prot · GF0949 · 1991-12-19 00:00:00 — Och därför har jag somledamot av nu rätt -- och skyldighetgentemot mina väljare -- att tala om vadfinansministern har för ansvar och vad regeringenhar för ansvar.Jag tycker att har satt ett rekord somär svårt att slå. På mindre än har AnneWibble skapat kriser, kaos och oreda på tre viktigaområden.Det första är krisen i byggandet. Genom attregeringen kastade fram ett antal förslag som allaskapade osäkerhet, eller skapade säkerhet omförsämrade villkor för bostadsförsörjningen ochbyggandet, uppstod det kaos i den verksamheten.Man frågar sig inom branschen: Varför skallregeringen inte låta anpassningen ske normalt påmarknadens villkor? Varför skall man klampa inoch knäcka verksamheten med politiska åtgärder?Det är just detta som är skillnaden mellan vår synoch er, inte det som finansministern har påstått.När 7 000 byggnadsarbetare demonstrerar, när ettav regeringspartierna motionerar om -- ja, då har det gått snett påallvar.Det andra området är valutakrisen, som jag nysstalade om. Här har finansministern ett stort ansvar.Riksbanken fick agera som föratt markera för omvärlden att det man trodde varfel. ekonomi är stark, och finansministernmåste tala om detta så att det inte uppstår någonosäkerhet. Vi skall komma ner med räntorna ochräntemarginalerna, och finansministern kan bidratill detta genom att stå upp och visa på de starkasidorna.Det tredje området gäller de mer långsiktigafrågorna, om fördelningen av inkomster ochvälfärd. Ni har satt tändstickan till en stubintråd. Iandra änden finns en krutdurk -- och 1993 årsavtalsrörelse.Anf. 24 Finansminister ()replik:Herr talman! I fråga om valutaoron tror jaguppriktigt sagt mera på riksbankschefens analys änpå mig tillägga att jag tror att jag mer än de flestapolitiker, både under valrörelsen och i andrasammanhang, har bemödat mig om att framhävafördelar av en del beslut . Det harvarit oerhört enkelt för en liberal att göra det. Deåtgärder som varit stärkande för den svenskaekonomin har nämligen varit sådana som vi hardrivit och till slut lyckats få medandra partier på -- skattereformen, ansökan ommedlemskap i , energiöverenskommelsen,knytningen av kronan till ecun. passar faktiskt inte riktigt bra justmot mig.Den andra punkt som tog upp gälldebyggandet. Han försökte vinna samma poäng i enfrågedebatt för någon vecka sedan. ärsanningen tyvärr den, , att det finnsförfärligt många tomma lokaler och lägenheter. Jagtror att det är mycket svårt att se att man utankraftigt ökad subventionering av byggandet skullekunna åstadkomma något slags expansionslust iden sektorn. Problemen har uppkommit därför attni tillät sektorn att expandera ohämmat. När manser på utvecklingen både av antalet anställda och avproduktionsvolymen, finner man en våldsampuckel. Den puckeln hade börjat minskas långt föreregeringsskiftet, och detta kan man tyvärr inte göranågot åt. Det är faktiskt så, , att omman blåser på för mycket så sker sedan en vissuppbromsning. I likhet med många andra av de häruppblåsta företeelserna är detta en följd av vad helaSveriges ekonomi lider av nu -- att ni inte i tidkunde lägga om den ekonomiska politiken.Låt mig sedan också försöka få ett svar. Jag svaradepå rätt många av frågor, och detåterstår kanske inte någon enda. Jag ställde inte såmånga frågor, endast två. Den första gäller: ÄrAllan beredd att på allvar föreslå attsocialdemokraterna skall höjakapitalinkomstskatten igen, om ni får chansen? Detgår lätt svara ja eller nej på den frågan.Den andra frågan gäller den kedja som det här hartalats om: Vill man ha flera jobb, så krävs dettillväxt, låg inflation, stram finanspolitik, stramutgiftspolitik och beslut om minskade offentligautgifter. Är det något fel i den kedjan? Den ärhämtad från helt vanliga ekonomiska texter, ochjag är övertygad om att har mycketsvårt att friskriva sig från dem. Kedjan leder till attom man vill ha stabila, riktiga jobb, då måste manha en ambition och ett mod att föreslå en delobekväma saker i form av minskade offentligautgifter. Jag frågar: Har det? Förstårhan att det är detta det handlar om?Anf. 25 () replik:Herr talman! Det är intressant att lyssna tillmagister förhör här. Jag tänker ge beskedpå frågan om skatterna. Vårt förslag finns i vårmotion och i vår reservation; det är lätt att läsa.När det gäller frågan om ohämmad expansiontidigare, så minns jag våra diskussioner här förravåren, när jag var med och införde en särskildbroms på kontorsbyggandet i storstadsområdet. Dåfick vi inte stöd av på den punkten,utan då skulle det vara mer liberalt och fritt fram.Vi hindrade kanske en del av det som var på gångoch som inte skulle ha någon marknad.Det finns utrymme att bygga inom infrastrukturenoch påskynda projekt. Arlandapendeln är ettsådant projekt som ni har förskjutit och som bordekomma i gång. Det finns mycket mer sådant sombehöver göras, exempelvis ombyggnad på denkommunala sektorn och bostadssektorn. Låtbostadsbyggandet få utvecklas efter de villkor somnu gäller, och ställ er inte på bromsarna, vilket nihar gjort.Anne är här i debatten den fjärde talareni rad som företräder regeringskoalitionen, och jagkänner mig fortfarande inte nöjd med de svar jaghar fått på frågorna. Hur skall alla småföretag fåavsättning för varor och tjänster när ni drar åtsvångremmen inom trefjärdedelar av ekonomin?Vad är det för skillnad mellan den politik som erapartivänner har genomfört i ,och på andra ställen, och som harlett till en arbetslöshet på 8--, och den politikni bedriver här? Varför ger den arbetslöshet på ettställe men har undergörande verkningar just här iSverige?När det sedan gäller fördelningspolitiken: Varförskulle det lyckas att stimulera ekonomin på det sättni gör när det inte har gett de effekterna iStorbritannien, som har haft en sämre ekonomiskutveckling, och i ? Ekonomerna i sägeratt regeringen lurar sig själv.Slutligen, och det är viktigt: Hur blir det nu medstatsfinanserna för innevarande budgetår? Ni harsagt att ni skall finansiera ansvarsfullt. Smit nu inteifrån den här frågan! Den är viktig. Det handlar omtrovärdigheten i det ni säger i propositionerna.Kommer ni eller kommer ni inte att lägga framförslag som finansierar de skattesänkningar ni hargenomfört innevarande budgetår?Anf. 26 Finansminister ()replik:Herr talman! Jag tar den sista frågan först,eftersom jag glömde att skriva upp den. Vi harredan finansierat de skattesänkningar som vi harföreslagit. Det går bra att läsa i propositionen. VadAllan därutöver pekade på var någon slagshistorisk utveckling , som är en följd av den ekonomiskautveckling han själv har skapat. Jag trodde att vihade klarat av den typen av frågor.När det gäller historieutvecklingen tog AllanLarsson upp frågan om överhettningen. Låt oss gåtillbaka till när problemen med överhettningenbörjade på allvar i valrörelsen . Då fanns ettparti i politiska liv som faktiskt hademodet att tala om att det krävdes en vissbegränsning av de offentliga utgifterna, och det varinte socialdemokraterna.Allan nämner många vettiga saker när detgäller byggmarknaden, men allt detta gör vi. Visatsar på en tidigareläggning av investeringar iinfrastrukturen, vi satsar på ombyggnader och görmånga kloka och viktiga saker för att påskyndaprojekt som ändå skall sättas i gång. I det paketmed arbetsmarknadspolitiska åtgärder som föreslåspå tilläggsbudget II, skall närmare 1 miljard kronoravsättas till tidigareläggning av statligabyggnadsinvesteringar. Det sker just avsysselsättningskäl för att få en spridning när detgäller sysselsättningsmöjligheter för olika grupperpå arbetsmarknaden. Det är inget fel på allt detsom nämner, men det är sådant somregeringen redan gör.Jag vill ta upp två centrala punkter. Den första ärdetta med låg inflation, något som enligt minuppfattning är mycket centralt. Jag hoppas attAllan envishet om byggandet ändå intebetyder att han tror att man skall kunna byggaSverige ur krisen. Det som är helt avgörande förmöjligheten att skapa arbetstillfällen åt alla demsom som är arbetslösa eller uppsagda på grundav er politik, är att vi har en låg bestående inflationoch en trovärdighet i en låg inflationstakt. Då måstevi också föra en politik som skapar trovärdighet ifråga om den låga inflationstakten.Allan frågade varför denna politik skullelyckas i när den inte lyckats i t.ex. England.Jag kan då bara konstatera, att trots de historiersom figurerar i diskussioner och debatter faktiskthåller sig så, att talade mycketom att sänka skatter och minska offentliga utgifter,men hon gjorde precis tvärtom. Det är ändå detman åstadkommer som räknas. Effekten av deåtgärder man satte in blev att skatterna ochutgifterna ökade, och inte oväntat ökadearbetslösheten mycket dramatiskt. Vi kommer inteatt göra på det viset, det kan jag garantera. Jag troratt får hitta något annat land attjämföra med.Den avgörande faktorn från tillväxtsynpunkt är denlåga inflationen. Från fördelningssynpunkt ärtillväxten central. talar som om detmest viktiga i världen skulle vara hur man fördelaren kaka som minskar. Jag tycker att detta är enoerhört destruktiv ambition, nämligen att sysslamed hur man fördelar en minskande kaka. För ensocialliberal är detta fullständigt ohållbart. Vi vetav erfarenhet att när man fördelar en krympandekaka, blir det aldrig det glömda som vinner.Vi vill se till att det glömda hör tillvinnarna, och det kräver ekonomisk tillväxtframöver. Det är för att detta skall bli möjligt somregeringen har lagt om den ekonomiska politiken.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 27 () replik:Herr talman! Om jag förstod finansministern rätt,får man först ta bort välfärden för att sedaneventuellt kunna få någon. Det måste varainnebörden i den beviskedja som finansministernhär redogjorde för.Finansministern har varit med om att sätta i sjönen politik där de privata inslagen i ekonomin ökaroch där skattesänkningar gynnar kapitalet. Vi skallsälja ut statliga företag, och löntagarfonder skallavvecklas. Det råder väl inget tvivel om att medbåde utvecklingen och dessaåtgärder har inkomst- och förmögenhetsklyftornaökat i samhället.Finansministern säger också att hon ärsocialliberal. Det har jag förstått som att det står imotsats till s.k. nyliberalism, den nyahögerpolitiken. Som jag förstått av ideologiernashistoria sade de gamla vänsterliberalerna alltid atten marknadsekonomi fungerar som bäst närfördelningen av inkomster och förmögenheter ärsom mest lika. Men vad upplever vi nu? Rakamotsatsen.Gäller socialliberalism bara de handikappade? Ärdet bara när det gäller dem som man är social?Anne spänner nu musklerna för att tala omför marknaden att den minsann skall få se att denhär regeringen klämmer åt de sämst ställdaordentligt. Jag kan inte förstå annat än att det är tillmarknaden hon talar när hon säger:Nu klämmer vi åt dem med nära . i månaden.Nu skall marknaden få se att den kan ha förtroendeför den här politiken. Då ökar ju klyftorna.Hur kommer den här marknaden egentligen attfungera framöver? Min uppfattning är att dels skalldet vara lika villkor på en marknad, dels skall ocksåde anställda ha inflytande i företagen. Det måste påsikt vara vida överlägset regeringens linje om manvill att alla skall vara med i samhället. Jag tycker attden inte riktigt rimmar med traditionfrån 70-talet när man var intresserade av i varje fallnågon form av jämna inkomstförhållanden ochframför allt av arbetslivet. Kanske diskussionenmed om vem som är mest liberalegentligen handlar om vem som är mest nyliberal?Jag har heller inte fått något svar från någonföreträdare för regeringspartierna om man tror attden här marknaden, med de åtgärder som harföreslagits av regeringen, kommer att ge arbete.Vilket land, vilken regering, har med sänkta skatterdrastiskt minskat arbetslösheten och jämnat utinkomster och förmögenheter, ?Anf. 28 Finansminister ()replik:Herr talman! Får jag först informera Lars-OveHagberg om att socialliberalism som företeelse ärbra mycket äldre än begreppet nyliberalism.Uttrycket myntades för ganska många decenniersedan av en tidigare folkpartiledare som är mignågot närstående. Det skall bli trevligt att diskuterabegreppet socialliberalism och skillnaden gentemotandra inslag i liberalism . Det handlarsom man förstår om en social ansvarskänsla, ettsocialt ansvar och en social omsorg, dvs. en omsorgom hur människor som enskilda individer har detoch ett ansvar hos var och en av oss övriga att hjälpatill i de fall det inte fungerar av egen kraft.Får jag också kommentera det som Lars-OveHagberg sade. Jag är sannerligen inte ute för attklämma åt någon. Det handlar om, vilket jag harförsökt att tydliggöra , att vi nu stårinför en situation där vi måste göra något drastisktför att rätta till de problem som vi har ärvt genomtidigare misstag . Då kan man lätt räknaut att regeringen har föreslagit ett antal åtgärdersom gäller A-kassan och medlemsavgiften i fackligaorganisationer.Vad jag ville göra, och också gjorde, var att jämföravad den enskilda hushållsmedlemmen åsamkasmed vad man skulle åsamkas om man miste jobbet.Om man har en familj som består av en man mednormal industriarbetarlön och en deltidsarbetandehustru och en av dem mister jobbet, är det fråga om1 . Om man har litet oropå valutamarknaden och räntorna stiger blir dethögre boendekostnader med kanske uppemot 1 200kr. , allt räknat efter skatt. Man kanjämföra detta med vad ökad tillväxt ger i form avökad inkomst och ökad service, genom denutbyggnad av och annan service somman kan åstadkomma då. Får man bara en och enhalv procentenhets högre tillväxt i , dvs.2,i stället för , som är det maximala somsocialdemokraterna kom upp till, blir detta 1 200kr. mer för den här familjen med enindustriarbetare och, som jag tror det var, ettdeltidsarbetande sjukvårdsbiträde. Det är ganskamycket pengar och en ganska stor skillnad. I detena fallet får man mer, och det får man enbart i defall där man faktiskt har tillväxt.Jag har inte så bra kläm på åsikter,men det borde ju ändå vara relativt enkelt även förLars-Ove att förstå, att tillväxtåstadkommer man egentligen bara om företagfinner att det är någon poäng med att producera.Det låter väldigt anonymt och konstigt när manpratar om den här marknaden, men det är alltså vi.Alla vi här är marknadskrafter. Alla de övriga 8 1/2miljon människorna i är marknadskrafter.Det låter anonymt, kapitalistiskt och kanskekonstigt när man talar om marknaden på det sättsom ofta gör, men i praktikeninnebär det ju människor, vanligt folk. Det är välalldeles utmärkt att människor får bestämma litetmer om vad som skall produceras ochtillhandahållas?Anf. 29 () replik:Herr talman! Då är demokratin marknaden, omjag förstår det rätt, eftersom den skall sköta det här.Den marknaden är vi. Vi har graderad köpstyrka,och alltså har vi också graderad rösträtt idemokratin. Det finns ju starka aktörer på dennamarknad.Så kommer vi till detta med tillväxten. Där har jagförsökt att få ett svar från regeringspartierna omhuruvida de tror att de kan lösa landets problemgenom skattesänkningar, som man direktpekar ut de arbetande och de anställda som de somskall bära bördan. Får man då en ökadproduktivitet? Stöder det intresset för att utvecklasvenskt näringsliv, sätta i gång arbete och förnya?Det tror jag definitivt inte. är berettatt ta ansvar för att har ett bra näringslivoch att vi ser till att hela folket vill vara med i denprocessen. Men detta vill ni tydligen inte, utan nisäger att denna tillväxt skall komma av några fågenom den här skattesänkningen. Detta går inteihop. Räkneexemplet här är ju ett skräckscenariopå hur den här typen av ekonomi fungerar med denpolitik som regeringen för, eller inte för. Den härmarknaden bestämmer nämligen helt andra villkoroch vill inte vara med och styra.Jag fick inte heller något svar på om det fanns någraregeringar eller något land som har sänkt skatternaoch sedan drastiskt, eller ganska mycket, minskatarbetslösheten eller jämnat ut inkomster ochförmögenheter.Sedan kommer vi till frågan om liberalismen. Detblev ju en häftig debatt mellan om vem som hade monopol påliberalismen . hade tagit den nyaframgångsfilosofin till sig, och då var man tvungenatt tillföra liberalerna till . Jag ställerdetta emot de gamla vänsterliberalerna, och ävensocialliberalismen, som hade ansvar och omsorg förmänniskor.Vad säger nu regeringen egentligen till dem somdrabbas? Vilken hjälp får de? Jo, minskadeoffentliga utgifter i kommunerna och drastiskanedskärningar för dem som har det sämst ställt. Detär vad man kan se framför sig. Det finns väl intenågon kommunalman som säger att nu skall manförbättra för de sämst ställda, man säger snarare måste strama åt och att man måste minska. Påområde efter område säger man tvärtemot vadgamla socialliberaler och vänsterliberaler tidigarehar sagt, när nu för politiken åt dethär hållet. Det är alltså åt rakt motsatt håll.Anf. 30 Finansminister ()replik:Herr talman! Jag har inte på något sätt monopol påsocialliberalism, och jag vill inte ha det heller. Menjag vill gärna se många fler omfamna dennaideologi. Men jag har ju små förhoppningar omLars-Ove , måste jag erkänna.Bland det viktigaste som har kommit fram i den härdebatten är att det finns några -- de som står bakommajoritetsskrivningen i utskottsbetänkandet -- somfaktiskt har en relativt gemensam grundsyn, somhandlar om att det för att åstadkomma förändringaroch tillväxt i ekonomin i krävs att man görnågonting annorlunda. Man kan inte bara slå sig tillro och låta allt förbli som . Vi vet vad detblev av det. Det blev arbetslöshet, stagnation ochunder mycket höga prisökningar.Det var ganska dåligt, och det var då man fick dessaökande klyftor mellan dem som hade det bra ställtoch dem som hade det sämre ställt. Det vill viundvika.Jag tror ingalunda att skattesänkningar av det enaeller det andra slaget är allena saliggörande, somLars-Ove frågade om. Jag är däremotövertygad om att det är nödvändigt att genomföravissa strategiskt betydelsefulla skattesänkningar.Men det räcker ju inte med att göra en sak, utanman måste göra ett antal viktiga kompletterandeåtgärder, inte minst på utgiftssidan, för att hålla denstrama finanspolitiken och den strama anti-inflationspolitiken. Därutöver krävs det en lång radåtgärder, som finns beskrivna både i propositionenoch i utskottsbetänkandet. Det handlar omprivatisering, betoning på enskilt ägande,förbättringar i transportsystem på vägar ochjärnvägar, förbättringar i utbildningssystem osv.Ett antal av dessa punkter brukar inte vara såkontroversiella. Därför centreras debatten oftakring just det som man har olika åsikter om. Dåverkar det som om detta vore den enda punkt somvar väsentlig. Det är viktigt att poängtera att alladessa saker faktiskt ingår i en samlad strategi. Mankan inte rycka ut en och säga: Simsalabim, gör manså är allting löst och bra. Så fungerar det inte.Får jag avslutningsvis säga att den politik som jaghoppas att fattar beslut om ,är inledning på en förhoppningsvis meden ny ekonomisk politik, som utgår från andraprinciper, som sätter enskilt företagande och deenskilda hushållen i centrum, en politik som harambition och mål att faktiskt skapa ett växandesamhälle, ett samhälle med utvecklingskraft somger mer välfärd och mer valfrihet åt alla de olikamedborgarna i det samhället. Det är detta viarbetar med. Där utgår vi från de problem somfinns och som vi måste hantera. Men vi serdem som en inkörsport till morgondagensmöjligheter.Anf. 31 ():Herr talman! Finansministern sade att det krävs enlångsiktig politik för att klara de ekonomiskaproblemen. I det kan man naturligtvis instämma.Men det finns ett område -- som kanske kan tyckaslitet, men som är oerhört betydelsefullt för attvaluta skall kunna komma in i landet --, nämligendet som handlar om vår turistpolitik, därregeringen bedriver en politik som går precistvärtemot den långsiktiga politik som man säger sigföreträda.Jag har i min hand, herr talman, ett regleringsbrevsom är skrivet för sedan, undertecknat avnäringsministern, där det står att regeringen harredovisat sina avsikter att avveckla statensengagemang i turistråd. I dettaregleringsbrev skriver regeringen också att Sverigesturistråd i princip inte får använda några av depengar som fattat beslut om så sent somi våras.Sveriges turistråd bedriver en verksamhet somsysselsätter ungefär 100 personer, medutlandskontor bl.a. i , ochNorge. Rådet arbetar för att vi skall få in valuta tillSverige, men innebörden i regleringsbrevet är ju attverksamheten i princip kommer att lamslås.Att regeringen har fattat ett beslut som går tvärsemot vad har sagt är, menar jag, ettkonstitutionellt fel, eftersom regeringen har attfölja beslut som fattats av riksdagen.Turistpolitik handlar om långsiktighet, att bedrivaen verksamhet som går ut på att man skall jobbaöver . Därför innebär det härregleringsbrevet att turistrådet inte kan arbeta medfrågor där det krävs insatser även efter den 30 juninästa år.Det är ganska anmärkningsvärt att regeringen harskrivit ett sådant här regleringsbrev. Jag utgårnämligen ifrån att kommer att fattaett beslut där det sägs att det är viktigt attstatsmakterna anslår pengar och att det finns enturistorganisation, bl.a. för att kunna få in valutatill Sverige.Som det står i finansutskottets betänkande,omsätter turistbranschen med alla dess binäringaromkring . Det är bara attkonstatera att om vi kan få hit en enda turist frånutlandet som går på krogen, som bor på hotell ellerpå campingplats osv., innebär det att samhället fårin på varje krona som den härtysken, norrmannen eller vad det nu kan varaomsätter i vårt land.Det är alltså ren förtjänst att bedriva en turistpolitiksom leder till att vi till vårt land får in flermänniskor som omsätter pengar här, något somnaturligtvis bidrar till sysselsättningen.Det är egentligen obegripligt att regeringen kankomma med ett förslag där det heter att staten inteskall blanda sig i en sådan här sak, men jag kanförstå det utifrån ideologiska skäl. I en debatt somnäringsministern och jag förde för några veckorsedan fick jag klart för mig att vad det handlar omär att allt som staten sysslar med är någonting fult.Marknadskrafterna skall ha fritt spelrum.Men turistbranschen är speciell. Omkring 21 000företag är verksamma på området, de flesta av demsmå. Därför krävs det att samhället går in ochstöttar på olika sätt, bl.a. genom att marknadsföraSverige i utlandet.När regeringen skriver ett regleringsbrev, med detinnehåll som jag har nämnt här, bara några dagarinnan fattar beslut om att turistrådet inågon form måste finnas kvar med ett statligtengagemang, då är det någonting som måste bliföremål för granskning i ,med utgångspunkt i att har fattat beslutom att det skall finnas en verksamhet av det slagsom turistrådet bedriver och att riksdagenförhoppningsvis kommer att fatta ett beslutsom innebär att staten även måste bidra till att utveckla turismen iSverige.Sedan är naturligtvis vi socialdemokrater alltidberedda att diskutera hur denna verksamhet skallbedrivas. Men vi har konstaterat att det i dagföreligger majoritet för att det är viktigt att detfinns en organisation som arbetar för att få hit flerturister.Därför stämmer naturligtvis inte det som harsagts av regeringens företrädare, att man skallbedriva en långsiktig politik och en politik för att fåin valuta. Om turistråds kontor i , kan man inte längre marknadsföraSverige där. Kan vi inte göra det, åker tyskarnanaturligtvis till och i stället. Detjublar säkert danskar och norrmän över, samtidigtsom vi svenskar då har sämre möjligheter attutveckla turismen i vårt land.Jag tycker att det är ytterst anmärkningsvärt attregeringen över huvud taget kan komma på tankenatt handla så som den har gjort.