prot · GE09131 · 1991-06-13 00:00:00 — Mankan inte kritisera de andra partierna för att deförsämrar och kommer med dåliga förslag till hurman skall spara pengar och i nästa mening säga inte finansierar för att därefter i en tredjemening lägga ihop vad de tre icke socialistiskapartierna tillsammans har föreslagit. De har ändåfinansierat sina alternativ var för sig. Med tanke påutfallsprognosen över nuvarande budget bör mankanske vara litet försiktig från regeringens sida medatt kritisera andra partier.Finansministern är ganska säker på attarbetslöshetstalen skall stanna upp. Vi hoppas atthan har rätt. Men hur säker kan man vara på attfinansministern har rätt på den punkten? Detkanske bara är ett sätt att försöka skjuta problemenifrån sig. Det kan faktiskt tolkas så.När det gäller att kritisera andra förskattesänkningar vill även socialdemokraterna nusänka eller omfördela mervärdeskatten. Studerarman egna budgetar blir man inte såimponerad över hur han har räknat på t.ex.skattereformen. Inkomstsidan har inte riktigt blivitden man har tänkt sig, för att inte tala omutgiftssidan. Man kanske skall vara försiktig närman kritiserar andra.Det är viktigt att komma ihåg att vi behandlar enreservation. Jag frågade tidigare vilka åtgärderfinansministern har tänkt vidta för att komma tillrätta med det bekymmersammabudgetunderskottet.Anf. 30 Finansminister ()replik:Herr talman! Låt mig börja med att säga till CarlFrick att jag personligen tycker att frågorna omsamspelet mellan ekonomi och ekologi är viktiga.Jag och regeringen har markerat detta både ibudgetpropositionen ochkompletteringspropositionen. Vi skall ställa om vårekonomi långsiktigt både vad det gäller produktionoch konsumtion så att vi får en uthållig tillväxt. Viskall ha ökad tillväxt och även ta ökad hänsyn tillnaturen och miljön. Det finns inget tvivel på denpunkten.Det genomgående draget i oppositionenskommentarer är att man ännu ivrigare stirrar ibackspegeln. Allt man kan hitta om det som harvarit tas fram, men man säger ingenting omframtiden. Det är uppenbart att det finns enopposition som präglas av den djupaste pessimismoch dysterhet . Hur skall man ta sigan de stora viktiga frågorna om ens tillstånd är såpräglat av pessimism? Hur skall ni kunna ta er andetta om ni inte ens upptäcker vad som händer, detsom ni kan läsa om och det som ni kan ta del av iuttalanden från alla håll?Vad har vi åstadkommit med den ekonomiskapolitiken? Vi har åstadkommit en radikalnedväxling av kostnaderna. Det är något som kolleger utomlands frågar med stort intresseom, men inte ni. Vi åstadkommer en radikalnedväxling av inflationstakten. Se på hushållensförväntningar för framtiden, som har uppmätts avSCB. Titta på de prognoser som finns omprisutvecklingen. Jag kan med stort självförtroendediskutera med mina västtyska kolleger och säga attvi kommer att ha en inflationsutveckling på godeuropeisk nivå. Det är ingenting att skämmas för.Jag är stolt över att vi gör det här.Vi har tagit ned räntorna. har dekorta räntorna sjunkit med och derörliga bostadsräntorna med . Det ärresultat som talar. Vi har lagt en god grund för attåtervinna tillväxten, och vi möter ett ökatförtroende. har sagt att nu ser merapositivt på att investera i än vad han hargjort . Volvochefen har ocksåunderstrukit detta, och flera andra ser en godframtid. säger att utländskainvesterare ser att har en stark ekonomiskframtid.Varför kan inte ni ge ett erkännade och låta ossdiskutera utifrån samma underlag om framtiden?Ni målar in er med svart färg i ett hörn.Med den inriktning vi nu har kommer vi också attfå en tillväxt som har en bättre sammansättning,därför att den är starkare inriktad påutlandsmarknaden och för att vi håller tillbakahemmamarknaden. Det är nödvändigt att göra såom vi skall kunna klara de balansproblem vi har iutrikeshandeln.Anne frågar om tror att allaprobblem är lösta bara det blir enkonjunkturuppgång. Jag måste säga att jag tyckeratt det var enfaldigt. är enutomordentligt intelligent, kunnig och klok person,men det var under nivå. Jag harhållit ett anförande där jag försökt ta upp några avde stora centrala frågorna som vi står inför. Detgäller hur vi skall klara stabiliseringspolitikenframöver, var vi har källan till framtida tillväxt ochhur vi skall få ett samspel mellan ekonomisk politikoch det arbete som utförs i företagen. Jag har pekatpå samspelet mellan tillväxtpolitik ochfördelningspolitik. Det är de huvudfrågor som vistår inför. Och så står här och frågarpå det sättet -- märkligt.Vad är alternativet till regeringens ekonomiskapolitik? Om SIFOs siffror står sig skall ni i hösttillsammans med som kommer inhär '''' som tungan på en våg att läggaupp politiken. Vad är det för politik? Vi har läst engemensam reservation ifrån tre av partierna. Men,herr talman, detta är politisk vattvälling. Det kanman inte leva på. Det kan man inte styra Sverigemed. Alla de viktiga frågorna har ni lagt åt sidan.Ni skulle bli en regering som inte kunde handla. Viskulle vara totalförlamade. Det är precis detta sommånga fristående bedömare nu pekar på. De storariskerna för är att vi får en regering av dethär slaget. Alla viktiga frågor återstår. Vi kanskekan få ett svar här innan vi lämnar riksdagenför den här sessionen och valdebatten börjar.Hur skall ni hantera kommunernas ekonomi? Skalldet ske med fortsatt lagstiftning som moderaternaoch vill, eller är det fritt fram förskattehöjningar som vill? Kommer ni attsopa stabiliseringstalen åt sidan, eller kommerBjörk och att ha ett inflytande på detområdet? Hur kommer det att gå med den aktivaarbetsmarknadspolitiken? Kommer att kunna stå emot på denpunkten? Det är en oerhört viktig fråga. Vi har nuen arbetslöshet som har legat på 2,1--2,undervintern och våren. Det kommer att bli en uppgångunder sommaren enligt det säsongsmässigt normalamönstret, och det når en topp i början avseptember. Sedan kan det börja pressas ned igen.Det krävs en mycket aktiv arbetsmarknadspolitikför att ge människor chansen att komma tillbakaoch få utbildning, utveckling och rehabilitering.Hur går det med detta om det blir som nusäger?Hur kommer det att gå med familjepolitiken? Blirdet linje eller linje sominnebär att några hundra tusen kvinnor medsmåbarn inte får något ekonomiskt utbyte av sittförvärvsarbete? Med de marginaleffekter som nilägger in undergräver ni deras möjligheterfullständigt. Hur kommer det att gå medmatpriserna om det blir en sådan regering? Hur blirdet med gränsskyddet? Kommer ochcentern att ta kommando eller kommer folkpartietatt kunna stå upp för en konsumentlinje?Vilken utgiftspolitik skall ni bedriva? Hur mycketmer skall försvaret kosta, och hur skall ni finansieradet? Hur blir det med biståndet? Blir detfolkpartiets ökning eller moderaternasnedskärning? Hur blir det med bensinskatten:centerns höjning, eller sänkning?Så här ser det ut. Jag tog bara några exempel. Jaghar en lång lista på ytterligare ett antal sådanafrågor som jag skulle vilja ställa. Jag skall inte tyngamed mer än detta, men ge oss nu ett bidrag på dessaområden. Ni har väl ändå diskuterat det när ni harskrivit er samman och tänkt efter vad som kanhända . Inte går ni väl till valet och till enmöjlig regeringsbildning utan att veta var nibefinner er på dessa områden?Låt mig avsluta med en fråga till. Det som ni talatom här som den enda avgörande frågan för denekonomiska utvecklingen är vad ni kallar att sänkaskattetrycket.Jag är också för att sänka skattetrycket, men jag villgöra det genom att åstadkomma en god ekonomiskutveckling i och en myckethårdhänt utgiftsprövning.Jag är inte beredd att offra viktigavälfärdsförhållanden för människorna på detskattesänkningens altare som ni har. Det är viktigtatt stå upp för barnen, pensionärerna, för dem somär sjuka, för ungdomarna som skall ha en brautbildning. Det tänker jag göra.När ni talar om att det enda som behövs är att sänkaskattekvoten, borde det vara lätt för er att visa vilkafantastiska resultat ni kan få genom att peka på deländer som har en lägre skattekvot.I är skatternas andel , mot 56 iSverige. Om skattetrycket är avgörande, varförlever då 20 miljoner fattiga under existensminimumi ? Varför kommer produktionen där nu attvisa stagnation?I är skatternas andel , klartlägre än i . Om det bara är skattetrycket detberor på, varför går då 2 miljoner engelsmän utanarbete och varför är inflationen ungefär lika högsom i ?I är skatternas andel . Om skattetrycketär det avgörande varför har , näst efterGrekland, OECDs största underskott i offentligafinanser?I är skattetrycket . Om det barahänger på skattetrycket, varför har Finlandnordens lägsta BNP per invånare?Anf. 31 () replik:Herr talman! Jag måste erkänna attfinansministern är en ganska obotlig optimist. Förstbekymrar han sig inte över att inflationen stiger,men sedan gläder han sig åt att han får ned den.Han bekymrar sig tydligen inte för allt vad densocialdemokratiska regeringen har ställt till med,men firar när han lyckas rätta till det som ärsjälvklart.Jag tycker det är viktigt att säga om dennareservation att den rör den ekonomiska politiken.Ingen har gjort anspråk på att det skall vara envalpolitisk plattform i vidare mening. Vi har intehaft den hanteringen.Jag instämde inte i kritiken över att finansministerninte var närvarande. Jag förstod att han hadeviktiga saker att göra. Men jag börjar inse att det ärsynd att han inte var här. När han började klaga påcentern och kommunalskattehöjningar borde hanha fått höra vad jag sade. Jag sade så här: Såväl denstatliga som den kommunala konsumtionen måstehållas tillbaka. Det innebär att vi inte alls anser attkommunernas skatt skall höjas, utan vi har enmycket sträv hållning.Däremot tycker vi illa om lagstiftning. Vi tror attkommunalmän är ganska kloka personer som mankan göra upp med.När det gäller oenigheten mellan olikagrupperingar, vet jag inte om läste ien lista från ett socialdemokratiskt gruppmöte här iriksdagen eller vad det var.Ifrån sida är vi ändå ganska nöjda med denreservation som finns. Det finns betydelsefulladelar i den. Det gäller fördelarna med regionalbalans, att tillväxten skall vara långsiktigt hållbar,dvs. att miljöns restriktioner skall vara uppfyllda.Vi har en ordentlig skrivning ominfrastruktursatsningar med gemensamma åsikter iden frågan. Sedan kan man ha olika åsikter omvägarna, det vore konstigt annars. Vi har klart sagtatt arbetslösheten inte skall användas som ettmedel i den ekonomiska politiken.Jag skulle kunna fortsätta. Vi är alltså nöjda medden reservation som finns, och jag tycker att det ärett bra dokument att studera.Det är en sak som jag inte fått svar på. I stället föratt bara titta på ljusglimtarna, försök ge beskedsjälv, finansministern: Vad har finansministern,som är ansvarig för budgetunderskottet, förkonkreta initiativ att ta till för att råda bot på denbekymmersamma situationen vi har med ettminus på ? Ge ett beskedhär i . Det tycker jag finansministern ärskyldig i stället för att enbart funderaöver andras åsikter.Anf. 32 () replik:Herr talman! Finansministern gav till slut ett svarbeträffande skatterna. Han sade att han vill sänkaskattetrycket genom en god ekonomisk utveckling.Där är den avgörande skillnaden. Jag hävdar, ochdet är också andemeningen i ''Ny start för '',att det inte går att få en god ekonomisk utvecklinguan att man börjar med att sänka skatterna.Finansministern hade i slutet av sitt anförandenågra frågor med sifferuppgifter, som jag intekände igen. Jag vill ändå besvara med att säga attuppgiften att arbetslösheten skulle stiga till ären uppgift jag återgivit av vad ochIndustriförbundets ekonomer sagt skall händanästa år.När det gäller räntan undrar jag om det går atthämta hem ett lån utifrån , vilket viförgripligt skulle ha angett. Men det lär, om det går,vara en följd av att man från socialdemokraternassida godtagit vårt gamla krav att knyta kronan tillecun.Om inflationen har jag sagt som max. Jag berom ursäkt, den blev . Förnärvarande är det , och enligt regeringensprognosorgan kommer den att vara vidårets slut.Det är inte vi som tittar i backspegeln. Vi ser deproblem har. Vi oroar oss för någontingfinansministern inte har berört, nämligen denpågående investeringsflykten.Vi har ställt upp ett program för hur vi skall mötadetta. Jag tror att finansministern nog kommer attfå studera detta program noga på ett eller annat sätti fortsättningen.Jag fäster mig vid att vi inte fick höra det vanligatalet om borgerlig splittring. Finansministerngjorde i alla fall ett försök att kasta ut några frågor,även om jag inte kände igen dem. Handementerade genom att tala omhögeralliansen, i vilken han nu räknar in ävencenterpartiet.Får jag fråga: Var är er allians? Ni kan väl inte troatt ni kan få egen majoritet i nästa val? Vem skallni bilda regering med? Partierna längre ut påvänsterkanten här i ? Eller hur skall ni fåihop det hela? Vad har ni för program för denkommande treårsperioden med de ekonomiskaproblem som finns där?Skall ni t.o.m. kanske börja riva upp de beslut nitvingats fatta, som innebär tillgodoseende avmoderata ståndpunkter, just därför att ni har ettsamarbete planerat med vänstern?Det brukar vara vanligt , herr talman, avtackar avgående utskottsordförande ochandra veteraner, när vi närmar oss slutet på det sistariksmötet för mandatperioden. Jag vill i ställetpassa på att hälsa välkommen hit tillriksdagen , efter valet. Det kommer attbehövas en konstruktiv oppositionspolitik, om inteden av honom utlovade vändningen skalläventyras. optimistiska läggningkommer säkert att bli en tillgång i t.ex. ettfinansutskott med borgerlig majoritet.Anf. 33 () replik:Herr talman! Jag ber att få tacka förfinansministerns senaste inlägg. Jag lyckades meden föresats, nämligen att provocera honom atterkänna att förutom konjunkturproblemenockså har allvarliga strukturella problem. Det är ettav de få klara besked som har givits . Jag troratt det kommer att vara värdefullt för den fortsattaekonomiska debatten att nu ävensocialdemokraterna erkänner detta.Jag tycker att har åtminstone enskyldighet till som finansminister. Det har -- det kom siffror så sent som -- diskuterats mycket om det svenskabudgetunderskottet. Det har ställts en rad frågor,både av mig och av andra, om hursocialdemokraterna avser att hantera detta. Vi harsett siffror som visar att budgetunderskottet i stortsett har tiodubblats ,från 3 till 30 miljarder i underskott. Av dendiskussion som har förts i finansutskottetsbetänkande, på debattsidor i tidningar och på annatsätt kan man utläsa att alla de besparingar som harföreslagits av andra partier, till exempel ,och , är elaka,löntagarfientliga, ett uttryck för illasinnadhögerpolitik, som egentligen vill försämra förmänniskor. Jag förstår att det inte är sådanabesparingar som tänker sig.Jag har också läst att skattehöjningar inte är såalldeles lyckade. Det står i finansutskottetsbetänkande att det skulle vara bra om man kundesänka skatterna. sade alldeles nyssatt han gärna vill sänka skatterna. Det står faktisktmycket tydligt att höjda skatter är skadliga för denekonomiska tillväxten. Det står mycket precist ibetänkandet, men jag kommer inte ihåg på vilkensida. Med anledning av detta resonemang infinnersig följande dilemma. Om besparingar ärhögerpolitik och höjda skatter förstör denekonomiska tillväxten, hur tänker problemet med budgetunderskottet, ellertänker han bara strunta i det?Det har utkristalliserats några skiljelinjer i den härdebatten. Skattepolitiken är en sådan. Det äralldeles uppenbart att inte harförstått vilken betydelse detta har. Därmed intesagt att det bara är skattepolitiken som harbetydelse. Jag tror inte att någon som gör anspråkpå att ha läst programmet Ny start för Sverigeskulle drömma om att hävda att detta bara handlarom en ändring av skattepolitiken. Hela poängenmed detta program är att det innehåller en samladåtgärdsbeskrivning på en rad olika punkter som rörkonkurrensen, ägandeförhållande, sparande,valfrihet, energi och inte minst medlemskapet iEG. Det är detta samlade åtgärdsbatteri som krävsför att få fart på . Tyvärr har förstått det.Anf. 34 () replik:Herr talman! Det är mycket lätt att hålla medfinansministern om farorna från höger. Det är nogingen konst att hitta en gemensam front mot dem.Samtidigt är det pris som den svenske arbetaren,det svenska folket, har fått betala faktisktregeringens eftergifter till höger.Om vi tittar i SIFO-siffrorna, som finansminsterngjorde när han ställde frågan till högeralliansen omhur den skulle göra, skulle man närmast ställafrågan till regeringspartiet om man verkligen kangöra de här högereftergifterna som manhelt struntar i de fördelningspolitiska frågorna, omman ser farorna med de ökade klyftorna ochmobiliseringen av grunden av arbetarrörelsen. Detär egentligen detta som hotar hela Sverigesekonomi. Jag tror att hökarna på finanssidanmarkant underskattar att solidariteten och rättvisani samhället faktiskt är grunden för en braproduktivitet i hela samhället, inte minst iindustrin. Det vi nu ser framför oss är ökade klyftoroch ökade marknadsinslag. Jag vet inte vilket inslagi politiken som menar att man skallkunna använda för att genomföra den godaarbetsorganisationen. Snarare tappar de fackligaarbetsorganisationerna mark på grund avmarknadskrafternas ökade styrka. Vad ställerregeringen upp med? Då servi åt vilket håll det lutar. Det är ett stort ochavgörande problem som jag ser framför mig.Jag vill beröra problemet med arbetslösheten. Jagrefererade i mitt inlägg, då inte varhär, till , som pekat på deregionalpolitiska aspekterna av regeringens nyarbetslöshetspolitik. Han konstaterade att det intefanns beredskapsarbeten eller jobbsökarklubbaroch kom så fram till den tredje försvarslinjen för enkommun i , där man inte har nya arbeten.Vilka åtgärder skall regeringen, om den kan fåmajoritet, vidta i glesbygden, i de utsattaregionerna, i bruksorterna, där man hänsynslöstlägger ned verksamheten? Vi ser inte att någraersättningsindustrier är på gång för närvarande.Vad skall människorna arbeta med framöver? Skallde gå ut på marknaden och stämpla, eller vad är detfråga om? Det är alltså tredje försvarslinjen somman kan fråga efter. Det är just de här bristernasom avslöjas och ses ute bland de människor somegentligen skulle kunna slå tillbaka högerkrafterna.Men de ser ihåligheten i politiken, de dubblatungorna, just sådana saker som pekat på inte bara i den här frågan, utan i flerfrågor.Anf. 35 () replik:Herr talman! Det gladde mig att höra attfinansministern inte kände någon tvekan inför detviktiga sambandet mellan ekologi och ekonomi.Men jag saknar de faktiska åtgärder som präglas avdenna brist på tvekan.Vi har mycket svåra balansproblem i vårutrikeshandel. Jag hade faktiskt förväntat migförslag om en hel rad konkreta åtgärder för attkomma till rätta med dem. Vi har några områdensom är mycket energitunga. Det är jordbruket ochenergiproduktionen inom trafikområdet, där vifaktiskt slösar med stora mängder icke förnybararesurser, som ställer till stora miljöstörningar. Jaghade förväntat mig en lång rad åtgärder, som hadekunnat bidra till att minska vårt underskott ibytesbalansen som man kom till rättamed miljöproblemen.När man säger att man inte känner någon tvekan påden här punkten, varför tvekar regeringen att lösaden kombinerade problematiken och komma tillrätta med bytesbalansproblemen somman kommer till rätta med miljöproblemen? Jagkan inte förstå varför det på något sätt skulle kunnastöra den av finansministern eftersträvadeekonomiska tillväxten om de här problemenhanterades på ett samlat och bra sätt. Jag hoppas påett bra svar.Anf. 36 Finansminister ():Herr talman! Till vill jag sägaatt det är nödvändigt att ha en fast grund förfördelningspolitiken. Det arbete vi nu bedriver föratt få ner inflationen och varaktigt få bort dettaproblem ur vår ekonomi är den allra viktigastedelen av fördelningspolitiken, tillsammans medarbetet att upprätthålla sysselsättningen och klaraden omställning som sker på arbetsmarknaden.Om man ser finner man att problemenframför allt låg i förmögenhetsfördelningen. Dethänger samman med två faktorer, inflationen ochskattesystemet. Det var de som ledde till denutveckling som vi då hade. På båda dessa områdenhar vi vidtagit och vidtar åtgärder. Vi får bort mycket av det osunda somlåg i detta system. Vi får ner inflationen och därmedkan vi också lägga grunden till en brafördelningspolitik under 90-talet.Lars-Ove skall kanske vara litet försiktig.Jag har i mina kontakter internationellt kunnatkonstatera, som jag sade inledningsvis, att det ärproblemen i som kommer att domineravår tillvaro . Det äreffekterna av den politik som stått som företrädare för här i och i densvenska . I ser vi effekerna aven sådan politik. Det vi behöver ha är en politiksom ger utrymme för både flexibilitet förproduktionen och trygghet för individerna. Det ärdet som vår politik syftar till att uppnå.Anne gjorde ett stort nummer av, som honsade, att hon nu har fått finansministern att erkännaatt vi har strukturproblem. Vilken framgång!Här har jag i många sammanhang skrivit och talatom både konjunkturproblem och strukturproblem.Jag har visat på några viktiga sådana och påatt just lönebildningen är ett strukturproblem i vårekonomi. Vi visar nu att vi kan hantera dessa saker,och det kommer vi att göra också i fortsättningen.Jag har också visat på att det finns viktigastrukturproblem som vi är på väg att lösa och somvi har hanterat genom olika åtgärder. Detta skallförenas också med utvecklingen i arbetslivet.Jag har i andra sammanhang talat ombytesbalansproblemet som ett allvarligtstrukturproblem. Det är skälet till att vi nu försökeråstadkomma en inriktning av den ekonomiskapolitiken, så att tillväxten blir starkast i det områdesom är utlandsgenererat, och till att vi medvetethåller tillbaka tillväxten inom hemmasektorn. Detär ett sätt att åstadkomma en lösning. Vi kommeratt se att det går att rätta till det hela.Om inte har upptäckt att jag har talatoch skrivit -- över huvud taget har jag ägnat migmycket åt dessa saker -- om strukturproblemen isvensk ekonomi, är det att det upptäcksnu. Och om vill kamma hem dettasom ett erkännande, skall jag gärna bjuda på det.Men jag tycker att det är litet väl enkelt att föradiskussionen på det planet.Anne frågade vad vi gör åtbudgetunderskottet. Jag kan då säga att vi underförra året fattade ett antal viktiga beslut som hareffekt långsiktigt på utgiftssidan. Vi har sparat ochgnetat, och vi håller igen och emot. En del förslaghär i från oppositionen skulle hainneburit ytterligare försämringar. En del av demhar antagits. Men vi har lyckats ganska väl med atthålla stånd här.Vi har ett budgetunderskott om av BNP.Det lättar litet grand . Men året därefter blirett svårt år. Sedan kan vi se att situationenförbättras i takt med tillväxten.Det är en av de frågor som vi diskuterade påOECDs ministermöte i . Allaländer står inför samma problem. I en del länder ärproblemet av mycket större omfattning. har man ett budgetunderskott om avBNP. Den rekommendation som ministerrådet iOECD enades om var att man skall ha siktet inställtpå att reducera de här underskotten på medellångsikt. Men det fanns inte någon uppfattning om nu skulle ha en mycket kraftig åtstramning föratt klara upp detta. I stället får man ha en långsiktiginriktning.Samma synsätt återfinns inom EG, där -- och detgäller då den ekonomiska unionen -- frågan ombudgetdisciplinen är en viktig fråga.Sedan vill jag understryka att vår linje icke är densom ni har, nämligen att med ofinansieradeskattesänkningar försöka lösa det här problemet.Därmed löses inte problemet, utan ni förvärrar ochfördjupar problemet. Med den politik som ni harpresenterat skulle vi få ökad uppmärksamhet vidvåra internationella kontakter för att vi går fel väg.Vi skall gå i riktning mot en ökad balans i de statligaoch offentliga finanserna.Jag ställde ett antal frågor. Jag fick svar på enpunkt, och det var från , nämligen attdet när det gäller kommunalskatten finns enbestående meningsskiljaktighet mellan ochde andra partierna. De andra partierna vill hafortsatt lagstiftning, vilket inte vill, utanman hoppas att det skall gå bra.