prot · GF0944 · 1991-12-12 00:00:00 — 43).Socialutskottets betänkande SoU5Utskottets hemställan bifölls.Socialutskottets betänkande SoU6HemställanUtskottets hemställan bifölls med 302 röster mot13 för hemställan i meningsyttringen av GudrunSchyman.MotiveringUtskottets motivering godkändes med 176 röstermot 137 för utskottets motivering med den ändringdäri som föreslagits i reservationen av BoHolmberg m.fl.Socialutskottets betänkande SoU7Utskottets hemställan bifölls.Socialutskottets betänkande SoU13Utskottets hemställan bifölls.Bostadsutskottets betänkande BoU6Utskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad voteringTredje vice talmannen meddelade att de på dagensföredragningslista återstående ärendena,betänkanden KU5, KU8,KU11, KU13, KU14, KU17, KU18 och KU20,lagutskottets betänkande LU15 samtutrikesutskottets betänkanden UU11, UU12 ochUU17, skulle avgöras i ett sammanhang efteravslutad debatt.6 § Riksdagsledamöternas arvoden m.m.Föredrogskonstitutionsutskotttets betänkande1991/92:KU5 Riksdagsledamöternas arvoden m.m.(prop. 1990/91:200).Anf. 24 ():Herr talman! Det är få frågor där jag under minriksdagstid upplevt så mycket kineseri som när detgäller riksdagsledamöternas arvoden. Det var längeett elände när riksdag och regering själva skullesätta sina löner. För regeringens del löste man dethär problemet på det, som man tyckte, genialasättet att man inrättade en statsrådslönenämnd1984. Det principiella felet var emellertid attstatsrådslönenämnden var underställd regeringen,vars löner den alltså skulle fastställa.För riksdagsledamöterna dröjde det innan det blevordning. 1986 beslöt man sig för att höja lönernamed . Det hade då inte skett någon höjning . Men man löste inte den principiellaproblematiken. Det gjorde man först genom 1988års ersättningslag, där man fastställde attriksdagsledamöternas arvoden skulle vara lika medden genomsnittliga lönen för byråchefer, rådmän,hovrättsråd och kammarrättsråd.Allt detta var okej. Var det så att den här kategorinfick ett lyft, så fick riksdagsledamöterna ett lyft.Blev det ingenting för den här kategorin, skulle detinte bli någonting för riksdagsledamöterna. Det varju en förträfflig ordning. hade vi en automatik.Men den här friden varade inte särskilt . Den27 , alltså , beslötstatsrådslönenämnden att regeringens löner skullehöjas , dvs. för statsministern upp till46 , en höjning med 3 300, och för övrigastatsråd till , en höjning med 3 000. Ochriksdagsledamöterna väntade att det per den 1oktober skulle bli klart också med höjningen förderas vidkommande.Nu bar det sig inte bättre än att det hade varit etträtt bra år för kammarrättsråd, hovrättsråd ochandra. De hade fått en rejäl lönehöjning, eftersomde hade släpat efter så mycket tidigare.Men se, nu kommer det märkliga. Den härhöjningen med , som automatiskt skullekomma enligt ersättningslagen , skulleman helt plötsligt inte verkställa. Man fick kallafötter i . Dessutom återverkadedetta på riksdagsgrupperna. I många partier, inteminst i regeringspartiet, sprang ledamöternaungefär som yra höns och var fullt beredda att gåifrån det som man hade fastställt somprincip. efter antagandet aversättningslagen vågade man inte längre tillämpaden. Den hade ju ändå tillkommit just för attförhindra sådana här situationer.Resultatet känner vi. Det blev en frysning avriksdagsledamöternas ersättning, till . Detinnebär att 1991 har blivit ett rätt dystert år förriksdagsledamöterna. Inte nog med att man hargått miste om en höjning på ca . Därtill harockså traktamentena skattebelagts, vilket gör missar kanske . i det sammanhanget.Det blir alltså . brutto mindre förriksdagsledamöterna.Detta var väl i och för sig föga heroiskt handlat avsocialdemokraterna. Regeringen hade fått sinlönehöjning, men riksdagsledamöterna fick bliutan.Nu står vi i begrepp att på nytt fatta ett beslut omfortsatt avvikelse från den automatik som vibeslutat om . Det blir knappast bättre av attså många socialdemokrater, och också ledamöterfrån andra partier, mellan skål och vägg hejar påmoderater och folkpartister: ''Se nu till att viverkligen får ordning på det här. Men räkna inte påvåra röster när det verkligen skall till -- ånej. ''Sådant kallar jag för hyckleri, skrymteri, feghet.Men vi i moderata samlingspartiet och folkpartiettalar öppet om hur det ligger till. Vi säger vad alla idenna kammare, eller i varje fall nästan alla, skullevilja säga: Sluta med hyckleriet! Pacta suntservanda, avtal skall hållas -- och i det här fallet ärdet lagen som skall gälla. Vi menar att lagskall tillämpas från . Annars är vitillbaka i samma elände som dessförinnan.Nu sägs det: ''Ja, men -- då skallminsann den här lagen gälla, men inte förr!'' Vemtror att de räddhågade ledamöterna vågar låtalagen gälla 1993? Vem tror på tomten ? Detblir väl en ny lag om avvikelse, eller avvikelse frånavvikelsen.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Man kan också göra en jämförelse mellanriksdagsledamöternas arvoden och ersättningarnaför några andra grupper. Vi har kommunal- ochlandstingsrådens löner, och vi har utländskaparlamentarikers villkor.Om vi nu ser till kommunal- och landstingsråden,så kan vi konstatera att någon frysning på den sidaningalunda föreligger. Och det är all right.Kommunalråden och landstingsråden skall ha enhygglig och anständig ersättning; det är också fördem ett ordentligt slit att hålla på med politiken.Jag har ingen egentlig statistik för kommunalråden,men jag har kunnat se i mitt eget län, iÖstergötland, och kan då konstatera att dennormala ersättningen till kommunalråd liggermellan 28 000 och , alltså merän vad en riksdagsledamot har i ersättning.Landstingsrådens ersättning ligger genomgåendeöver . Vi såg att Stockholmsläns finanslandstingsråd kan räkna med en höjningtill bortemot . Nykomlingar blandlandstingsråden i får ca 36 000 kr.Ett nytillträtt landstingsråd har alltså mer än 60 %mer än vad en riksdagsledamot har.Även i jämförelse med utländska parlamentarikersvillkor ligger de svenska ersättningarna särklassigtlågt. Ur 1990/91 kan man tanågra exempel ; sannolikt är alltsåersättningarna högre.En belgisk parlamentariker hade då . imånaden, varav hälften skattefritt. Så får handessutom en liten bonus, totalt . isemesterpengar -- och i julpengar. Det skulle välvara trevligt om vi kunde få litet julpengar också,det kanske skulle behövas. Dessutom har han enheltidsanställd assistent, som kan utbytas mot tvåhalvtidsanställda assistenter.I har en folketingsman , plus enegen sekreterare. I har enparlamentledamot . för att kunna avlönasekreterare och utredningshjälp. I , ettland som storleksmässigt överensstämmer medSverige, är ersättningen 29 300--. plustraktamente.Om vi tillämpade lagen skulle vi komma upp i enersättning på . Den skulle något sånärbefinna sig i paritet med ersättningarna ijämförbara länder.Denna låga ersättning, frysningen, kommernaturligtvis också, och det är kanske det viktigaste,att medföra att det blir svårt attrekrytera riksdagsledamöter. I den situation dåman har att välja mellan att kanske åta sig ettriksdagsuppdrag eller att vara kommunal- ellerlandstingsråd, är det väl ingen tvekan om att mångaföredrar att vara kommunal- eller landstingsråd.Man kan stanna hemmavid. Man slipper denspeciella korridortillvaro som vi ledamöter frånlandsorten tvingas att leva med här. Man kan ägnasig åt ett socialt liv och t.o.m. ett familjeliv. Manslipper att leva avskild från vänner och familj underen rätt stor del av veckan.Jag har ytterligare en synpunkt. Det är mycket sombehöver ses över vad det gäller riksdagsmännensvillkor och då inte minst pensionsvillkoren. Jagträffade en f.d. kollega som satt iriksdagen fram t.o.m. och som hade enstatlig tjänst. Han var riksdagsledamot ochhar därmed också kunnat konstatera att han intehaft någon möjlighet att följa med i karriären ochfå ett lönelyft i sin civila tjänst, som han då hadekvar.Han tänkte sig att detta till någon del kompenserasav att han ändå skulle erhålla avriksdagsarvodet i pension. vill manockså ta detta från vederbörande. Allting skallsamordnas, och i realiteten utgår inte någon somhelst ersättning i pension för den tid somvederbörande har suttit i . Dettaunderlättar naturligtvis inte heller rekryteringeninför framtiden.Fru talman! Jag vill i detta sammanhang också yrkabifall till reservationerna 2 och 4, vilka avserstatsråden. Det finns ingen anledning att frångå denautomatik som beslutade om så sent somförra året, utan det finns anledning att gå tillbakatill det system vi tidigare fattade beslut om.Till sist, fru talman, finns i sammanhanget ettsärskilt yttrande från Ny Demokrati. Man säger attarvodet är lågt, och sedan stämmer man in i dengamla vanliga kören: Det borde vi rätta till, meninte just nu! Där tror man uppenbarligen också påtomten. Det är som skall varaden förlösande dagen.Sedan talar man också om att ledamöterna skall haen öppet redovisad lön. Vad finns det som kan varamer öppet redovisat än riksdagsledamöternasersättning, fru talman? Sedan säger man attprincipen skall vara: En arbetsgivare, ett arbete, enlön. Vad är det för en floskel? Vad menar man?Med katekesens ord skulle jag vilja fråga: Vad ärdet? Är det meningen att i dettafall inte skall ha någon som helst ersättning frånThe Empire, inte någon som helstersättning från sina olika företag -- ett arbete, enlön -- eller vad är det egentligen man menar?Fru talman! Jag är trött på det här hyckleriet! Jagtror att vi är många i som delar denuppfattningen. En riksdagsledamot skall intebehöva vara beroende av en massa extraknäck avolika slag. Han eller hon skall ha en anständigersättning som ligger i paritet med ersättningen tillkommunal- och landstingsråd och utländskaparlamentariker. Det gäller att slå vakt omriksdagen som institution och se till att vi även förframtiden har möjlighet att rekrytera kvalificeradekvinnor och män till detta som är demokratinsyttersta utpost i vårt land.Anf. 25 ():Fru talman! fick viriksdagsledamöter utstå ständig kritik för att vibestämde våra egna löner. Även om höjningarnavar mycket blygsamma blev det varje gång sammaavundsjuka diskussion i massmedia och på annatsätt. Så stiftade vi då lagen om attriksdagsledamöternas arvoden skulle knytas tilllönerna för en grupp tjänstemän i samhället, dvs.till de förhandlingsresultat som deras förhandlarehade uppnått helt utan påverkan från riksdagensledamöter. Vi tyckte det var en utmärkt hantering.Framför allt fanns ingen anledning till att någonskulle kunna beskylla oss för att påverka storlekenpå vårt eget arvode.Sedan kom den större höjningen för gruppenhovrättsråd och kammarrättsråd. Det är ganskaviktigt att komma ihåg varför den höjningen kom.Bakgrunden var att man upplevde en flykt från detsvenska rättsväsendet av kompetenta personerdärför att de hade så låga löner. De fick bättrebetalt någon annanstans än inom det svenskarättsväsendet. Det var bakgrunden till en störrehöjning än vad som var vanligt i dessasammanhang.Sedan kom det socialdemokratiska populistiskadraget när valrörelsen inleddes.Riksdagsledamöternas löner skulle frysas, menförst, naturligtvis, höjde statsråden sina egna löner.Därefter kunde man tänka sig att frysa lönerna. Såkom då propositionen om statsrådens löner ochytterligare ett beslut om frysningav riksdagsledamöternas löner när valrörelsen varsom hetast och man trodde att detta populistiskadrag skulle påverka valresultatet. Detta varingenting annat än valtaktik och spel på människorsavundsjuka i en upphetsad politisk atmosfär införvalet.Vad har då detta agerande fått för konsekvenser?Människor ute i samhället tycker vi är löjliga somhåller på och tjafsar på det här sättet och inte ser tillatt riksdagsledamöterna får anständiga löner.Respekten för riksdagsledamöternas arbetesjunker ytterligare. Våra möjligheter att uträttanågonting för våra väljare minskar när vi nu intehar resurser att i vettig omfattning satsa på t.ex.utbildning, utredningar och utåtriktade aktiviteter.Många människor har inte råd att ta ettuppdrag som riksdagsledamot, eftersom detinnebär en så väsentlig standardsänkning att de inteklarar sina normala åtaganden i samhället.Frågan är då hur vi ligger till i förhållande till andrajämförbara grupper. har tagit allasifferexempel som kan vara relevanta isammanhanget, och jag skall inte upprepa dem.Det är rimligt att understryka att var och en somarbetar med utåtriktat, opinionsbildande arbetemåste inse att våra möjligheter att effektivt utnyttjapositionen som riksdagsledamot är näst intillobefintliga. Vi har enligt de regler som gäller iriksdagen ersättning -- till partikansliet, märk väl --motsvarande en tredjedels sekreterare.När man ser hur andra parlamentarikersarbetssituation är, blir man verkligen imponerad.De har nämligen kontor både i huvudstaden ellerdär parlamentet finns och också kontor i sinvalkrets. Detta är inte minst viktigt när vi alltmerförsöker uppnå att riksdagsledamöterna skall ha ettpersonligt förhållande till sina väljare. Vi skall hastörre inslag av personval. Hur skall man lyckasåstadkomma det med tillgång till en tredjedelssekreterare?Folkpartiet liberalerna anser attriksdagsledamöterna skall ha en lön som är enrimlig ersättning för det inflytande och det ansvarsom de har. Vi anser också att det är en bra ordningatt vi riksdagsledamöter inte själva skall bestämmavåra löner och ersättningar. Vi anser det därförsjälvklart att lagen skall gälla och att ett arvodemotsvarande vad hovrättsråd, rådmän ochkammarrättsråd genomsnittligt har skall utgå,dvs. 26 200 kr.Fru talman! Därmed yrkar jag bifall till reservation1.Beträffande statsrådens löner ansluter jag mig tilldet som står i utskottets betänkande i det häravseendet, men med en annan motivering. Jaganser att deras lönehöjning får anstå med anledningav att de redan har fått en sådan innanriksdagsledamöternas arvoden frystes. Jag är inteheller beredd att ompröva konstruktionen. Jagyrkar bifall till reservation 3.Anf. 26 ():Fru talman! var året för den förstauppgörelsen om marginalskattesänkningar. Dåtjänade ett statsråd , en riksdagsledamot59 . och en industriarbetare . Då harjag räknat efter skatt och i genomsnitt, och jag harbortsett från alla traktamenten,kostnadsersättningar och övertidsersättningar.Proportionerna mellan de olika lönerna efter skattvar att ett statsråd tjänade mer än enriksdagsledamot efter skatt och att enriksdagsledamot i sin tur tjänade mer änden genomsnittlige industriarbetaren.I år tjänar ett statsråd , en ledamot168 . och en industriarbetare . Dåhar jag utgått från samma förutsättningar, dvs. efterskatt och bortsett från alla traktamenten osv. Dettabetyder att nu tjänar alltså ett statsråd ungefär 75 %mer än ledamoten efter skatt, och ledamoten tjänari sin tur mer än industriarbetaren. Detkan invändas att det finns en rad nya regler vadgäller traktamenten och avdrag mot skatt osv. somnågot förändrar den här bilden. Den är kanske litetmissvisande när det gäller jämförelsen mellanledamoten och industriarbetaren, men om manräknar om detta också med hänsyn till det, får manändå resultatet att riksdagsledamöterna har haft ennågot bättre utveckling ängenomsnittsindustriarbetaren.Mot den bakgrunden har jag mycket svårt att förstådessa klagorop som man får höra runt om här ikorridorerna. Vi lever kanske litet grand i en annanvärld här. Jag skall inte trötta er med att läsa uppalla vackra ord som sagts från den här talarstolenom de marginalskatteuppgörelser som gjordes bådei och . Därutgick man ifrån att detta skulle kombineras meden utjämning av bruttolönerna. Man kankonstatera att åtminstone statsråden och ävenriksdagsledamöterna faktiskt tillhör dessareformers vinnare.Birger Hagård och har redan talatom att statsråden fått en extra höjning om 3 000 kr.Detta motiverar att vi bör särbehandla dem i dettaläge.Birger Hagård talar om kineseri och hyckleri. Jagogillar begreppet kineseri. Jag tycker det har ettdrag av rasism över sig. Möjligen menade hanordförande , som talade om att det är rätt attgöra uppror, kanske mot sin egen partigrupp. Menjag förmodar att det inte var detta jämförde både och YlvaAnnerstedt med utländska parlamentariker. Jagkom att tänka då moderaternabrukade tala mycket om avundsjuka. Det gällde välvårdbiträden och industriarbetare bl.a. som varavundsjuka på t.ex. politikers löner. Är det integammal god avundsjukan som ni ger uttryck för?I det här landet har vi faktiskt en gammal god finjämlikhetstradition. Jag tror att det fortfarandeganska höga valdeltagandet här i landet har att göramed just det att vi har en gammal finjämlikhetstradition med rimliga relationer mellanpolitikerlöner och lönerna för vanligt folk -- omman får använda det av Ny Demokrati lanseradeuttrycket.Sedan talar också om yra höns. Detär också ett uttryck som jag ogillar. Det är etttypiskt manschauvinistiskt uttryck. Jag tycker snarare, när man har hört den här debatten,skulle tala om aggressivitetshämmade tuppar.Jag är mycket nöjd med de materiella villkor somjag får här som riksdagsledamot. Jag är nöjd medmin lön, jag är nöjd med mina traktamenten, somräcker mer än väl också för att ta en bärs på tågethem, och jag är mycket nöjd medkostnadsersättningen, som är mycket generös. Jagär också nöjd med bastun och allt annat här. Omnågon av er andra har stora privatekonomiskaproblem är ni välkomna till mig för att diskutera ettlitet privatlån. Det klarar jag i alla fall kortsiktigt.Allra sist nämnde katekesens ord,och då kan jag inte låta bli att ta ett litet bibelcitat.Det är bl.a. riktat till de kristdemokrater som såsmåningom skall rösta i den här frågan: ''Ingen kantjäna två herrar. Antingen kommer han att hata denene och älska den andre eller att hålla fast vid denene och inte bry sig om den andre. Ni kan inte tjänabåde och . ''Med detta vill jag yrka bifall till meningsyttringenvad gäller statsrådens löner och i övrigt tillutskottets hemställan.Anf. 27 () replik:Fru talman! Det synes mig som nykomlingen iriksdagen inte riktigt har förståttden här problematiken och vad den egentligen gårut på.Diskussionen om höns och tuppar tror jag att vi kanavstå ifrån.Vad kineseri är tror jag att vi alla vet. Man kanockså tillägga att i den här situationen går tankarnakanske också till kinesiska askar. Man öppnar enask och hittar en ny ask osv. Det är ungefär det sättpå vilket den här frågan har lösts.Om nu tycker att allt är såförträffligt är det klart att man kan diskutera endifferentiering i förhållande till arbetsuppgifterna.Man kan mycket väl tänka sig att vi kan sättanykomlingen som är mycket nöjd på en relativt lågnivå. Han lever ju gott ändå och har råd till en bärspå tåget hem osv. Då kan vi höja den litet mer fördem som arbetar och är betungade. På det sättetskulle det kunna bli, om inte en utjämning så i allafall, en i det här fallet önskvärd trappstege. Jagutgår ifrån att gärna kommer attstödja en sådan tanke.Anf. 28 () replik:Fru talman! Jag är litet undrande över JohanLönnroths påpekande om att det skulle gällaavundsjuka på utländska ledamöter. Jag tyckersnarast att det ger en illustration av att det finnsolika uppfattningar om vad man vill göra med dethär arbetet. Om man vill utnyttja sin ställning somriksdagsledamot för att göra många insatser förmedborgarna, för att ta många kontakter, för attutbilda sig och för att studera olika förhållanden,kostar det faktiskt mer. Det kan ju hända att JohanLönnroth inte har sådana aspirationer, men deflesta i den här kammaren har det. Det handlarockså om att ge drägliga arbetsförhållanden och enrimlig ersättning för det ansvar som vi har somriksdagsledamöter.Anf. 29 () replik:Fru talman! Jag vill säga till att jagär anhängare av principen lika lön för lika arbete.Jag har en känsla av att om man verkligen skullebörja räkna på detta enligt normalaackordsprinciper, i t.ex. de olika utskotten, ochbeskriva hur många papper som varjeutskottsledamot behöver läsa, hur många yttrandende avger osv., skulle min partigrupp skulle hamna iett ganska bra löneläge.Sedan är jag villig att diskutera det här mednykomlingar. Skulle man ta hänsyn till kunskap ocherfarenheter i det här arbetet, kanske man bordegöra någon sorts differentiering. Det kan vi kanskediskutera.När jag hör replikerna här, kommer jag att tänkapå att vi kanske borde bygga upp en fond, rent avnågon liten löntagarfond, av våra egna löner. Sedankunde vi dela ut eller låna ut till riksdagsledamötersom kommer i akuta nödsituationer. Också till ensådan social inrättning skulle jag vara villig att bidramed en ganska hygglig andel av mitt eget arvode.Anf. 30 () replik:Fru talman! Först skulle jag vilja ifrågasätta JohanLönnroths representativitet för sitt parti i den härfrågan. I de diskussioner som har förevarit man ochman emellan -- man och kvinna emellan naturligtvisockså -- har det i varje fall framgått med allönskvärd tydlighet att flertalet av är av en annan uppfattning än han.Sedan kan jag inte heller underlåta att konstateraatt i mångt och mycket avslöjarnykomlingens okunnighet här i . Det ärfaktiskt på det viset att man som nykomling inte allshar den arbetsbörda som dock relativt snartkommer att framträda och som kanske ocksåkommer att få att om några årtänka om i arvodesfrågan, om han då fortfarandefinns kvar i riksdagen.Johan är en förträfflig person. Däremotär det klart att jag i och för sig skulle önska att hansparti inte har någon representation i efternästa val.Anf. 31 () replik:Fru talman! Jag tycker att inläggär goda illustrationer till att det finns de som villgöra cirkus av frågan om riksdagsledamöternaslöner. Hur ersättningen skall ske tillriksdagsledamöterna i är faktiskt en viktigfråga. Det är inte ett jippo när vi skall avhandla densaken. Det handlar om 349 människors ersättningför i allmänhet mycket samvetsgrant arbete.Det finns ytterligare en aspekt i sammanhanget,och det är att mycket få i den här församlingen gårhem . Vi har ständigt jobb efterklockan fem. Dessutom förväntas vi under helgerdelta i utbildningar, i debatter och konferenser, ochvi skall träffa våra väljare ute i valkretsarna.Den timersättning som vi får med . imånaden är långt under den som många ute isamhället över huvud taget skulle drömma om attarbeta för. Jag tycker därför att att behandla frågan är ganska otillständigt.Anf. 32 () replik:Fru talman! Det är självklart att det finns nyanseri uppfattningarna i min egen partigrupp. Jagkommer från och har lärt kännaschartauanismen och är kanske litet påverkad avden. Men om jag skall tala för medlemmarna ochsympatisörerna som jag träffar i , när detar upp den här frågan, är jag definitivtrepresentativ, kanske representativ åt andra hålletså att säga, jämfört med er här i riksdagen.Sedan är det möjligt att har rätt i attjag är okunnig på många punkter. Jag är ganskafärsk här, och det är mycket som jag inte harbegripit . Men en sak har jag lärt mig, och detär att det är jobbigt. Jag tvingas sitta ganska sentpå kvällarna och ägna större delen av helgerna åtriksdagsarbetet.Ylva sade att jag vill göra cirkus av denhär frågan. Nej, jag tar allvarligt på den. att framgången för Ny Demokrati i det senastevalet och för i förra valet hade väldigtmycket att göra med politikerrollen, det omtaladepolitikerföraktet.Det tror jag faktiskt också har att göra med att maninte känner igen diskussionen som förs när vi här ihuset klagar på våra egna löner och villkor. Jagbeskrev ju statistiken. Statsrådens löner efter skatthar ökat väldigt mycket mera än genomsnittligaindustriarbetares eller vårdbiträdens. Man kan påett högst seriöst sätt argumentera för att egentligenborde åtminstone statsrådslönerna sänkas.Det förslag som jag står bakom i utskottet är intenågot extremistförslag. Det är ett högst seriöst ochrimligt förslag. Det är verkligen inte så att jag villgöra cirkus av den här diskussionen.Anf. 33 ():Fru talman! Det har talats om yra höns och mycketsådant. Jag har väl upplevt den här replikväxlingensom faktiskt litet grand av hönsgård. Jag tänker intege mig in i den diskussionen. Ni får själva avgöravem som är tupp eller höna.Jag tror alltså att debatten skulle tjäna på att viförsökte hålla den på ett så allvarligt och sakligtplan som möjligt.