prot · GF0940 · 1991-12-06 00:00:00 — Utredningen har fått mycket breda direktivoch har möjlighet att inom ramen för sitt arbete taupp de etiska frågorna och även vårt förhållande tillklarare regler gällande vårt engagemang i u-länderna.Beredningen kan också höras av regeringen underhand och vi har, som , också en representant förregeringskansliet i utredningen, så vi är naturligtvisinte okunniga om vad som pågår. Vi har ocksåhållits informerade om utvecklingen inomberedningen. bAnnika efterlysteomedelbart engagemang från regeringens sida somföljd av en frågedebatt som vi hade den 5november, alltså för en månad sedan. Jag tyckerkanske att det är litet tidigt, för detta är mycketsvåra frågor, vilket vi alla är medvetna om. Just denfråga som tar upp övervägs nuinom . Jag skulle vilja säga attintill dess att genteknikberedningen kommer medsitt betänkande, finns det inget skäl för den härregeringen att frångå den inställning som den förraregeringen hade och som uttrycktes av de svenskaimmaterialrättsexperterna under våren 1989.Vad gäller den fråga som tog upp,beträffande patent på onkomusen, vill jagframhålla att den frågan inte är slutligt avgjord avdet europeiska patentverket. Tvärtom torde detvara ganska långt kvar innan man har kommit tillett slutligt ställningstagande. Detta är en av destörsta frågor, skulle jag vilja säga, som deteuropeiska patentverket har haft att ta ställning till.Vi kommer naturligtvis med stort intresse att följavad som händer.Anf. 36 ():Herr talman! Statsrådet leker kurragömmamed oss i den här frågan på ett sätt som jag menarinte är acceptabelt. Hon säger att de här frågornainte kommer att behandlas i vidBrasilienkonferensen . Jag tror att hon ärensam om att göra den bedömningen. Jag tror atthon är ensam om det på flera sätt.Jag har själv ett protokoll från de förhandlingarsom ägde rum -- infördenna konferens. Där berör man, herr talman, iflera paragrafer just frågor som gäller patent. Ompatentfrågan enligt statsrådet inte är aktuell i dethär sammanhanget, varför var dåjustitiedepartementet, med sin sakkunnigetjänsteman i patentfrågor, representerat vid deförhandlingar som ägde rum för några dagar sedani , om det inte var avsikten att den typen avfrågor skulle behandlas?Dessutom, herr talman, är detta litet av enkrigsförklaring mot de svenska folkrörelser somengagerar sig i . De harnyligen antagit en plattform med sin syn påpatentfrågorna, att föra fram vidBrasilienkonferensen. På samma sätt gör mångaandra folkrörelser i många andra länder just för attde, liksom organisatörerna av konferensen, ärmedvetna om att patentfrågorna kommer attberöras där.Den andra kurragömmaleken ärgenteknikberedningen. Statsrådet säger attberedningen skall lämna sitt betänkande inom etthalvår. Beredningen har beslutat och meddelat dentidigare justitieministern att man tänker skjuta påsitt avlämnande till . Det ärriktigt att och jag sitter iberedningen, men vi har inte blivit informerade omnågra ändrade signaler i det avseendet.Jag tror att det beträffande den här frågan ärnödvändigt att regeringen sätter ned fötterna.Frågan är inte okänd. På samma sätt som direktiventill genteknikberedningen ger full frihet förregerigen att när som helst agera i de olikadelfrågorna, menar jag att det är rimligt attstatsrådet här ger besked om regeringensinställning på de här punkterna, huruvidaregeringen tycker att det är rimligt att man skallkunna få ta patent på gentekniskt förändradebakterier, växter och djur.Herr talman! Jag vill än en gång upprepa frågan.Den kan inte få vara vilande till dessBrasilienkonferensen och många andraförhandlingsarbeten på detta område är passerade.Då skulle än en gång komma att halka långtefter i hanteringen av en av de störstaframtidsfrågorna, nämligen just utnyttjandet avbioteknik.Anf. 37 ():Herr talman! Statsrådet säger att det var så kort tidsedan regeringen tillträdde, och därför har man intehunnit. Men en hel del av de andra ambitioner somregeringen hade med i sin regeringsförklaring harman hunnit komma till medpropositioner om, visserligen dåligt underbyggdaoch hafsiga, men dock. Man har begärt riksdagensbeslut när det gäller att inte höja barnbidragen, attprivatisera statliga företag och att avvecklalöntagarfonderna. Det har man haft tid med.Regeringen har kanske prioriterat litet fel. Mankanske skulle ha lagt ner litet mer tid och energi pådetta oerhört viktiga framtidsområde, när manfaktiskt har tagit med i regeringsförklaringen vill ha en mer ansvarsfull hantering. Jag kan påintet sätt vara nöjd med svaret.I direktiven till genteknikberedningen förbehöll sigden tidigare regeringen handlingsfrihet. Man sadeatt oavsett att genteknikberednigen arbetar är interegeringen förhindrad att ta egna initiativ i de härfrågorna. När man nu befinner sig i en situation därdet på det internationella området pågår intensivadiskussioner kring dels patenrätten i EPO, delsbiotekniken i vidare mening, införRiokonferensen, anser jag att dennahandlingsfrihet verkligen behövs. Just motbakgrund av att den nya regeringen tyckte att dettavar så viktigt att man hade med det i sinregeringsförklaring, kan jag inte förstå varför maninte antingen begär litet snabbare arbete frångenteknikberedningen eller använderhandlingsfriheten för att markera tydliga svenskaståndpunkter. Jag måste tyvärr tolka detta som tänker fortsätta med den passivitet somSverige har visat på detta område,nämligen att överlämna åt andra aktörer att drivaprocessen i de här viktiga frågorna.Jag kan bara konstatera att det var tomma ord dåman hade med detta i sin regeringsförklaring. Den nya regerigen har ingenavsikt att verka på något mer aktivt sätt när detgäller genteknik och bioteknik.Anf. 38 Statsrådet (-):Herr talman! Jag vill börja med att säga till LennartDaléus att visst är det riktigt att konferensen i Riohar patent på dagordningen. Då är det ocksånaturligt att vi har en expert med i det förberedandearbetet. Jag vill påpeka att konferensen däremotinte har patenterbarhet på dagordningen.Talet om att beredningen tar och att manbör föregripa beredningens arbete har jag litet svårtatt förstå. Jag tycker inte att det spelar så stor rollom det är fråga om eller ,om det rör sig om någon månad eller någramånader. Då den förra regeringen har tillsatt och bred beredning som skall syssla med dessasvåra frågor, tycker jag också att beredningen skallfå slutföra sitt arbete. Vi får avvakta resultatet,innan vi på ett grundläggande sätt tar ställning.Till : Beträffande ambitionen iregeringsförklaringen vill jag säga att det är givetatt vi hade en tydlig ambition. Även i detsammanhanget tycker jag att det är klokt attavvakta genteknikberedningens arbete och se vadberedningen kommer fram till, innan man på ettmer grundläggande sätt tar ställning. Ingen kanmissta sig på att ambitionen är att ta ett stort ansvarför de här frågorna. Att påskynda beredningensarbete när det är så pass kvar tycker jagverkar orealistiskt.Det här är som alla vet en utomordentligt svårfråga. Inte heller finns det några enkla svar. Det ärviktigt att försöka få till stånd en diskussion där allaåsikter får komma fram och brytas mot varandra.Vi har ett stort ansvar för kommande generationer,för djuren, ja, för allt levande i naturen. Därför ärdet utomordentligt viktigt att en ny teknik sominnebär så djupgående ingrepp i själva skapandetav livet hanteras med ansvar. Detta är ocksåregeringens avsikt. Vi kommer att förvissa oss omatt vi har en lagstiftning som utgör en garanti för enetisk bedömning av de här frågorna, en lagstiftningsom står i samklang med den allmännauppfattningen. Ganska har vi t.ex. fått enmodern djurskyddslagstiftning, och det finnsmöjlighet att bygga vidare på den.Beträffande patenterbarhet har vi ju anslutit oss tillden europeiska patentkonventionen. Där sysslarman ju även med andra typer av patent än det somdet nu är fråga om. Vi har ingen anledning -- omde föregående talarna avsåg detta -- att överväga attfrångå konventionen. Självfallet skall vi i dettaliksom i andra sammanhang försöka föra fram våråsikt och söka påverka. är baraDanmark och medlemmar avkonventionen, men vi kan kanske förutse att ävenandra nordiska länder blir medlemmar. Vi måstetillsammans försöka framföra våra åsikter ochvinna gehör för dem.Anf. 39 ():Herr talman! Statsrådet säger att det vidBrasilienkonferensen inte kommer att bli någondiskussion om patenterbarhet. Det är riktigt, mendet var inte heller det som jag frågade om i mininterpellation. Jag frågade om i vilkainternationella sammanhang som deltar därpatent m.m. diskuteras. Otvivelaktigt diskuteraspatent inför . Det skall somsagt bli ett nöje att till statsrådet överlämnade här protokollen, där man just diskuterar hurpatent och andra ''property rights'' påverkar t.ex.skyddet av den biologiska mångfalden. Jag menaratt det är angeläget att vara med i och framförasynpunkter när just patentfrågan diskuteras.Statsrådet sade att det inte spelar någon rollom det rör sig om eller , dvs.framemot hösten, innan genteknikberedningen blirklar. Det kan man kanske tycka, men skillnaden ärden att ligger mitt emellan,vid vilken obetingat och otvivelaktigt måsteha en ståndpunkt i de här frågorna. Det är alltså enavgörande skillnad, om man har diskuterat igenomdet hela och har en synpunkt föreBrasilienkonferensen, i själva verket ,eller om man kommer som jästen efter degenframemot hösten.Herr talman! Jag vill notera att jag inte får svar påfrågan om regeringens inställning till om det ärrimligt och möjligt och ta patent på genteknisktförändrade bakterier, växter och djur. Den fråganhar förblivit obesvarad, trots att jag har upprepatden. Man kan inte hänvisa till exempelvis deneuropeiska patentkonventionen eller till andralagstiftningar som vi är så att säga en del av. Det ärinte poängen. Frågan är om agerar isammanhangen för att åstadkomma förändringarmed utgångspunkt i en uppfattning som Sverigehar. tycks vi ta existerande konventioner somnågot slags axiom som är oföränderligt. Vi kan intepåverka, agera och göra någonting. Detta ärnaturligtvis en orimlig inställning. Jag menar attSverige bör ta krafttag i dessa frågor. Kanske tillskillnad mot hoppas jag och troratt den nuvarande regeringen har ambitioner, mendå måste de skyndsamt visas mycket tydligare. Jagkan inte tycka att svaret gav besked på dessapunkter.Anf. 40 ():Herr talman! Det är självklart att ärmer förhoppningsfull än jag. Han tillhör ju ett partisom är med i den nya regeringen. Bortsett fråndetta delar jag hans förhoppningar. Patentfrågornaär oerhört viktiga att diskutera inför , eftersom de i så hög grad berör denkonvention om biologisk mångfald somförhoppningsvis skall bli ett resultat avkonferensen. Frågorna berör också i hög gradrelationerna mellan rika och fattiga länder. Jagdelar också uppfattning att det intehar gått att få något tydligt svar här på hurregeringen och statsrådet ser på frågorna.Hela tiden rör det sig om passiva ställningstagandenmed utgångspunkt i de nu gällande konventionernaoch regelverken. Regeringen rättar sig efter detta.Det pågår ju förändringar i de internationellaregelverken. Vissa aktörer är mer aktiva än andraberoende på speciella intressen. Det är otivelaktigtså att de stora, tunga transnationella företagen,som arbetar med växtförädling,bekämpningsmedel och sådant, är mycket aktivanär det gäller att driva de patenträttsliga frågorna,så att det passar företagen. Jag menar att de kravsom vi måste ställa på ochSveriges representanter är att man minst lika aktivtdriver de här frågorna och då från en annanutgångspunkt. Det måste bygga på respekt förnaturen, solidaritet med de fattiga länderna, liksomansvar och solidaritet med tanke ochkommande generationer. Tyvärr har inte den nyaregeringen visat sådana ambitioner, men jagär i grunden en optimistisk människa och skall göravad jag kan genom att återkomma och ta uppfrågorna i och bidra till att ge regeringenstimulans att arbeta i den riktning som jag nämnt.Anf. 41 Statsrådet (-):Herr talman! Jag vill börja med att säga till LennartDaléus att jag ändå tycker att jag har besvarat hansoupphörligt ställda fråga genom att framhålla attregeringen har samma inställning som den tidigarei vad gäller patenterbarhet beträffande liv. När detgäller andra högre livsformer än människor kan detav olika anledningar resas invändningar motpatent. Man kan ifrågasätta om patent över huvudtaget borde få meddelas på djur. I fråga omhuruvida djur skall vara patenterbara och hur långtskyddet i så fall skall sträcka sig måste man väga inallmänhetens reaktioner liksom sedvänjor inomjordbruksnäringen. Jag tycker faktiskt att detta ärett ganska bra svar.I mitt förra inlägg poängterade jag att de nordiskaländerna när det gäller dessa frågor självfallet skallförsöka nå fram till en samsyn inför konferensen iRio. Vi har ju en grundläggande samsyn på det härområdet, och vi skall givetvis föra fram våra åsikter.I övrigt har jag litet svårt att förstå attackerna motregeringen beträffande passivitet. Jag kan intetycka att regeringen som denhar funnits till har visat någon betydandepassitivitet. Jag tycker också att jag själv harvisat en påtaglig vilja.Andre vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare replik.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1991/92:43 ommedieundervisningen i skolanAnf. 42 (m):Herr talman! har frågat mig vad jagavser göra för att förbättra medieundervisningen iskolan samt om läroplanskommittén kommer att fånya direktiv med en sådan inriktning.Frågorna är ställda bl.a. med anledning av KarinStigbrands . Såväl av denna avhandling som av fleraandra rapporter framgår att det finns en hel delbrister i medieundervisningen i . Jag ärhelt överens med om att detta inteär tillfredsställande, speciellt med tanke på demycket tydliga mål som finns angivna i bl.a.kursplanen för svenska, samhällskunskap och bild.Vi kan alltså konstatera att mediekunskap är ettkunskapsområde som väl täcks av nuvarandeläroplan för . Mot bakgrund av deproblem som uppenbarligen finns på detta områdeanser jag dock att det finns anledning att i de nyadirektiven till läroplanskommittén, vilka just nubereds i , särskilt omnämna dettakunskapsområde. Kommittén skall naturligtvisbeakta det förändringsbehov som föreligger såvälinom detta som inom alla andraämnen/kunskapsområden som bör förekomma igrundskolan.Det finns emellertid anledning att fästa UllaPetterssons uppmärksamhet på att harfattat beslut om en mål- och resultatstyrd skola.Detta innebär att vi lägger ett stort ansvar på denlokala nivån, framför allt på de professionellalärarna, att tillsammans med eleverna lägga upp sinundervisning så, att de i läroplanen angivna målenuppnås. Genom utvärderingar lokalt avverksamheten i förhållande till dessa mål skallfortbildningsbehov och behov av utvecklingsarbeteinom såväl detta som andra områden fastställas.Det är ytterst kommunerna som bär ansvaret för attresurser finns, så att sådana behov kantillfredsställas.Statens skolverk, till vars uppgifter hör att på dennationella nivån följa och utvärdera verksamheteni skolan, har också ansvar för att tillhandahållanationellt prioriterad fortbildning inom olikaområden. Jag tar för givet att denna fråga redanövervägs i . Beträffandemedieundervisningen finns ju redan en radutvärderingar och forskningsrapporter som kanligga till grund för bedömningar ochprioriteringar. Självfallet ingår det också iskolverkets uppgifter att till skolan/lärarnaförmedla information om de gjordautvärderingarna.Några åtgärder utöver den jag nämnt finns detenligt min mening ingen anledning att nu vidta.Självfallet kommer vi dock att följa såväl dennasom andra kvalitetsfrågor noggrant. Regeringensambition är att höja kvaliteten inom alla ämnen iskolan. Beträffande medieundervisningen är detenligt min mening mycket viktigt att eleverna fårlära sig använda olika medier. Eleverna skaffar sigkunskaper på många andra sätt än i skolan. Skolanbör utnyttja det intresse och de frågor som kanväckas hos eleverna, bl.a. genom TV och ta dettasom utgångspunkt för arbetet i skolan. Jag tyckerockså att ett väsentligt inslag imedieundervisningen måste vara att kritisktgranska hur händelser och problem framställs.Inom bl.a. bildämnet är detta väsentligt med tankepå den roll budskap förmedlat via bilder har fått.Jag utgår också ifrån att de högskolor som utbildarlärare noggrant följer den forskning och deutvärderingar som görs även på detta område.Riksdagen har fattat beslut om målstyrning avhögskolan, varför några detaljerade centralaanvisningar om utbildningens innehåll inte kommeratt utfärdas. Högskolorna får därmed ett stortansvar för att utforma grundutbildning så, attlärarna får sådana kunskaper att de kan leva upp tillläroplanens mål för undervisningen i skolan.Regeringen kommer i en särskild proposition undervåren 1992 att behandla lärarutbildningsfrågor.Anf. 43 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Jag uppskattaratt statsrådet anser att det inte är tillfredsställandeatt medieundervisningen inte fungerar --åtminstone inte helt och hållet -- . Men det ärnågot förvånande att statsrådet talar om målen iläroplanen som mycket tydliga. Jag tycker inte attde är så glasklara. Det är inte heller min bedömningatt ämnet väl täcks i läroplanen.Den avhandling som har gjort ochsom var en bidragande orsak till att jag framställdeden här interpellationen visar ju också att lärarnaofta känner sig tveksamma och attämnesfördelningen är oklar. De som vill göranågonting känner det som att de saknar stöd. Dethandlar delvis om klara uttalanden i läroplanen ochockså om tillgängliga läromedel, eftersomläromedlen -- enligt uppgift från lärarhåll --definierar arbetsområdet.Statsrådet påminde mig om att har fattatbeslut om om en mål- och resultatstyrd skola. Detär jag medveten om, men jag måste erkänna att jaginte riktigt förstår vad som avses. Menar statsrådetatt detta skall av på lokal nivå? I så fall måstejag protestera litet, för det är nog viktigt att manhar stöd i läroplanen när det gäller dessa frågor.Eleverna skall inte behöva vara beroende enbart avengagerade lärare för att de skall få någonkvaltitativt högtstående undervisning på det härområdet.Statsrådet nämnde också utbildning. Jag hänvisaråterigen till , som skriver att varjelärarhögskola tycks ha fungerat på sitt eget sätt. Jagvill fråga statsrådet om hon anser det vara entillfredsställande ordning.Jag gläder mig naturligtvis åt att det här områdetskall omnämnas i de nya direktiven till kommittén.Men jag vill gärna passa på tillfället att fråga litetnärmare om på vilket sätt, för jag antar att arbetetär i något slags slutfas. Jag hoppas att det inte barahandlar om att mediekunskap skall tas upp som etti raden av olika ämnen, som man skall ha i åtankevid undervisningen. Skälet till detta är attmedievärlden omfattar en så stor del av ungdomarsoch vuxnas -- ungdomarna blir ju också vuxna --verklighet . Därför behöver eleverna verkligenfå instrument för att kunna handskas med dessamedier. Det handlar då inte enbart om teknik --som statsrådet talade om i interpellationssvaret --utan även bl.a. om innehållet, om värderingar somförs fram, om vilket urval man gör och om maktochinflytandefrågor.Anf. 44 (m):Herr talman! Jag anser nog att läroplanen gerbesked om mediekunskap. Men jag kan hålla medUlla om att den i viss mån är vag ochotydlig, och det gäller i och för sig helheten. Detfinns många viktiga delar i läroplanen som kundeuttryckas tydligare och mer direkt. Att läroplanenrent allmänt skall bli tydligare är också en ambitionsom jag kommer att uttrycka i de direktiv som jagskall ge. Utifrån den form som läroplanen haranser jag dock inte att mediekunskapen behandlassämre än andra viktiga områden.Jag påpekade att har fattat beslut om enmål- och resultatstyrd skola. Det var envädjan till om förståelse för att vi inte kangå in i detaljer. Jag är ganska engagerad när detgäller dessa områden och skulle därför kunna läggafram tio rätt bra idéer om vad man ute på skolornaskulle kunna göra för att få någon ordning på dethär. Men om vi nu har beslutat om decentralisering,vilket jag tror är en mycket bra väg, skall manavhålla sig från att genomföra nya idéer tills det harbevisats att det här systemet inte fungerar. Om vinu skall ha en mål- och resultatstyrd skola, kanvarken jag eller gå in och i detalj säga vadsom skall göras, utan vi får hålla oss till attformulera mål och mer allmänna anvisningar.Ulla tog upp läromedlen. Det är korrektatt det kan råda brist på läromedel. Det äremellertid lätt att i alla sammanhang skylla på attdet är bristen på läromedel som gör att man intekan bedriva den här undervisningen. Jag har tagitdel av en annan rapport om medieundervisningen.Om det är någonting som vi har mängder av runtomkring oss och som man som någorlundavälutbildad och allmänbildad vuxen kan föraintressanta och fördjupade resonemang kring, så ärdet just sådana medier som TV, radio, tidningarosv. Man kan inte bara säga att det är så ont omläromedel. Det finns i en del sammanhang en såpass stor brist på undervisning i detta ämne att detär ett ganska svagt argument även om vi måstesträva efter att få fram bra läromedel.Ulla säger att högskolorna har arbetatolika och på en del ställen mindre bra och frågar omdet kan vara tillfredsställande. Nej, det ärsjälvfallet inte tillfredsställande. Å andra sidan trorjag att denna variation ändå leder till att en del blirmycket duktiga och engagerade och att dessakunskaper sprider sig. Det tror jag är mycket bra.Jag vet inte vad som slutligen kommer att stå iläroplanen. Men i de direktiv som regeringen gerkommer mediafrågorna att anges tillsammans medandra mycket viktiga områden, och jag tror inte attdet kommer att råda någon tvekan om att mankommer att diskutera hur man skall precisera dettaområde i den slutliga läroplanen.Jag uppfattar detta ämnesområde somövergripande. Det måste med nödvändighet ingå imer än ett ämne, om vi nu ser till de traditionellaskolämnena. Det handlar om två olika saker. Detena är undervisning om media och hur mediaarbetar, det andra, där det också finns en uppenbarbrist på undervisning i skolan, är förmågan attknyta an till vad som sägs och händer i media.Det finns mycket, inte minst i Stigbrands utredning,som visar på att eleverna lever i en värld och lärarnai en annan. Eleverna upplever det som händer imedia, film och mycket annat, som oerhörtaktuellt. Det är litet sorgligt när skolan inte harförmåga att ta tag i det intresset och använda det.Som jag ser det kommer media in i många olikasammanhang.Jag tror också att det behövs ett utvecklingsarbetepå detta område. Det vore därför bra om man iläroplansarbetet ägnade detta litet omtanke. Jagser fram emot den debatt som jag utgår ifrån attläroplansarbetet kommer att innebära där olikaaktörer deltar i diskussioner om bl.a.mediekunskapens roll men även andra ämnensfunktion i skolan.Anf. 45 ():Herr talman! Statsrådet vidhåller att det i stort settär bra som det är som läroplanen är utformad i dag.Men studier av massmedier har faktiskt utgått somen enskild punkt i läroplanen.Sedan säger statsrådet att vi skall ha en tydligareoch klarare läroplan, men skall man intege anvisningar i detalj. Jag kan inte se att man intei en tydlig och klarläroplan skulle kunna ta med detman från lärarhåll efterlyser i många sammanhang.Jag tror faktiskt inte att man kan förenkla det helapå det sätt som statsrådet gör när hon säger att manklarar undervisningen ändå om man är någorlundaallmänbildad. Så är det inte. Vuxna vet inte särskiltmycket om den massmediavärld som ungdomarlever i. Vad vet vuxna människor om dataspel,rockvideo, närradiosändningar och sådant somungdomar lever med? Det finns en storkunskapsklyfta mellan vuxna och ungdomar, ochdär behöver lärarna de hjälpmedel som de så tydligtefterfrågar. De hjälpmedlen tycker jag att vi bör gedem.Man bör också ta till vara den expertkunskap someleverna kan ha i det här sammanhanget.