prot · GE09106 · 1991-05-03 00:00:00 — Till vill jag säga attdet ur min synpunkt är en himmelsvid skillnadmellan en specialdomstol av den typ vi talar om nuoch det allmänna rättsväsendet.Specialdomstolarna bygger på maktbalans. Ispecialdomstolarna tar man in representanter förolika organisationer som står i motsattsförhållandetill varandra. Dessa skall i någon mening göra får en maktbalans. Mitt emellan dessa sittersedan en domare. I bostadsdomstolen har man tredomare och fyra partsrepresentanter som skallutgöra något slags maktbalans.Min uppfattning är att människorna i harrätt till en opartisk domstol. Jag är inte alls för skall ha expertmedverkan i domstolarna.Domstolarna skall i stället anlita sakkunniga ochgöra sig underkunniga om vad som gäller och i enopartisk dom komma fram till den rätta slutsatsen.Detta tycker jag att svenska medborgare har rätttill, och jag hoppas att utvecklingen avspecialdomstolarna skall gå snabbare än hittills.Anf. 81 ():Fru talman! Man kan fundera över hur mångaärenden som stoppats innan de över huvud tagetkommit till arbetsdomstolen, därför att facket intevelat bistå den enskilde.Sedan kan man undra vad det är för statistik somGöran läser. Jag har exempel på måldär de enskilda efteråt har kommit och sagt att såhär har det förhållit sig. Det kommer ju inte in inågon statistik.Jag har tagit fram två konkreta fall där ur densökande parterns synpunkt hade varit angeläget attintresseledamöterna inte hade fått delta i domen.Anf. 82 ():Fru talman! Till vill jag säga attarbetsdomstolen av ålder har ett utomordentligtgott anseende. Jag vill inte på något sätt förneka attdet kan finnas enskilda personer som anser att deblivit felaktigt behandlade i arbetsdomstolen. Mendet intressanta är om det hänger samman medarbetsdomstolens sammansättning vid de olikatillfällena och om det förhållande har förelegat somär grunden för denna proposition. Detta har BerithEriksson inte påvisat, utan hon har endast anfört attdet finns människor som har varit missnöjda. Att såär fallet kan jag mycket väl förstå.Jag tycker att det finns anledning att fundera överkonsekvenserna av ståndpunkt. Ivilka fall kommer det att vara bra att haandra än ämbetsmän som dömer i arbetstvister?Britta Bjelle säger att det är en himmelsvidskillnad, och hon tar till väldiga brösttoner ochsäger att svenska folket skall ha rätt till opartiskadomstolar. På den punkten råder naturligtvis ingenoenighet. De specialdomstolar som finnsuppfyller ju de krav som omde mänskliga rättigheterna har. Jag tycker därföratt detta är att slå in öppna dörrar.Jag tror att har en felaktigutgångspunkt för sin kritik, nämligen att de s.k.intresseledamöterna skulle representera särskildaorganisationer. De representerar kunskaper ochinsikter på dessa olika områden, och det finns detväl ingen anledning att ifrågasätta. Jag anser attmed den organisation som vi har fårdet svenska folket en opartisk och riktig rättegång.Det är den uppfattning som majoriteten i utskottethar.Anf. 83 ():Fru talman! Orsaken till förslag ärfaktiskt att vi inte vill förstöra arbetsdomstolensgoda anseende. Vi vill att arbetsdomstolen skallfortsätta att ha ett gott anseende. Det kräver i de få fall det här gäller inte harintresseledamöter med i domstolen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Beslut om fortsatt ärendebehandling den 8majKammaren beslöt att ärendebehandlingen skullefortsättas vid arbetsplenum onsdagen den 8 maj.13 § BordläggningAnmäldes och bordladesMotionernamed anledning av prop. 1990/91:172 Godkännandeav avtal mellan och den Europeiskaekonomiska gemenskapen avseende ERASMUS-programmet1990/91:Ub189 av m.fl. (m)1990/91:Ub190 av och s(mp)betänkanden1990/91:KU21 Yttrandefrihetsgrundlag m.m.1990/91:KU34 Sekretess inom och mellanmyndigheter på vårdområdet m.m.1990/91:KU37 Kommunala dispensavgifter itrafikärenden1990/91:KU45 byggnaderSkatteutskottets betänkande1990/91:SkU32 Tilläggsanslag till tullverketJustitieutskottets betänkande1990/91:JuU37 Nordisk arbetsmarknad(Advokater m.m.)betänkanden1990/91:LU27 Det allmännas skadeståndsansvar1990/91:LU29 Vårdnad och umgänge med barn1990/91:LU30 Allmänna arvsfonden1990/91:LU32 Uppskov med behandlingen av vissaärendenFörsvarsutskottets betänkande1990/91:FöU11 Tilläggsbudget II till statsbudgetenför /91Socialutskottets betänkanden1990/91:SoU14 Statsbidrag till missbrukarvård ochungdomsvård m.m.1990/91:SoU15 Ledningsansvaret inom hälso- ochsjukvården1990/91SoU17 Avgifter för kontroller av teknisksprit och alkoholhaltiga preparat1990/91:SoU24 Tilläggsbudget II till /9114 § Anmälan om inaterpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 30 april1990/91:194 av () tillfinansministern om sänkt skattetryck m.m.:Sverige har världens högsta skattetryck. Detberäknas enligt kompletteringspropositionenuppgå till av bruttonationalprodukten. Pådrygt har skattetrycket mer än fördubblats.Sverige har därmed alltmer fjärmat sig från övrigaindustriländer. Av nedanstående diagram framgårhur skattetrycket i och inom har utvecklats mellan 1955 och 1990.Skillnaden i skatteuttag var 1960 bara 2,4procentenheter. Drygt hadesocialdemokraterna fört upp skattetrycket till över50 % och skillnaden mot hadeökat till inte . Även iförhållande till är det svenskaskattetrycket extremt hårt. Det genomsnittligaskatteuttaget inom EG är av BNP.Skatteutvecklingen avspeglar en medvetensocialistisk politik. Kollektiva lösningar harprioriterats. Vård, omsorg ochinkomstomfördelningar över livscykeln handhas av offentliga -- huvudsakligenskattefinansierade monopol. Till detta kommer attstabiliseringspolitiska åtgärder konsekvent hargenomförts så att åtstramning skett genomskattehöjningar medan efterfrågan stimuleratsgenom offentliga utgiftsprogram. Detta harmedfört att skattetrycket skruvats åt ytterligare.Skattetrycket leder -- i kombination medutformningen av de åtaganden det finansierar -- tillmindre frihet, sämre utnyttjande av bristanderesurser och lägre tillväxt i ekonomin.Höga skatter, offentliga monopol och regleringarminskar de enskilda medborgarnas valfrihet. Deblir beroende av bidrag, vars existens alltför ofta ären följd av att inkomsten efter de höga skatternainte räcker till. De blir utlämnade åt att de politiskasystem som tar hand om den övervägande delen avderas inkomster klarar att lösa sina uppgifter. Omsjukvård, äldreomsorg eller barnomsorg intefungerar finns för de flesta inga alternativ.Socialdemokraterna har format ett där statoch kommuner beskattar medborgarna så hårt attde allra flesta blir beroende av bidrag och inte kanvälja någon annan vård eller omsorg än den stat ochkommuner erbjuder.I socialdemokraternas är det därför bara desom har råd att själva betala för intesubventionerad vård och omsorg som slipper köeroch kan välja fritt.Genom att den för medborgarna så viktiga vård-och omsorgssektorn i huvudsak bedrivs imonopolform blir effektiviteten mindre -- vi får utmindre per satsad krona än vad som vore möjligtmed system med etableringsfrihet och rätt förmedborgarna att välja mellan olika alternativ. Detär oomstritt att privata monopol leder till högakostnader och dålig produktivitet. Samma sakgäller självfallet de offentliga monopolen.Hade produktivitetsutvecklingen i den offentligasektorn varitoförändrad i stället för att minska hadeskattetrycket kunnat vara uppemot 10procentenheter lägre än det är. Det motsvarardrygt -- eller mer än 25 000 kr.per hushåll i genomsnitt.De offentliga subventionerna snedvriderekonomiska beslut genom att bl.a. dölja verkligakostnader. Det innebär ofta felaktig fördelning avresurser och minskad kostnadspress. Den s.k.byggprisutredningen bedömde att uppemot 30 %av byggkostnadsökningarna var en följd av deomfattande subventionerna på detta område.Transfereringssystemen har utformats så att de ivissa fall kunnat utnyttjas på ett sätt som inte varitavsett. De har ibland lett till en överkompensation.Därmed har kotnaden för det eftersträvade socialaskyddsnätet blivit högre än vad som vorenödvändigt. Det framgår klart genom effekten avförändringen av sjukförsäkringen. Kostnaderna förmedborgarna kommer att minska kraftigt samtidigtsom en tillfredsställande nivå på inkomstskyddeterhålls.De olika aspekter på alltför höga kostnader ioffentlig verksamhet och inomtransfereringssystemen som redovisats ovaninnebär dessutom att arbetskraft och resurser iövrigt undanhålls industri och privat tjänstesektor.Det leder till lägre tillväxt i ekonomin.Sammanfattningsvis leder således högaskattetryck i kombination med offentliga monopol,regleringar och subventioner till att frihetenurholkas, att de resurser vi har utnyttjas sämreoch att tillväxten blir lägre.Det är i ekonomiska termer oerhört stora beloppsom medborgarna i förlorat.Bruttonationalprodukten i utveckladesfram till 1970 ungefär likvärdigt med andrajämförbara länder. Därefter har tillväxten varitklart lägre i än i övriga OECD-länder.Denna utveckling har accentuerats under desenaste åren till följd av den s.k. ''tredje vägens''kollaps. Innevarande år beräknar regeringen attbruttonationalprodukten i t.o.m. minskar.Hade haft samma tillväxttaktsom genomsnittet för övriga hadevåra resurser varit uppemot 300 miljarderkronor större. Av detta belopp hade -- vidnuvarande skatteuttag -- hushållen kunnatdisponera eller merän . räknat per hushåll i genomsnitt. Hadeskatteuttaget legat på europeisk nivå (vilket hadevarit nödvändigt för att uppnå en så hög tillväxt)hade hushållen kunnat disponera ytterligareuppemot (motsvarande ca13 . per hushåll i genomsnitt).Mot denna bakgrund vill jag fråga finansministern:1. Avser den nuvarande regeringen att genomföraen successiv sänkning av skattetrycket ned tilleuropeisk nivå?2. Avser den nuvarande regeringen att läggaförslag som innebär att offentliga monopol brytsupp och att enskilda alternativ tillåts ochstimuleras?1990/91:195 av () tillförsvarsministern om kostnaderna för denkommunala räddningstjänsten:Den kommunala räddningstjänsten bekostas tillstörsta delen av kommunala skattemedel. Deutryckningar som sker är emellertid till en tredjedelför bostadssektorn, en tredjedel för näringslivetoch cirka en tredjedel för trafikolyckor. Mot denbakgrunden har räddningstjänstens företrädarefrågat, varför en kommuns skattebetalare skall ståför av kostnaderna för räddningstjänsten dåtvå tredjedelar utgör mer allmänna hjälpbehov.Man har också frågat om förändringar kan göras föratt trygga räddningstjänsten med intäkter frånannat håll.Olika kommuner har olika riskbilder och det finnskommuner i landet, som på grund av sininfrastruktur måste ha en räddningstjänst som vidaöverstiger kommunens behov. Exempel på sådanakommuner är Åre med sin turistnäring och Sigtunasom med som är ett riksintressefår bära ett stort ansvar både beroende påföretagsetablering och inte minst beroende på enintensiv biltrafik från och till flygplats.Antalet utryckningar har för ökat på fem år.Ökningen nästan helt beroende på icke-kommunala hjälpbehov, främst Arlandas.Länsstyrelsen i , som är regionaltillsynsmyndighet över räddningstjänsten harskrivit till försvarsdepartementet den 30 november1990 och begärt en utredning för att finnaytterligare ekonomiska finansieringsmöjligheterutöver skattefinansiering. ,berörda parter och föreslogs delta iarbetet.I takt med ökad bil- och flygtrafik ökar behovet avräddningsinsatser och trycket på berörd kommun.Problemen finns även i anslutning till ochLandvetter. Det brådskar att finna en lösning.Vad avser försvarsministern att vidta för åtgärderför att finna en lösning som kan innebära såväl högstandard på räddningstjänsten, som att denkommunala räddningstjänsten inte belastas med enalltför orättvis andel av kostnaderna?1990/91:196 av () tillstatsrådet om åtgärder för atthjälpa de bostadslösa:Under en tid har jag besökt härbärgen och andrainstitutioner, som har öppet för bostadslösa mänoch kvinnor. I beräknar man att detfinns ca 5 000 män och 1 000 kvinnor som ärbostadslösa i verklig bemärkelse.Vid en A-lagstribunal, där också statsrådetLindqvist var närvarande, mötte vi nio män, somvar eller hade varit beroende av samhället för sittboende. Då blev vi verkligen medvetna om att dettastöd är långt ifrån tillräckligt.Endast ett fåtal av de bostadslösa får plats på dehärbärgen som finns och där har de i regel intenågon plats i taget.Dessutom stänger de flesta hemmen undersommaren. De människor, som arbetar på de olikahärbärgena har en stor uppgift och satsar verkligenhelhjärtat, men de och de ideellt arbetande räckerinte till för det stora behovet för dessa människor.Här skulle behövas en typ av gruppboende somliknar det vi har för utvecklingsstörda, gamla m.fl.Även större härbärgen behövs för att erbjudasängplats åt dem, som sover ute i portgångareller i kulvertar. Många av dem, som vistas på olikahärbärgen förvärvsarbetar också, och det ärbeundransvärt att klara av det utan att veta, omman har en säng att sova i till natten.Med hänvisning till ovanstående vill jag fråga:1. Vilka åtgärder är statsrådet villigt att vidtaga,när det gäller de bostadslösa?2. Är statsrådet beredd att undersöka behovet förde mest utslagna?3. Kan statsrådet tänka sig någon form avgruppboende som mellanform för de bostadslösa,som behöver stöd och hjälp i sitt boende?4. Och i så fall starta i större skala, så att något ellernågra decenniers status quo kan brytas?1990/91:197 av () tillmiljöministern om miljöeffekterna m.m. av indisktfördämningsprogram:Narmadaprojektet är ett gigantisktfördämningsprogram för floden , en avIndiens största floder.Planeringen omfattar 3 000 mindre dammar, 30mellanstora och 2 större dammar, där SardarSarovar delvis är finansierad genom medel frånVärldsbanken.Dammarna skall dels generera elkraft som skall gemöjligheter till en industriell utveckling och delsstora bevattningsprojekt. Sammanlagt beräknaskraftverkens elproduktion bli 600 MW och 4,8miljoner hektar beräknas bli konstbevattnade.Vattnet i dammarna kommer dock troligen att klaraendast 20--av de planerade arealerna,som delar av jordbruksområden blirförstörda av försumpning och försaltning.Med tanke på de miljöeffekter, som andra storadammar i övriga delar av världen orsakat, är jagstarkt kritisk till projekt av den härstorleksordningen. Tag exempel somAssuandammen i , iTurkiet, i Kasakhstan, på SriLanka m.fl. Effekter på flodsystemen,deltabildning och uttorkning av sjöar haråstadkommit jordförstöring av katastrofala mått.Med hänvisning till ovanstående vill jag frågamiljöministern:1. Finns det någon utredning eller undersökninggjord, när det gäller Narmada vad gälleravdunstning från dammarna, försumpning ochmarkförstöring?2. Har man planerat för bosättning för de ca 1miljon människor, som behöver förflyttas om helaNarmadaprojektet genomförs? Och har man tänktpå effekterna för människor, vars ekonomiska ochsociala förutsättningar slås sönder?3. Har man undersökt om de ,som projektet beräknas kosta, hade kunnatanvändas för att utveckla området i en annanmiljövänlig småskalig inriktning?1990/91:198 av () till statsrådet om AP-fondens rätt att köpa aktier:I en nyutkommen departementspromemoria frånfinansdepartementet föreslås att AP-fonden skall fåköpa aktier för av sitt kapital. Dettamotsvarar ca 250 miljarder kronor.Förslaget innebär således möjlighet till ett ökatstatligt ägande i svenska företag på 250 miljarderkronor. Det är ungefär tio gånger så mycket som dekollektiva löntagarfonderna har och ungefär femgånger så mycket som löntagarfondernas och fjärdeAP-fondens nuvarande innehav.Om denna utveckling förverkligades skulle densåledes innebära ett mycket stort förstatligande avdet svenska näringslivet.Förslaget har av statsrådet lanserats underparollen ''trygga pensioner''. Detta argumentmotsägs emellertid redan i finansdepartementetsegen promemoria. Där sägs:''Det ligger också i ett fördelningssystem attpensionsförmånen baseras på upparbetadepensionsrättigheter, men är oberoende avavkastningen på eventuella fondmedel. ''Trygga pensioner skapas enbart av en ekonomi medtillväxt. Detta framgår både av nämndapromemoria och av pensionsberedningensbetänkande. I flertalet av världens länder pågår förnärvarande en omfattande minskning av statensägande i företagen just för att sådan socialiseringhar visat sig oförenlig med en god ekonomiskutveckling. Bara den svenska socialdemokratin villgå motsatt väg.Till saken hör också att tre socialdemokratiskastatsministrar har lovat att inte använda AP-fondenför socialisering. lovade redan närfonden skapades att den inte skulle användas för attförstatliga företagen. När löntagarfondernainrättades lovade att det inte var detförsta steget, utan steget. Detta löfte upprepades avIngvar så sent som :''tillförs löntagarfonderna inga nyapengar. De ersätts inte heller av något som liknarfonderna eller av andra system av fonder medsamma syfte. ''Det nu aktuella förslaget är med andra ord ettlöftesbrott av det grövre slaget.Mot denna bakgrund vill jag ställa två frågor tillstatsrådet . Är statsrådet beredd att dra tillbakaförslaget om socialisering genom AP-fonden för attundvika en ny svekdebatt?2. Om svaret på den första frågan är nej, anserstatsrådet att förstatligande ochsocialisering av svenskt näringsliv främjar en godekonomisk utveckling?1990/91:199 av () tillstatsrådet om flyktingpolitiken:Känslan för humanitet och medmänsklighet är stori vårt land. Människor reagerar i allmänhetnegativt, när de upplever byråkrati och okänslighetför människors nöd. Många är därför beredda tillstora insatser och uppoffringar för en generösflyktingpolitik. Dessa människor utgör enovärderlig motvikt och garant motfrämlingsfientliga strömningar och rasism.Enskilda och organisationer med stor kunskap omflyktingsituationer i andra länder och djup respektför mänskliga rättigheter kan bli en ovärderligresurs i flyktingmottagandet om det finnsförtroende mellan dem och myndigheterna.Mycket tyder på att det förtroendet har rubbats --framför allt genom de skärpningar i regler förflyktingmottagandet som skedde ochdecember 1989. * Enligt en artikel i 4 novemberklarar inte längre av att utvisa flyktingar.Drygt 1 300 personer har gått under jorden. Dehålls gömda med hjälp av människor, som bedömtatt utvisningsbeslutet är orättfärdigt. De somengagerar sig i dessa enskilda flyktingärenden ärmycket kunniga och väl insatta i lag- ochkonventionstexterna varför den växande kritikenoch misstroendet mot den förda flyktingpolitikenmåste tas på stort allvar. * Andra känner besvikelse på grund av att derasansträngningar att inom lagens ram underlättaflyktingars integrering och bidra till en positiv starti inte tas till vara. Det gäller t.ex.nykterhetsrörelsen, som har kontrakterats avinvandrarverket för 22-veckorskurser med vardera15 deltagare vid rörelsens 10 kursgårdar.Målsättningen med utbildningen är bl.a. att gekunskaper i svenska, förmedla ett demokratisktförhållningssätt, skapa kontakter med närsamhälletoch underlätta kommunplaceringen. Utvärderingav de två kurser som kunnat genomförasuppfyller de positiva förväntningarna utom på enpunkt -- man har haft svårt att få elever tillkontrakterade platser varför kurserna omfattatbara 3--7 deltagare. * Kommuner har hörsammat kravet påkommunplatser för flyktingar och utarbetatambitiösa program för ett generöst mottagandemen platserna står tomma. I t.ex. , däravtalet gäller 50 flyktingar, har man byggt upp enflyktingmottagning med två handläggare ochkanslisttjänster och skaffat fram lägenheter ochbarnomsorg undervisning i svenskaplanerats. Men några flyktingar har man inte setttill under innevarande år.Invandrarpolitiken måste syfta till att motverkafrämlingsfientliga krafter och uppmuntra grupper,som verkar för ökad förståelse och generositet.Initiativ, som syftar till att bereda mark för engenerös flyktingpolitik och motverkahatstämningar mot människor som far illa, bördärför uppmuntras.Den nu uppkomna situationen är utomordentligtallvarlig. Invandrarfientliga har styrkts iuppfattningen att deras motstånd ger effekt och attflykingar är en risk och inte en tillgång församhället. Många, som engagerat sig för att hjälpaenskilda flyktingar, har fått erfara att allaansträngningar är förgäves och blir utbrända ellerger upp. Ideella organisationer, som erfarit attderas planerade insatser inte behövdes, förlorarentusiasmen och lägger av. Kommuner, som satsatpengar och arbete på att bygga upp en mental ochmateriell beredskap för ett generöstflyktingmottagande kan bli ovilliga att engagera sigi framtiden när utdelningen blev ekonomiskaförluster men inga flyktingar.Jag vill med hänvisning till det anförda frågainvandrarministern:Anser regeringen att de ''särskilda skäl'' som angavsligga bakom beslutet om inskränkt asylrätt idecember 1989 fortfarande föreligger?Vilka åtgärder avser regeringen vidta för att ta tillvara den kunskap och det engagemang, som ideellaorganisationer kan bidra med för att skapa engenerös flyktingpolitik?Anser regeringen att initiativmed 22-veckorskurser är en tillgång värd att värnaom och utveckla vidare?1990/91:200 av () tillsocialministern om barnhälsovården:I strävan mot familjeperspektiv och helhetssyn harbarnsjuksköterskor inom barnhälsovården ersattsmed distriktssköterskor, som tvingas ägnaallt större del av sin tid åt hemsjukvård ochäldreomsorg. Enligt rapport nr 79/1989''Barnhälsovården och barnsäkerheten'' (BoelHenckel, pedagogiska institutionen, )uppgav distriktssköterskorna samstämmigt i enenkätundersökning att deras arbetsuppgifter blivitså omfattande att barnhälsovården riskerade attkomma på efterkälken. Frågor om barnolycksfallhar bl.a. blivit eftersatta. Från många håll harrapporterats att föräldrautbildningen har stagnerat.Antalet födda barn har också ökat vilket medförten ökad arbetsbelastning på barnhälsovården.Landstingsrevisionen i har nyligengranskat barnhälsovården i länet. Deras rapport,daterad , speglar en liknandebild som den som omvittnats från andra håll ilandet. 16 distriktssköterskeområden i ,och kommuner har granskats.Enligt allmänna råd bör minst 30 %av distriktssköterskornas tid avsättas förbarnhälsovård för att kompetens och kontinuitetskall upprätthållas. Ingen av drygt 30 granskadedistriktssköterskor kom upp till den nivån. Deflesta låg kring , minimum var 8 %barnhälsovård.Enligt riksdagsbeslut skall barnhälsovården haföräldrautbildning med 8--10 träffar medföräldragrupperna under barnets första levnadsår.18 granskade barnavårdscentraler rapporteradefrån 0 till 6 träffar . Många hade utbildningenbart för förstagångsföräldrar.Revisorerna påpekar också att samarbete medsocialförvaltningen förekom endast sporadiskt vidde flesta mottagningarna och att var avsattför telefontiderna, som var gemensamma församtliga målgrupper -- i några fall bara en timmeper dag.Flyktingbarnen drabbas särskilt hårt avbarnhälsovårdens knappa resurser. BarnläkarenAnders Hjern ifrågasätter i en färsk rapport, somenligt pressuppgifter skall lämnas till socialstyrelseninom kort, om de svenska reglerna för hälso- ochsjukvård uppfyller de krav som FNsbarnkonvention ställer på lika behandling av allabarn i ett land. Han lämnar flera exempel på hurbarn på flyktingförläggningarna särbehandlasjämfört med andra barn i . Bl.a. framförs attdet finns förläggningar där ingen förebyggandebarnavård förekommer.