prot · GE0957 · 1991-02-06 00:00:00 — Den kanske inte är likavärdefull som min.Moderaterna och vill angripasocialdemokraterna från höger, och det ärnaturligt. Det är rimligt och riktigt. Så skall detvara. Men vill angripa oss frånvänster. Sedan säger man att man skall bilda entrepartiregering, och det är då jag inte får det att gåihop. Två partier säger att politiken skall flyttas åthöger, och säger att den skall flyttas åtvänster. Det går inte ihop, och den koalitionenkommer inte att bli långlivad. Den spräcker sigsjälv.Här är det märkliga att vi inte får höra ett endaord, nu när det är drygt till ett val, omdet borgerliga regeringsalternativet. Det väcktestor sensation bland svältfödda borgerligaledarskribenter, när och åtlunch. Det blev fantastiska rubriker ochfunderingar över om detta innebar något nytt isvensk politik. Sedan kom det en artikel, och dåvisste de här ledarskribenterna inte till sig överdenna sensation, att Bildt och kundeskriva en gemensam artikel, som man redovisade.Om någonting av detta har vi inte hört ett ord i dag.Det är som skriver: Det går inte attregera och inte att gå till val på den artikeln. Detkrävs något mer, och vi hade väl alla trott att detskulle komma . Men inte ett ord, fru talman!Anf. 14 ():Fru talman! Statsministern och jag skall intebehöva vara osams om allting. På vissa punkter kanvi vara överens. Jag håller med honom om att mittbidrag till den babyboom som glädjer honom såmycket förmodligen är det bästa jag har gjort underde , och det är inte dåligt.Så till skatteomläggningen och den fråga somIngvar ständigt upprepar och jag ständigtger samma svar på. Denna skatteomläggning är intehelig. Vi tänker inte upphöra att bedrivaskattepolitik. Det som var fundamentalt fel i dennaskatteomläggning var alla de skattehöjningar somman drev fram bara för att man ville hållaskattetrycket uppe.Det blir den borgerliga riksdagsmajoritetensuppgift att börja sänka skattetrycket. Sänkerskattetrycket gör man genom att sänka konkretaskatter, och jag övertygad om att det kommer enborgerlig regering att göra. Där kommer vimoderater att vara pådrivande. Vi lägger inte nerskattepolitiken. Tvärtom, vi kommer att påbörjaden stora skattesänkningen.Så tillbaka till pensionärerna och det somstatsministern har att säga där. Han tycks inte hanågon som helst förståelse för mitt resonemang attdet ökade bidragsberoendet är ett problem. Det ärett problem för samhällsekonomin, och det är intebra för människorna. Man vill inte vara beroendeav bidrag för sin ekonomi, utan man vill kunna ståpå egna ben.Det bör vara en rimlig princip i ett s.k.välfärdssamhälle att har man fått sin pension efteratt ha slitit i ett helt liv, då skall man klara sig påpensionen och inte vara beroende av attstatsministern utlovar ett extra bidrag varje gångsom någonting har gått snett med de höjdaskatterna.Vem skall betala dessa ökade bidrag? Det får vi förreller senare besked om, inte . Men förr ellersenare måste de ökade bidragen betalas med ökadeskatter, och vem skall betala dessa ökade skatter?Det får vi besked om . Vem kommeratt drabbas av dessa ökade skatter, och vem skall dåha de ökade bidragen?Vi måste byta färdrikting, växla ner skatter ochbidrag i stället för att bara växla upp, på det sättsom har blivit socialdemokratisk politik.Statsministern hade i sitt inledande anförande endel vackra ord att säga om . Jag tycker attdet var vackert inte minst därför att det lät somnågot av en blåkopia av vad jag brukade säga häri kammaren , då statsministern alltidanklagade mig för att det hotade neutraliteten,EES-förhandlingar och jag vet inte riktigtvad det hotade. är vi där, och det är bra.Välkommen hit!Men det räcker inte med detta, statsministern.Valet av har konsekvenser för svenskpolitik som är mer långtgående än vad jag tror attsocialdemokratin hitintills har insett. Om vibibehåller det höga skattetrycket, våra offentligamonopol och alla de restriktioner som dettainnebär, kan medlemskapet i den öppnaregemenskapen med den ökade ekonomiskakonkurrensen som det innebär faktiskt medföra attvi halkar efter ännu mera. Valet av ärinte bara ett val av medlemskap i , det är ocksåett val som har vittgående konsekvenser för denpolitik som vi faktiskt för.Uppgiften är nu att forma en politik som gör detmöjligt att skapa nya arbeten efter det attarbetslöshetskrisen avklingat. Det kräver eninriktning av den ekonomiska politiken enligt deriktlinjer som vi moderater har presenterat.Sanningen är att man måste gå denna väg.Statsministern ställde retoriskt frågan till OlofJohansson om politiken skall gå åt vänster eller åthöger. Alla vet att politiken måste gå åt höger. Detvisar inte minst regeringen. Den snubblar ju åthöger! Vänsterpolitiken fungerar inte. Den tredjevägen var ett misslyckande, där mellantingetmellan marknadsekonomi och planhushållning varett missfoster redan från början. snubblar mantill den ena moderata eller liberala positionen efterden andra. Det sker med tvekan, utan entusiasmoch med ständiga ursäkter och med ett ständigtsjabbel. Men det är åt höger som politiken går, ochdet är åt det hållet som politiken måste gå.Statsministern och finansministern har blivithyggliga bevis på detta . Detär inte minst i denna riktning som politiken måstegå för att klara sysselsättningen.Så kort över till . Han vill ta uppdiskussionen om kommunikationer. Det är minövertygelse att behöver bra vägar. Det ärviktigt för utveckling. Jag vet att OlofJohansson håller med mig om att det gäller förvissoi och , men det gäller faktisktockså i . Alla, oavsett i vilken del avlandet de bor, bör ha bra vägar. Jag förstår intevarför just , och skallstraffas med att ha dåliga vägar eller vägar som inteduger till något alls. Jag tror att det är ett s.k.tankefel.Anf. 15 ():Fru talman! Låt mig börja med . Jaghann inte med honom i min förra replik.Den bedömning som gjorde på 40-taletatt för att kunna uppnå prisstabilitet, dvs. heltslippa från inflationen, förutsatte ensysselsättningsnivå som inte var högre än 95 %.Den bedömningen var kanske riktig då. Jag kaninte svara på det. Men somBertil var partiledare utvecklades bl.a.arbetsmarknadspolitiken på ett sätt som gjorde atthan reviderade denna bedömning.Det är självklart att ingen arbetslöshet av det slagsom beskriver är önskvärd elleracceptabel. Vi skall motverka alla former avarbetslöshet. Men det som registeras är inte baramänniskor som går arbetslösa och som har etthelvete -- som uttrycker det. Där finnsockså de som byter arbete, dvs. människor som ärpå väg mellan två arbeten registreras somarbetslösa. Därför kommer man i praktiken aldrigner till 0. Man får acceptera en viss arbetslöshet.Det som kallade för en överfullsysselsättning kan vara ett problem. LO-ekonomenWilly sade i en diskussion underhögkonjunkturen att han kändetill ett företag i som hade bytt ut allpersonal . En sådan snabb omsättningav personal är oacceptabel, och den leder till en höginflationstakt. Därför var överhettningen ettproblem för löne- och inflationsutvecklingen iSverige . Jag återkommer till detalldeles strax.Det finns naturligtvis ingen anledning för mig att taavstånd från . Däremot harambitionsnivån på det här området på grund avutvecklingen blivit högre nu än vad den var för allapå 40-talet. Jag gläder mig i stället åt att BertilOhlin var en av pionjärerna när det gällde attintroducera den aktiva konjunkturpolitiken varssyfte var att hålla nere arbetslösheten och främjasysselsättningen. Han var hela sitt liv en demokrat.När han gjorde sina inlägg i dessa frågor på 40-taletförsvarade han också demokratin, inte baravälfärden och den fulla sysselsättningen. Det varsamtidigt som företrädareapplåderade och andra potentater. Det finnsbetydligt större anledning för att taavstånd från sina företrädare än det finns för mig.Fru talman! talade om att nu skullecenterns många skattesänkningar finansieras medden tillfälliga momshöjning som genomfördes förraåret och som då var emot. Man kanmöjligen som centerpartist glädja sig över atthöjningen genomfördes trots att var emotden. Det gav en finansieringskälla. räcker dessvärre inte denna finansieringskälla. Det behövsmer.Men det är slående att när står ochtalar i kammaren brer han ut sig över hur mångatusenlappar skattesänkningar innebär förden ena och den andra kategorin. Men vi får aldrighöra vilka som skall betala. Vilka hushåll är detsom skall förlora tusenlappar för atttvåbarnsfamiljen eller enpersonshushållet somOlof talade om skall få sina tusenlappar?Det är ingen som går på att skulle ha någrahemliga gömmor att ta pengarna ur. Någon annanmåste betala. Av någon anledning får vi aldrig vetavem det är som skall betala.Fru talman! Statsministern tog upp frågan om denekonomiska politiken . I själva verketvar det på den socialdemokratiska kongressen 1987som sade att problemen nu är lösta.Nu kan man inleda en försiktig reformpolitik.Detta har sedan präglat den socialdemokratiskaekomiska politiken fram . Det harinte funnits någon förståelse för behovet av egentligåtstramning och för utbudstimulanser ,när det skedde en viss omläggning i samband medden uppgörelse som socialdemokraterna gjordemed liberalerna.Mer intressant än denna debatt är faktiskt vad somhar hänt. Vi har haft snabbare löneökningar ochinflation i än i andra länder. Det harurholkat konkurrenskraften. Det har gjort attsvensk industri inte hänger med , och det harlett till att arbetslösheten stiger i . Heladenna utveckling är naturligtvis regeringensansvar och ingen annans. Det är lätt att med facit ihand konstatera att detta beror på att man haraccepterat en för snabb löneinflation och att maninte har varit beredd att strama åt och sätta inutbudsstimulerande åtgärder. De sattes in alldelesför sent.Fru talman! Jag sade i mitt inledningsanförande attdet finns ett antal viktiga uppgifter för oss liberaleratt driva. En viktig uppgift är att också försökabidra till att vi kan få en någorlunda anständigdebatt inför valet. Riskerna är naturligtvisbetydande när ungefär var femte väljare säger atthan är osäker på hur han skall rösta. Det frestar attgå ut med överbud och göra övertramp i denpolitiska debatten. Jag har sett att bådesocialdemokrater och moderater har sagt att de troratt det kan bli en smutsig valrörelse. Naturligtvismisstänker man varandra och inte sig själv för attdet kan bli så. Jag hoppas att medvetenheten omdenna risk skall leda till att alla anstränger sig föratt se till att det inte blir så.I denna valdebatt kommer vi i folkpartietliberalerna att arbeta för en ekonomisk politik sombryter den stagnation som vi nu har i svenskekonomi och som drabbar de människor somhar det allra största behovet av stöd, dvs.handikappade, biståndsmottagare, flyktingar ochkulturarbetare. Det är för deras skull vi tycker attdet är angeläget att bryta den ekonomiskastagnationen. Där tror vi att vi på den borgerligasidan har ett bättre och mer framgångsriktalternativ än socialdemokraterna.Anf. 16 ():Fru talman! Jag kan hänvisa BengtWesterberg till den statistik vi kan avläsa. Jag vetatt han följer den ekonomiska statistiken. Han kandå konstatera att det är många människor i det härlandet som just har köptmånga kapitalvaror. Det berornaturligtvis på skatteomläggningensfördelningsprofil. Det finns de som har råd -- ochdet finns de som inte har råd. Det är de människorsom måste använda hela sin inkomst för nödvändigkonsumtion av mat och boende, bl.a. depensionärer som vi har diskuterat här . Ävenom man omfördelar via momssystemet -- något somvi syftar till -- blir detta effekten.En annan sak som vi borgerliga har gemensamt, föratt ta ett exempel som så att säga hänger i luftensedan tog upp det tidigare i sittförsta inlägg, är vårdnadsbidraget. Det är sammasak där. Vad är det vi står för gemensamt? Jo, ettvårdnadsbidrag som är lika för alla och som intediskriminerar dem som står i barnomsorgskön. Defår ju inte del av bidragen. Det är återigen fråga omfördelningspolitik. Jag trodde att vi hade gåttigenom dessa frågor tillräckligt för att detta skullevara alldeles klart.Låt mig sedan rikta mig till regeringsbänken. I fjolkastade ur sig en del felaktiga siffrorom och andra partiers alternativ. Nuhar detta lyfts till statsministernivå. Eftersom ni harräknat på detta måste jag säga att ni antingen måstebyta ut räknemaskinerna eller räknemästaren.Förra året hade ni fel i era beräkningar, och detbevisades av opartiska beräknare i finansutskottet.Den som sitter i ett sådant glashus som ni gör skallinte använda den här metoden mot oss.Är det någonting ni har felberäknat, är detbudgetunderskott och budgetöverskott under detgångna året, något som vi har beskrivit i vårmotion. De siffrorna har åkt jojo fram och tillbakaunder året. Det var inte en siffra som var rätt frånbörjan, och inte heller mot slutet. Men vi avvaktar,neutralt räknande på vårt budgetalternativ, detarbete som sker bl.a. i finansutskottet, och det görvi med tillförsikt.Socialdemokraterna och regeringen ställer sig så attsäga vid sidan om diskussionen omregeringsalternativ och vem som angriper vemvarifrån. Det kan ni nu inte göra. Det går faktisktinte. Det finns ingen trovärdighet i attsocialdemokraterna kan bestämma detta landsframtid på egen hand.För den som skall vara domare i detta sammanhangblir motfrågan: Nåväl, tillsammans med vem skallni då genomföra bilbron över ? I Danmarkär det tillsammans med det konservativa partiet,det vet vi. Det är en röd-blå koalition överländergränserna. Men vem är det som skall röstaför detta förslag i ? Vi i centerpartietkommer inte att stödja miljöskadliga alternativ därbilarna dessutom kör över och trafikenförs ut i en omväg åt fel håll. Den som kan sin kartaoch hur ser ut vet att förbindelserna är ochskall vara mycket mer mångfasetterade än så överdessa stackars öar.När det sedan gäller frågan vem som angriper vemoch från vilket håll, har klargjort hurläget är. Ni socialdemokrater har snubblat i väg åthöger så att ni angriper oss centerpartister frånhöger. Det beror ju inte på oss, utan det beror påer. Det är vi som representerar stabiliteten i svenskpolitik. Vi står fast vid vår politik. Vi har sammapolitik som vi hade före valet och somvi då gick till val på. Den politiken håller vi på ocksåframöver.Jag vill kommentera några saker som tagits upp idebatten av bl.a. . Jag måste sägaatt jag tycker det är synd att ägnarså liten tid åt att beskriva den stora satsning påförnybar energi, biobränslen och etanol somenergiöverenskommelsen innebär. Vi icenterpartiet ger inte upp kampen motkärnkraften, och vi står fast vid att den skallavvecklas. Men den kampen tar mycket bättre motmarknadens aktörer om man mer ägnar sig åtkonkreta saker än att här diskutera i politiskatermer. Det har ingen trovärdighet om man intebackar upp det med medel och åtgärder somförändrar marknadssituationen. Det är detta somuppgörelsen innebär.Carl Bildt diskuterade för en stund sedantrafikproblem. Jag vill ställa en retorisk fråga,eftersom inte har möjlighet att svara.Har varit i , där bilarna t.o.m. hartagit hand om trottoarerna, vet han att BoulevardPériphérique, som går runt staden, inte har hjälptdär. Det kommer tyvärr inte att hjälpa här heller,men en ringled kommer att skära sönderfärdigbyggd stadsbygd och en rad viktigagrönområden i denna region. Det är därför som viskall prioritera kollektivtrafiken. 17 ():Fru talman! Jag tackar statsministern för beskedetom en utredning angående KBT. Jag gör deteftersom jag tror att jag somIngvar och jag har tillhört denna riksdagvarit en av de som krävt en utredning om KBT, motbakgrund av olikheterna mellan kommunerna.Detta får vi tillfälle att återkomma till.Sedan vill jag också tacka för atthan på ett sakligt sätt började diskutera denarbetslöshet om som förordade.Det värsta är att en del nya ekonomer, både härhemma och utomlands, egentligen har sammatankegångar vilka, som i dagsäger, kanske var rätt . Så långt tackarjag för debatten. Men sedan fickhan ett återfall i det retorik. Jag kangarantera att jag kan dendebatten, och jag tänker inte ta upp den ,eftersom jag inte tror att den skulle höja nivån idebatten särskilt mycket.Jag vill fortsätta debatten om arbetslösheten. BengtWesterberg säger att den höga svenska inflationenleder till hög arbetslöshet. Ja, det är självklart. MenBengt bär också ett eget ansvar för deinflationstal som redovisas. Genomskatteomläggningen höjdes och breddades detindirekta skatteuttaget, något som registreras somökad inflation, i det svenska fallet med ca 3--4 %.Den här frågan kommer vi naturligtvis att diskuteraäven i fortsättningen och inte minst fram till valet.Jag vill ta upp en annan fråga, som vi har snuddatvid när vi talat om arbetslöshetssiffrorna. Dethandlar om nedläggningen av SAABsMalmöfabrik. Det är inte alltid man blir glad närman får rätt. Jag säger detta eftersom vi ivänsterpartiet var motståndare till SAABsetablering på område. får vi kanskerätt. Vi ansåg då att detta var dålig näringspolitikoch dålig miljöpolitik. Trots ett stort statligt stöd påca har man inte lyckats skapa detframtidsalternativ till Kockum som man lovade.Man sade att detta skulle bli en mönsterfabrik. Dethar egentligen blivit ett fiasko för svenskbilindustri, och det har naturligtvis också blivit ettproblem för regeringens industripolitik och för deMalmöpolitiker som mot bättre vetande, vågar jagpåstå, medverkade till att etablerade sig iMalmö.Näringslivet i har fått några förlorade år istället för en vitamininjektion. Jag vill därför frågastatsministern och regeringen: Delar niuppfattningen att måste ta ansvar för att deanställda får annat arbete i och attannan produktion ersätter bilproduktionen?Naturligtvis ligger detta ansvar delvis påregeringen. Vad kommer regeringen att göra medanledning av detta? : Kan vi inte nu varaöverens om att detta är slutet på en näringspolitiksom huvudsakligen har bestått i gåvor tillstorföretagen? En politik som i långa stycken är endel av tredje vägens politik, vilken meddevalveringar skulle skapa ett högt vinstläge iSverige. Javisst, devalveringarna höjde vinsternaoch sänkte reallönerna på 80-talet.Det vi kritiserade då och som ekonomerna varnadeför var att de höga vinsterna skulle leda tillfastlåsningar i den meningen att företagen skulle,med sin höga och tillräckliga vinst, avstå fråninvesteringar i ny industri på nya områden.Jag tror att de felaktiga investeringar som gjordesunder de här åren är en viktig förklaring till denlåga produktivitetsökningen och de växandeunderskotten i handeln med omvärlden. Det varden tredje vägens devalveringspolitik som fickfastlåsningseffekter och som gjorde att nytänkandeoch offensiva framtidsinvesteringar hämmades.Storföretagens expansion utomlands,försäkringsbolagens fastighetsköp i , nyabilfabriker här hemma -- varav jag nämnt en -- ochutbyggnaden av basindustrin har inte givit tillväxt iförsta hand här i landet.Den ekonomiska politiken måste utgå ifrån attbidra till nya framtidsinriktade investeringar iinfrastruktur, miljö och energi. Det krävs rejälainsatser inom forskning och utbildning. Detta villjag säga även om inte kan polemisera nu.Det får han tillfälle till sedan. Man kan inte, sommoderaterna vill göra, dra den slutsatsen avindustrins dåliga produktivitet att det är denoffentliga sektorn som måste skäras ned i förstahand. Det skulle skada landet genom att åtgärdersätts in helt felaktigt.Man kan inte heller, som regeringen gör, botavalutautflödet med sänkt sjukersättning. Det är juinte de sjuka som har fört ut valutan. Det finnsinget sakligt samband, och det är en politik somdrabbar orättvist. Man kan heller inte utgå ifrån,som man gjort i denna budget, att det är de svaga isamhället som skall stå för kostnaderna för att lösade ekonomiska problem som finns i landet.Anf. 18 ():Fru talman! Statsministern har kanske missförståttmig när han tror att inte jag också tycker attirakierna skall ut ur . Naturligtvis skall dedet. Men enda sättet att få dem ut ur kanfaktiskt vara att få vapenvila och förhandlingar tillstånd, om vi inte vill ha ett nytt Vietnam.Veckan före krigsutbrottet, innan de allierade gicki krig mot , gav en intervju iDer Spiegel, där han ungefär sade att han minsannvar beredd att offra tre miljoner människor, jakanske t.o.m. sex miljoner människor, i kriget, ochhan undrade hur många skullekunna tänka sig att offra. Tyvärr tror jag att hanmenar allvar när han säger detta. Det har han visat ikriget mot , när han giftbombade den kurdiskabefolkningen i det egna landet i Halabja och närhan avrättar oppositionen. Därför kan det varabättre med vapenvila och förhandlingar.Carl Bildt tyckte att det var bra att vi skulle få bravägar här i och att det var alldelesnödvändigt. Visst är det nödvändigt med bra vägar iSorsele och att underhålla det svenska vägnätet ochsmåvägarna. Men de stora och dyramotorvägsbyggena och satsningarna på österleder,västerleder och broar kommer inte att bidra till attmiljön förbättras eller till att vi får en sänkning avkoldioxidhalten och växthusgaserna. Detta är jufaktiskt den enda miljöfråga där villnågot. Det kommer inte att leda till detta, och detkommer inte heller att leda till att det blir någrapengar kvar för småvägarna i Sorsele.Olof sade att för precis sammapolitik som man gjorde före valet . Jag tyckerinte riktigt det. avvaktar harmoniseringennär det gäller EG-frågan, men i en eventuellborgerlig regering skall man avvakta tillsammansmed dem som vill att vi skall bli medlemmar i såfort som möjligt. När det gäller energifrågan skallkärnkraften avvecklas tillsammans med dem somvill att kärnkraften skall vara kvar.Jag skulle så gärna ha velat tro påenergiuppgörelsen, eftersom det är en mycketviktig fråga, men jag har redovisat mina farhågor.Om inte tror på dem kan jag ävenredovisa vad , chefredaktör påLand, säger: ''Med tanke på att överenskommelsensammanjämkar så motsatta ståndpunkter somfolkpartiets och , får man säga att den ärvälformulerad. Vid en allmän läsning verkar deninnehålla möjligheter till en utveckling motavveckling, som bestämts i folkomröstningen. Menviljeinriktningen är mycket otydlig. Inga nyapengar satsas på de alternativa energiformerna,bara gamla pengar som omdisponeras.Viljan att åstadkomma ett trendbrott måsteparterna bevisa i praktisk tillämpning, särskilt sombåde olja och kärnkraft får behålla sina fördelar påmarknaden i form av skattelättnader och lågtställda miljökrav.Viljan måste demonstreras snabbt för attundanröja misstankar om att alltihop bara var tillför att undgå energitjafs före valet.Med eller utan ironi, utvecklingen är intressant. ''Jag håller med om attbiståndspolitiken liksom energipolitiken,miljöpolitiken och fördelningspolitiken kankomma i kläm med en borgerlig regering. Menstatsministern kan väl ändå vara litet optimistisk,eftersom han fått rutin på att ingå omöjligauppgörelser.Statsministern hänvisar också förtjust till att börsengillar hans politik. berättar enmorgontidning om att det bara är avarbetarna som har förtroende för ledaren försocialdemokratiska . Kan dettamöjligen ha ett samband? Det är kanske t.o.m. lättatt förstå att det har det. Det är självklart att börsenblir glad och uppåt när regeringen uppfyller SAFskrav på en rent borgerlig politik på punkt efterpunkt.Statsministern tog ett mycket smart och bra greppnär han bad oss alla titta på och få enläpparnas bekännelse. Det är litet farligt att kommamed sådana bra och nya grepp, man kan falla pådem själv nämligen.Jag skulle vilja att alla nu tittar på statsministernnär jag tänker fråga honom om han inte, påSkansen efter Tjernobylkatastrofen, har sagt attkärnkraften inte hör hemma i ett civiliseratsamhälle. Det har han sagt. Nästa fråga om alla nutittar på statsministern: inte densammaavvecklas med detsamma? Där syns en visstveksamhet. Han får väl utveckla det i talarstolen.Jag kunde inte riktigt utläsa svaret.Anf. 19 Statsminister ():Fru talman! var nog litet översmartdär. Jag kunde nämligen svara på frågan. Om mansedan vill fortsätta diskussionen skall man göra detfrån talarstolen. Det är mitt svar.Vi har presenterat en trepartiuppgörelse; det somInger Schörling sade var en omöjlig uppgift.