prot · GE09109 · 1991-05-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:109Onsdagen den 8 majKl. 9.00--16.09SIPRI 25 årTALMANNEN: Ärade kammarledamöter! Innanvi inleder dagens plenum, vill jag påminna om attdet är , , inrättades.SIPRI kom till efter en idé av stod fadder i den meningen att beslutetom institutet fattades av den 6 maj 1966.Riksdagens beslut fick internationelluppmärksamhet och välkomnades. SIPRIinrättades som en obunden internationellinstitution, som skulle bedriva freds- ochkonfliktforskning. har ett gott internationelltanseende och har, och har haft, stor betydelse förnedrustningsarbetet. Detta gäller såväl insamlingoch presentation av fakta som idégivning för att föraarbetet för fredens sak vidare.Jag vill på vägnar tacka för dessinsatser och önskar institutet framgång i dessfortsatta arbete i fredens tjänst.1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 2 maj.2 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:193 till bostadsutskottet3 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 3 majFöretogs till avgörande jordbruksutskottetsbetänkanden /91:JoU21 och JoU28 samtjustitieutskottets betänkande 1990/91:JuU26(beträffande debatten i dessa ärenden se prot. 106).Jordbruksutskottets betänkande JoU21Mom. 1 (samlat förslag till förpackningspolitik)Först biträddes reservation 1 av ochLars med 42 röster mot 17 för reservation2 av . 251 ledamöter avstod frånatt rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 258röster mot 39 för reservation 1 av ochLars . 13 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2 (pantsystem för olika förpackningar)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 3 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Mom. 3 (producentens ansvar)Utskottets hemställan bifölls med 201 röster mot110 för reservation 4 av m.fl.Mom. 4 (internationell förpackningsstandard)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 5 av -- bifölls medacklamation.Mom. 5 (avslag på propositionen)Utskottets hemställan bifölls med 194 röster mot101 för reservation 6 av m.fl.17 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 6 (villkor för hanteringstillstånd)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 8 av -- biföllsmed acklamation.Mom. 8 (återtagningsmålet för retursystem)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 9 av m.fl. -- biföllsmed acklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Jordbruksutskottets betänkande JoU28Utskottets hemställan bifölls.Justitieutskottets betänkande JuU26Mom. 4 (arbetsdomstolens sammansättning)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 1 av -- bifölls medacklamation.Mom. 7 (översyn av specialdomstolarna)Utskottets hemställan bifölls med 177 röster mot132 för reservation 2 av m.fl.Mom. 8 (avskaffande av bostadsdomstolen m.fl.)Utskottets hemställan -- som ställdes motreservation 3 av m.fl. -- bifölls medacklamation.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att konstitutionsutskottetsbetänkanden KU21, KU36, KU42, KU34, KU37och KU45 skulle avgöras i ett sammanhang efteravslutad debatt.4 § Yttrandefrihetsgrundlag m.m.FöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande1990/91:KU21 Yttrandefrihetsgrundlag m.m.(prop. 1990/91:64).Anf. 1 Justitieminister ():Herr talman! Det är med stor tillfredsställelse somjag kan konstatera att vi , efter en utdragen ochkomplicerad lagstiftningsprocess, kan ta ettavgörande steg mot en helt ny grundlag, nämligen enyttrandefrihetsgrundlag!Jag vill framhålla att det förslag till grundlag somriksdagen skall ta ställning till har varitföremål för en mycket omfattande och grundligberedning. Tanken att man skulle utvidga detryckfrihetsrättsliga garantierna till att gälla ävenandra uttrycksformer än tryckta skrifter, i förstahand radio och film, har funnits alltsedan dennuvarande tryckfrihetsförordningen kom till i slutetav 40-talet. Frågan har behandlats av flerautredningar, däribland massmedieutredningen ochyttrandefrihetsutredningen.Det förslag som regeringen lägger fram i denproposition som skall behandlas här bygger, ienlighet med av tidigare uttaladeönskemål, på yttrandefrihetsutredningens förslag. Ivissa avseenden går dock förslaget längre än vadyttrandefrihetsutredningen gjorde, bl.a. på radio-och TV-området.De politiska överläggningar som har ägt rum underberedningen av ärendet har varit inriktade på attutröna hur ett förslag med utgångspunkt iyttrandefrihetsutredningens betänkande bordevara utformat för att kunna få en bred anslutning iriksdagen. Det förslag som regeringen lägger frami propositionen har förankrats inom en särskildberedningsgrupp med företrädare förriksdagspartierna. Det var glädjande att manlyckades uppnå så stor enighet i de olika frågorna.Den nya grundlagen om yttrandefrihet bygger i alltväsentligt på de principer som sedan gammalt gällerpå de tryckfrihetsrättsliga området. Den regleraryttrandefriheten i medier som fallit underregeringsformens mindre detaljerade skydd förgrundläggande fri- och rättigheter, nämligen radiooch TV, filmer och videogram, ljudupptagningaroch liknande medier.De frågor i den nya grundlagen som in i det sistaunder beredningen krävt de mest ingåendeövervägandena har gällt film- och videocencurensomfattning, etableringsfriheten för eter- ochtrådsändningar samt reklamfrågan. Jag vill därförnämna något om dessa frågor särskilt. Jag vill ocksåta upp meddelarskyddskommitténs förslag ommeddelarfrihet i förhållandet mellan enskilda, somju behandlas utförligt i propositionen.Våren 1990 antog som bekant lagen omgranskning och kontroll av filmer och videogram.Denna lag ersatte den tidigarebiografförordningen. tog i detsammanhanget ställning till ett antal andra åtgärderför att komma till rätta med problemen med deextrema våldsskildringarna. Bl.a. beslutades om enintensifierad tillsyn över videogrammarknaden ochom en skärpning av ansvarsbestämmelsen om olagavåldsskildringar. Den begränsade verkan somcensur av videogram, avsedda för uthyrning ochförsäljning, kunde väntas ha ansågs inte motiveraen utvidgad förhandsgranskning.I yttrandefrihetsgrundlagen medges censur enbartav filmer och videogram som skall visas offentligt.Ett censurförbud är en principiellt viktigbeståndsdel i en yttrandefrihetsgrundlag, och jaghar en stark tro på att det skall gå att komma tillrätta med våldsskildringarna på annat sätt.Enighet har i stort rått om att det begränsadefrekvensutrymmet, för etersänd radio och TV, intetillåter någon etableringsfrihet för dessamedieformer. Det behövs någon form avtillståndssystem för att fördela frekvenserna. Dettaframgår nu uttryckligen avyttrandefrihetsgrundlagen. Däremot lämnas detöppet hur ett sådant system skall utformas genomvanlig lag. Men det markeras att det allmänna skalleftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk påett sådant sätt att vi får vidaste möjliga yttrande-och informationsfrihet. Närmare förslag tilllagregler i ämnet skall lämnas avfrekvensrättsutredningen.Närradiolagstiftningen har dessutom fåttförankring i grundlagen genom en bestämmelse omatt sammanslutningar skall ha möjlighet att fåtillstånd till lokala radiosändningar.Frågan om etableringsfrihet för trådsändningar harvarit kontroversiell på ett helt annat sätt. Här sätterju fysiken inte samma gränser för vad som ärmöjligt att sända. föreslås en ordning medetableringsfrihet med vissa begränsningar. Rätt förvar och en att sända radio- och TV-program genomtråd slås således fast. Som en möjlig inskränkning idenna grundlagsenliga frihet kan det dock i vanliglag meddelas föreskrifter om skyldighet förkabelnätsinnehavare att ge utrymme för vissaprogram i den utsträckning det behövs med hänsyntill allmänhetens intresse av tillgång till exempelvisSverige Radios program. Vidare tillåts lagstiftningom ingripanden mot fortsatta sändningar av vålds-och porrkanaler och rasistiska programkanaler.Frågan om reklam i radio och TV har diskuteratsmycket under beredningsarbetet. Även härlyckades dock beredningsgruppen i stort sett enas.Grundlagen tar inte ställning till vad som skall gällapå annat sätt än att den tillåter att det i vanlig lagföreskrivs om reklam i radio och TV. Det ges t.ex.möjlighet att införa förbud mot kommersiellreklam eller sponsring. Ett förslag till lagstiftningom sådan reklam har också förelagts iriksdagen.Meddelarskyddskommittén har -- också efterbegäran av -- utrett frågan ommeddelarfrihet i förhållandet mellan enskilda.Kommittén presenterade ett förslag som innebar i grundlag skulle slå fast att meddelarfriheteni princip gällde också uppgifter som omfattades avavtalad tystnadsplikt, men att man kunde göraundantag från denna princip i vissa fall. Förslaget,som var väl genomarbetat, fick emellertid ett starktnegativt mottagande under remissbehandlingen. Ipropositionen tvingades därför regeringen attkonstatera att det med hänsyn till remissutfalletinte finns möjlighet att föra fram frågan ommeddelarfrihet i förhållandet mellan enskilda tillgrundlagstiftning. Tanken på en vidgad insyn inomden privata sektorn är emellertid fortfarandebärkraftig och vissa förslag till alternativa lösningarsom förts fram i frågan bör enligt min meningövervägas närmare. Det finns också skäl attavvakta erfarenheterna av lagen om skydd förföretagshemligheter.Herr talman! Jag är medveten om att man i ett såbetydelsefullt och komplicerat lagstiftningsärendesom detta knappast kan vänta sig en fullständigsamstämmighet i varje enskild fråga. Men jag anseratt det finns skäl att framhålla att det nu ärangeläget att grundlagsfrågan får sin lösning.Genom den proposition som regeringen lagt framblir det möjligt att förverkliga önskemålom en bred enighet kring en ny grundlag till skyddför yttrandefriheten.Herr talman! Jag beklagar mycket att jag på grundav regeringssammanträde inte har möjlighet attnärvara i kammaren, när detta historiska ärendebehandlas.Anf. 2 ():Herr talman! Det finns anledning att känna stortillfredsställelse över att kan fattabeslut om en ny grundlag, en nyyttrandefrihetsgrundlag. Det är också mycketglädjande att detta beslut kan fattas under storenighet.Den nya yttrandefrihetsgrundlagen har berettsunder väldigt . har det förefallitomöjligt att nå den breda enighet som är önskvärdi samband med att man antar en ny grundlag. Enbred enighet är t.o.m. en förutsättning för attriksdagen skall ta upp förslag till nya grundlagar.Det kan inte vara rimligt att stifta en grundlagunder stor oenighet. Man bör inte vara oenig iriksdagen om demokratins spelregler.Denna strävan efter enighet leder dock mednaturnödvändighet till kompromisser. Detföreliggande förslaget är en kompromiss mellanolika sätt att hantera konkretayttrandefrihetsproblem. Detta kan emellertid intedölja att det i grunden i vårt svenska samhälle finnsen gemensam strävan efter öppenhet,informations- och yttrandefrihet i ordens vidastebemärkelse.Sedan 1949 års tryckfrihetsförordning utarbetadesoch antogs har dock mediesituationen i ochi omvärlden grundligt förändrats. Nya medier harkommit till, de existerande har utvecklats ochförändrat form. Tekniken har förändratförutsättningarna för yttrandefriheten ochopinionsbildningen. Radio och television, i olikaformer, har stor genomslagskraft och svarar i dagför en betydande del av opinionsbildningen.Radion och televisionen har på intet sätt tagit överdet tryckta ordets roll -- tidningarna är inte pånågot sätt på väg att mista sin roll -- men de hartillfört en ny dimension i opinionsbildningen, endimension som lagstiftaren självfallet inte kanbortse ifrån.Det är också på denna punkt som problem haruppstått. Dessa problem är bl.a. av tekniskt natur.Det är inte alldeles enkelt att reglera sådana mediersom radio och television, som har mångauttrycksformer och en teknisk komplexitet.Dessutom har vi faktiskt olika politiskainfallsvinklar.Det grundlagsförslag som vi har att ta ställningtill har enligt min mening inte löst några avproblemen på ett fullt ut tillfredsställande sätt. Detgäller grundlagsskyddet för reklam ochetableringsfrihet. De lösningar som här haruppnåtts är emellertid acceptabla. De har uppnåttsgenom kompromisser, som vi från moderatasamlingsförbundet har stått, och står även ,bakom, men vi vill gärna understryka att denreglering som föreslås när det gäller dessa bådaområden inte på något sätt kan betraktas somslutgiltig. Man kan lugnt räkna med attutvecklingen kommer att tvinga fram ett starkaregrundlagsskydd, såväl för reklamen som företableringsfriheten.Frågan om meddelarskyddet mellan enskilda harvarit föremål för en långvarig debatt. Här finnsförvisso olika åsikter som måste respekteras. Vadjag dock tycker har varit fel i denna debatt är deförsök som har gjorts att dra absoluta parallellermellan den privata och den offentliga sektorn iyttrandefrihetshänseende. Det går enligt minmening inte att dra sådana absoluta paralleller. Detfinns starka skäl för att ha annorlunda regler förmeddelarfriheten på den privata sektorn än för vadsom gäller på den offentliga sidan med desslagreglering, offentlighetsprincip och mycket annatsom gör att det där råder annorlunda förhållanden.Det är mot denna bakgrund inte konstigt att någotförslag om utvidgning av meddelarfriheten till attomfatta den privata sektorn inte har lagts fram. Desom tycker att detta är bra grundar -- och det villjag understryka -- definitivt inte sittställningstagande på någon generell önskan tillmindre öppenhet i samhället, utan helt enkelt på enrespekt för den privata sfären och att den kan varaannorlunda än den offentliga. Det är en åsikt somkanske inte delas av alla, men som jag faktiskttycker måste respekteras och som har fog för sig.Om detta vittnar den proposition och detutskottsbetänkande som har lagts fram.Herr talman! Det är inte var dag som haratt ta ställning till en ny grundlag. Derandanmärkningar som här har gjorts skall på intetsätt dölja att det finns anledning att känna storglädje och tillfredsställelse över att ett långvarigtoch mödosamt utredningsarbete ochlagstiftningsarbete i departementet, i ochi utredningar nu har nått sitt slut för ett tagframöver. Dessa anmärkningar förtar inte intrycketav att vi trots allt har kommit en väsentlig bit påvägen mot att slå vakt om yttrande- ochinformationsfriheten för medier som på någradecennier har förändrat vår vardag på ettdramatiskt sätt.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 3 ():Herr talman! Det öppna samhällets mest lyckadeparadox är lagstiftarnas ambition att sättagenomtänkta spärrar för sina egna möjligheter attge sig på medborgarnas fri- och rättigheter. Så skrevyttrandefrihetsutredningen i upptakten till sittslutbetänkande. får vi lagstiftare tillfälle attbekräfta den iakttagelsen, genom att fatta detförsta beslutet om en yttrandefrihetsgrundlag. Detinte bara känns, utan det är högtidligt.Remissen innehåller förslag till en ny, fjärdegrundlag och har därmed en ovanlig ochbetydelsefull karaktär, konstaterade lagrådet i sittyttrande om lagrådsremissen. Genom ett utbyggtgrundlagsskydd åt framför allt etermedierna medderas utomordentliga genomslagskraft ochbetydelse för upplysning och opinionsbildning idagens samhälle skapas -- med lagrådets ord -- enbalans i rättsordningens vaktslagning kringyttrandefriheten och informationsfriheten.Vi är inte för tidigt ute med att etablera denbalansen. Man kan undra varför vi har dröjt sålänge.Det hittillsvarande tillståndet med ett utbyggtgrundlagsskydd endast för det tryckta ordet speglarnärmast det medieläge som rådde för mer än etthalvsekel sedan, finner lagrådet och fortsätter: ''Idet perspektivet och med erfarenheterna av deauktoritära samhällssystemens utnyttjande avetermedierna för sina syften är det egentligenförvånande att det nya grundlagsskyddets tillkomstvarit en så utdragen process och förenad medsådana födslovåndor. ''Onekligen liknar det en historisk eftersläpning,särskilt med tanke på att vi fick vår förstatryckfrihetsförordning . Man frestasnästan att betrakta tryckfrihetsförordningen somen lyckosam tillfällighet -- de yngre mössorna hadeen passion för publicitet och en djärvhet somsvarade mot den passionen.Att grundlagsskyddet för det tryckta ordet sedanförblev ensamt berodde förstås länge på atttryckpressen var det helt dominerande mediet.Men när den fick konkurrens från andra nya medierborde det väl ha varit dags för en reform. Varförkom den inte snabbare?En förklaring kan vara att den grundlag som vi nuskall besluta om utgör ett led i ett omfattande ochlångsiktigt konstitutionellt reformarbete för attbefästa och utveckla folkstyret och för att förstärkade medborgerliga fri- och rättigheterna. Enannan -- som mer ansluter sig till födslovåndorna --gäller den tempoförlust som uppkom genom deskilda meningarna om den lämpligaste lagtekniskalösningen.Om detta behöver vi inte orda . För min deltycker jag att vi åtminstone så här i efterhand kanse avspänt på tidsförlusten. I stället för att beklagaden kan vi glädja oss åt uthålligheten i strävan attverkligen nå ett resultat och att kunna göra dettillsammans.Vi kunde ha gett upp, men vi gjorde det inte. Viåtervände till yttrandefrihetsutredningenshuvudalternativ och vände förlusten till envinning i sak genom att uppdatera och förbättraalternativet. Och så blev vi överens om innehållet,enligt den goda vanan att försöka blir eniga om vårakonstitutionella regler.Den vanan skall vi ha kvar. Men enigheten har intevunnits genom tystnad utan genom diskussion. Detär ju så det skall vara. Det må så vara att dentekniska utvecklingen gjort det omöjligt attframhärda i försvar för monopol,reklamförbud och videocensur. Det förringar intevår kamp för ökad frihet eller dem som svängtunder senare tid och gjort den nya grundlagenacceptabel och möjlig. Men tyst blir det inte hellerframöver -- allra minst om yttrandefrihetens villkor.Folkpartiet liberalerna uppfattar intereformarbetet som avslutat.Av praktiska skäl lämnades teatrar ochutställningar, demonstrationer och andrasammankomster utanför det detaljeradegrundlagsskyddet. De har en utestående fordran påoss. Den yttrandefrihet som används på så sätt ärinte mindre skyddsvärd än den som utövas av detunga medierna.Tänker vi annorlunda har vi glömt vår histoia --med dess konventikelplakat och desslänsmansbesök i de hagar där den begynnandearbetarrörelsen fick hålla till med sina möten. Visaknar då också blick för det faktum att nyaopinioner inte sällan växer fram i enkla former. Ochvi besinnar inte att det i kritiska lägen kan vara ettlivsvillkor för vårt demokratiska samhälle att justden yttrandefriheten fungerar.Därför fäster vårt parti stor vikt vid utskottetsmening att det finns skäl som talar för att det börfinnas ett allmänt formellt stöd för beaktande av deyttrandefrihetsintressen som kan finnas i vanligabrottmål. Sådana mål blir det vid påståddamissbruk av yttrandefriheten på teatern ellerutställningen, i demonstrationen eller undersammankomsten.Det handlar om en översättning till avden s.k. instruktionen i tryckfrihetsförordningen --som också kommer att finnas iyttrandefrihetsgrundlagen. Den menar dem somskall döma över missbruk av yttrandefriheten attbetänka att yttrandefriheten är en grundval för ettfritt samhällsskick, att alltid uppmärksamma syftetmer än framställningssättet och att vid tvekan hellrefria än fälla.Vi gläder oss över stödet för bl.a. vår motion, ochvi förväntar oss ett positivt resultat av dettillkännagivande till regeringen som utskottet villatt skall göra i frågan. Ett sådant resultatmöjliggör en viktig förstärkning avyttrandefriheten.I den motion som vi väckte med anledning avpropositionen påpekade vi att det under helaberednings- och beslutsförloppet fram tillriksdagens beslut under förra att antalagen om skydd för företagshemligheter -- ocksåkallad lex -- har stått klart att den lagen intekan svara mot det öppna samhällets krav. Dessprimära syfte är ju också ett annat, nämligen att geett skydd mot illojal konkurrens i form av stöld aveller illegitimt förfogande överföretagshemligheter.Det är alltså logiskt att har visat sittintresse för ett fortsatt arbete på att åstadkomma envidgad insyn utanför offentligheten. Och det voreinkonsekvent att låta det reformarbetet stanna avdärför att vi har stött på svårigheter. Det vore enförsummelse att ta svårigheterna till intäkt för attställa upp bakom dem som fortfarande hävdar attinsyn i den privaträttsliga sfären är någotprincipiellt nytt som skulle få oöverskådligakonsekvenser.Fortfarande gäller yttrandefrihetsutredningensprincip att ''där beslutsmakt finns, där skall ocksåinsyn finnas''. Ytterst rör det sig om medborgarnasmöjligheter att påverka sina egna livsbetingelser;människorna lever inte bara i offentligrätten. Ochsamhället slutar inte där den upphör. Envälgrundad samhällskritik kan inte heller få göradet.För liberalerna är det här en viktigfråga. Vi tror också att den kommer att få enväxande betydelse, i den mån uppgifter som hittillshar skötts i offentligrättslig regi flyttas över tillfriare former. Den förflyttningen får inte innebäraatt medborgarnas insyn drastiskt minskar.Vi tar fasta på utskottets ord om att frågan börägnas fortsatt uppmärksamhet. Men det måste varaen aktiv uppmärksamhet, som går ut på att finnaändamålsenliga lösningar.Herr tamlan! Jag kan, trots högtiden, inte gå förbiden plump i lagen som den kvarvarande censurenför filmen är. Filmcensuren representerar en restfrån en gammal tid och avviker helt från deprinciper som bär upp tryck- och yttrandefriheten.Offentlig visning av rörliga bilder har faktisktnågra år på nacken. Ofta förses nya medier som serdagens ljus med restriktioner på grund av rädsla,förmynderi eller ovana. Den lösning för videon somnu befästs borde ha kunnat få gälla även för denbetydligt mognare filmen.I propositionen noteras att det kan finnas olikauppfattningar om hur grundlagen kan behövautvecklas. Det finns ingen motsättning mellan deniakttagelsen och vår avsikt att nu befästa denenighet som trots allt har uppnåtts. Men inte ensgrundlagar är eviga. Också de är instrument somskall hanteras varsamt men kunna ändras för attbättre tjäna sina syften under nya förutsättningar.Det gäller även yttrandefrihetsgrundlagen. Ingenvet hur mediestrukturen kommer att utvecklas.Åtskilligt talar för att vi kommer att få nyamöjligheter att främja yttrandefriheten, men ocksåkonfronteras med nya problem som kräver sinlösning. Vi är inte färdiga med bl.a. efterbörden avSveriges Radios öppna monopol. Hurkoncessionsgivning skall gå till och hur villkoren försändningar skall regleras i lag i stället för i avtalkommer att vara frågor som får stöd igrundlagen.Det som sker är att vi lägger en grund förframtiden, hämtad från den beprövadetryckfrihetsförordningen. Det är en stor vinst föryttrandefriheten.Anf. 4 ():Herr talman! Äntligen, kan man säga när nuriksdagen efter många utredningar och beredningarstår i begrepp att fatta det första beslutet om en nyyttrandefrihetsgrundlag.Från sida har vi arbetat med utgångspunkti att det skulle vara möjligt att utforma engemensam grundlag för helayttrandefrihetsområdet. Den skulle omfatta allamedier. då ett förslag har lagtsfram har den allmänna debatten varit intensiv, ochfarhågor har uttryckts för att det nuvarandeskyddet i tryckfrihetsförordningen skulle urholkaseller smittas av regler som gäller övriga medier.Därför har beredningen kommitfram till en lösning som fortsättningsvis innebär tvågrundlagar.Herr talman! När det nu i det parlamentariskaberedningsarbetet har uppnåtts enighet om att detskall bli två grundlagar, tycker jag att det är viktigtatt detta inte tolkas som att vi ger ett sämre skyddför de medier som omfattas av den nya grundlagenän för dem som använder det tryckta ordet.Etermedier, andra medier och de som också kallasnya medier får nu en reglering, och jag menar attden kommer i rätt tid. Vissa undantag har måstgöras, eftersom etableringen av radio och TV ietersändning är begränsad. När det gäller de nyamedierna är expansionen i princip obegränsad. Vihar sett exempel på detta. Jagmenar att det inte finns något som tyder på att detinte blir en lika snabb utveckling av de nyamedierna även i fortsättningen.