prot · GE0998 · 1991-04-19 00:00:00 — har frågat mig vadregeringen gör för att se till att domänverket tar sittnaturvårdsansvar och inte skövlar ytterligare ur-och naturskogar med hotade arter i , omregeringen är beredd att ålägga länsstyrelserna attstoppa förstöringen av kända lokaler förutrotningshotade växter och djur samt om till skydd för hotade växter och djuroch deras livsmiljöer gäller i Sverige.Låt mig först få påminna om att regeringen ipropositionen om En god livsmiljö har föreslagit attnaturvårdslagen skall förstärkas med ett nyttskyddsinstitut, biotopskyddet. Detta skydd äravsett att omfatta biotoper som utgör livsmiljöerför hotade djur och växtarter och kommer attinnebära ett väsentligt förstärkt skydd för dessaarter. är ett komplement tillnaturreservatsbildning.Vidare föreslår regeringen betydande skärpningarav reglerna för markavvattning med innebörden attregeringen kan besluta om förbud mot nydikning ivissa områden i landet. Detta kommer att innebäraett förstärkt skydd för en av de viktigastebiotoperna i skogslandskapet.Regeringen föreslår också att de areella näringarnages ett utökat ansvar för miljöarbetet, bl.a. arbetetmed att bevara den biologiska mångfalden.Skyddet av hotade arter är en stor och betydelsefullarbetsuppgift, som måste byggas upp på en gedigenkunskap om var de hotade arternas livsmiljöerfinns. Sammantaget innebär alltså förslagen iregeringens proposition betydande förstärkningarför naturvården.Riksdagen har också fattat beslut om nyaregler för skogsbruket i de fjällnära skogarna.Dessa nya regler har enligt min mening inteuppmärksammats tillräckligt i debatten.En av utgångspunkterna för skogsbruket i detfjällnära området är att det skall bedrivas medmycket stor återhållsamhet. Genom de nyareglerna sätts flera gränser upp för skogsbruketsbedrivande till skydd för naturvårdens ochkulturmiljövårdens intressen.Avgränsningen av det fjällnära området är frånnaturvårdsynpunkt mycket betydelsefull. Menäven förbudet mot avverkning på impedimentmarkinom området är av stor betydelse i dettasammanhang. Därtill kommer den ytterligareinventering av skogarna i området som skall görasför att uttryckligen undanta sådana områden frånavverkning som inte kan föryngras.Hyggesstorleken begränsas ytterligare ochrestriktioner införs för markberedning. Genomdessa åtgärder kompletteras det skydd som finnsgenom nationalparker, naturreservat ochdomänreservat.En väsentlig nyhet är möjligheten förskogsvårdsstyrelsen att i det enskilda fallet avslå enansökan om tillstånd till avverkning om den äroförenlig med intressen som är av väsentligbetydelse för naturvården eller kulturmiljövården.Genom krav på mer långsiktig planering även avhänsynstagandet till naturvårdsintressenaförbättras underlaget för myndigheternas beslut.Särskilda naturvärdesinventeringar skall göras närkunskaperna är bristfälliga. Härigenom blir detmöjligt att värna om miljöintressena på ett mersamordnat och systematiskt sätt än tidigare.När det gäller skyddet av våra urskogar ochnaturskogar vill jag framhålla att mycket storainsatser har gjorts . En betydandedel av de värdefullaste urskogsområdena harskyddats genom naturreservat, i en del fall genombeslut av regeringen, t.ex. genom beslutet attinrätta Björnlandets nationalpark i Västerbotten.Jag vill också framhålla de insatser för naturvårdensom gjorts av domänverket i det fjällnära områdetgenom avsättande av stora områden somdomänreservat. Staten har härigenom tagit ettbetydelsefullt naturvårdsansvar. Sammanaturvårdsansvar måste gälla även för de privataskogsägarna liksom för alla samhällssektorer sombedriver verksamhet som påverkar de biologiskaresurserna.Länsstyrelserna har möjlighet att stoppaavverkningar om ett område hyser värdefullabiotoper genom att tillgripa beslut om interimistisktförordnande om naturreservat i avvaktan på attåtgärder med stöd av naturvårdslagen kan sättas in.Det nya biotopskyddet kommer också att geförstärkt skydd för hotade arter. När det gällerskogslandskapet blir detta skyddsinstitut ett direktansvar för skogsbruket genom de uppgifter somtilldelas skogsvårdsstyrelserna.Det är självklart så att tillskydd för djur och växter och deraslivsmiljöer tillämpas i . Det förstärktaartskyddet liksom även de skärpta reglerna förmarkavvattning och skogsbruket i de fjällnäraskogarna är exempel på ytterligare steg för attstärka skyddet av växter och djur.Sammantaget kommer de regler som gäller och deförstärkningar som föreslås både imiljöpropositionen och i propositionen omskogsbruket i fjällnära skogar att innebära ettväsentligt förstärkt skydd för hotade växt- ochdjurarter.Anf. 23 ():Herr talman! Allt vad statsrådet härsäger om det framtida skyddet låter mycket bra,men frågan gällde faktiskt vad man kan göra i dagför att undanröja det nära föreståendeutrotningshotet mot vissa arter. Det gäller i det härfallet 25 arter, och det är inte så litet. Särskilt gällerdet sådana utrotningshotade arter som direkt börskyddas enligt Bern-konventionen.För en stund sedan var det en del ungdomar uppepå läktaren, och jag gladde mig åt det. Jag tänkteatt jag skulle rikta mig också till dem, men harde försvunnit. Jag tror att det var ungdomarungefär på mellanstadiet, och de förstår mycket avdiskussionen om att det som är sällsynt måsteskyddas och att det är ett värde i sig. När man sedanväxer upp förstår man det naturligtvis fortfarande,men med hänsyn till de ekonomiska realiteterna,som vi kallar det, pressar man undan den känslan.Men är det verkligen realiteter? Varje gång som viändrar något när det gäller något så viktigt somutrotningshotade arter vet vi inte riktigt vilkenkugge vi rör vid i det maskineri som angår oss alla.Den 22 april är Jordens dag. Det är som firasmycket litet i , men däremot väldigt mycketi världen i övrigt. Jag hoppas att den dagen skall blien viktigare dag för oss alla.När det gäller de utrotningshotade arterna har vi juen enorm kunskap, och vi har satt in mycket storaresurser för att skaffa oss denna kunskap. Det hargetts ut vackra böcker och broschyrer, och massorav människor har kartlagt dessa arter. Vi behöveregentligen inte mer kunskap. Med det ökade skyddsom utlovade ser det ut att bli litetbättre.Men man undrar: Varför skall det här behövahända ? Det beror naturligtvis på den ensidigaekonomiska syn som vi har haft. Därför gläder jagmig mycket -- och många andra med mig -- åt attden gröna BNP-beräkningen har vunnit gehör i vissmån, att man skall börja undersöka den. Detkommer kanske att förbättra situationen.En annan egendomlig sak är att det är mycket lättatt engagera sig när det gäller regnskogsskövlingendärför att dessa områden ligger så långt bort. Vibehöver inte ta ansvar för denna skövling, och detär så lätt att hjälpa till i det här fallet.I går hittade jag i , på ennäringslivssida, en liten artikel som jag tycktekunde ge bakgrund till den här frågan. Det hänvisasdär bl.a. till , som ju verkligen hörtill de människor som är viktiga församhällsbesluten. Jag har träffat honom mångagånger, och han brukar alltid komplimenteramiljöpartiet för vår syn på de flesta problem. Detgäller egentligen allting, säger han, utom vår syn påkärnkraften. Men eftersom det nu inte är fråga omden, kan jag tala om vad han säger enligt ett citat iden här artikeln: ''Det är människans värderingarsom avgör om miljön blir bättre eller sämre. Ochdärför är det meningslöst att ställa frågan om vadnaturen tål. Naturen tål precis vad som helst. Denmeningsfulla frågan är den om vilka förändringarav vår omvärld som människan tål. ''Det är ju fullkomligt vansinnigt att säga en sådansak -- då har man inte satt sig in det minsta i deekologiska skeendena, eller vad som verkligen ärvärdefullt. Det är en fruktansvärt materialistisk synsom här kommer fram.I denna artikel talar man också på ett litet hånfulltsätt om att SNF, , utmärksav storebrorsattityd. Artikelförfattaren talar omden växande naturskyddsbyråkratin, för attnedvärdera den väldiga folkrörelse somNaturskyddsföreningen egentligen är. Han talarockså om att miljö är någonting som betydermittpunkt, och att människan står vid sidan om ochbetraktar den. Han försöker alltså nedvärdera helabegreppet miljö.Så länge vi har den här grundsynen kommervärlden att bli fattigare och fattigare.Till vill jag i alla fall säga att jag tyckeratt det här jobbet som hon gör är fantastiskt fint.Och jag vet att hon förstår väldigt mycket av detta.Men det gäller att se till att alla, framför allt statensegna vårdare av naturvärlden, verkligen följerBernkonventionen och arbetar för att dejämförelsevis små naturskogar som vi har kvar fårdet skydd som de behöver.Anf. 24 ():Herr talman! Den här interpellationen avser judelvis domänverket, men den går också över dengränsen och talar om , urskogaroch den här typen av bevarandefrågor i allmänhet.Nu vill jag kommentera en begränsad men mycketbetydelsefull del av interpellationssvaret.Miljöministern säger att: ''mycket stora insatser hargjorts . En betydande del av devärdefullaste urskogsområdena har skyddatsgenom naturreservat. ''De synpunkterna och svaret i övrigt kan möjligen,för den som inte är så insatt i frågeställningarna, gesken av handlingskraft -- och att allt är bra som detär. Men den reella utvecklingen är ju den attmiljöministern påbörjat en stor reträtt när detgäller skyddet av urskogar och av skyddsvärdaområden.Om vi ser tillbaka, finner vi att det har träffats enpaketuppgörelse inom omförvärv av 26 områden, som skall kosta 172 milj.kr.Dessa förvärv är bara delvis betalda. Nästan heladet anslag som miljöministern har tagit upp förnästa år tas nu i anspråk för att betala det som ärkvar.Naturvårdsverket har i samråd med regeringenförankrat avtal för 215 milj.kr. När det gällerFärnebofjärden har lyckats träffaett avtal för att skydda detta för naturvårdenoundgängliga område.I fråga om det område som interpellationenegentligen gäller vill ju lokala intressen bevaraområdet. Miljöministern har -- och det ger jaghenne en eloge för -- med högra handen sagt att deområdena skall bevaras. Men med vänstra handenställer miljöministern inga resurser till förfogandeför detta.Bland de vackra orden, herr talman, finns det ingetom att miljöministern har sänkt ambitionerna ochföreslår anslagssänkningar. Jag tycker att dettabehöver komma fram för att vi skall få balans i ensådan här debatt.Jag kan förstå att det kan vara svårt att få utökaderesurser när ekonomin har gått i baklås. Men här ärdet fråga om en mycket stor reträtt. Jag vill då frågaom det i ett svar om ansvaret kring är rimligt -- och jag skulle t.o.m. viljasäga hederligt -- att undanhålla den härinformationen.Herr talman! Vi skall ju uppträda hövligt i debattenhär i kammaren, och det gör vi. Men i dettasammanhang skulle jag nästan vilja säga att ommiljöministern inte fullföljer de här kontraktensom är tecknade, så är det fråga om ettmiljöpolitiskt svek. Färnebofjärden är ett av deområden som det är viktigast att bevara -- och närdet gäller att få det skydd som interpellationenefterfrågar.Nu vill jag fråga vad miljöministern tänker göra.Skall de här uppgörelserna tas tillbaka? Skallbolagen få rätt att avverka? Det är mycketangeläget att få svar på de frågorna.Anf. 25 Miljöminister ():Herr talman! tog som vanligt tillstarka ord. Jag tänker inte använda ord som svek,eller göra en antydan om ohederlighet. Men jagtänker tala om fakta om vad som har hänt mednaturvården, för jag tror att vi alla tre är överensom att mer behöver göras än vad som har gjorts ihistorisk tid.Före 1976 skedde en kontinuerlig uppbyggnad --och anslagsökning. Antalet naturreservat ochnationalparker ökade mycket markant. Under åren1976--1982 låg uppbyggnaden fullständigt stilla; detskedde ingenting. Därefter har det skett en mycketbetydelsefull ökning av resurserna och skärpning avlagstiftningen och dess tillämpning.För två år sedan lyckades vi att mer än fördubblaanslagen för inköp av naturreservat, främst urskog.Det var ett femårsprogram med anslag på 100milj.kr. Till det skall läggas att vi har införtett anslag för skydd av hotade arter, ett anslag sominte tillkom när bl.a. satt i regeringsställning.Vi har lyckats höja anslaget för vård avnaturreservat. Vi slutför restaureringen avHornborgasjön på ett ur naturvårdssynpunkt bättresätt än enligt de ursprungliga planerna, och tillför48 milj.kr. i detta syfte. I samband medomställningen av jordbruket tillför vi under tre år550 milj.kr. Även det är i det härsammanhanget betydelsefullt. Jag skall inte gå in påalla de skärpningar lagstiftningen som också sker.Jag vill bara betona att detta nu händer.Det är riktigt att vi tillfälligt minskar anslagetmed 20 milj.kr. av sammanlagt 500 milj.kr. Det skulle ha varit roligare att slippagöra det. Det kan jag gott erkänna, men det var detbeting som vi fick i besparingsprogrammet i höstas.Så ligger det till.Naturvårdsverket har på ett mycket bra sätt arbetatmed att säkerställa urskogar. Det har naturligtvisskett under förutsättning att man har haft resursertill förfogande. De avtal som man har arbetat för attfå till stånd har fallit ut litet snabbare än vad manhade räknat med. Därför finns det nu problem somvi skall göra vårt bästa för att lösa. Men de står ochfaller inte med just dessa 20 miljoner. Det är inte så.Naturligtvis skall vi försöka lösa de här problemen,men jag tycker faktiskt att regeringen förtjänar etterkännande -- och inte anfall och tal om svek -- förde insatser som vi har gjort under de senaste åren.Och vi kommer att fortsätta att göra insatser för attförstärka naturvårdsintressena. Det behövs att vinu i sista stund slår vakt om de ursprungliganaturtyperna och skogarna här i . Det ärmycket viktigt. Det gäller även de utrotningshotadearterna.Vi har också gått på naturvårdens linje motexploateringsintressena när det gäller ett stort antalfall som gäller besvärsärenden om markavvattningoch liknande. Vi har lagt fast en ny praxis.Vi arbetar internationellt för detta, t.ex. inför 1992års globala konferens om miljö och utveckling. Ettav de prioriterade områden som där arbetarför är att vi skall få en konvention till skydd för denbiologiska mångfalden. Vi försöker påverka andraregeringar.Jag var i för attföra allvarliga samtal med omden skövling av skogarna som sker där. Det var enmycket skakande upplevelse att flyga helikopteröver de områden där det sker jättelikatotalavverkningar. Det var också talande att seskillnaden mellan urskog och nyuppväxt ochnyplanterad ensartad skog. Den har inte denkaraktär som urskogen har.Till sist vill jag säga till attockså jag läste artikel ochgjorde precis samma bedömning av den. Jag delarinte alls hans uppfattning. Jag anser att det är vårtansvar att hitta ett sätt att förena omsorgen ommänniskan med omsorgen om miljön. Det uttrycksi vårt partiprogram med orden: Vår uppgift är attskapa förutsättningar för en långsiktigt hållbarutveckling, som kan förena framsteg för demänskliga samhällena med vad människan ochnaturen tål. Det är detta, herr talman, som skallvara utgångspunkten för vårt arbete.Anf. 26 pAFs ():Herr talman! Jag förstår att kämparför det här, och det är inte lätt. Men det är ändå oftaman undrar över detta. Det är så många vackra ord.Vad hjälper konventioner, tänkte jag säga närBirgitta säger att det kommer en nykonvention om skydd för biotoper, om vi inte följerden konvention vi har skrivit på,. Enligt den skall hotade växt-och djurarters livsmiljö skyddas. Det görs ju intenär domänverket, statens egen skogsvårdare,hugger ned skog. Det skall inte tillåtas i ,och ändå sker det.När det gäller resan över är det naturligtvisfruktansvärt med den skövling som pågår där, menvi måste se till våra egna problem. Det är lätt att sepå andras.Jag har läst en mycket fascinerandeutredning om USAs naturreservat. De är ju väldigatill sin areal i jämförelse med de arealer som äravsatta i vårt land. Men det sker ändå enkontinuerlig genetisk utarmning. Inte ens de storanationalparker och naturreservat som är avsatta iUSA kan klara en kontinuerlig fortlevnad avhotade arter. Det är viktigt att vi inrättarnationalparker och naturreservat. Alla slags skyddär naturligtvis viktiga. Men det är ännu viktigare attden här skyddstanken ingår i all skogsvård. Jagtycker att miljöminister gick förbi dethär problemet litet grand. Man säger att manförsöker få till stånd avtal osv., men domänverketär ju statens egen skogsvårdare, och varför inteföregå med det bästa exemplet.Anf. 27 ():Herr talman! Jag har haft många debatter undersenare år med miljöministern om naturvårdsfrågor.Det märkliga är att trots att år går och vi nuär framme vid 1991 så talar om åren76--82. Faktum är ju -- och vi har haft den härsifferexercisen så -- attsocialdemokraterna sänkte de här anslagen.Det är riktigt att ni har fördubblat dem en gång.Men då tog ju bort ett annatanslag till miljöteknik för att få utrymme för denhär fördubblingen. Detta har vi diskuterat mångagånger, och det finns ingen anledning att fortsättaden diskussionen. måste vi se framåt.Vilka är det som i har drivit frågan omskydd för hotade arter? Vem är det som har talatom -- och nästan fått litet pin för det -- denvitryggiga hackspetten som exempel på behovet avett särskilt anslag? Vilket parti är det som år efterår har reserverat sig innan det kom ett anslag tillskydd för hotade arter? Jo, det är , ochdet vet skall vi inte tala om det som har varit. Jag är interädd för det. Jag kan göra det, och där har jag klarapapper. skall vi se framåt.Naturvårdsverket har tecknat en rad avtal medBirgitta Dahls goda minne. är frågan: Vadkommer att hända? Vad kommer att ske nu? Jag villha svar på detta. Vad kommer att ske om interesurser kommer fram för att klara de härområdena? Svaret jag fick var att vi skulle titta påvad som hände åren 1976--1982. Jag vill ha ettkonkret svar på frågan: Hur kommer hantera de här kontrakten nu när det inte finnspengar?Herr talman! Även om man ser vackra ord i storasammanhang på naturvårdsområdet är det viktigt --och det är vår uppgift -- att tränga igenom textenoch se vad som ligger bakom. Vi har ingenting häri att göra egentligen om vi inte försökerförklara och tala om det faktiska förhållandet. Jagvill inget hellre, , än att få ta tillbakadet här orden om för mig här i dagkan tala om hur vi skall klara upp detta. Hur skallvi klara dessa avtal? Det finns ett svenskt ordspråksom säger: Har man sagt A, måste man också sägaB. har sagt A. Hur skall av att säga B?Anf. 28 Miljöminister ():Herr talman! Jag förstår att inte villtala om det som har varit. Jag lade märke till attLars retoriskt frågade vem det är som hartalat om detta och reserverat sig för det. Jo, det harfolkpartiet gjort, men ni har inte skaffat fram någrapengar. Det gjorde ni inte när ni satt iregeringsställning heller. Det var vi som skaffadefram pengar till skydd för hotade arter. Det var visom höjde anslaget för inköp av urskog med 250 %för att vi skulle hinna göra det innan det var försent.Det är som har i uppgift attförvalta de medel som ställs till dess förfogande avriksdag och regering på ett sådant sätt att de avtalsom sluts håller sig inom de ramar som riksdagenhar anslagit. har slutit de häravtalen under förutsättning att de håller sig inom deramar som finns. Varje gång den frågan har kommitupp har verket självfallet fått det beskedet. har det ansvaret. Alla beslut fattas ochskall fattas på den grunden. Att man på det sättetfick ett besked om att vi nu har höjt anslaget och skall prioritera urskogsinköpen innebär ingenrättighet att överskrida anslaget. Det finns ingenregering som kan ge en sådan rättighet -- att gåutöver vad har givit dem i anslag för sinverksamhet -- till en myndighet.Det var ett flerårsarbete som inleddes. Dennedskärning som har gjorts på 20 milj.kr. avsammanlagt 500 milj.kr. Frågan ärsedan hur man lägger ut det här över tiden för att fåpengarna att räcka. Så enkelt är det. Men jag tyckerfortfarande att rätt skall vara rätt när det gällerfrågan om vem som har sett till att det nu finnsresurser att göra insatser som inte fanns tidigare.Till vill jag säga två saker.Det ena är att det är rätt att det finns länder somhar större andel av den totala landytan somnaturreservat än vi. Jo, de har ingenallemansrätt. De måste inrätta naturreservat för attmänniskor över huvud taget skall ha någon skog attvandra i. Vi behöver inte inrätta naturreservat föratt ge människor fri tillgång till naturen. Skall manfå en rättvisande bild av detta skall man föra till detunika vi har tack vare allemansrätten. Det glömsofta bort i debatten. Allemansrätten är någontingmycket fint.Till skillnad mot , som införEG-integrationen har sagt att vi skall inte låta andraän svenskar utnyttja allemansrätten, vill jag säga attvi skall välkomna våra grannar i att, meddet ansvar som följer med allemansrätten, ta del avEuropas sista vildmark som finns här i . Vihar utformat information på alla de storaeuropeiska språken om allemansrätten för att se tillatt de som kommer hit inte missbrukar den.Naturligtvis skall domänverket föregå med gottexempel, även om jag anser att samma krav måsteställas på det privata skogsbruket. Det gör det juockså med domänreservaten. Jag tror att RoyOttosson tänkte på den avverkning i Jokkmokkskommun som har varit aktuell. Där hardomänverket haft en dialog med ''Steget före''.Man har gång på gång rättat sig efter de förslag ochde krav som har ställts ifrån ''Steget före'' på ett brasätt, tycker jag. Den dialogen är inte avslutad ännu.Länsstyrelsen i har också rätt ochskyldighet att ingripa med de beslut som kanbehövas till skydd för naturen i de fall som jag trorligger bakom interpellation till mig.Här finns möjligheter för samhället att ingripa tillskydd för naturen.Domänverket har gått före genom att inrättadomänreservat. De skall naturligtvis finnas kvarinför framtiden i denna nya situation där nya kravställs på domänverket. Vi diskuterar just nu iregeringen hur vi skall kunna garantera att så skerpå ett sätt som är till fortsatt skydd för naturen.Anf. 29 ():Herr talman! Jag talade inte om dessa storanationalparker och naturreservat i för attklaga på de arealer som har skyddats här hemma.Jag ville med detta säga att det förutomnationalparker och naturreservat också behövs enhelhetssyn på skogsvården. När man som Stegetföre här gjort påvisar att det finns 25 arter i dettaområde som hotas av domänverkets kalhyggen,skall bud trädain till skydd. Vad skall man annars ha konventionertill? Detta har inte riktigt svarat på.Bernkonventionen finns, men varför följer manden inte när det gäller statens egna skogar?Vad allemansrätten beträffar väckte jag förra åreten motion om just skyddet för allemansrätten. Detkommer klagomål och åter klagomål frånmarkägare som verkligen vinnlägger sig om attvårda naturen. Trots att jag vet att man i Sverigelämnat ut mycket information också till utländskaturistbyråer har inte informationen nått fram, ochdet sker en fruktansvärd förstörelse i markerna.Hur det skall gå med allemansrätten är en avfarhågorna inför EG. Hur skall det gå med dengamla sedvänjan allemansrätten, som är något avdet finaste vi har? Detta är ännu ett hot.Jag vill ha ett riktigt svar på den fråga som framgårav interpellationen. Hur kan domänverket medkunskap om vad som i detta fall håller på att händamed dessa 25 hotade växtarter, vilket har påvisatsav Steget före, göra på detta sätt? Varför följerSverige inte som vi har skrivitpå?Anf. 30 ():Herr talman! När man har bekymmer är det oftalätt att skylla på andra. gör miljöministern detnär hon säger att detta är fel. Dethar överskridit sina befogenheter och tecknat meravtal än vad man har rätt till, och därför har vihamnat i den här situationen.Det har från regeringen utgått ett löfte om en pottför för att skydda områden som är direkthotade och där medel måste tas i anspråk direkt.Enligt min tolkning har gjortdetta. Men dessutom har miljöministern sänktanslagen som ändå uppgick till 100 milj.kr., ävenom vi tycker att det är otillräckligt, till 80 milj.kr.,och är detta fel.Jag vill ställa en fråga till miljöministern.