prot · GE09132 · 1991-06-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:132Fredagen den 14 juniKl. x10.00--12.091 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1990/91:197 och 198 till lagutskottet1990/91:200 till konstitutionsutskottetFörslagen1990/91:17 till socialutskottet1990/91:19 till arbetsmarknadsutskottetMotionerna1990/91:Sf58--Sf63 till socialförsäkringsutskottet2 § Sammanställning av tilläggsbudget II /91Föredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU36 Sammanställning av tilläggsbudgetII för /91 (prop. 1990/91:125).Kammaren biföll utskottets framställning om attbetänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning.BeslutUtskottets hemställan bifölls.3 § Räntor på statsskulden, m.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU38 Räntor på statsskulden, m.m.(prop. 150).Kammaren biföll utskottets framställning om attbetänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning.BeslutUtskottets hemställan bifölls.4 § Statsbudgetens inkomster för budgetåret1991/92Föredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU39 Statsbudgetens inkomster /92 (prop. 1990/91:150).Kammaren biföll utskottets framställning om attbetänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning.BeslutUtskottets hemställan bifölls.5 § Statsbudgetens utgifter för budgetåret1991/92Föredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU40 Statsbudgetens utgifter /92 (prop. 1990/91:150).Kammaren biföll utskottets framställning om attbetänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning.BeslutUtskottets hemställan bifölls.6 § Statsbudget för /92Föredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU41 Statsbudget för /92(prop. 1990/91:100).Kammaren biföll utskottets framställning om attbetänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning.BeslutUtskottets hemställan bifölls.7 § Anmälan och hänvisning av ärenden tillutskottAnmäldesProposition1990/91:188 Riktlinjer för det fortsatta samarbetetvid omhändertagande av miljöfarligt avfall iSverige och NorgePropositionen hänvisades tilljordbruksutskottet.AnmäldesFörslag1990/91:20 revisorers förslag angåendeteleverkskoncernens verksamhetFörslaget hänvisades tilltrafikutskottet.AnmäldesMotionernamed anledning av prop. 1990/91:194 Förverkandeav rätt att ta arv, m.m.1990/91:L31 av m.fl. (fp)med anledning av prop. 1990/91:200 Statsrådensarvoden1990/91:K98 av m.fl. (s)Motionerna hänvisades till utskott enligt följande:1990/91:L31 till lagutskottet1990/91:K98 till konstitutionsutskottet8 § Meddelande om protokollsjusteringAnf. 1 TALMANNEN:De av kammarens protokoll som återstårojusterade vid innevarande slutframläggs till godkännande torsdagen den 20 junikl. 12.00.9 § Information från regeringen om EG-ansökanAnf. 2 Statsminister ():Herr talman! Grunden för svensk säkerhetspolitikär en fast och konsekvent neutralitetspolitik. Det ärdet medel som vi funnit bäst ägnat attuppnå målet att trygga vårt lands fred, frihet ochoberoende, vår demokratiska samhällsordning ochrätten att själva forma vår framtid i enlighet medvåra egna värderingar.Sveriges säkerhetspolitiska linje har oftasammanfattats i uttrycket ''alliansfrihet i fred,syftande till neutralitet i krig''. Det är ettsamlingsbegrepp för de hänsynstaganden som krävsi fredstid för att klargöra att vi kommer att förhållaoss neutrala vid ett eventuellt framtida krig i vårtnärområde.Till stöd för vår säkerhetspolitik har betydanderesurser avsatts för det svenska totalförsvaret. Detär en förutsättning för att svensk neutralitet skall blirespekterad vid krig i vårt närområde.Läget i har under efterkrigstidengenomgående kännetecknats av hög stabilitet ochfredlig utveckling. alliansfria ställning ochvårt starka försvar har gett ett väsentligt bidrag tilldenna nordiska stabilitet.Efter de senaste årens snabba utveckling i Europahar förutsättningarna för vårt land att delta i ettfördjupat internationellt samarbete påtagligtförändrats.Den 12 december 1990 uttalade attSverige bör eftersträva att bli medlem i denEuropeiska gemenskapen med bibehållenneutralitetspolitik. Regeringen fick då fullmakt attlämna in en svensk ansökan om medlemskap i en samlad bedömning av de utrikes- ochsäkerhetspolitiska faktorerna och efter samråd iutrikesnämnden.Denna bedömning har genomförts, i närakontakt med ledarna för de i utrikesnämndenrepresenterade partierna. Jag vill härmed införriksdagen redovisa dess resultat.De senaste två åren har väldiga politiskaomvälvningar ägt rum i . Klimatet mellansupermakterna och harförbättrats avsevärt. Den tidigare uppdelningen itvå rivaliserande maktblock är förbi. De öst- ochcentraleuropeiska länderna har frigjort sig efterdecennier av totalitärt tvång. har enats,har upplösts, och Sovjetunionensmilitära tillbakadragande från Öst- ochCentraleuropa framstår som oåterkalleligt. Enneddragning av såväl kärnvapen somkonventionella styrkor har inletts ochförhandlingar förs om ytterligare nedrustning. Deneuropeiska säkerhetskonferensens toppmöte i lade grunden för ett nyttsäkerhets- och samarbetssystem i vår världsdel.Därmed har också säkerhetspolitiskavillkor i väsentliga avseenden förändrats till detbättre. Detta gäller även om de konkretaeffekterna i norra inte är så påtagliga som iCentraleuropa. Det nordatlantiska ochnordeuropeiska området kan också väntas fåfortsatt stor strategisk betydelse för de bådaledande kärnvapenmakterna.Sovjetunionens inre kris är en kvarvarandeosäkerhetsfaktor. En rad skäl talar för ett fortsattstarkt sovjetiskt intresse av samarbete med väst,och ett motsvarande ringa intresse förkonfrontatorisk maktpolitik. Oförutsägbarayttringar av en fördjupad sovjetisk kris, medallvarliga återverkningar i omvärlden, kan dockinte uteslutas.Kriser på grund av etniska och nationellamotsättningar och svikna ekonomiskaförhoppningar i de öst- och centraleuropeiskaländerna kan sannolikt inte undvikas. Densammanfattande bedömningen är emellertid attrisken för ett stormaktskrig i ärutomordentligt liten.Herr talman! Den Europeiska gemenskapenutvecklas med stark dynamik. Tillutgången av 1992 skall den inre marknaden hagenomförts med fri rörlighet för varor, tjänster,människor och kapital. Två regeringskonferenserutarbetar riktlinjer för en ekonomisk och monetärresp. en politisk union inom Gemenskapens ram.Den politiska unionen är ett långsiktigt mål förGemenskapens samarbete, som funnits även i deskeden där detta mest har handlat om praktiskaekonomiska frågor. Strävan att skapa ''ett ständigtfastare förbund mellan de europeiska folken'' ladesfast redan i . Unionstanken ären avgörande ledstjärna och riktpunkt förGemenskapens arbete.Det utrikespolitiska samarbetet inomGemenskapen, EPS, har växt frampå informell grund, och är organisatoriskt skilt frånEGs övriga verksamhet. Det finns dock en önskanhos Gemenskapens medlemmar att gå längre äntidigare på detta område och att i ett växande antalfrågor utforma gemensamma ståndpunkter. Det ärdärvid sannolikt, att vissa utrikespolitiska ärendenkommer att avgöras med kvalificerad majoritet idet framtida EG, men i så fall inom begränsadetillämpningsområden. Principen om enhällighet ifråga om nationellt viktiga utrikes- ochsäkerhetspolitiska beslut kommer med störstasannolikhet att upprätthållas.Gemenskapens medlemmar synes också inställdapå att gradvis utöka sitt säkerhetspolitiskasamarbete, vilket där inte har samma direktakoppling till försvarspolitiskt och militärtsamarbete som i svenskt språkbruk. I riktlinjernaför regeringskonferensen förklaras attGemenskapen bör överväga att samordna sittagerande bl.a. i frågor som berör nedrustning ochrustningskontroll, ESK samt vissa FN-angelägenheter inkl. fredsbevarande operationer.Även ekonomiskt och teknologiskt samarbete påkrigsmaterielområdet nämns, liksomvapenexportfrågor och icke-spridningsfrågor.I anslutning till regeringskonferensen diskuterasvidare om Gemenskapen också bör tillföras en rentförsvarspolitisk dimension. I denna fråga råder storförsiktighet hos flertalet medlemsstater. kommerför överskådlig tid framåt att förbli grundstenen iVästeuropas försvar. är ocksåavvisande till en självständig militärpolitisk roll förEG. Det föreligger inga förutsättningar för att viddenna regeringskonferens förändra EG till enförsvarspolitisk allians med operativa militärauppgifter.Önskemål om att stärka egenförsvarspolitiska profil torde i stället leda till ettökat säkerhets- och försvarspolitiskt samarbeteinom den västeuropeiska unionen, WEU. Attnågon form av fast relation kommer att etablerasmellan EG och WEU är troligt.Man kan utgå från att utformningen av etteventuellt framtida försvarspolitiskt samarbetekommer att ske med hänsynstagande till de EG-stater som inte anser sig kunna eller vilja delta i ettsådant. Detta överensstämmer väl med riktlinjernaför hanteringen av de försvarspolitiska frågornaunder regeringskonferensen, där det förklaras atthänsyn skall tas till medlemsstaternas traditionellapositioner.Herr talman! Enheten och enhetligheten har varitgrundläggande för den Europeiska gemenskapensutveckling. Inriktningen har varit att allamedlemmar skall delta fullt ut i alla delar avGemenskapens arbete. Det finns ingen anledningatt anta att EG nu skulle vara berett attkompromissa om principen att medlemskap ärodelbart. måste vid ett inträde iGemenskapen ge sin anslutning till alla delar avsamarbetet, godta de förändringar som kan följa avde nu pågående regeringskonferenserna, ochförklara sig berett att aktivt medverka iGemenskapens vidare utveckling i riktning mot depolitiska mål som uppställdes i Romfördraget.Ett medlemskap i är förenat med krav påsamordning av utrikespolitiken, men ingalunda pålikriktning. Kraven på samordning kan förväntasväxa, men friheten från likriktning kommersäkerligen att bestå. Även som medlem får vitillfälle att verka för syn i frågor som liggeross varmt om hjärtat, såsom stärkande av FNsställning, det alleuropeiska samarbetet,nedrustningspolitiken, solidariteten med tredjevärlden, biståndspolitiken och ökad samverkanmed Baltikum.Den stora skillnaden blir att huvuddelen av vårtagerande kommer att äga rum inomGemenskapens ram. Vad vi vinner är möjlighetenatt få gehör för våra synpunkter inom EG-kretsen,och därmed ge dem långt bättre genomslag än omvi agerat som utanförstående stat. Vad vi förlorar ärfrämst en lika lätt identifierbar svensk profil iutrikespolitiken.Dagens EPS-arbete bygger på principen omenhällighet. Att EG skulle ta steget till en bindandemajoritetsregel i nationellt avgörande utrikes- ochsäkerhetspolitiska frågor ter sig under överskådligtid uteslutet. Inte heller torde EG-staterna övergeen ordning som medger långtgående politiskhandlingsfrihet för den enskilde medlemmen idessa avseenden.Ändå kan detta samarbete ställa vårt land införolika avvägningsproblem med bäring påneutralitetspolitiken. Det kan röra frågor somgäller deltagande i utrikespolitiskt motiveradesanktioner mot utanförstående stater, liksom vissafrågor rörande export av krigsmateriel. Det är dockregeringens bedömning att för trovärdigheten isvensk säkerhetspolitik besvärande åtaganden skallkunna undvikas.Den militära alliansfriheten utgör i fredstidneutralitetspolitikens kärna. Att stårutanför alla militära allianser, att vi avstår ocksåfrån annat förpliktigande militärt samarbete medandra stater och att vi har ett allsidigt och starkttotalförsvar vittnar om vår beslutsamhet attförhindra att vi blir indragna i en stormaktskonflikti vårt närområde. Svensk politik bör ävenfortsättningsvis föras med omsorg om attförtroendet bevaras för vår vilja och förmåga attfullfölja den valda linjen.Om en väpnad storkonflikt trots allt skulle drabbavårt område, måste , för att då kunna ståneutralt, även fortsättningsvis konsekvent avståfrån deltagande i militära allianser eller annatförpliktigande militärt samarbete med andra stater,utöver vad som kan följa av vårt medlemskap iFörena nationerna. kan därför inte utan attge avkall på neutralitetspolitiken delta i engemensam försvarspolitik eller ett ömsesidigtförsvarsåtagande inom EGs ram.Det finns som tidigare betonats ingen anledning atttro att EG nu skulle vara på väg att omvandlas militär allians eller skapa andra former förgemensamma förpliktande försvarsarrangemang. Iett längre perspektiv kan ändå inte uteslutas att enutvidgning av samarbetet mellan EGs medlemmarockså kommer att omfatta försvarsfrågor.Regeringens bedömning är att beslut häromkommer att bygga på enhällighet mellanmedlemsländerna och att det också i framtidenkommer att visas beredskap att finna lösningar förde stater som inte vill eller kan delta i ett sådantsamarbete. För svensk del skulle detta innebära, attvi inte skulle förpliktigas att ta del i en eventuellblivande försvarsallians mellan EG-stater elleromfattas av eventuella kollektivasäkerhetsåtaganden.Om en europeisk säkerhetsordning, t.ex.på ESKs grund, en gång upprättas förändras dehittillsvarande förutsättningarna för Sverigesneutralitetspolitik.Herr talman! För är kontakten ochsamarbetet med de nordiska grannländerna avsärskild betydelse. Trots skillnader isäkerhetspolitisk orientering har vi kunnat verkagemensamt på en rad områden. De gemensammahistoriska och kulturella banden, och den respektoch närhet som kännetecknar det nordiskasamarbetet, har skapat förutsättningar för endjupgående samverkan på en rad områden. Så bördet också förbli. Utvecklingen av de nordiskaländernas förhållande till den fortgåendeeuropeiska integrationen får inte tillåtas leda tillbakslag i någon del av det nordiska samarbetet. Detfinns anledning att tro att utvecklingen tvärtomkommer att leda till ett ökat behov av ett aktivtnordiskt samarbete.Det bör också understrykas att regeringen avser attslutföra EES-förhandlingarna med all kraft.Sveriges intresse av ett sådant avtal minskas inte avvåra ambitioner i fråga om medlemskap i talman! Säkerhetspolitisk planering måstealltid utgå från att också det oväntade kan inträffa.Nya spänningar kan uppstå, och krig kan intekategoriskt uteslutas. Därför bibehåller vineutralitetspolitiken. Men beredskap inför detoväntade får inte hindra oss att ta vara på demöjligheter som det sannolika erbjuder.Förutsättningarna har ökat att förverkliga visionenav ett enat som lever i fred, välstånd ochsocial rättvisa, till gagn också för utvecklingen ivärlden i stort. Det blir allt tydligare att en lång radpolitiska sakfrågor i längden endast kan lösasgenom bredast möjliga samarbete övernationsgränserna. I detta samarbete har enviktig roll att spela. Också vi bör vara med om attforma framtidens fria och fredliga . Vi delarvisionen att våra nationer skall bli såsammanflätade med varandra, på samhällslivetsolika områden, att krig i vår världsdel framstår somotänkbart. Till det bidrar det ökade beroendemellan stater och folk som den fortgåendeekonomiska integrationen leder till. Jag ärövertygad om att vårt land kan ge många positivabidrag till utvecklingen av detta framtida Europa.Den Europeiska gemenskapen ses i hela Europasom ett viktigt kraftcentrum för samarbete ochutveckling i vår världsdel. möjligheter attpåverka detta framtida samarbete -- politiskt,socialt och ekonomiskt -- skulle förbättras genomett medlemskap i denna gemenskap. Det ärregeringens uppfattning att ett medlemskap i innebära stora fördelar för , somöverväger nackdelarna. Vi delar Gemenskapenslångsiktiga mål, så som dessa formulerats iRomfördraget och Enhetsakten, och villtillsammans med de andra medlemmarna arbeta fördessas förverkligande.Vid avgörandet om ett svenskt medlemskap är detnödvändigt att ta ställning både till det sommedlemsstaterna redan kommit överens om och tillde planer och ambitioner som är aktuella. Dettaställningstagande måste innefatta en bedömning avsamtliga de faktorer som påverkar frågan ommedlemskap. Genom en folkomröstning omsvenskt medlemskap i blir det slutligen svenskafolket som får avgöra frågan.Herr talman! har uttalat att böreftersträva att bli medlem i den Europeiskagemenskapen med bibehållen neutralitetspolitik.Regeringen anser att beslutssystemet inom EG,även vid nya samarbetsformer inomorganisationen, säkerställer möjligheterna för ettenskilt medlemsland att värna sina grundläggandesäkerhetspolitiska intressen. Det är regeringenssamlade bedömning att ett svenskt medlemskap iEG är förenligt med neutralitetspolitikens krav.Efter det samråd som ägt rum i utrikesnämnden harregeringen beslutat att överlämna en ansökanom svenskt medlemskap i den Europeiskagemenskapen till EGs ministerråd.Överlämnandet kommer att äga rum i den 1juli.Sveriges säkerhetspolitik rör vårt lands mestcentrala intressen. Den syftar ytterst till att vi skallkunna trygga vårt lands fred, frihet och välstånd ien föränderlig omvärld. Dess utformning kräverlångsiktighet, konsekvens och realism. Aktsamhetvid hanterandet av säkerhetspolitiken är en plikt.Anpassning till en förändrad verklighet är ennödvändighet. Bred enighet över partigränserna ären styrka.Genom handläggningen av denna fråga harregeringen visat att den önskat bredast möjliga stödför den deklaration jag här har avgett. En sådanbred uppslutning är till stor nytta för vår nation i deviktiga förhandlingar som förestår.Anf. 3 ():fattade dethistoriska beslutet att skulle ansöka ommedlemskap i den europeiska gemenskapen EG.Regeringen gavs i uppdrag att efter förberedelselämna in den formella ansökan under 1991.Därmed var tärningen kastad. avtvekan hade svängt.Jag döljer inte att vi moderater ser detta som en storpolitisk framgång. Den linje vi länge kämpat för ärnu också . Och har regeringen fattat detformella beslutet att lämna in Sverigesansökan. Vi hälsar det med stor tillfredsställelse.När nu söker sig in i EG innebär detta denstörsta förändringen av vår utrikes- och därmed varsäkerhetspolitik i modern tid.När det gäller utrikespolitiken förklarar vi ossberedda att ge upp en tradition av totalobundenhet, som sträcker sig mer än ettårhundrade tillbaka i tiden.Vi är beredda, och vi vill, gå in i en gemenskap därvi också skall delta i utformningen ochgenomförandet av en gemensam europeiskutrikespolitik i alla de frågor där en sådan behövs.Och vi gör det inte bara därför att detta är ett måstei en gemenskap där samarbetet är odelat, utandärför att vi är fast och fullt övertygade om värdetav denna europeiska utrikespolitiska gemenskap.Vår egen utrikespolitik måste därmed vara enutrikespolitik med en klar europeisk identitet.Därmed ges den också helt nya möjligheter.Vår säkerhets- och försvarspolitik dikteras avsäkerhetsgeografin i det nordatlantiska ochnordeuropeiska område som vårt sjö-, luft- ochlandterritorium är en del av. Vi är och förblir enliten demokratisk nation i omedelbar närhet av denhistoriskt alltid starka men ofta instabila ryskamakten. Så har det varit, och så kommer det attförbli.Den bestående uppgiften för vår säkerhetspolitik idenna situation förblir att undvika att falla underdenna makts inflytande, som vi inteutvecklas till ett hot mot dess säkerhet. Militäralliansfrihet och ett starkt svenskt försvar är ochförblir den naturliga slutsatsen. På detta sätt lämnarvi dessutom vårt bidrag till stabiliteten ochsäkerheten i denna vår del av Europa.I regeringens deklaration talas det om att vi vill blimedlemmar med ''bibehållen neutralitetspolitik''.Det är den formulering som har lagt fast.Det är viktigt att säga att ''bibehållen'' inte ärdetsamma som ''oförändrad''. Det säger sig självtatt det, i och med beslutet att söka medlemskap i enframväxande politisk union, handlar om en viktigförändring av denna politik.Det som består, det är den hårda kärnan i vårgeografiskt givna alliansfria säkerhetspolitik.Europas politik har förändrats radikalt under desenaste åren, men geografi består.Med ansökan om medlemskap förklarar vi vår fullaanslutning till de politiska mål och strävanden sombär upp den europeiska gemenskapen. Det finnsinte några fotnötter, reservationer, förbehåll ellerinskränkningar. Vi vill vara med och bygga eneuropeisk union.Som företrädare för politiska partier iregeringställning och opposition, och därmed somföreträdare för en överväldigande majoritet i dennariksdag, har vi genom beslutet ,genom den process som har varit och genomstödet till den formella ansökan träffat vårtval. Vi känner Gemenskapens politiska mål, och viär väl informerade om de nya och betydelsefullasteg mot dels en politisk, dels en ekonomisk ochmonetär union som Gemenskapen nu kommer attta.Vår strävan är att nå fram tillformella förhandlingar om medlemskap medGemenskapens medlemsstater. Det är vårförhoppning att dessa skall kunna vara avslutadeunder för att kunna godkännas ochgöra ett medlemskap möjligt.Avtalet om medlemskap skall godkännas i denordning som vår grundlag lägger fast. Men därtillkommer, att det bör anordnas en folkomröstning isyfte att godkänna det avtal som då undertecknatsav regeringen och en första gång godkänts avriksdagen.Men detta ändrar ingenting i det ställningstagandesom vi som politiska partier träffade den 12december 1990 och som leder fram till stödet föransökan. Vårt ''ja'' är ett klart ''ja'', och det ärviktigt att säga.Det går inte att fria till en flicka, men sägaatt det där med ja eller nej till äktenskap ger manbesked om först inför altaret, utan att dettatenderar att dämpa intresset förbröllopsförberedelserna. Och på samma sätt är detmed Europapolitiken. Vårt ''ja'' är ett ''ja''också , inte ett ''kanske'' som lämnarutrymme för ett ''nej''.Ingen skall kunna tvivla på europeiskaövertygelse och beslutsamheten i vårEuropapolitik.Jag är övertygad, herr talman, om att blirförnyelsens decennium för ocheuropeiseringens decennium för . Detkommer att ställa krav på oss alla. Men det innebäratt en ny och spännande framtid öppnas upp.Sverige förblir för oss alla vår älskade hembygd.Men är nu vår spännande framtid.(Applåder)Anf. 4 ():Herr talman! kommer att ansöka ommedlemskap i den Europeiska gemenskapen. Detär en händelse som vi liberaler hälsar med mycketstor glädje.Sveriges nära samhörighet med demokratierna iEuropa har för oss liberaler alltid varit självklar. Vihar glatt oss åt den alltmer fördjupadeintegrationen som i EG har haft sin drivkraft ochsitt nav. Vi inser också vilken betydelse EGssammanhållning och framgångar har haft för denutveckling mot fred, demokrati ochmarknadsekonomi som vi nu kan se i hela Europa.När folken i Öst- och sprängde sinabojor och rev de murar, som skiljde dem och oss,växte också hoppet om fred i . Demokratierför inte krig med varandra!Risken för ett storkrig i har avsevärtminskat. Det kvarvarande hotet bottnar iovissheten om vart det politiska och ekonomiskasönderfallet i , om det fortsätter, kan föraunionen.För att säkra freden i måste demokratiernai väst föra en politik som främjar frihet , demokratioch marknadsekonomi också i . Enligt min,och liberalernas, uppfattning kanSverige bäst verka för det som medlem avEuropeiska Gemenskapen.Vi liberaler har länge hoppats på, och verkat för,att såsom medlem av Gemenskapenskall vara med att forma den europeiska framtiden.Den dagen har ryckt ett bra stycke närmare.I statsministerns anförande vill jag särskiltunderstryka visionen av ett , såsammanflätat på samhällslivets olika områden, attett krig i vår världsdel framstår som otänkbart. Detär också värdefullt att det i deklarationenunderstryks att vi delar Gemenskapens långsiktigamål, så som dessa formulerats i ochenhetsakten, och vill tillsammans med de andramedlemmarna arbeta för dessas förverkligande.Vi liberaler vill arbeta för att som EG-medlem aktivt och med entusiasm skall medverkatill framväxten av en europeisk union, öppen föralla demokratier -- en union som ivärldspolitiken blir en kraft för avspänning ochfred, för demokrati och respekt för mänskligarättigheter, för en internationell rättsordning, förekonomisk och social utveckling och för en godlivsmiljö åt alla -- ett generöst , ett Europaöppet mot omvärlden.Vi kommer därför att liera oss med krafter inomEG som vill detsamma som vi, som t.ex. vill gesamarbetet en social dimension och föra en radikalmiljöpolitik.