prot · GE09121 · 1991-05-29 00:00:00 — Det handlarnaturligtvis inte minst om , som vi hardiskuterat här tidigare och där jag hoppas attsommartrafiken skall komma i gång. Flera andratalare har här talat varmt för och hargjort det på ett ypperligt sätt. Men det handlarnaturligtvis också om ochHaparandabanan, där ochvänsterpartiet har gemensamma reservationer.Jag har lagt märke till en förändring under desenaste åren -- jag har inte kunnat utröna om denberor på politisk trötthet eller något annat. Varjegång när vi tidigare diskuterat järnvägspolitikengick enskilda motionärer upp i talarstolen ochpläderade för sina motioner för järnvägen inomsina resp. regioner och län -- på det sätt som jagförstår att snart kommer att göraför att tala för . Detta har nästanupphört. Det som vi här kommer att få hörablir alltså ett enstaka inlägg för en järnvägsbana ivårt land, , som också vänsterpartietstöder. Jag tycker att det är synd att det harutvecklats på det här sättet. Järnvägstrafiken ärännu viktigare i den nedrustning som jagmenar är på gång och som gör att vi definitivt intetycker likadant som socialdemokraterna och deborgerliga här i kammaren.Anf. 158 () replik:Herr talman! Tyvärr har jag inte upplevt den stora,allmänna samsynen när det gäller trafikpolitiken.Tvärtom tycker jag att det finns en starksnedvridning på det området, innebärande att manmissgynnar godstrafik på järnväg till fördel förandra trafikslag, framför allt vägtrafik och luftfart.Jag har kämpat mycket för att ändra på detta, mendet är möjligt att har mera avsamsyn än vad jag har här, och det är i så falltacknämligt.Jag kan däremot inte lova att jag kommer tillbaka ihöst och då kan kämpa vidare för att ge SJ en bralösning. Men om jag kommer tillbaka, lovar jag attfortsätta med detta.Anf. 159 ():Herr talman! Jag skall försöka att tala itelegramstil.Jag yrkar först bifall till motion T517, en motionsom alla riksdagsledamöter från stårbakom. Vi har väckt motioner i samma fråga i fleraår, och vi har vunnit allt starkare stöd för den. Vihar satt i gång en omfattande utredningsapparat iBohuslän, i och även i , vilket ärmycket betydelsefullt i det här sammanhanget.Det gäller en järnväg som binder sammanOsloregionen med och som går vidarener till och . Det är alltså enfråga som har internationell betydelse. Det är enfråga både för och för . 24 kommunerstår nu bakom en utredning som förordar dennasträckning. Det har sagts att vi måste komma nedtill två timmars restid på sträckan --Osloför att konkurrera med flyget.Jag deltar i ekonomiska kommitté,och där har man också trafikfrågor pådagordningen. Vi vet vilken tendens som råder iEuropa: att man på de korta sträckorna skallanvända järnväg, också av miljöskäl. Det gäller attkonkurrera med flyget på ett effektivt sätt.Det här är också en fråga om trafiksäkerhet. Vi vetatt det sker många dödsolyckor. Det gäller entätbefolkad region, och det är viktigt att vi får denhär trafiken på järnväg.Jag vill säga, herr talman, att trafiken påBohusbanan har ökat och att vi som kämpar för denkollektiva trafiken finner detta vara myckettillfredsställande ur flera synpunkter. Förnärvarande passerar 650 lastbilar och långtradareper dygn över mellan ochNorge. Det kan ur många synpunkter inte vara bra.Vi bör ha järnvägstrafik också för transporter avgods.Jag ber, herr talman, att än en gång få yrka bifall tillmotion T517.I detta anförande instämde ()och ().Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )19 § Vägväsende m.m.Föredrogs trafikutskottets betänkande1990/91:TU26 Vägväsende m.m. (prop. 1990/91:87delvis och 1990/91:100 delvis).Anf. 160 ():Herr talman! som beroendet av etteffektivt vägsystem blivit alltmer markerat harvägnätet tilåtits förfalla alltmer. avallt resande räknat i personkilometer sker påvägarna. har emellertidanslagen till vägutbyggnad och vägunderhåll skuritsner kraftigt. Enligt beräkningar harvägkapitalets värde härigenom minskat med 6,5miljarder kronor bara till1989.Den svenska arbetsmarknaden är beroende av attde svenska företagen går bra. Vi får våra viktigasteinkomster från näringslivet, och näringslivet i sintur är i hög grad beroende av en exportmarknadsom till återfinns i . Fördistribution av varorna är näringslivet beroende avgoda transporter till en acceptabel kostnad. Svenskindustri har ett geografiskt betingattransporthandikapp och dessutom ettkostnadsmässigt handikapp. stegkostnaderna för vägtransporter i ,främst beroende på ökade lönekostnader, höjdavägskatter och ökad beskattning på tung trafikinom . Ökningen är dubbelt så hög somgenomsnittet för EG.Förutsättningen för vår välfärd är i hög gradnäringslivets funktion, tillväxten i vår ekonomi.Välfärd är också de enskilda människornasmöjlighet till valfrihet och oberoende, vilket i sintur sammanhänger med ekonomi och trygghet.Med ett vägnät som förfallit alltmer , ökartidsåtgången för att ta sig från utgångspunkt tillmål, och därmed ökar kostnaderna. Det gällersåväl enskilda som företag. Ett dåligt vägnät ledertill ojämn körrytm, krokiga och ojämna vägar tillökad förbrukning av drivmedel -- och därmed ökaronödigtvis miljöförstöringen. Ojämnt vägnät meddålig standard leder till ökat antal trafikolyckor,något som kostar samhället väldiga summor ochenskilda sorg och lidande. Enligt vägverketsberäkningsmetoder för vägars lönsamhet gersatsningar på de stora pulsådrorna i vägsystemetstörst nyttoeffekt liksom förbättringar avvägunderhåll och bärighet.Även om järnvägssystemet byggs ut och förbättras,är en del av godsbefordran inte lämpad förjärnvägstransporter. Dels gäller det de kortasträckorna , dels visst styckegods ochvid omlastningstransporter t.ex. till flygfrakt.För transporter av skogsvirke är det finförgrenadevägnätet av stor betydelse och dessutom för alla dehushåll som trots allt inte finns i anslutning tillenbart stora leder. Om man menar någonting medsloganen: ''Hela skall leva'', så borde mandärför ställa upp på de moderata kraven om merpengar till enskilda vägar och skogsvägar.Sammantaget har moderata samlingspartiet nu tillvägnätet föreslagit 2 miljarder mer än regeringen.Målsättningen för drift och underhåll bör i förstahand vara att upprätthålla nuvarande vägarstekniska standard och att återföra kraftigt förslitnadelar av vägnätet till godtagbar standard.Målsättningen för nybyggnation bör vara att främjatillgänglighet och trafiksäkerhet samt att reduceravägtrafikens miljöeffekter och kostnader förtransporter av olika slag.Frågorna om vägarnas standard och utbyggnad harstor betydelse för miljö, trafiksäkerhet ochekonomi. I den infrastrukturproposition sombehandlades föreslog regeringen nyafinansieringsformer, bl.a. att samfinansiering avskilda objekt skall kunna ske som leasing, avgifterm.m.Vad beträffar samfinansiering har vi från moderatasamlingspartiet ställt oss positiva till dennamöjlighet, men den bör inte kunna användas somen utpressning för att få till stånd ett objekt. Vadbeträffar avgifter kan vi från moderatasamlingspartiet tänka oss att avgränsandenyobjekt, såsom t.ex. Öster- eller Västerlederna,kan avgiftsfinansieras direkt från bilisterna.Däremot säger vi nej till avgifter på befintligtvägnät, vare sig det är fråga om avgifter förombyggnad av ellerområdesavgifter i centrala storstäder.En fast andel av till staten från bilisternainlevererade bensinskattemedel borde gå direkt tillinvestering i vägnätet. betalarbilisterna 40 miljarder i skatt till statskassan medanmindre än 10 miljarder går ut till vägnätet.Vägverkets prioritering av angelägna projekt bordei större utsträckning inriktas på de lönsammaprojekten. Enligt egna uppgifter ärendast cirka hälften av det statliga vägnätet direktlönsamt. Till de lönsamma och angelägnaprojekten hör motorvägssystemet. Detta framhållsockså i den s.k. tillväxtpropositionen. För att fåriktigt god effekt av satsade vägmedel bör därförEuropavägarna läggas högt i prioriteringslistan,och dessutom bör de förbättras i sin helhet. T.ex.E 6 är nu mycket olycksdrabbad, beroende bl.a. påojämn standard. är just denna väg extrahårt belastad genom framför alltnäringslivstransporter. På grund av den ojämnastandarden får man en ryckig trafikrytm. Flera avsträckorna är på grund av topografin myckettrafikfarliga. Trafikintensitetens ojämnhet överåret och över dygnet är problem som naturligtvisblir mer svårhanterliga beroende på vägens ojämnastandard.Den s.k. motorvägstriangeln har stor betydelse förvaruförsörjningen i hela . Enuträtning och förbättring av de tre stora vägar sombildar denna triangel kan spara många liv ochmycken tid för trafikanterna.Behovet av kringfartsleder och förbifarter, främstkanske i anslutning till storstäderna, har ocksåtagits upp tidigare vid behandlingen avtillväxtpropositionen. E 4 går praktiskt tagetgenom centrala , vilket leder till ökadmiljöförstöring på olika sätt. Finns det avlastandekringfartsleder, kommer dessa alldeles säkert attföredras framför att trassla sig genom tättrafikeradstadsmiljö -- särskilt som mycken tid därigenomvinns.Den områdesavgift som majoriteten i nuöppnat möjligheten för blir inte, om den införs, tillgagn för invånare, vilket majoritetentycks inbilla sig. Meningen var ju att avgiften skulleleda till begränsning av körandet i innerstaden ochdessutom bekosta utbyggnad av SLskollektivtrafik.En områdesavgift som skall betalas vid infarten tillstaden kan för all del få en begränsande effekt. Meni form av en landstingsskatt, som ju diskuterats, fården ingen begränsande effekt alls. När ''skatten''väl är betald gäller det ju att köra så mycket sommöjligt för pengarna. Och hur skulle upptagningenske om inte i form av en skatt? upptagningblir dyrt och orättvist. Elektroniskavgiftsupptagning är behäftad medintegritetsproblem.Vi vill att man överväger ett nyttfinansieringssystem med en fast andel av frånbilisterna inbetalda bensinskattemedel direkt tillvägarna. Vi menar då inte att skatten skall höjasutan av de redan bestämda skattemedlen skall enfast andel användas till väginvesteringar. Det ärviktigt att får detta redskap. Det gör detmöjligt för att överblickamedelstillgången framåt och att planera förunderhåll och byggande efter detta. Det ärdessutom ett allmänt önskemål att det finns ettsamband mellan nyttjande av vägarna och deavgifter man betalar samt mellan vad bilismentotalt betalar in och vad man får ut i form av godavägar. Effektiviteten i investeringsanvändningenökar givetvis om omvägar via statskassan ej sker.Förutom bensinskattemedel direkt till vägverketkan verket tillföras även andra medel, t.ex. genomförsäljning av statliga företag. borde isamband därmed kunna ombildas till affärsverk.Herr talman! Automatisk hastighetsövervakningbör inte permanent införas, och medel härförsåledes ej anslås. Stora integritetsproblem uppstårvid bildregistrering och i samband med s.k.ägaransvar. Jag vill påminna om attrikspolisstyrelsen avrått från automatiskhastighetsövervakning.Herr talman! Jag vill med detta yrka bifall tillreservationerna 4 och 39. Jag står givetvis bakomövriga reservationer med moderata namn på. Iövrigt yrkar jag bifall till utskottets hemställan.Anf. 161 ():Herr talman! För sedan debatterade viinfrastrukturen för här i kammaren. Frånfolkpartiet liberalerna uttryckte vi då vår godaförhoppning om att vi såg en viss ljusning isatsningen på de svenska vägarnas framtid. Derasunderhåll har varit mycket eftersatt, ochnybyggnationen har inte varit tillräcklig, men detkänns som om kan bli en period då vi kanhoppas få se en betydlig upprustning av det svenskavägsystemet.Under 1990-talet vill liberalerna satsa100 miljarder kronor på till största delennybyggnation. Men givetvis skall även ennödvändig del av dessa pengar gå till underhåll avvägnätet. Det är angeläget att de mål förvägpolitiken som antogs i det trafikpolitiskabeslutet uppnås med råge.De människor som lever, bor och arbetar i vårt landhar rättighet att kräva en tillfredsställande, säker,snabb och miljövänlig trafikförsörjning. Även vårtnäringsliv, som är oerhört beroende av ettvälutvecklat vägnät, har rättighet att krävamotsvarande för sin del. Vägpolitiken skall därförsyfta till att förverkliga dessa mål.Vi anser att den prioriteringslista som vägverketjust nu arbetar efter verkar väl avvägd påbehovsskalan. Vi anser också det är viktigt att mansammanbinder våra största städer, ----, med motorvägar fullt ut. Det ärockså angeläget att våra tre huvudstäder i Nordenkan få vägar som snabbt och trafiksäkert ger ossändamålsenliga transporter sinsemellan. Men detär givetvis viktigt att många andra delar av vårtavlånga land får del av investeringarna i nya ellerunderhåll av befintliga vägar. Vi har i vårpartimotion räknat upp en hel del vägsträckor somvi anser angelägna att påbörja eller färdigställa.Personligen är jag givetvis glad för att Europaväg6 ----kommer att bli enrealitet, och detta beslut har helhjärtatställt upp på.Men vi får givetvis inte glömma glesbygden. Desom där bygger, arbetar och bor är kanske i mångafall mer beroende av bil än storstadsbefolkningen ivissa fall. Många av länsvägarna i som t.ex.Norrlands inland, , och Dalslandär i uruselt skick och måste få en rejälansiktslyftning.Utskottets ledamöter minns säkert Håbols Byalagsinformation till utskottet omvägstandarden i . Har det hänt någotsedan dess? Svaret är nej. Låt detta byalag vara ettexempel på att även glesbygdens boende skall ha engodtagbar vägstandard.Vi har tillsammans med i reservationnr 39 tagit upp frågan om kringfartsleder. Vi anseratt detta är en nödvändig satsning som bör kunnastartas så fort som det finns en möjlighet. Det ärdärför angeläget att de kommuner som berörs avutredningarna nu fattar sina beslut, så att dennanödvändiga investering kan påbörjas. Detta ärangeläget ur många synpunkter, framför allt när detgäller trafikförsörjning och ur miljösynpunkt. Detvore ur dessa synpunkter otillfredsställande attdröja med igångsättande avstorstadsutredningarnas ambitioner till en bättretrafikrytm till, från och inom vårastorstadsregioner.Att avstå från att bygga bra vägar i syfte att hindratrafik skapar ökad irritation och minskadframkomlighet. I praktiken innebär det att miljönförsämras. Till detta kommer ökade kostnader förtransporter, minskad samhällsekonomiskeffektivitet och fler trafikskador.Det är också helt nödvändigt att vi, med tanke påett eventuellt samarbete på ett intimare sätt meddet övriga , kan erbjuda bra vägar försnabba transporter från och till vårt land av bådeperson- och godstransporter. Vårt land har inte rådatt hålla igen i de investeringsramar som vi i vårpartimotion föreslår för det svenska vägnätet.Folkpartiet liberalerna har uppfattningen att detallmänna har ett ansvar för väginvesteringar ilandet. Möjligheten att resa på våra vägar med egenbil eller kollektiva transportmedel är ensjälvklarhet och en nödvändighet för oss alla för attvårt gemensamma samhälle skall fungera.Vi har också sagt att vi vid vissa nybyggnationer avvägar och broar kan tänka oss att stödja förslag omvägtullar. Vi har därför i ett särskilt yttranderedovisat hur vi ser på denna fråga. Vi har ocksåsagt att om inte det allmänna självt klarar av att geSverige ett bra vägnät, är vi inte främmande för attandra finansieringsmöjligheter tas i anspråk.Vi har med tanke inte råd att låta bliatt investera i ett svenskt vägnät. En brainfrastruktur kan ge oss den tillväxt som vi saknar iSverige men som vi med tanke måsteha.Med tanke på satsningen på en ny Svinesundsbro,där en begäran förelåg att få ta ut avgift på dengamla befintliga bron, har vi gått med på dettaförslag. Men vi anser att det är nödvändigt attlokalbefolkningen får någon form av gottgörelseom avgift införs. Orsaken är att här inte finns någonannan form av väg att ta sig fram på och att det finnsganska många arbetspendlare som därmed får enbetydande nackdel av höjda kostnader.Det förslag som lagt fram och som sedanregering och utskott ställt sig bakom beträffande enomorganisation av sin verksamhet, anser vi frånfolkpartiet vara bra. Alla verk behöver se över sinaverksamheter för att kunna finna lämpliga ocharbetsdugliga organisationer.Herr talman! liberalerna hoppas att densatsning som vi utgår ifrån att majoriteten verkligenvill göra på det svenska vägnätet nu genom dettabetänkande kommer att förverkligas. Det gäller dåvägarna i den svenska glesbygden, vägarna efter destora trafikstråken samt kringfartsleder ochtrafikförändringar i storstadsregionerna somstorstadsutredarna har pekat på.Därmed vill jag yrka bifall till reservation nr 11. Förövrigt står vi givetvis bakom de reservationer ochdet särskilda yttrande som vi i detta betänkandemedverkar i.Anf. 162 ():Herr talman! behandlade vi, somäven de tidigare talarna här har berört, ett ärendesom handlade om de mer långsiktigainvesteringarna i infrastrukturen. Förhoppningsvisinnebar det beslut som då fattades ett trendbrott, såatt vi nu äntligen kan se fram emot ökadeinvesteringar på detta viktiga område.Kommunikationerna, och därmed infrastrukturensbetydelse, ökar alltmer i vårt moderna samhälle, pågott och ont. Människor reser alltmer -- det ärarbetspendling, fritids- och serviceresor. Handelnökar, nationellt och internationellt, och därmedtransporterna av både råvaror och färdigaprodukter.Samhällets ansvar är att tillhandahålla en godinfrastruktur, främst vägar och järnvägar menockså hamnar och flygplatser, liksom post- ochteleförbindelser. Vi betalar dock ett högt pris förbiltrafiken, dels i form av ett stort antal olyckor,dels i form av en förstörd miljö. En kraftfullsatsning på utbyggnad av järnvägarna och övrigkollektivtrafik är därför nödvändig, liksom kraftigtskärpta miljökrav på bilarna.I den knappa ekonomiska situation som rådertror jag att det är viktigt att i första hand användade tillgängliga medlen till att upprätthålla denuvarande vägarnas tekniska standard och attåterföra kraftigt förslitna delar av vägnätet till engodtagbar standard. Det gäller med andra ord attslå vakt om i första hand redan investeratvägkapital.Från sida satsar vi stora resurser i vårtbudgetalternativ på infrastrukturen redan undernästa budgetår. Det har redovisats bl.a. i den förradebatten om järnvägarna. Vi satsar också rejälaresurser på vägutbyggnaden. I samband med detbetänkande som behandlas har vi reservationersom innebär att vi är beredda att satsa 500 milj.kr.mer än regeringen på drift och underhåll av destatliga vägarna. Dessa pengar skall i första handspecialdestineras till länsvägarna, som är i mycketstort behov av upprustning. Vi satsar också 1miljard kronor för att höja bärigheten och beläggagrusvägnätet.En betydande andel av det statliga vägnätet bestårav grusvägar. Det är framför allt länsvägnätet somsaknar beläggning. Hela 3 av sammanlagt8 länsvägar saknar beläggning. Förutvecklingen av landsbygden spelar vägstandardenen avgörande roll. En kraftfull satsning påupprustning av vägnätet genom att belägga ochförstärka bärigheten hos grusvägarna är därför enmycket angelägen regionalpolitisk satsning.Det finns också starka näringspolitiska skäl att göraen kraftfull satsning på upprustning avgrusvägarna. Dessa vägsträckor har t.ex. en mycketstor betydelse för skogsindustrin. Denna är, somalla vet, vår i särklass främsta exportnäring, somvarje år tillför oss som nation handelsintäkter istorleksordningen 50 miljarder kronor.För ett par veckor sedan var ,eller , av det totala vägnätet i vårt landavstängt för tyngre trafik. I ochJämtlands län var så stor del som avväglängden avstängd för den tyngre trafiken. Förflera områden i vårt land, som har växandebetydelse som mål för semester- ochrekreationsresor, har dessa vägar avgörandebetydelse. Det är angeläget att dessa regionersmöjligheter att utveckla ny sysselsättning, t.ex.inom turismen, inte hämmas av låg vägstandard. Viupprepar också från sida det krav somvi har fört fram på ett tioårsprogram förupprustning av beläggning av grusvägarna. Vi hartyvärr inte heller fått gehör för det kravet.Jag sade att vi i det här betänkandet satsar pengarpå vägnätet. Men vi har också i vår partimotionmed anledning av den s.k. tilläggspropositionensatsat ytterligare resurser, totalt 6,5 miljarderkronor mer än regeringen, på bättre vägar och dåfrämst för att rusta upp länsvägnätet. Det gör vimed utgångspunkt i det konjunkturpolitiska läget,då vi tycker att det är klokt att satsa på viktigainvesteringar i infrastrukturen. Dels skapar detsysselsättning på kort sikt inom den viktiga bygg-och anläggningsbranschen, dels står genomdessa åtgärder bättre rustat att ta till vara denhögkonjunktur som vi vet kommer.Det enskilda vägnätet är landets i särklass längstavägnät. Det utgör en mycket viktig och integreraddel av landets totala vägnät och har ett betydandesamhällsekonomiskt värde. Trots detta utgårstatsbidrag bara till cirka en fjärdedel av deenskilda vägarna. Genom den skatteomläggningsom har beslutats har den enskilda väghållningendrabbats av kraftigt höjda kostnader, framför allt iform av höjd moms. Som exempel kan nämnas attför barmarksunderhåll och byggande av vägar ökarmomssatsen från och förvinterväghållningen från -- det fannsingen moms på vinterväghållningen tidigare.För att åtminstone inte urholka det redan knappastatsbidraget till de enskilda vägarna på grund avskatteomläggningen behövs ytterligare ungefär 80milj.kr., och föreslår att anslaget räknasupp med detta belopp.Centern satsar också ökade resurser på det s.k.LTA-anslaget, dvs. anslaget för investeringar ilänstrafikanläggningar. Vi vill också göra enuppdelning på olika delposter under detta anslag.De ökningar som vi föreslår är på länsjärnvägarna150 milj.kr., på övriga kollektivtrafikanläggningar50 milj.kr., på investeringar i miljövänligatrafikmedel 50 milj.kr. och för cykelleder enpåplussning med 10 milj.kr.Herr talman! I propositionen och iutskottsbetänkandet aviseras också att det politiskaoch ekonomiska ansvaret för bådestatskommunvägarna och de enskilda vägarna skallflyttas över på kommunerna. Från sidaanser vi -- och har i många andra sammanhangockså hävdat -- att statens övervältring avkostnader på kommuner och landsting redan hargått alltför långt. Vi är för vår del inte beredda attytterligare lasta över kostnader påkommunsektorn. Vi anser dessa kostnader vara ettstatligt ansvarsområde. Vi avvisar därför dettaförslag.I betänkandet behandlas ocksåorganisationsförändringar hos ochfrågan om en delvis ny planeringsprocess förväginvesteringarna. Beträffandeplaneringsprocessen har vi i vår motion rest ettantal frågetecken för hur den i propositionenföreslagna ordningen skall komma att fungera ipraktiken. Vi tycker inte att dessa frågetecken harrätats ut utan kräver ett nytt förslag i den härfrågan.I fråga om nya organisation har viaccepterat att verksamheten delas in i ett antalregioner. När det gäller valet av lokaliseringsort förde regionala kontoren har vi fått en mängdmotionsyrkanden till utskottet. ställertillsammans med de övriga partierna upp på en linjesom innebär att självt skall besluta i dessafrågor, men jag vill ändå framhålla vad som står ibetänkandet på s. 51: ''Utskottet vill dockunderstryka vikten av attorganisationsförändringarna sker med omsorg förberörd personal och att valet av etableringsortergörs med beaktande av nödvändigheten av regionalbalans. ''Herr talman! Jag ber att få yrka bifall tillreservationerna 1, 14, 16, 23 och 32. Vi stårnaturligtvis bakom alla reservationer som vi harundertecknat, men jag nöjer mig med att yrka bifalltill dem som jag har nämnt.Anf. 163 ():Herr talman! , så , hade vivårens största debatt om järnvägar och vägar -- dettror jag att man kan säga, med tanke på attdebatten har forcerats här . Det varinfrastrukturbetänkandet som kammaren dåbehandlade. Jag tycker inte att jag vill upprepa allaargument som jag använde då för att leda i bevisvarför det behövs en ny transportstruktur här ilandet.Någon talade här om ett trendbrott, medhänvisning till infrastrukturbesluten den 22 maj.Då vill jag bara säga att det nog är entolkningsfråga.