaden som vilket annat företag som helst.Denna regel som tidigare funnits, att man intekunnat få statliga lån om man avyttrat tillhyresgästerna, har varit en tvångströja förallmännyttan. Man har inte haft en möjlighet attutveckla sig. Allmännyttan hade stagnerat och påsikt inte alls kunnat fungera som en effektiv motorför bostadsförsörjningen i kommunerna. Mengenom denna ändring får allmännyttan dennamöjlighet. Den kan fungera friare på marknadensom vilket annat företag som helst, och därmed blirbruksvärdesystemet också effektivare. Detta ärdärför inte något steg mot marknadshyror, tvärtom.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att hon inte ägde rätttill ytterligare replik.Anf. 12 ():Fru talman! betänkande nr 9 ärviktigt vad de faktiska förslagen beträffar. -- nej tillräntelånesystem och inledningen till en avregleradoch friare bostadspolitik.Vad som jag dessutom särskilt vill fästauppmärksamheten på är att den gamlagenomreglerade politiken nu lider mot sitt slut.Under många år och under många och stundomheta kammardebatter har vi från moderat hållenvist velat avreglera, spara och släppa loss. Likaenvist har socialdemokraterna drivitregleringskraven vidare. Det kan inte förnekas attvi då och då har känt en viss uppgivenhet under alladessa år. Skall vi i ha enbostadsmarknad som är styrd av politiker? Dessbättre är så inte fallet.Mot denna bakgrund är det betänkande sombehandlas inte bara viktigt för de enskildaförslagens roll -- förslagen har även en symboliskinnebörd. Äntligen bryts politikerinflytandet ochavreglering och ökad rörelsefrihet skymtar. LexMalmö försvinner, markvillkoret försvinner liksomkonkurrensvillkoret.Produktionskostnadsprövningen upphör, ochstyrningen av hur stort hus man får bygga sopasundan. Den kommunala bostadsanvisningsrättenupphör också. En anpassning görs till de faktiskabehoven och önskemålen vid byggande avålderdomshem. Sammantaget är dessa förslag ettsteg mot en avreglerad bostadsmarknad. Vi kanförvänta flera förslag senare.Det är viktigt att avregleringen inte stannar upp.Dels är kraven på besparingar i statens utgiftermycket stora, dels måste den politiska styrningenav bostadsmarknaden -- liksom på andra politiskaområden -- minimeras. Erfarenheter av allahittillsvarande regleringar är minst sagt dåliga. Iannat fall skulle inte dagens problem ha uppstått. Iannat fall skulle vi inte haft en 50 procentighyreshöjning . Man kan inte reglera ochstyra en marknad med socialistiska partiprogram.Det är dags att begrava myten om att politiker kanoch vet bättre än de enskilda människorna.Det är angeläget att den inledda avregleringenfortsätter. Detta bör vara en bärande del i detarbete som regeringens särskilde utredningsmanhar att ta sig an. Lika angeläget är att ett förslagsnabbt presenteras, och därför har utredaren fåttendast några få månader på sig.Avsikten med utredningen är inte, och får inte vara,att rasera och riva ner. Även skall allaha möjlighet att skaffa sig en god bostad. Ettsamspel måste uppstå mellan avregleringar,bosparande, besparingar i statens utgifter ochskattesänkningar.Med utgångspunkt i dagens system skall ett nyttreformerat system formas. Dess karaktär måstevara stabilt och långsiktigt. När den onödiga turenmed räntelån nu är avslutad, måste marknadensaktörer kunna planera på lång sikt med regler somär så litet styrande som möjligt. Det finns godaförutsättningar att den nu inledda politiken lederfram till detta mål.Fru talman! Jag yrkar mot denna bakgrund bifall tillutskottets hemställan och avslag påreservationerna.Men dessutom, fru talman, vill jag någotkommentera anförande tidigare idebatten. ägnade en stor del av sittanförande åt att fördela skuldbördan, och menadeatt det är den nytillträdda borgerliga regeringens felatt vi nu har problem på byggmarknaden.Jag vill hävda att det i huvudsak är densocialdemokratiska regeringen som bär ansvaretför den uppkomna situationen. Det kan ju inte varaså, att med en socialdemokratisk regeringskulle betyda noll och intet, och att två månadermed borgerlig regering därefter skulle ha denavgörande betydelsen för hur det ser ut på densvenska bostadsmarknaden. Nej, det måste finnasett samband med de tidigare årens politik.För det första kan vi konstatera att den ekonomiskapolitiken har misslyckats under densocialdemokratiska regeringens tid. Det underskottsom nu finns i statens affärer är långt större än vadsom kunde anas . Den svaga ekonomindrabbar inte bara statens affärer utan ävenenskilda. Det har lett till låg efterfrågan påbostäder. Det går inte att bygga bostäder som ingenefterfrågar. Grunden för detta ligger i denekonomiska politiken.För det andra är vägen -- den genväg som leder fel --över räntelånesystemet en av anledningarna till deproblem som har uppstått. Räntelånesystemetbygger på den felaktiga föreställningen att manbara skall ta hänsyn till de första årenskostnadsutfall och blunda för att man rullarkostnaderna framför sig i tiden. Ett system somendast syftar till att locka marknadens aktörerunder de första två tre åren -- det är inte ett hållbartsystem. Det måste skapas ett system som kan levaöver tiden och vara hållbart för alla som ärinblandade. Vi skall inte göra så att kostnaderna förboendet vältras över på de boende längre fram itiden. Det är en politik som är alltför kortsiktig, ochdet är skönt att den inte infördes.För det tredje har det regel- och subventionssystemsom socialdemokraterna genomfört lett till attkostnaderna har drivits upp och att vi har fått enonormalt stor volym. Subventionerna har lett tillökade kostnader -- det är en av huvudorsakerna.För det fjärde kan det inte förnekas att deninternationella lågkonjunkturen har påverkatutvecklingen på bostadsmarknaden. Men det haren underordnad betydelse i det här perspektivet.Med detta, fru talman, vill jag med krafttillbakavisa påstående att denborgerliga regering som har verkat i två månaderbär huvudansvaret för den uppkomna situationen.Grunden till problemen ligger mycket långt tillbakai tiden.Anf. 13 () replik:Fru talman! Jag vill än en gång, ,referera vad byggnadsarbetarna sade -- att deproblem som de nu möter med den kraftigt ökandearbetslösheten har sin främsta grund i de beslut somfattats av regeringen under oktober och november.Det är inte, , socialdemokratinsom skapat den oro och den ovisshet som finns närdet gäller framtidens finansieringssystem; det är nisom har gjort det. Det är inte socialdemokratin somtar bort stora delar av investeringsbidraget; det ärni som gör det. Det är inte socialdemokratin somgjort de förändringar i de olika lånereglerna påbostadsfinansieringsområdet som driver uppkostnaderna i boendet; det är ni som gör det.Det är de här åtgärderna, och främst oron ochovissheten om vilket finansieringssystem som skallkomma att gälla, som gör att man drar ned på alltbyggande man har möjlighet att dra ned på.Det innebär en förvärrad arbetslöshet.I denna debatt har icke något sagts om vilkaåtgärder den borgerliga riksdagsmajoriteten villsätta in för att kunna klara sysselsättningen förbyggnadsarbetarna. har de en 10-procentigarbetslöshet, och det beräknas att arbetslöshetenbland byggnadsarbetarna kommeratt vara uppe i . Man slår sönder enhel bransch, man slår sönder yrkeskunnande, mangör att unga människor som är på väg att lämnaskolan och komma ut i arbetslivet står utan jobb.Det är ett tungt ansvar som ni tar på er genomklåfingrigheten att ta bort räntelånesystemet.Sedan säger att det nuvarandesubventionssystemet vållar problem. Javisst, detvar ju därför vi försökte förändra detta system ochsätta något annat i stället. fanns det ett systemsom rättade till bristerna i nuvarandefinansieringssystem, som såg till att det fannsförutsättningar för det långsiktiga byggande vibehövde. Detta kunde vi klara genom en utjämningav kostnaderna över tiden.Då säger att det är fel att utjämnakostnaderna över tiden. Men i de direktiv tillöversynen av bostadsfinansieringen som BoLundgren lagt fram, sägs ju att den grundläggandefrågan vid alla bygginvesteringar är hurkapitalkostnaden kan fördelas över tiden på sådantsätt att de inledande årens utgifter hålls på en rimlignivå.Anf. 14 () replik:Fru talman! Inte helt oväntat håller med om den beskrivning som jag gav över denuppkomna situationen. Men det är faktiskt så attden socialdemokratiska regeringen bärhuvudansvaret för det som har hänt.Hade man inte beslutat om det onödigaräntelånesystemet, så hade alla dessa krånglighetermed ovissheten inte uppkommit. Då hade ett nyttfinansieringssystem, mot bakgrund av det systemsom vi har haft, kunnat utarbetas i något sånär lugn och ro. Det är den första ochgrundläggande skillnaden.Dessutom är det faktiskt den ekonomiska krisensom har lett till att det finns en s.k. kris även ibyggsektorn. Det är det som gör att vi inte kanbygga bostäder som ingen efterfrågar.Jag vill fråga : Skall vi bara blåsa påmed nya subventioner? Är det receptet frånsocialdemokratiskt håll? Vi måste korrigera alla defelaktigheter som den socialdemokraktiskapolitiken har lett till. Det går inte att låtsas som omingenting hade hänt. Det finns ett underskott istatens finanser som är av den omfattningen att vimåste se över och rätta till.Det är faktiskt inte så att ränelånesystemet skullelösa de här problemen; det är närmast att kommaur askan i elden. Jag tycker att det är litetoansvarigt att påstå att det innebär en normalfördelning över tiden. Jag är helt övertygad om inte, i den kampanj som pågått för att lanseraräntelånesystemet, har talat om de utomordentligtstora och besvärande skuldökningar som mångaboende kommer att drabbas av. Det är ingennormal fördelning över tiden. Det är att bygga uppen skuldfälla för de boende.En normal fördelning av kostnaderna över tiden ärsund ekonomisk politik. Det kommerutredningsmannen att titta litet närmare på. Jagtycker att det är oansvarigt att locka in människori en skuldfälla i tro att man har kunnat trolla bortkostnaderna.Anf. 15 () replik:Fru talman! Det är ganska magstarkt av BertilDanielsson att nu helt plötsligt påstå att ovissheten,som branschen mycket riktigt påtalar och redovisar,skulle ha sin grund i att sedanfattade beslut om ett räntelånesystem. Det varprecis tvärtom, . Branscheninrättade sig ju efter det systemet ochriksdagsbeslutet. Den vidtog sina åtgärder ochkonstaterade att man nu skulle kunna genomföradet planerade bostadsbyggandet så att de boendefick rimliga kostnader.Det är när ni nu plockar bort detta somkostnaderna i nyproduktionen stiger på ett sådramatiskt sätt att man inte längre vågar sig på attbygga. Det finns naturligtvis inga boende somklarar ökade boendekostnader på uppemot 1 500kr. , vilket är skillnaden mellan detförslag ni nu för fram och om räntelånesystemet fåttvara kvar. Det är där grunden till oron ochovissheten ligger. Försök inte att krypa bakomdetta, , utan ta nu ansvaret för detni ställer till med. Det är ni som ställer till det, detgör inte vi.Bertil säger att man inte skall byggabostäder som ingen efterfrågar. Det som leder tilldessa problem och som gör att branschen inte vågarbygga är det ni skapat, det ni ställer till med. Deökade kostnader som era förslag leder fram till göratt branschen inte vågar sätta igång byggena. Då fårvi arbetslöshet också inom byggsektorn. Jag saknarfortfarande ett enda besked till byggnadsarbetarnasom svar på de nödrop de nu sänder ut. Vad vill nigöra? Tänker ni sitta med armarna i kors och se påhur en hel bransch slås sönder, hur yrkeskunnandetbryts ned och hur vi får en situation där vi sedan,när det behövs en kapacitetsuppgång, inte hartillgång till den? Då får vi bygga upp detta igen medmycket stora kostnader som följd.Det var så ni ställde till det förra gången ni styrdelandet. Även då gick byggandet ned katastrofaltsom en följd av era åtgärder. Sedan blev detkostnader när man skulle öka byggandet. Skall niställa till det på ett likadant sätt en gång till? Det ärvad det handlar om . 16 () replik:Fru talman! Jag nödgas konstatera att UlfLönnqvist har en något svagverklighetsuppfattning. Det verkar som om UlfLönnqvist inte har en aning om att det går dåligt föraktiebolaget , att budgetunderskottet liggerpå 80--för innevarandebudgetår, att vi har arbetslöshet i vårt land och attmänniskor inte efterfrågar bostäder. Vi skalltydligen köra på som vanligt, stimulera,subventionera och reglera. Det är att blunda för verkligheten.Den tiden är förbi då vi kunde subventionera ochstyra oss ut ur dessa problem. Vad som behövs ären stark ekonomi och en tillväxt som gör attmänniskor efterfrågar bostäder och andra varoroch produkter i samhället. Det kan intekommenderas fram genom att man reglerar mera,subventionerar mera och skjuter kostnadernaframför sig på ett oriktigt och orimligt sätt i etträntelånesystem. Det är vilseledande reklam attpåstå att kostnaderna sjunker. Att de gör det förstaåret är ett dåligt säljargument när man vet attskuldbördan ökar år . Det är skönt att detsystemet försvinner.Det bästa besked man kan ge till dem som intehar jobb eller som riskerar att mista sina jobb, äratt vi skall skapa en sådan situation och en sådantillväxt i vårt land att vi kan öka produktionen. Dåkan vi producera varor som efterfrågas i Sverigeoch i utlandet. Då kan fler få jobb och fler bo inybyggda eller renoverade lägenheter.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 17 () replik:Fru talman! Jag skall inte upprepa allt det som UlfLönnqvist har tagit upp här om krisen inombyggbranschen. Det talar för sig själv. Jag vill barabekräfta den oro som jag tycker samtliga partierborde känna inför den situation som vi har i daginom byggbranschen.Jag tycker att det är märkligt när om den krisen och säger att man inte kanbygga bostäder som inte någon efterfrågar. Det äringen av oss som har föreslagit det.Om byggjobbarna och alla inom byggsektorn var engrupp som var onödig borde vi i stället diskuteraomskolning och andra åtgärder. är det ju intebara byggbranschens egna jobb det handlar om,utan det handlar om att bygga bostäder sombehövs. Vi har redan tidigare i debatten varit innepå att många familjer och ensamstående i dagtackar nej till en bostad som de egentligen behövereftersom de inte har råd. Man behöver alltså byggafler bostäder -- bostäder till ett pris som människorhar råd att betala.Bertil tar upp frågan om man skallbehöva blåsa på med nya subventioner. Det hoppasjag inte skall vara nödvändigt. Man skall bygga påett sådant sätt att människor har råd att betala medsin egen inkomst.Det är ju faktiskt regeringen själv som har skapaten stor del av budgetunderskottet och denekonomiska situation vi diskuterar genom att t.ex.lägga fram förslag om minskad förmögenhetsskattoch minskad skatt på aktier osv. Det undandrar justaten dess inkomster. Därför är regeringen i högstagrad medansvarig till den ekonomiska krisen.När det gäller byggkrisen har det varit intressant förmig att få en ny erfarenhet av hur byggare, fackligaorganisationer, statliga myndigheter,länsarbetsnämnd, länsbostadsnämnd osv. har gåttihop om gemensamma krav till oss ibostadsutskottet och hur man tillsammans haragerat för att försvara sin bransch. Som jaguppfattar det har man gjort det inte enbart avegenintresse, utan för att säkra arbetsmarknadenoch för att de är lika angelägna som vi andra om attha en bra bostadsproduktion.Bertil talar om att de här bostädernainte behövs, att det inte behöver se ut på det härviset och att räntelånesystemet är fel. Ärmoderaterna beredda att senare gå in med t.ex.kraftigt höjda bostadsbidrag? Höjningen avbarnbidragen kommer ju inte att bli av. Men hur ärdet med bostadsbidragen? Hur skall vi annars se tillatt människor har råd att bo i den bostad debehöver?Anf. 18 () replik:Fru talman! Det förtjänar kanske att återpoängteras att nio socialdemokratiska regeringsårmed en exeptionell högkonjunktur har lett fram tilldagens kris. Förslag som ännu inte har beslutats avSveriges riksdag kan ju rimligtvis inte -- jag tänkernu på kapitalbeskattningen -- ha frammanat denkris som finns inom byggsektorn. Det går inte atthävda detta. Det är viktigt att poängtera att vi harproblem vars ursprung ligger långt tillbaka i tiden.Det kommer att ta tid att rätta till de fel som haruppstått. Allt vad regeringen vidtar syftar till att fåSverige på fötter igen. Det gäller att minskabeskattning av småföretagande för att stimuleranya företag att växa upp, det gäller förändringaroch avregleringar. Att rätta till det som har gåttsnett är huvudmålet för regeringens politik.Jag föreställer mig att frågan om bostadsbidrag ochandra subventioner måste belysas i skenet av detsom utredningsmannen kommer fram till när detgäller den nya bostadsfinansieringen ochbostadspolitiken över huvud taget. I hans direktivanges att det skall vara möjligt för alla att efterfrågaoch bo i en god bostad även . Här gällerdet inte att rasera något, utan att bygga vidare ochrätta till det som är fel. Vi skall bygga det somefterfrågas, och vi skall bygga enkelt, effektivt ochtill låga kostnader. Statens engagemang skall efterhand begränsas. Vi måste göra besparingar även istatens utgifter. Det är en av huvudpunkterna i denkommande politiken.Jag tror inte att det finns någon annan väg att gå.Vägen över subventioner och regleringar är borta.Den har inte visat sig framkomlig. I annat fall skulleinte den här krisen ha uppstått i en högkonjunktur.Jag tror att även inser det.Anf. 19 () replik:Fru talman! Om är så oroad överstatens finanser, har jag ändå svårt att förstå att handelar uppfattningen att en hel del av de förslag somkommer från regeringen och som undandrar stateninkomster skulle vara bra. Jag kan mycket väl förståen del av de förslagen, som syftar till att ökatillväxten, exempelvis göra det enklare försmåföretagare att investera och få fart på Sverige.På den punkten har vi nog inga skildauppfattningar. Men en rad andra förslag somregeringen har lagt fram kommer definitivt inte attöka tillväxten utan leder i stället till att det privatakapitalet ökar.Vad gäller småföretagarna är det intressant att vetaatt de i går kom in med en skrivelse, där de kräveratt regeringen och skall se till att få fartpå byggandet i . Småföretagarna är alltsåoerhört oroade över den kris som finns inombyggbranschen. Jag har svårt att se att regeringenoch den borgerliga majoriteten kan försvara sinpolitik.Jag vill återkomma till en uppfattning som BertilDanielsson framförde i början av sitt förstaanförande, nämligen att politiker inte skall styrabostadsmarknaden. Jag har svårt att förstå denuppfattning som här gör sig tilltalesman för. Naturligtvis kan människor få väljasina bostäder själva, men vill moderaternaverkligen att bostadspolitiken helt skallskötas av marknaden, dvs. att riksdag inteskulle ha något ansvar för att se till att mottot ''engod bostad till en rimlig kostnad för alla'' skall gällaoch inte heller för att de människor som har svårtatt själva skaffa den bostad de behöver och som ärberoende av bostadsförmedlingen eller någonannan instans för att få den skall ha denmöjligheten? Skall man avhända sig alla instrumentför att få en någorlunda rättvis bostadssituation häri landet?Om det verkligen är detta som menar,tycker jag att de står för en skrämmande utvecklingoch en i mycket asocial bostadspolitik. Det rimmarilla med inriktningen på att skaffa fram brabostäder. Det har ingenting med avreglering attgöra. Vi har flera partier som är mycket angelägnaom att göra bostadsmarknaden så enkel ochöverblickbar som möjligt och få bort onödigbyråkrati. Men det är inte detsamma som att maninte skulle ha något politiskt inflytande överbostadsmarknaden. På den punkten tycker jag attdet skulle vara intressant att få en ytterligareförklaring av . 20 () replik:Fru talman! menar att politikerskall styra exempelvis bostadsmarknaden, i varjefall i större utsträckning än vad vi menar. Det ärintressant att notera den glidning frånvänsterpartiets sida som vi kan uppfatta när detgäller statens inflytande över människors vardag.Nu låter det som om vi inte skall styra så mycket,men att vi väl ändå skall ha kvar en del styrning.Min och, som jag förutsätter, även moderatasamlingspartiets uppfattning är att vi skall ange deramar inom vilka olika verksamheter skallbedrivas. Vi politiker skall inte i detalj tala om ochexakt styra med regler och bestämmelser hur alltskall utformas. Vi måste återlämna tillmänniskorna möjligheterna att själva fälla viktigaavgöranden. Det är kanske för en del ovant ochmöjligen litet främmande att åter få bestämma överhur bostäderna skall se ut och över andra delar i detprivata livet, men vi måste gå den vägen.Vi politiker har ett ansvar för att människor somhar det besvärligt och som behöver stöd och hjälpfår det, och det kan vi sörja för bättre ocheffektivare, om vi inte klampar in med regler ochsubventioner på andra områden. Då kan vikraftsamla där det behövs. Ingen människa skalllida nöd, utan alla skall kunna leva och bo bra i vårtland, men vi skall inte i ovist nit hela tidendetaljreglera och subventionera fram effekter somvi ur politisk synvinkel anser vara önskvärda. Detleder alltid fel.Vi har en lång era av regleringar bakom oss. Denhar inte varit lyckosam utan har i många fall lettalldeles fel. Vi måste bryta oss loss från dettatänkande. Åtskilligt har redan hänt. tar viviktiga steg i den riktningen, och jag förutsätter skall komma.Ansvaret för oss politiker är inte bara att regleramänniskors tillvaro utan också att begränsapolitikernas inflytande över människornas vardag.Människorna är kapabla att själva avgöra långt merän vad tycks tro.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att hon inte ägde rätttill ytterligare replik.Anf. 21 i (nyd):Fru talman! Under den allmänpolitiska debattenvar jag ensam talare anmäld under rubrikenBostadspolitik. I kammaren var det 14 ledamötersom lyssnade, varav 9 var nydemokrater. EvaZetterberg lyste med sin frånvaro, liksom övrigaledamöter i bostadsutskottet. Inte heller regeringenhade någon representant här. Jag tänkte då: Är detså här man ser på bostadspolitik, är det verkligenallvarligt. Det är därför trevligt att se att det ikammaren , även om den inte är direkt välfylld,finns åtminstone mer än dubbelt så mångaledamöter.Eva efterlyste vår bostadspolitik, ochjag ber att få återkomma med ett antal motioner ijanuari månad. hoppas jag att EvaZetterberg får en god bok i julklapp, så att hon harnågot att läsa. Så snart vi är klara skall jagpersonligen överlämna ett exemplar av varjemotion.Också vi i Ny Demokrati känner en stor oro för detsom händer på byggmarknaden, och vi tycker attregeringen har varit flat. Det har inte hänt såmycket. Det behövs snabba åtgärder, så att vikommer i gång och gör saker , inte senare, närde åtgärder vi sätter in kan komma att bidra till enny överhettning. Vi har fått nog av det.Hur framtidens bostadsmarknad skall bringas ibalans är en av de svåraste politiska uppgifter somvi står inför att lösa. Bostadspolitiken fram till i dagkan sägas ha varit en riktig soppa, med regler ochtung byråkrati som huvudingredienser.Kortsiktighet och ryckighet har i alltför storutsträckning präglat de politiska besluten ochskapat osäkerhet på bostadsmarknaden. Tiden ärnu mogen att tänka litet längre än näsan räcker ochfatta beslut med lång varaktighet.Antagligen är vi i denna kammare rörande överensom att de människor som har de högstaboendekostnaderna har det därför att deras bygg-och kapitalkostnader är så höga.När vi nu skall ta ställning till hur vi vill ha det iframtiden med bostadsfinansieringen är det viktigtatt man är klar över hur det ser ut och varför.Det har länge funnits en ärlig vilja hos politiker attskapa en bra bostadssituation för medborgarna.Sverige har satsat storaresurser på att tillgodose efterfrågan på bostäder. är vi i världsmästare i antaletlägenheter räknat per person. Vi har nästan enlägenhet per varannan invånare.