prot · GE09131 · 1991-06-13 00:00:00 — Ja, vi har träffaten överenskommelse med och vill verka för att det skallgå att klara detta. Men om så skulle behövas, är jagockså beredd att se till att det blir fortsattlagstiftning. Det är ett exempel på demeningsskiljaktigheter som består.Det bestående intrycket av den här debatten är kan se att det i oppositionens resonemang ochförslag finns en stor lättsinnighet när det gällerstatsfinanserna. Här finns en lättsinnighet i frågaom att lova ut skattesänkningar av väldigomfattning. Men det finns inte någon motsvarandeklarhet eller överensstämmelse när det gällerfinansieringen. Därför innebär detta en mycketallvarlig risk beträffande den ekonomiskautvecklingen framöver.Vi för vår del har lagt upp en ekonomisk politik, därvi kan visa att vi har nått resultat på viktigaområden i stabiliseringspolitiken, som måstefullföljas med konsekvens. Vi skall driva entillväxtpolitik, där vi tar vara på de goda krafternaute i arbetslivet för att få det samspel som behövsmellan en förnyelse i arbetslivet och denekonomiska politiken. Vidare skall vi hävda enfördelningspolitik, där människors trygghet står icentrum för vårt arbete.Tredje vice talmannen anmälde att Lars-OveHagberg anhållit att till protokollet få antecknat atthan inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 37 ():Herr talman! Det finns några få blad ikompletteringspropositionen som rörutrikesutskottet. Jag tänker ta upp de frågorna. Detgäller då resurser till information om Sverigessamarbete med EG.I samband med riksdagsbeslutet den 12 december1990 -- dvs. att regeringen har rätt att under vissaförutsättningar lämna in en ansökan ommedlemskap i -- beställde pengar tillytterligare informationsinsatser för att främja enallsidig belysning av och en diskussion om SverigesEuropasamarbete.Insmuget i kompletteringspropositionen kom såregeringens besked. för upplysning beträffande kvinnor ochEG, och fackföreningarna får 4,3 miljoner frånarbetsmiljöfonden för bevakning avintegrationsarbetet. Det här är småsmulor ijämförelse med vad t.ex. läggerned på helsidesannonser och på insatser för att talaom för olika grupper, exempelvis jordbrukare ochsmåföretagare, hur viktigt det är att vi blirmedlemmar i . Resten överlämnar regeringentill studieförbundens ordinarie verksamhet.Men härmed kan man omöjligen säga attregeringen har verkställt beställning avytterligare resurser till en allsidig genomlysning!Regeringen själv tänker ta från anslaget E 2,Exportfrämjande verksamhet, och fördubbla sinegen informationsinsats. Men regeringen kan intese till att informationen blir allsidig. Det finns juandra partier än det som regeringen tillhör, ochfolkrörelserna har möjligheter som en regering intehar när det gäller att fokusera också dekontroversiella frågorna.Det är naturligt att en regering inte ger rakaomdömen om andra länders förhållanden som kanuppfattas som mindre artiga. Umgänget stateremellan bör ju vara diplomatiskt angenämt. Mennu måste också det som är mindre smickrandekomma fram. Det är faktiskt fråga om huruvida viskall ingå ett oupplösligt förbund med de aktuellastaterna eller inte.För att demokratin skall ha chans att fungera är detnödvändigt att olika folkrörelser får möjlighet attbidra till diskussionen med synpunkter som byggerpå korrekt information. Till detta behövs detpengar. Regeringen kommer inte att undersökaalternativen till ett medlemskap. Det fårfolkrörelserna själva göra, och detta kostar mycketpengar. Regeringens förslag är naturligtvis heltotillräckligt.I morgon kommer statsministern att lämna endeklaration i denna talarstol -- förmodligen ettutdrag ur ett hemligstämplat dokument somframförhandlats mellan socialdemokraterna,, och och som manhar kommit överens om i utrikesnämnden.Om beskedet till blir att regeringen harfått klarsignal om att överlämna en ansökan ommedlemskap, är det viktigt att betona -- det vill jaggärna understryka -- att en ansökan inte är lika medmedlemskap. Att lämna in en ansökan är som attbegära en offert. Vi är naturligtvis intresserade.Men inte förrän vi har sett avtalet vet vi vad ettmedlemskap innebär, och först då kan vi avgöra omvi vill acceptera det och bli medlemmar eller inte.Vi måste själva ta reda på vad EG och dessmålsättning är.Vad kommer EG att vara när det är dags att taställning till ett avtal? Just nu förhandlar EGsregeringar om att bilda en ekonomisk och politiskunion, med en gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik, och i förlängningen antagligenmed ett eget försvar. Ingen vet ännu om de kommeratt bli eniga om detta? Men det är deras uttalademålsättning.Kommer att ingå i en europeisk krigsmakt?Det talas om behovet av att sätta in insatsstyrkorför att försvara europeiska intressen i världen.Detta är ett sätt att tänka som vi lämnade i börjanav , men det är faktiskt högaktuellt i EGoch kan naturligtvis inte förenas med vårneutralitetspolitik. Vi är inte neutrala bara iEuropa.Sverige har fört en självständig utrikespolitik ochsärskilt arbetet för större rättvisa åt världensmajoritet, de fattiga folken. Vi är mycket aktivabåde i och i världen och samarbetar med deneutrala och alliansfria samt med s.k.likasinnade, t.ex. de övriga nordiska länderna ochHolland. Vi skiljer oss ofta från t.ex. närdet gäller exempelvis atombombsprängningarna iStilla havet.En gemensam utrikespolitik betyder rimligen attSverige får finna sig i vad majoriteten beslutar. Vikommer inte längre att ha en egen röst i världen.Vill vi det? Vilka är alternativen?Det blir oerhört spännande att följa utvecklingenoch mycket viktigt att undersöka alternativen. Detär väsentligt att vi alla sätter oss in i dettaordentligt. Det svenska folket, varifrån ännu sålänge all offentlig makt i utgår enligt vårgrundlag, kommer att få fatta det slutliga beslutetom medlemskap i en folkomröstning.Folkomröstning har varit regel i alla andra länder.Jag vill påminna om att röstade nej till ettframförhandlat avtal.Massmedia utför numera en förtjänstfull bevakningav EG-frågan, och allt märkligare uppgifterkommer fram om EGs befogenheter. Skall de iBryssel bestämma om vi får snusa eller ej i ?Det är inte särskilt allmänt känt i attSverige, och är rikare mätt i BNP ännågot . Vi har betydligt högre BNP perperson än det forna , som ju anses varaen ''ekonomisk gigant''. Som medlem skulleSverige därför betala en rundlig summa till EG, ca16 miljarder kronor , dvs. betydligt mer än u-biståndet. Av detta kan vi genom ansökan fåtillbaka en del till ändamål som EG bestämmer, ochom vi ligger i ordentligt i lobbyarbetet kanske vikan få litet mer. 8--10 miljarder kommer detemellertid att kosta oss netto enligt inofficiellaberäkningar. Enligt andra uppgifter är det bara fåländer inom EG som betalar. ochTyskland bl.a. betalar, men det är oklart om det ärfler, eftersom det är svårt att få fram siffrorna. Mendet är väldigt många som får pengar från de norrastaterna.Många miljarder skulle vi skänka till EGs jordbrukså att det kan konkurrera ut vårt eget jordbruk.Jordbruket får två tredjedelar av hela EG-kassan. IEG är det tillåtet med antibiotika och hormoner idjurens foder, och djurskyddet är betydligt sämre.Åkrarna sprutas med gifter som inte är tillåtna iSverige, och spannmålen pressas fram medmängder av konstgödsel. Skall vårt eget jordbrukha en chans att få del av EG-subventionerna, måstevi väl återinföra de regleringar som vi justavskaffat.En stor del av EGs pengar lär myglas bort. EGsegna revisorer kritiserar EGs forskningsprogramoch menar att miljarderna i stort sett varitbortkastade -- detta enligt tidningsuppgifter. Detfinns de som menar att EG snart kommer att fallasönder enligt vad jag har hört från EG-parlamentariker. Det finns för mycket byråkrati iEG, för mycket ord och för litet genomförande avfattade beslut. tar man sig för pannan ochundrar hur i hela världen vi har kunnat gå på allpropaganda om EG!De enorma utlandsinvesteringar som svenskaföretag gjort har visat sig ge sämreutdelning än den produktion man behöll i Sverigeenligt Svenska Dagbladets näringslivsbilaga.Svartmålningen av vårt rika, vackra och tryggafosterland och bristen på självförtroende ärverkligen egendomlig och beklaglig. Det är viktigtatt vi tar reda på alternativen till EG-medlemskap.Tror ni t.ex. att kanadensarna känner sig isoleradeoch utanför, därför att de inte är medlemmar iAmerikas förenta stater? är EuropasCanada.Hur vi än väljer, medlem eller ej, skall vinaturligtvis också ha nära och livligaförbindelser med våra grannländer också söderut,till ömsesidig glädje. Men vi kanske väljer att göradet som suveräna stater.Det borde stå klart att folkrörelserna måste få merresurser för opinionsbildningsarbetet i EG-frågan.Det står antagligen också klart att det finns starkamotiv för dem som inte vill ifrågasättamedlemskapet att hindra oss från att få dessaresurser. Det är ett prov, herr talman, på vårt landsdemokratiska styrka att vi tillåter andra åsikter ände dominerande att komma fram.Finansutskottet instämmer i utirikesutskottetsbedömning att det kommer att behövas ''ytterligareinsatser till stöd för en allsidig Europainformation,bl.a. genom folkrörelserna''. Det är ett viktigtpåpekande, som vi har anledning att bevaka.Centern och har reserverat sig för attomedelbart anslå 10 milj.kr.Herr talman! Jag yrkar bfall till reservation nr 30.Anf. 38 ():Herr talman! pläderade i sittanförande emot ett svenskt medlemskap i inte in i den debatten därför att det inte är detsom vi talar om . Jag är själv en varmanhängare av ett svenskt medlemskap i frågan på vilket sätt man skall informera densvenska allmänheten om den gemensammamarknaden och vad det för betyder att blimedlem i denna. Det pågår, som finns redovisat iutrikesutskottets yttrande till finansutskottet, enmycket omfattande informationsverksamhet. Detsker framför allt genom folkrörelserna. I alla deolika folkrörelserna gör man nu mycket storaansträngningar och ett fint arbete för att informeraallmänheten. Man har just nu pengar till detta.Vi säger i utrikesutskottet att man ävenfortsättningsvis måste ha pengar till information,men vi vill inte nu säga hur mycket i nästa årsbudget som skall anvisas till detta. Jag vill bara,herr talman, säga att det är självklart att de svenskafolkrörelserna även i fortsättningen skall ha medelför att ge god information om den gemensammamarknaden. Det bör ankomma på den regeringsom kommer att tillsättas att avgöra hur storadessa belopp skall vara i förslag till somsedan får ta ställning.Birgitta ger en felaktig bild av deninformationsverksamhet som pågår. Hon är inte pådet klara med hur omfattande den är. I detavseendet, herr talman, vill jag yrka bifall tillutskottets förslag.Anf. 39 ():Herr talman! Med anledning av finansutskottetsbehandling av motion 1990/91:Fi46, som berörtturistnäringen, vill vi motionärer först tackautskottet för den positiva behandling som motionenhar fått. Det finns dock ett problem kvar.Problemet är att regeringens direktiv till SINDendast berör de områden som omfattas av s.k.regionalpolitiskt stöd, vilket troligtvis medför att deförslag som SIND presenterar endast omfattardessa områden.Av den anledningen tvingas jag yrka bifall till vårmotion Fi46, eftersom inte heller reservation 22med berör hela problematiken medturistnäringen och annan industri. Reservationentar alltså inte upp behovet av att belysa de olikheteri spelreglerna som finns mellantillverkningsindustrin och turistnäringen, ellerbesöksnäringen som man oftast säger . Skallman skapa en likvärdig företagsmiljö vad avseravgifter och stödformer, måste man be regeringenatt återkomma med förslag som likställerkostnadsläget för turistnäringen och annanindustri, liksom förhållandena mellan svensk ochutländsk turism. Regeringen bör också utökadirektiven till SIND -- till det nya närings- ochteknikerutvecklingsverket, , som tar överSINDs roll -- med anledning av de slutsatser somredan nu kan skönjas i det pågåendesammanställningsarbetet av bokslutsresultaten hosturistföretagen, så att vissa åtgärdsförslag fåromfatta hela landets turism.Sverige är ett land med unika möjligheter. LåtSverige även i fortsättningen vara det, och låt ossforsätta utveckla turistnäringen till denkvalitetsprodukt som vi och vill ha. Det görvi genom att stödja motion Fi46. Res gärna ut i vårtsommarfagra land och kontrollera vilkakvaliteter vi redan har uppnått. Med detta önskarjag er en bra sommar.Herr talman! Jag yrkar alltså bifall till motion nrFi46.I detta anförande instämde ochUlla (båda s).Överläggningen var härmed avlsutad. (Beslut fattades under 8 §. )7 § PartiledardebattAnf. 40 ():Herr talman! Det ligger en riksdagsperiod bakomoss och ett nytt val framför oss. Då är det kanskenaturligt att ägna någon tanke och några ord åt deår som har gått, och att något försöka beskrivavisionen inför de år som ligger framför oss.Med tanke framför allt på vår ekonomi har degångna tre åren tyvärr inte varit bra år för Sverige.Den tredje vägens ekonomiska politik ledde åt felhåll, skriver i sina omdebatteradeoch omtalade memoarer. Det är värt att notera attinte ens de kvarvarande socialdemokratiskastatsråden längre tycker att det är mödan värt attsäga emot honom på denna punkt.För tre år sedan, 1988, gick socialdemokraterna tillval med ett lättsinnets budskap om ekonomin, somsamme i samma bok nu beskriver som ett''bedrägeri'' -- ett hårt ord i sammanhanget. Ochdet var när detta bedrägeri konfronterades medverkligheten -- Feldts ord igen -- som serien avkrispaket, av helomvändningar och av internastrider inleddes.Sällan har så många varit så osams så länge omnågonting så viktigt, som socialdemokraterna omden ekonomiska politiken somligger bakom oss. Och resultatet blev inte hellerbra.Tvångssparandet infördes. Kan någon i efterhandkänna stolthet över detta elände?Vi fick en extra momshöjning. Vem tyckerfortfarande att den frågan var särskilt väl hanterad?Sedan presenterades -- om statsministernursäktar -- den fullständigt bisarra idén attförsöka lösa ekonomiska problem genomen total planhushållning med politisk reglering avalla löner och priser . Då var detintellektuella, politiska sammanbrottet när detgäller den ekonomiska politiken närmast totalt.Vi kan se resultatet av de konkreta siffrorna. Underdessa har haft snabbarekostnadsökningar, klart högre inflation,långsammare tillväxt och därmed sämrevälfärdsmöjligheter och lägre investeringar -- ochdet handlar om framtiden -- än så gott som varjeannat land i Västeuropa.Vi halkade efter redan förut, men vi har halkatefter ännu mer under dessa tre år.Om det skall sättas ett betyg på den ekonomiskapolitiken och på den ekonomiska utvecklingenunder , kan det inte bli annat , herrstatsminister, underkänt.Under dessa tre år har regeringen ständigtförklarat: Nå, det finns problem och det går intebra, men har det äntligen vänt. Med en lätttravesti på den av mig ofta citerade boken finns detanledning att tala om ''alla dessa vändpunkter''.Sällan har det talats så mycket om någonting somvi sett så litet av som alla dessa vändpunkter underdessa tre år.Sedan början av detta år har det varit en formligdetonation av vändpunkter. Minsta lilla statistiskadarr har föranlett statsministern ochfinansministern att förkunna att en vändpunkt avnärmast unik styrka och uthållighet nu inträtt.Men retorik och verklighet är inte alltid samma sak.I förrgår publicerade sinplanenkät. Såvitt jag förstår har den inte föranlettnågra entusiastiska kommentarer av berördastatsråd. Dess budskap var tyvärr: fortsatt dystert.Planenkäten inleds med: ''Industrinsförsäljningsförväntningar respektive produktions-och sysselsättningsplaner har sällan varit sånedskruvade som ''.Företagen talar själva om hur de på område efterområde håller på att försvagas. Och detallvarligaste är kanske utvecklingen när detgäller sysselsättningen. Enkäten konstaterar att detär ''uppenbart att industrisysselsättningen nu är påväg nedåt i en takt som sällan tidigare''.Från våren 1990 räknar nuindustrin med att man kommer att tappa ca 140 000industriarbetsplatser. Det är en minskning av dentotala industrisysselsättningen med närmare 15 %under ganska kort tid. Det handlar om vare sig mereller mindre än en avindustrialisering som pågårinom vår ekonomi. Det sker en unik utslagning avjobb, som det skapas praktiskt taget inganya jobb som kan ersätta de gamla.Detta är en allvarlig och farlig utveckling, inteminst för de individer och familjer som drabbas avarbetslösheten och av den industriellautslagningen, men också för oss som nation,eftersom utslagning av industrin innebär att basenför det välstånd som till syvende och sist bär upp vårvälfärd försvagas.Som finansministern påpekade i den tidigaredebatten vänder ju förr eller senarekonjunkturerna i omvärlden uppåt. Just nu ser detkanske lite bättre ut i , även om siffrorna förEuropa torde vara bättre.Det avgörande är inte om det går mer eller mindrebra eller dåligt i andra länder. Det råder vi tyvärrinte över. Det för oss avgörande är att oavsett hurbra eller dåligt som det går i omvärlden, går detsämre i . Vi hänger inte med. Vi fortsätteratt halka efter. Vi har våra problem.Jag döljer inte -- och det tycker jag inte heller attnågon annan skall göra -- att jag är oroad överSveriges ekonomiska utveckling. Vi förlorar iposition. Alla vet det. Men få vågar säga det. Attskönmåla är att så oerhört mycket politisktbekvämare än att våga säga sanningen.MoDo lägger ned nya anläggningar i ochinvesterar i stället miljardbelopp i . Detär en ögonblicksbild ur verkligheten.Hyllad av pressen presenterar sin nya 800-serie, men bilarna kommer inte att sättas sammani utan i stället i . Det är en annanögonblicksbild ur samma verklighet. Det finnsmånga fler.Regeringen säger att den trots allt och gjorten del för att vända utvecklingen. Det är ocksåsant.Det var rätt att sänka inkomstskatterna, att begravaden eländiga förtida avvecklingen av kärnkraften --vem som hittade på denna dumma idé --, attsänka sjukersättningen, att äntligen fatta beslutetom , att ändra åsikt iEuropapolitiken -- Välkommen! --, och att anknytakronan till ecun.Allt detta som vi har krävt harsocialdemokraterna motarbetat in till de yttersta avdagar. Man har vänt först under värjan. Det ärbättre än att inte vända alls, men det är i alla falllitet sent.Detta har självfallet skadat . Jag hävdar attmiljarder kronor i investeringar och därmedtusentals framtidsjobb har drivits ur underdessa år av socialdemokratisk vacklan ochsocialdemokratiska strider.Denna utveckling fortsätter.Industriinvesteringarna i faller kraftigt,medan de ökar i andra länder.Ett viktigt skäl till att det är på detsättet, trots att det nu fattats en del beslut i enlighetmed vad vi har sagt, är att dessa olika vändningarunder galgen inte ingår i en samlad och trovärdigpolitik. När skattetrycket benhårt skall hållas kvari världstoppen -- här är förvisso unikt -- gårdet helt enkelt inte att varaktigt vända dennautveckling.Med Ny start för har liberalernaoch vi moderater gemensamt lagt fram förslag omen ny ekonomisk politik för . Och jag skämsinte för att säga att detta är den enda vägen för attklara problem under de kommande åren.Det är den enda vägen dels därför attsocialdemokraterna inte har förmått att lägga framnågot motsvarande program, dels därför att ingenannan politik kan ge oss de nya jobb som krävs föratt ta oss ur arbetslöshetsfällan och ge oss dentillväxt som krävs för att klara välfärden.Detta är vårt alternativ. Och vi noterar att det fårett allt bredare stöd. Det gäller såväl partier här iriksdagen som partier utanför . Detbörjar att bildas en liten kö för att få vara med ochgenomföra Ny start för . Och det är dennapolitik som måste genomföras under denkommande mandatperioden.Den innebär att vi målmedvetet vill sänkaskattetrycket. Den innebär sänkta skatter för desmåföretag som kan ge oss de nya jobben. Och deninnebär en successiv sänkning av momsen ned motEG-nivåer. Socialdemokraterna däremot sänkermomsen på en femtedel av varorna, men höjer denpå fyra femtedelar av varorna. Vi vill sänkamomsen på allt.Detta är inte -- som socialdemokraterna i denbilligare delen av sin retorik vill göra gällande -- etthot mot välfärden. Det är i stället en förutsättningför välfärden. Utan en stark ekonomi kommernämligen välfärden att fortsätta att försvagas.Då kommer bristerna i vården -- och de finns,förneka dem inte -- att bli allt tydligare. Dåkommer krisen när det gäller äldrevården -- och fåsaker tycker jag borde engagera oss så mycket -- attbli ännu mer plågsam för oss alla. Då kommermöjligheten att ge de människor i vårt samhällesom verkligen behöver hjälp, vård och omsorg attbli allt sämre.Socialdemokraterna har ingen politik förframtiden. Restupplagan av det s.k. 90-talsprogrammet har väl gått till pappersinsamlingvid det här laget.Att det är på detta sätt är egentligen inte så svårt attförstå. Det finns ett klart budskap i Feldts bok, ochdet finns ett lika klart budskap från LO-kongressenunder just . Det vi ser är en politiskapparat där ett försvagat parti i viktiga frågor styrsav banden till en försvagad LO-ledning. Jag villmed en lätt tillspetsning säga: är på felväg -- och det är som driver på.Nu vet jag att kärleken till LO-ledningen iallmänhet och i synnerhet känner sinagränser inom delar av regeringen. Men ändå går detinte att undvika att se hur regering och parti i frågaefter fråga har agerat som om de hade varit närmastkedjefångar till denna LO-ledning. Så var det medlöntagarfonderna -- detta elände. Så var det medengångsskatten på det privata pensionssparandet.Läs ! Så var det med avdragsrätten förfackföreningsavgifter. Så var det medomsättningsskatten på värdepapper, med deproblem som detta medförde. Så är detnu med AP-fondernas rätt att köpa aktier. En nyLO-beställning för att kunna socialisera allt mer avföretagande och ägande. När alla andra länderöverger socialismen skall ensamt gå vidarepå denna felaktiga väg.På punkt efter punkt är det LO-ledningen som igammalt politiskt nit driver politiken åt fel håll. Attdet sker genom strid, det vet vi alla. motMalm har hört till de stående såpoperorna undersenare år. Men vi vet resultatet. har avgått,och har blivit omvald.Vi står inför betydelsefulla år för . Det är nudet kommer att avgöras om också 90-talet skall bliett förlorat decennium för , eller om vi skallfå den nya start som vi så innerligt väl behöver.Det handlar om att få ordning på ekonomin och omatt föra in i det nya europeiska samarbetet.Och det kommer inte att gå om inte politikenförmår att frigöra sig från det gamla och från detsom har misslyckats. Då krävs det en regering sominte är fånge i gamla bindningar. En regering somvägrar att sänka skattetrycket kommer aldrig attkunna göra till en vinnare i det nya Europa.En regering som vägrar att se bristerna i välfärdenkommer aldrig att lyckas att göra denna välfärdbättre. Det är därför, och det lär oss de somligger bakom oss, som behöver en nyriksdagsmajoritet, en ny regering och en ny politik.Socialdemokraterna har gjort sitt. behöverSverige en ny start. Då är det våra idéer --framtidens idéer -- som är bäst för på 90-talet.Anf. 41 ():Herr talman! Jag vet inte hur många av kammarensledamöter som läste om frånMatfors i . är en avde ca 3 000 patienter som ligger kvar på sjukhusrunt om i trots att de är färdigbehandlade.Han tillhör arbetarklasssen i en landsdel därålderdomshemmen har lagts ned.En fyrbäddssal har blivit hem mensamtidigt ett fängelse. Han försöker ofta rymma,skriver reportern.Jag vet att han skulle må så mycket bättre om hanfick bo på ett vårdhem i ett eget rum med sina egnasaker, säger hans . Sedan ijulas har hon kämpat för att få frånsjukhuset. Men det är kö till sjukhemmet.Någon i kammaren kanske minns Saga Skarin, engammal dam från , som ville flytta tillStockholm för att komma nära sin enda dotter,. Jag har berättat om dem förr.Första gången som jag kom i kontakt med Saga ochInger var , . Underde år som har gått har jag haft regelbundnakontakter med dem. Jag har följt turerna isocialnämnder och domstolar.