prot · GE09114 · 1991-05-17 00:00:00 — Min erfarenhet är väldigtenkel: En myndighet är företrädare för vad denuppfattar som sin sektor men egentligen ännu merför myndigheten själv -- när man som riksdagsmanfår ett brev från en myndighet i är det sällandet gäller myndighetens verksamhetsområde, utandet gäller att myndigheten självriskerar att förlora sin lokal, få flytta, förlora enavdelning eller drabbas av en minskning av folk.Det är då de kommer springande till oss iriksdagen. Men det är mer sällan en myndighetvänder sig till oss därför att man på myndighetenupplever att något samhällsproblem är väsentligt.Är man medveten om det här inser man att det ärväsentligt att på ett helt annat sätt änhittills tar ledningen. Sedanförsvarsplaneringssystemet antogs av riksdagen1971 har vi i försvaret jobbat med femårsplaner ochmed att titta tillbaka. Vi är i färd med att införaen treårsbudgetering, där man försöker tre årframåt för hela statsförvaltningen. Då blir detavgörande att verkligen göra en uppföljning.Riksdagen måste uttrycka målen i sådana termeratt det går att mäta och att gå tillbaka och se ommålen blev uppfyllda.Det gör man inte . Ett vanligt utskott servärlden i form av en packe papper som det gäller attförsöka få att minska ett visst antal centimeter, såatt man är klar med varje ärende till det datum dådet enligt vad talmanskonferensen har bestämtskall behandlas i kammaren. Det hela blir då baraen fråga om antal dagar och antal centimeterpapper. Verkligheten bortanför detta får överhuvud taget inte en chans -- konstitutionsutskotteterkänner t.ex. att man inte kommer att seriöstkunna granska förslaget till kommunallag; det harman inte tid med. Formellt kommer den att gåigenom. Det är helt oacceptabelt.Försvarsområdet är naturligtvis besvärligt på detsättet att det är svårt att finna alternativ av det slagsom finns t.ex. när det gäller sjukvården. Jag trorför egen del att sjukvården i kommer att sehelt annorlunda ut om 2--. Den kommer då attvara bättre och mer kostnadseffektiv än i dag.När det gäller försvaret har vi talat omdecentralisering . Men det har de facto skettmycket litet. Det är en väsentlig uppgift förkammaren att ta på sig rimliga arbetsuppgifter,ställa upp de mål man vill verka för och sedankunna följa upp det.Jag har i det sammanhanget nämnt har fått kritik är det för att hanhar försökt ta det politiska befälet. När RoineCarlsson kritiseras för det tänker jag ta honom iförsvar. Däremot tycker jag att för länge med att göra något ivärnpliktsfrågan, men jag är ändå glad attutredningen nu tillsätts. Det finns ett stortförnyelsebehov.Hotet från omvärlden har rimligen minskat.Men de problem vi känner oss oroade av är deobalanser som finns i apparaten själv, till följd avförsummelser . Hade vi haft ettförsvar i balans hade vi nu kunnat säga: Vi kanminska på vårt försvar nu när hotet utifrån minskar.Men det som inger oss oro är en följd av vår tidigareoförmåga att hålla balans mellan investeringar ochdrift.Oavsett vem som skall ta ansvar för det här är det,tror jag, nödvändigt att se till att veta vadsom görs och återge fakta på ett riktigt sätt och intelåta myndigheter bluffa, gömma saker och ting isyfte att få politikerna att skjuta till pengar och isyfte att dölja förhållanden som man tror kan varaofördelaktiga. Det är viktigt att förstå attkammaren icke fungerar när det gäller att leda denoffentliga sektorn, därför att själv är försplittrad i sitt jobb.Anf. 21 ():Herr talman! I detta mellanår av försvarspolitiskabeslut tilldrar sig dagens debatt kanske inte någotstörre intresse. Vi i har kritiseratregeringens valhänta hantering, som förra åretledde till det slutliga sammanbrottet för den dåsittande försvarskommittén.Kommittén hade genomfört 70 sammanträden ochdess ledamöter hade rest ute i världen och gjortstudiebesök, men --sammanbrottsdagen -- låg fortfarande ÖCBsprogramplan för det civila försvaret heltobehandlad. Det är inte alls svårt att görabedömningen att de civila delarna bör utredas isärskild ordning, något som vi också har krävt i vårpartimotion Fö17.Vi anser att det finns stora brister i det civilaförsvaret. Här gör vi möjligen en annan bedömningän den gjorde alldeles . Vi anseratt dessa civila frågor måste ges en högre prioritetän vad som har gällt . Mycket tyder på att deicke-militära hoten och sårbarheten kommer att fåstörre aktualitet. Civilförsvaret har ansvar för hurvår befolkning på 8,5 miljoner människor i bådekrig och kristid skall få omsorg, skydd och sinabasbehov täckta. Detta inbegriper också det behovsom det militära försvaret har av sjukvård, energi,transporter och förnödenheter.Det sägs ofta att det är viktigt att se totalförsvaret iett sammanhang. Men om man inför varjeförsvarspolitiskt beslut ändå bara hinner utreda denmilitära delen av försvaret och anslår kortastemöjliga tid till den civila delen, då blir det ändåingen helhet. Vi anser därför att det är klokt attbesluta om det civila försvaret efter det att besluthar fattats om säkerhets- och försvarspolitiken samtdet militära försvarets utformning.Detta skulle ge bättre förutsättningar att integreraberedskapsfrågorna i utformningen av bl.a.energi-, närings-, jordbruks- och sjukvårdspolitik.Det skulle sannolikt leda till en minskad sårbarheti samhället.Det är särskilt angeläget att sårbarhetsfrågorna isamhällets nätverk studeras, i synnerhetsårbarheten i storstäderna.Försörjningsberedskapen för livsmedel är en annanmycket central fråga. Vi anser att beredskapsmåletmed en 80-procentig försörjning av livsmedel ärnödvändigt för att klara en kris- och krigssituation.Vår självförsörjningsgrad är en avgörande faktorför att upprätthålla förtroendet för totalförsvaretsförmåga hos landets befolkning liksom iomvärlden. Vi har därför anslagit 128 milj.kr.utöver regeringens förslag för att stärka bl.a.livsmedelsberedskapen. Den frågan har behandlatsi jordbruksutskottet.I av stora förändringar inom svenskt jordbrukfinns det faktiskt anledning att vara observant påmöjligheterna att klara livsmedelsförsörjningen.Men som vanligt möts sådana farhågor oftast meden axelryckning. Det bör dock i ett särskiltutredningsarbete vara möjligt att ge denproblematiken sitt rättmätiga värde.Eftersom vi har krävt ett särskilt parlamentarisktutredningsarbete beträffande de civila delarna, såhar vi inte preciserat förslag på alla delområdenutan konstaterar att utskottsmajoriteten egentligentycker som vi.I utskottets skrivning sägs att denhandläggningsordning som i motionförordas rörande hanteringen av den långsiktigainriktningen av det civila totalförsvaret, i rådandeläge kan komma att visa sig praktisk ochändamålsenlig. Vi välkomnar naturligtvis attutskottet på detta sätt ger uttryck för instämmandei vårt förslag, även om vi tycker att man fullt utkunde ha tillstyrkt vårt motionsyrkande.Verkligheten kommer ändå att visa att vi har rätt ivår bedömning, att det rent av är klokt att fattabeslut efter det att säkerhetspolitiken och denmilitära delen av totalförsvaret fått sin utformning.Så några ord om värnplikten. Principen om ettfolkförsvar som vilar på medverkan från varjemedborgare, anser vi måste bibehållas. Men tyvärrmöter man andra uppfattningar i denna fråga.Även om jag nu vet att värnpliktssystemet ochövriga pliktlagar skall bli föremål för ettparlamentariskt utredande, så tycker jag att det ärviktigt att vi i dagens debatt ändå slår fast att denallmänna värnplikten skall utgöra grunden för detmilitära försvaret också i framtiden.Jag noterar i likhet med flera andra här att RolandBrännström, som skall leda den här utredningen,klart har uttalat sig för att denna princip skall gällai utredningsarbetet. Vi har anledning att såsmåningom förvänta oss besked fråndelutredningen. Naturligtvis skall vi arbeta meddessa frågor också i försvarsberedningen, och vihoppas att det blir någon form av avtappning frånpliktlagsutredningen till försvarsberedningen.Regeringen föreslår att värnpliktsförmånerna skallförbättras något som en följd av de ökadekostnader som skattereformen har inneburit.Höjningen med . av dagersättningen är dockganska blygsam i förhållande till de storstiladelöften som socialdemokraterna gav de värnpliktigainför valet . Om dessa löften hade infriatsunder det nuvarande regeringsinnehavet hadedagersättningen varit ca . Man kan undra omdet var ett löfte eller möjligen en målsättning. Vitycker att dagersättningen bör räknas ,och vi har i vårt budgetalternativ avsatt 50 milj.kr.för ändamålet.De frivilliga försvarsorganisationerna har bl.a. somen följd av skattereformens ändradetraktamentsförmåner och bilersättningar fåttsvårare än tidigare att engagera försvarsmaktensanställda som instruktörer i sin utbildning. Vi anseratt instruktörsförmånerna måste förbättras liksommöjligheterna till tjänstledighet för att kunnautföra dessa viktiga insatser för totalförsvaret. Menvi har inte lagt fram något förslag eftersom dessafrågor är föremål för utredning.Nu har dock de socialdemokratiska ledamöterna iutskottet som tradition att bjuda över sin ministernär det gäller vissa anslag till främstcivilförsvarsförbundets verksamhet, så också i år.Ytterligare 1,5 milj.kr. har anslagits dels tillcivilförsvarsförbundet, dels till Gällöfsta kursgård.Själv hade jag gärna sett att hela påslaget gått tillcivilförsvarsförbundet. Det är där det folkligaengagemanget finns och det är där mycket ideelltarbete som är väl värt att stimulera läggs ned. Jagär något mer tveksam till anslaget till Gällöfstakursgård, men jag har inte reserverat mig mot det.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationerna 1, 12, 23 och 71 i utskottetsbetänkande.Anf. 22 HANS () replik:Herr talman! När det är aktuellt medomprövningar på detta område, så kommer alltidcentern sist med sina förslag. Det kan alltiddiskuteras om det har satsats för mycket eller förlitet pengar på civil beredskap i underefterkrigstiden. Det har, som jag sade, satsatsmiljarder på tekoindustrin och skoindustrin.Samtidigt känner vi inte till något land som haruppgett sin frihet och kapitulerat på grund av bristpå kläder och skor. Det har inte hänt. Vi har ocksåsatsat mycket på gödsel och bekämpningsmedelinom jordbruket, trots att vi redan i fred har ettöverskott på sådana medel. Det utgör ett stortproblem. I krigstid kan man gå över till vegetabiliskföda, dra ner ransonerna osv. Det råder alltså ingenbrist på livsmedel. Däremot kan ändå folk svältaihjäl på grund av transportproblem. Man har intesett till att det under krigstid skall vara möjligt atttransportera livsmedel och annat till olika delar avlandet, inkl. storstäderna. Pengarna har använts påett mycket konstigt sätt. Vad det har berott på ärnaturligtvis mycket enkelt att förstå. Jag inser attjordbruksrörelsen vill argumentera för behovet avsin produktion, och det har varit lönsamt för dematt göra det gentemot politikerna. Tekoindustrin,dess fackförbund, landskapets folk och andra harockså varit framgångsrika när det gällt att framförasina argument. Det har också gällt landshövdingar,kommunalråd m.fl.Sårbarheten i samhället har vi dock granskatganska litet. Det har gällt på bl.a.sjukvårdsområdet, telekommunikationsområdetoch elförsörjningsområdet. Det blev dock enväsentlig förändring 1987 när det sades att detgällde att kunna vidta åtgärder på dessa viktigaområden. Det allvarligaste problemet gällerförmodligen vattenförsörjningen. Just de storavattenförsörjningssystemen är mycket sårbaraframför allt i de stora tätorterna.Jag tror alltså att man hade kunnat nöja sig medmycket mindre pengar till den civila beredskapen,om man hade satsat resurser på ett rationellt sätt.Varje krona som har använts till sådant som inte ärså angeläget har antingen i onödan tagits frånskattebetalarna eller också har pengarna tagits frånnågot väsentligt ändamål inom övriga delar avtotalförsvaret. Politikerna har inte haft det rättakuraget. De har inte velat stöta sig med olikagrupper i samhället.Det gäller att ha en aktiv riksdag och ettaktivt utskott som vågar fatta korrekta beslut. I ochmed ÖCBs tillkomst har vi dock fått en myndighetsom försöker handla rationellt, men fram till dessvar det jordbruksnämnder och andra som äskademedel till sin egen lilla sektor. Det var mycketolyckligt. Det har rått obalanser både på denmilitära och civila sidan på grund av att politikernainte har tagit kommandot. Också det har varitutomordentligt olyckligt.Anf. 23 () replik:Herr talman! Den uppräkning av diversefelprioriteringar som gör har kanskesin orsak i att man aldrig har avsatt tillräckligtmycket tid i förberedelse- och utredningsarbete föratt göra de rätta bedömningarna av hur pengarnabäst skall användas inom de civila delarna avtotalförsvaret. Det är kanske inte krångligare än attvi kan ge utredningsarbetet tillräckligt med tid fördet.Så fort man talar om jordbruksberedskap,livsmedelsberedskap och andra försörjningsfrågor,så är det böndernas intressen som bevakas. Jagavvisar bestämt det motivet som det viktigaste. Enhungrig soldat är ingen bra soldat, och det börockså förstå.Jag vill gärna ge en komplimang till ÖCB. Förnågra år sedan väckte en motion om skulle utreda specifiktvattenförsörjningsproblemet i storstäderna. Denmotionen avslogs naturligtvis i vanlig ordning här ikammaren. Men ÖCB fann vårt förslag såintressant att man bad regeringen att få utförautredningsarbetet, och det har man nu gjort. Ettdokument har också presenterats. Att helt bortsefrån myndigheternas bedömningar och arbete pådetta område, tycker jag är att underkänna dem.Anf. 24 HANS () replik:Herr talman! Inför det försvarspolitiska beslutet1988 föreslog ÖB att 1 skulle flytta tillSträngnäs, och sade ja till det förslaget.Därefter ångrade sig ÖB och sade att man ansåg attregementet skulle läggas ner. Men innanpropositionen kom ändrade sig ÖB på nytt ochmenade att regementet skulle ligga kvar. Man kanomöjligen använda sådana myndighetersställningstaganden som beslutsunderlag.Om livsmedelsförsörjningen hade varit detintressanta, då hade naturligtvis för längesedan uttalat att det var väsentligt att klaratransporter och lagring av livsmedel även för övreNorrlands behov. Man hade också sagt attvattenförsörjningen och annat var viktigt. De storapengarna har dock lagts ned påjordbruksprodukter, gödsling av ochannat. Jordbrukarna har helt enkelt haft starkapåtryckningsgrupper. Att den stackars soldatenuppe i övre kanske ändå inte får mat ikrigstid, beror på att transporterna inte fungerar.Det har alltså inget att göra med åkerarealensstorlek i Skåne.Anf. 25 ():Herr talman! Att vi står i väntan på och befinneross i ett förberedelseskede inför ett nyttförsvarsbeslut är nog alla medvetna om vid det härlaget. Jag skall här ta upp till debatt några som jagtycker angelägna frågor rörande förhållandena isydöstra motioner har jag tillsammans med andraledamöter pekat på de speciella förutsättningarsom råder i denna del av landet. Vi har lyft frampositiva möjligheter, som vi ser det, att flytta fleradelar av marinens verksamhet och enheter tillKarlskrona. Vi vet att den verksamhet som bedrivsdär bedrivs med gott resultat såväl vad gällereffektivitet som ekonomi. Ytterligare satsningar idetta område skulle faktiskt placera marinen änmer i centrum, dvs. just i den delen avÖstersjöområdet där den totala marinaverksamheten tycks vara som intensivast.Utskottet säger i sin skrivning att detta medomgrupperingar av marinförband i första handankommer på ÖB att besluta om. Ja, det harförvisso sin riktighet. Men det skall inte glömmasbort att den sittande försvarsberedningen och detkommande försvarsbeslutet kommer att ha storbetydelse för marinens framtida verksamhet ochmöjligheter till utveckling. I avvaktan påkommande förslag i denna fråga avser jag attavvakta och att, om så erfordras, återkomma medförslag som kan vara till gagn för landetsförsvarsförmåga och marinens framtid.Vad gäller försvarsindustrin finns både motioneroch en reservation till betänkandet omKarlskronavarvet. Vi menar att det är viktigt attKarlskronavarvet och får en annanhuvudman än den nuvarande Celsiuskoncernen.Mycket talar för att de fartygsproducerandeenheterna inom inte passar indär, eftersom koncernen till huvudsaklig delarbetar med helt andra saker än produktion avsvensk högkvalitativ och högkvalificeradförsvarsmateriel.För något år sedan hade vi stora bekymmer medKarlskronavarvet, och problemen hopade sig. Manhar gripit sig an dessa problem, rett ut bekymren,ser nu framtiden an med tillförsikt och jobbar nuäven med annan produktion som komplement tillfartygsproduktionen. Det är viktigt att denspeciella varvskompetensen säkerställs och attvarvet får en annan ägare, huvudman, så attvarvets kompetens och kunnande som i mångaavseenden är världsunik kan få bättre möjlighetertill en positiv utveckling.Jag tycker att det är positivt, , attmiljöpartiet också inser värdet av attKarlskronavarvet och dess kompetens behålls. Detvisar ändå att ni har förståelse för att vi behöver enkapabel och kvalitativt högtståendeförsvarsindustri här i landet, och jag hoppas att niockså vill medverka till att vi kan behålla annan braförsvarsindustri.Herr talman! Med detta vill jag ansluta mig tillcenterns reservationer i utskottet och instämma i deyrkanden som harframfört.Anf. 26 ():Herr talman! Vi behandlar nu de avsnitt iförsvarsutskottets betänkande som rör de civiladelarna av totalförsvaret. Jag kommer att redogöraför de socialdemokratiska ståndpunkterna.Jag vill inledningsvis erinra om vad RolandBrännström sade om att förutsättningen för atthantera nu förestående budgetår bestäms bl.a. avmellanårskaraktären.De civila delarna utgör oundgängliga delar av vårtsvenska totalförsvar. Läget i stort inom det svenskatotalförsvaret kännetecknas av såväl positivaförhållanden som problem. Till de positiva inslagenhör bl.a. att har ett av världens mestutvecklade civila försvar.Principerna för finansiering av beredskapsåtgärderinom totalförsvarets civila del fastställdes genom1987 års försvarsbeslut. Vissa funktioner tilldelasmedel ur en gemensam ekonomisk planeringsram,exempelvis Civil ledning och samordning,Befolkningsskydd och räddningstjänst,Psykologiskt försvar, Hälso- och sjukvård m.m.Beredskapsförberedelser inom affärsverkensansvarsområden finansieras däremot med egnamedel. Några finansier dock sinaberedskapsåtgärder med såväl egna medel somanslagsmedel. Inom andra funktioner skerfinansieringen inom ramen för myndigheternasordinarie förvaltningsanslag.Beredskapsförberedelserna betalas även avkommuner och landsting samt av näringslivet.I regeringens proposition 1990/91:102, sombetänkandet behandlar, erinrar försvarsministerninledningsvis om den ekonomiska planeringsramenför totalförsvarets civila del, som berör olikahuvudtitlar och består av såväl förslagsanslag somreservationsanslag. För /92beräknar försvarsministern enligt närmareredogörelse i propositionen ifrågavarande ram iberäknat genomförandeprisläge 1991/92 exkl.mervärdeskatt till 1 993 418 000 kr.Miljöpartiet har i motion föreslagit att vissafunktioner inom den civila delen av totalförsvarettillförs sammanlagt 648 milj.kr. utöver regeringensförslag.Jordbruks- och socialutskotten har i sina yttrandenöver propositionen och därtill knutna motioneravstyrkt att ytterligare medel i enlighet medmiljöpartimotionen anvisas till funktionernaLivsmedelsförsörjning m.m. resp. Hälso- ochsjukvård m.m. har ocksåavstyrkt tillkomsten av en ny funktion, är inte heller berett att förordaatt medel tillförs utöver regeringens förslag.Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag iavvaktan på ett ställningstagande till denlångsiktiga inriktningen av totalförsvaret och dendärmed sammanhängande fördelningen av resursermellan totalförsvarets olika delar. Det kan ocksåframhållas att det sammantaget står tämligen storareservationer till förfogande. Ettvisst underutnyttjande av förslagsanslagen harockså kunnat konstateras.Herr talman! Betänkandet upptar också vissa förtotalförsvaret gemensamma frågor. Här vill jagsäga något om totalförsvarets hälso- och sjukvård.De senaste två försvarsbesluten har utpekatsjukvården i krig som totalförsvarets svagaste länk.Desto mera glädjande är att det nu finns anledningatt känna en betydande tillförsikt när det gällerberedskapsläget för sjukvården i kris och krig.Socialministern föreslår nu åtgärder som skallsäkerställa en bättre uthållighet beträffandeförsörjningen med läkemedel ochförbrukningsvaror, ty det är där begränsningarfortfarande finns. Vidare bedöms behovet avinfusionsvätskor i krig öka till ca 15 gångerfredsförbrukningen samt att lagring och transporterskapar särskilda problem. harföreslagit att tillgången på infusionslösningarsäkerställs genom en kombination av åtgärder.Enligt socialministern är det synnerligen angelägetatt säkerställa tillgången på infusionslösningar.I 1987 års försvarsbeslut behandlades också fråganom helikoptrar för sjuktransporter.Försvarsbeslutets intentioner har dock ännu intekunnat förverkligas bl.a. beroende på varierandeintresse från sjukvårdshuvudmännens sida att deltai frågans lösning, säger socialministern. Honframhåller nu med stöd av uppgifter frånhelikopterdelegationen, att det på vissa frånberedskapssynpunkt viktiga orter finnsförutsättningar att påbörja en uppbyggnad av enhelikopterorganisation enligt intentionerna i 1987års försvarsbeslut. Hon avser att återkomma meden närmare redovisning av hur denna frågautvecklas. Enligt socialministern börhuvudmannaskapsfrågan för sjuktransporter nulösas. Sjukvårdshuvudmännens ansvar försjuktransporter föreslås utvidgas och föranledaändring av hälso- och sjukvårdslagen.Socialministerns förslag avseende utvidgning avsjukvårdshuvudmännens ansvar för alla slagssjuktransporter inkl. helikopterburna transporterhar berörts i två motioner, från resp.socialdemokraterna.Försvarsutskottet delar föredragande statsrådetsmening att huvudmannaskapsfrågan nu måste lösasoch har ingen invändning mot det förslag sominnebär att sjukvårdshuvudmännen får ettfullständigt huvudansvar för sjuktransporter.Liksom socialutskottet avstyrker försvarsutskottetmotionsyrkandena.Socialutskottet har med sitt yttrande överlämnattvå folkpartimotioner som tar upp frågor rörandeförsörjning med infusionsvätskor. Socialutskottetdelar motionärernas uppfattning att åtgärder måstevidtas så att behovet av infusionslösningar kansäkerställas, men förutsätter att regeringen utansärskilda uttalanden från sida kommeratt vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställaförsörjningen på detta område.Försvarsutskottet delar socialutskottets mening attredovisningen i propositionen avseende planeradeåtgärder är till fyllest varför något uttalande medden inriktning som förordas i dessa motioner inteerfordras.Utskottet anser sammanfattningsvis att det ärtillfredsställande att åtgärder nu kan redovisas sominnebär att en funktion som länge betraktats somen av de svagaste länkarna i vårt totalförsvar synesvara på väg att uppnå en beredskapsnivå som är igod överensstämmelse med övriga delar, även omytterligare åtgärder krävs.Herr talman! Jag övergår nu till att säga något ominriktningen i stort inom den civila delen avtotalförsvaret.Som utgångspunkt för sina överväganden rörandeden allmänna inriktningen av totalförsvarets civiladel konstaterar försvarsministern att förmågan hosdenna del av totalförsvaret grundas på det fredstidasamhällets resurser och dess handlingsberedskapoch omställningsförmåga inför svåra situationer.Han betonar principen att ansvaret för enverksamhet i fred innebär motsvarande ansvar ikrig och framhåller i detta sammanhang attberedskapsåtgärder som vidtas inför kriser och krigi många fall har samma karaktär som åtgärder motskilda risker i det fredstida samhället. Enligtföredragande statsrådets mening börberedskapsverksamheten i högre grad än hittillsinriktas mot att omfatta hela hotskalan fred-kris-krig och i ökad omfattning ingå i de ordinariedriftsäkerhetsbedömningar som resp.verksamhetsutövare gör. Han understryker attverksamheten bör präglas av handlingsberedskapkombinerad med ett stort mått av flexibilitet samtbetonar i detta sammanhang utbildningens ochövningarnas betydelse.