prot · GF0918 · 1991-11-05 00:00:00 — Jag tycker också att detindirekt framgår att justitieministern haruppmärksammat att även om ambassaderna kan gehjälp så har de inte alltid varit så överallt. Även omjustitieministern inte säger detta uttalat antyds dettycker jag. Jag hoppas att de direktiv som framöverkommer att gå till de olika ambassaderna bl.a.kommer att innehålla detta med skyldighet så attinte de olika regler och praxis som uppenbarligenförekommer i olika länder slår så illa och så olika.Åtskilliga kvinnor har utsatts för sexuellt våld ochdess värre inte fått den hjälp som de verkligen hadebehövt. Detta har uppmärksammats framför allt imassmedia på sistone.Jag tror också att det är viktigt att ambassadernaeller konsulten får information om de eventuellabrott som har begåtts. Jag hoppas att man kan görasådana överenskommelser med resp. länderspolismyndigheter att det föreliggerrapportskyldighet.När det gäller frågan om rättshjälp vill jag återigenpoängtera att det är mycket glädjande attjustitieministern kommer att verka för attmöjligheterna att få rättshjälp utomlands blirbättre. Det är angeläget framför allt i EG-perspektivet när människors rörlighet i Europaverkligen skall främjas. Jag tycker att det är viktigtatt även möjligheterna att få rättshjälp följer meddär.Anf. 109 Justitieminister ():Fru talman! För att inga missförstånd skall uppståvill jag påpeka att jag inte har uttalat mig om våraambassaders agerande. Det är viktigt att göra klartatt våra ambassader har begränsade möjligheter attmedverka när en svensk har råkat ut för brottutomlands. Vi har anledning att titta på dessabegränsningar och göra förändringar. Möjlighetentill rättshjälp blir då en tung del.Anf. 110 ():Fru talman! Är det inte så, justitieministern, att detibland inte bara är möjligheterna som ärbegränsade utan att även begränsade kunskaperom det sexuella våldets konsekvenser förkvinnorna har gjort att man underlåtit att getillräcklig hjälp? Jag är medveten om att dennafråga kanske mer hör hemma underutrikesdepartementet, men jag knyter storaförhoppningar till justitieministerns möjligheter attpåverka i arbetet på attgenomföra förbättringar. Det är därför jag nu tagitupp denna fråga med justitieministern.Anf. 111 Justitieminister ():Fru talman! Vi på har ansvarför att rättshjälpslagarna blir de riktiga. Sedankommer det säkerligen inte att vara något problemför oss att föra över denna information till UD förvidarebefordran.Anf. 112 ():Fru talman! Det låter bra.I informationen till och utbildningen avambassadpersonalen är det viktigt att man gerkunskaper om vilka konsekvenser det sexuellavåldet kan få för kvinnorna och vilket övergreppdet här egentligen handlar om. De svenskaambassaderna bör få mer upplysning härom än dehittills har fått, så att de utsatta kvinnorna iframtiden får bättre möjligheter att erhålla denhjälp de behöver.I fråga om rättshjälpen, som mer direkt ärjustitieministerns område, vill jag upprepa att jagser fram emot förbättringar på detta område.Justitieministerns svar är mycket glädjande, kanskeframför allt därför att moderata samlingspartiethaft ett ganska ljumt intresse för frågan omrättshjälp till kvinnliga brottsoffer. Jag är alltsåmycket glad för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1991/92:72 omkriminalvårdsanstalten . 113 Justitieminister ():Fru talman! i har frågatmig om jag är beredd att vidta åtgärder för atteffekter av landets jordbrukspolitik ej skallinnebära avveckling av fungerande verksamhet påkriminalvårdsanstalterna. Frågan är föranledd avde planer som finns inom kriminalvårdsverket ifråga om jordbruksdriften påkriminalvårdsanstalten är en öppen riksanstalt. Arbetsdriften påanstalten är bl.a. inriktad på mjölkproduktion ochspannmålsodling. Enligt vad jag har inhämtatbeslutade direktion i vårasatt några jordbruksinvesteringar inte skall göras vidanstalten och att alternativ sysselsättning måsteplaneras där liksom vid ytterligare någrajordbruksanstalter. Inom styrelsen har därefterutarbetats ett förslag till handlingsprogram för deåtta anstalter som disponerar jordbruksmark ochekonomibyggnader för växtodling ochhusdjursskötsel. Handlingsprogrammet grundar sigpå livsmedelspolitiska beslut den 9 juni1990, antalet intagna som är sysselsatta ijordbruket, personaltätheten,lantbruksnämndernas utredningar, behov avbyggnadsinvesteringar m.m.Beträffande föreslås ihandlingsprogrammet att jordbruket skallavvecklas . Ett avgörande skäl tillförslaget om avveckling är att fortsatt driftförutsätter omfattande investeringar bl.a. för attdjurskyddslagens och naturvårdslagens krav skallkunna uppfyllas.Kriminalvårdsstyrelsen har ännu inte tagit slutligställning till förslaget.För egen del anser jag att det ligger i sakens naturatt arbetsdriften inom kriminalvården fortlöpandemåste anpassas till de förhållanden som råder ute isamhället. I det ligger självfallet också attverksamheten vid jordbruksanstalterna måsteanpassas till förändringar i jordbrukspolitiken.Anf. 114 i (kds):Fru talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret.Min fråga har en principiell innebörd, nämligen omkriminalvårdens fungerande verksamheter skallavvecklas beroende på övergripande beslut somberör andra samhällssektorer. Jag tycker att jag harfått ett visst svar på den frågan av justitieministern.I det här fallet gäller det en verksamhet som i dethela är synnerligen marginell. Vi har knappastlängre någon överskottsproduktion av mjölk.Däremot är denna verksamhet meningsfull för denenskilde intagne, och den kan medverka till en godrehabilitering. Om kriminalvårdens insatser lyckasinnebär det minskade brottstal, minskadesamhällskostnader och minskat personligt lidande.Det är då litet svårt att förstå varför en braverksamhet skall avvecklas, när skälet föravvecklingen har fallit.Jag anser det inte vara lika självklart somjustitieministern dess värre gör att väl fungerandeverksamhet vid ett fåtal anstalter skall avvecklas pågrund av ett livsmedelspolitiskt beslut, som berörsjälva näringen.Att bedriva jord- och skogsbruk är, i synnerhet omman har djurhållning, en bra form av kriminalvård.Det handlar om praktiskt arbete med jordnärasaker. Jag skulle ändå önska att justitieministernkunde slå fast att kriminalvården vidgenomförandet av sin verksamhet inte skall behövase det som sitt ansvar att minskaöverskottsproduktionen av livsmedel -- i detta falldesstom ett överskott som knappast längreexisterar.Anf. 115 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill redovisa ett skäl till att dennaavveckling även ur behandlingssynpunkt kan vararimlig. Den verksamhet som bedrivs inomkriminalvården bör rimligen ha en viss koppling tillden dömdes liv efter frigivningen.Arbetserfarenheten inom kriminalvården börkunna utgöra grund för ett arbete efterfrigivningen. I det fall som vi nu diskuterar gällerdet lantbruksarbete, och det finns knappast såstora möjligheter att få anställning inom lantbruketefter frigivningen. Detta är ett skäl för dennaförändring.Jag vill också peka på att det på krävsinvesteringar på 8 à 10 milj.kr. för att man skalluppfylla de krav som lagen ställer.Dessutom är det så att det här aktuella jordbruketenligt lantbruksnämnden i normaltborde av tre man. är det 20 à 22 personer,inkl. de anställda, som sköter den härverksamheten. Det är alltså inte fråga om någonsärskilt verklighetsanpassad verksamhet.Anf. 116 i (kds):Fru talman! Justitieministern sade att det skall varaen viss koppling till den dömdes liv efterfrigivningen. Det är litet häpnadsväckande att vi pådet här sättet får klarlagt att vi tydligen är på vägatt avveckla svenskt jordbruk och att det inte skullefinnas sysselsättning inom den näringen iframtiden. Det är väl att gå litet långt i det härsammanhanget.Det handlar också om att den intagne i det härarbetet faktiskt får en känsla av att ta ansvar. Dethandlar också mycket om de sociala kontakternamed arbetskamraterna. Men det gäller ocksåkontakten med djuren, och det är omvittnat attdetta är en mycket bra rehabiliteringsåtgärd.I frågan om investeringarna finns det förslag om hurman skulle kunna lösa detta på ett mindre kostsamtsätt. Vill man ha denna verksamhet kvar, finns detmöjligheter att klara finansieringen.Problemet är att man, som justitieministern varitinne på, tar hänsyn till det livsmedelspolitiskabeslutet. Jag ser det inte som rimligt, med tanke påatt det handlar om så få anstalter, att dennaverksamhet skall påverkas av det övergripandelivsmedelspolitiska beslutet.Anf. 117 Justitieminister ():Fru talman! Det är totalt åtta anstalter somdiskuteras. Beslut har ännu inte fattats beträffandealla anstalter, men allt tyder på att man på flertaletanstalter kommer att fortsätta medjordbruksverksamheten. Det är inte heller så på kommer att sluta med all form avverksamhet, utan det kommer att arbetas framförslag till alternativ sysselsättning. Bl.a. diskuterasmöjligheten att utöka handelsträdgården. Mandiskuterar även möjligheten att utökaskogsarbetet. Man har även andra idéer, t.ex.utbildning inom komvux liksom andra former avutbildning, osv.Anf. 118 i (kds):Fru talman! Vid flertalet av dessa anstalterkommer verksamheten tydligen att fortsätta, ochdet är ju positivt.I tror jag att en grundbult i verksamheten ärjust djurhållningen. Man kan visserligen utökahandelsträdgården och även annan verksamhet,men den bärande idén här är faktisktdjurhållningsarbetet.Om det bara gäller investeringarna tycker jag attdet finns alla skäl att titta på förslagen till alternativfinansiering av investeringarna på . Jag troremellertid att grundproblemet är detlivsmedelspolitiska beslutet, och jag hade hoppatsatt justitieministern skulle kunna undanröjamisstanken om att detta är skälet för att avvecklaverksamheten.Anf. 119 Justitieminister ():Fru talman! Det finns flera skäl, och detjordbrukspolitiska beslutet är ett.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1991/92:91 om arbete i ställetför arbetslöshetAnf. 120 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har i sin frågaredovisat att det förekommer att arbetslösa avstårfrån att anta anvisade arbeten eftersom lönenunderstiger ersättningen från arbetslöshetskassan.Mot bakgrund härav frågar hon om vilka åtgärderjag tänker vidta för att det skall bli mer attraktivt attta ett produktivt arbete framför att vara arbetslös.Det kan säkerligen inte uteslutas att det finnsarbetslösa som nekar att ta ett anvisat arbete för atti stället leva på ersättningen frånarbetslöshetskassan. Detta är också möjligt med denuvarande reglerna för vad som skall betraktas somlämpligt arbete. Om lönen i det erbjudna arbetet ärlägre än av sökandens arbetslöshetsersättningkan han eller hon nämligen tacka nej till arbetetutan att bli avstängd från ersättningen.Det är naturligtvis inte bra när människor väljerarbetslöshet framför arbete. Det skall föreliggastarka skäl för att arbetslöshetsunderstöd skall utgåunder den självvalda arbetslösheten.Det lönar sig alltid att arbeta framför att varaarbetslös. Vinsten kanske inte alltid kan mätas ipengar, utan kan ta sig andra uttryck, såsomminskad isolering och risk för utslagning och ökademöjligheter till vidareutveckling och fastareförankring på arbetsmarknaden.Inom pågår ettarbete som har till målsättning att arbete skallbefrämjas framför passivt mottagande avarbetslöshetsersättning. Även utredningenangående en obligatorisk arbetslöshetsförsäkringkommer i sitt arbete att ta hänsyn till dennamålsättning.Det kan finnas anledning att se över de befintligaarbetsmarknadspolitiska stödformerna ochutforma dem så att det kommer till klarare uttryckatt arbete alltid kommer i första hand. Jag kommeratt noggrant följa utvecklingen på det här området.Skulle det därvid visa sig att åtgärder behövervidtas för att stärka de faktorer som befrämjararbete framför passivt mottagande avarbetslöshetsersättning, så är jag beredd attåterkomma med sådana förslag.Anf. 121 ():Fru talman! Jag vill börja med att tackaarbetsmarknadsministern för svaret på min fråga.Jag måste säga att det är ett mycket fint svar somjag har fått, och det har glatt mig att läsa det. Jagvill bara göra några korta kommentarer.Arbetsmarknadsministern säger i svaret att mankan tacka nej till en anställning om lönenunderstiger av arbetslöshetsersättningen.Enligt arbetsförmedlingen i , som jagvar i kontakt med , kan enarbetssökande tacka nej till ett arbete omarbetslöshetsersättningen är större än den lönsom det erbjudna arbetet skulle ge.Det är naturligtvis inte riktigt att man skall fåersättning vid självvald arbetslöshet. Det kan juinte vara meningen att unga människor skall kunnagå hemma och att det skall vara mer lönsamt att gåhemma än att ha ett produktivt arbete.Vidare säger arbetsmarknadsministern att det intebara är vinsten i pengar vi skall räkna, utan vi skalläven ta hänsyn till bl.a. den isolering somarbetslöshet medför. Genom arbetslösheten fårmänniskor både psykiska och fysiska skador.Jag gläder mig åt detta svar. Det är roligt attarbetsmarknadsministern kommer att följautvecklingen på detta område. Jag har ingaföljdfrågor att ställa, utan är alltså mycket nöjdmed svaret.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1991/92:69 om ideellaskadestånd till våldtäktsofferAnf. 122 Statsrådet (--):Fru talman! har frågatjustitieministern om hon har för avsikt att tainitiativ för att ett riksdagsbeslut från maj 1990rörande ideella skadestånd till våldtäktsoffer skallgenomföras. Arbetet i regeringen är så fördelat attdet är jag som skall svara på frågan.Som justitieministern framhöll i det förra svaret tillElisabeth kommer regeringen med kraft attverka för att brottsoffrens ställning förstärks. Enmycket viktig grupp brottsoffer i detsammanhanget är kvinnor som har utsatts förvåldtäkt eller andra våldsbrott.Bland de frågor som därvid kommer i blickpunktenfinns frågan om ersättning för ideell skada. Irättspraxis har det redan skett en påtaglig höjningav skadestånden vid bl.a. våldtäkt. Jag kan nämnaatt den ersättning som brottsskadenämnden betalartill våldtäktsoffer ligger runt 50 000kr., vilket är en fördubbling jämfört med denersättning som betalades sedan.Som känner till arbetar också enutredning (dir. 1988:76) med att seöver reglerna om ersättning för ideell skada. Medanledning av det tillkännagivande från riksdagensom åsyftar i sin fråga (rskr.1989/90:853) fick utredningen tilläggsdirektiv.Enligt dessa direktiv skall utredningen överväga enförändring av ersättningsnivån vid skadestånd tillvåldtäktsoffer och andra offer för våldsbrott somger utrymme inte bara för en kompensation förlidandet utan också för hjälp att komma ur denlivssituation som offret hamnat i på grund avbrottet.Jag förutsätter att utredningsarbetet bedrivsskyndsamt. Jag kan försäkra attjag anser det mycket angeläget att våldstäktsofferoch andra offer för våldsbrott får en fullgodersättning för den kränkning som de utsatts för.Anf. 123 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret. Dethär låter ju också väldigt bra. Men är det egentligendet? Såvitt jag har mig bekant är dessa . iskadestånd till våldtäktsoffer ett maximibelopp.Dess värre ligger många skadestånd inte alls på dennivån. I och för sig är det bra att man genomrättspraxis visat att det är möjligt att utdöma högreskadestånd. har detta varit ganska svårt.Jag kan inte inse att man skall behöva vänta på denhär utredningen för att, när så är befogat, utdömaännu högre skadestånd till kvinnor som har blivitutsatta för våldtäkt.Jag hoppas att vi är överens om uppfattningen attdet är en mycket speciell situation som den kvinnasom blivit utsatt för sexuellt våld har hamnat i. Detkan ta år av psykiatrisk rehabilitering att komma uren sådan situation. Vi vet att psykoterapi ochliknande behandling kostar oerhört mycket pengar.Det är samhällets uppgift att se till att dessa kvinnorhar möjlighet att få del av sådan behandling.Anf. 124 Statsrådet (--):Fru talman! Jag delar naturligtvis ElisabethPerssons åsikt att dessa kvinnor har en mycketspeciell och svår situation. Det är också därför somutredningen har fått sådana här tilläggsdirektiv.Brottsskadenämnden bestämmer själv sin praxis,och vi har inte möjlighet att gå in och ändra i den.Vi får avvakta utredningens resultat i dettaavseende, och jag förutsätter, som jag sadetidigare, att utredningsarbetet bedrivs skyndsamt.Anf. 125 ():Fru talman! Det är ett och halvt år sedan somtilläggsdirektiven gavs, och då hade utredningenarbetat . Man kan kanske utgå från attutredningen då hade hunnit göra en del av sittuppdrag. Jag är tacksam för den signal somstatsrådet ger om att arbetet skall bedrivasskyndsamt, och jag hoppas att vi kan se ett resultatmed det snaraste. Det är ytterst beklämmande attså många kvinnor nu står utan möjlighet tillrehabilitering efter att de har blivit utsatta förmisshandel eller våldtäkter.Det är ett annat problem att så många övergrepp påkvinnor aldrig leder till åtal eller till fällande dom,utan att många kvinnor verkar välja att låta bli attfullfölja sin talan. Om det är så att en av orsakernaär att de inte anser att det lönar sig är det rätt illa.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1991/92:84 om regler ombioteknikAnf. 126 Statsrådet (--):Fru talman! har mot bakgrund avett uttalande i regeringsförklaringen frågat vilkaåtgärder som regeringen avser att vidta för attuppnå en mer ansvarsfull hantering av avanceradbioteknik på olika områden. Arbetsfördelningen iregeringen är sådan att frågan skall besvaras avmig.Den snabba utvecklingen på området gör detangeläget att nära följa de nya tekniska möjlighetersom forskningen ger.Som har nämnt i sin fråga, arbetarför närvarande en parlamentarisk beredning,genteknikberedningen, med de grannlaga frågorsom är förknippade med användningen avgenteknik. är själv ledamot avgenteknikberedningen. Beredningen skall haslutfört sitt arbete redan inom ett år.Jag räknar med att resultatet av beredningensarbete kommer att utgöra en god grund förregeringens ställningstaganden i dessa frågor.Uttalandena i regeringsförklaringen rörandebiotekniken är avsedda att klargöra att regeringenpå grundval av beredningens arbete avser att taställning i de aktuella frågorna. Även om jag alltsåi första hand vill avvakta resultatet av beredningensarbete, vill jag inte utesluta att den snabbautvecklingen inom området kan påkalla attregeringen i ett eller flera avseenden får anledningatt ingripa redan innan genteknikberedningen haravslutat sitt arbete.Anf. 127 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret på minfråga som dock reser fler frågor än det besvarar.Om jag skall vara helt ärlig, fanns det från minsynpunkt inte så många ljuspunkter iregeringsförklaringen, men en ljuspunkt var dockatt regeringen aviserade ett stort intresse för denavancerade biotekniken. Jag tolkade markeringen iregeringsförklaringen så att man ville göranågonting utöver det arbete som redan pågick i denberedning som den föregående regeringen hadetillsatt.När jag nu av statsrådet får svaret att avsikten varatt markera att regeringen tänkte ta ställning pågrundval av beredningens arbete blir jag litetkonfunderad. Jag tror inte att den typen av frågorbehöver läggas fast i en regeringsförklaring.Avsikten med en beredning som har tillsatts är välatt dess arbete skall vara underlag för kommandebeslut. Jag hade väntat mig ett svar med litet merasubstans, och jag skall försöka precisera minafrågor.Den beredning som jag deltar i har avsagt sig arbetemed frågor om genteknik på människor. ärgenteknik på människor ett område somuttryckligen nämns i regeringsförklaringen, och jagmåste därför ställa frågan: Avser regeringen attkomma med tilläggsdirektiv på den punkten?Denna del av regeringsförklaringen finns undermiljöavsnittet, och jag undrar om jag skall tolka detså att regeringen avser att fästa större vikt vid justden avancerade biotekniken när den berör t.ex.växtförädling och husdjursavel.Till sist undrar jag om en av de frågor som kantänkas leda till att regeringen fattar beslut innanberedningen är klar är patenträtten, som jag ocksåursprungligen tog upp i min fråga och som vi vet attdet nu fattas beslut om i , vilket fårkonsekvenser för oss.Anf. 128 Statsrådet (--):Fru talman! Det var många frågor på en gång; jagskall försöka besvara dem något så när i ordning.Regeringen avser inte att ge utredningentilläggsdirektiv.Beträffande den passus i regeringsdeklarationensom nämnde kan jag säga attriksdagen ju vid föregående i stor enighetantog två lagar om användning av genteknik påmänniskan. Det var en lag om användning av vissgenteknik vid allmänna hälsoundersökningar ochen lag om åtgärder i forsknings- ellerbehandlingssyfte med befruktade ägg frånmänniska. På det sättet har dessa viktigaanvändningsområden för bioteknik på människafått en tillfredsställande reglering. Men det kan ioch för sig finnas anledning att gå vidare medbestämmelser på det här fältet. I så måtto kan mansäga att regeringsförklaringen lyfte fram detområdet och visade på regeringens intresse för detoch på att regeringen noga skall följa detta.Det kan särskilt finnas behov av att reglera frågormed anknytning till fosterdiagnostik och genetisksekretess mot arbetsgivare och försäkringsbolag.Vidare innebär ju kunskaperna om sambandenmellan genetiska faktorer och sjukdomar att manställs inför svåra överväganden av etisk natur. Dekan påkalla regeringsförslag om ytterligarebestämmelser rörande användning av bioteknik påmänniskor.Det som åsyftar när det gällerpatenträtten förmodar jag är europeiskapatentverkets beslut att bevilja patent föronkomusen. Det är så färskt att jag bara setttidningsuppgifter om att man har fattat beslut omdet.Anf. 129 ():Fru talman! Jag måste tyvärr säga att jag intetycker att statsrådets ytterligare svar är så mycketmer klargörande. Om det är så att vi har enberedning vars majoritet har sagt att man inte harför avsikt att ta upp genteknik på människa ochregeringen i sin regeringsförklaring framhåller attden tänker göra någonting ytterligare för enansvarsfull hantering när det gäller genteknik påmänniska, är det någonting som inte stämmer. Denrimliga slutsatsen av det måste vara att man tänkerge den arbetande beredningen tilläggsdirektiv. Deåtgärder som statsrådet nu nämner beslutades ju isamband med att fattade denämnda besluten. Det gavs alltså ytterligaredirektiv att man skulle se över relationen tillarbetsgivaren och ett garanterande av sekretessen.Det är alltså inte heller några nyheter isammanhanget.När det gäller patenträtten är det mycket riktigtEPOs beslut att godkänna patent på den s.k.onkomusen som jag avser, dvs. den mus som mananvänder för cancerforskning. Det är en åtgärd somkräver inte bara att vi har en beredning i Sverigeutan också att vi förhåller oss aktivt till deprocesserna i , att vi inte bara underordnaross.Anf. 130 Statsrådet (--):Fru talman! Vi får väl se vad som händer på det härområdet. Först blir det en invändningstid om niomånader. Under den tiden kan vem som helstframställa en invändning mot beslutet. Sedan skalldet överklagas till besvärsavdelningen, och den kanantingen inskränka eller avslå. Det kan alltså dröjainnan den här frågan är slutligt avgjord. Det är klartatt vi noggrant skall följa detta, men mer än så kanjag inte säga.Anf. 131 ():Fru talman! Jag tycker naturligtvis att det är bra attregeringen har för avsikt att följa detta noggrant,men jag hade nog hoppats på ett mer aktivtingripande. Det är min uppfattning att detregelverk som har byggts upp kring patenträttenlämpar sig bäst för tekniska uppfinningar. Det ärfrån början inte avsett att kunna användas när detgäller den typ av biologisk materia som vi nudiskuterar. Det rimliga vore egentligen att manutvecklade ett nytt regelverk som utgår ifrån att dethär är enprocess och en produkt av helt annankaraktär. Om man skall kunna komma dithän krävsett omfattande internationellt arbete. Det krävs ettaktivt arbete, t.ex. från regeringar som klart haruttalat att de vill verka för en mer ansvarsfullhantering på området.Anf. 132 Statsrådet (--):Fru talman!