prot · GE09100 · 1991-04-23 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:100Tisdagen den 23 aprilKl. 14.301 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 17 april.2 § Svar på fråga 1990/91:494 om ennationalpark vid FärnebofjärdenAnf. 1 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta för att i årse till att området vid Färnebofjärden räddas somkommande nationalpark.Inledningsvis vill jag erinra om att regeringen ifebruari bildade de nya nationalparkernaBjörnlandet och med stöd av riksdagensbemyndigande. Dessa nationalparker ingår i denplan som har upprättat medförslag till 20 nya nationalparker. Färnebofjärdenfinns också med i den s.k. nationalparksplanen.Beslut om att inrätta en nationalpark fattas alltsåefter bemyndigande av . Till grund förregeringens proposition till om att inrättaen ny nationalpark ligger regelmässigt enframställning från statens naturvårdsverk.Naturvårdsverket arbetar enligt uppgift med attutarbeta underlag för framställningar tillregeringen om nya nationalparker. har enligt naturvårdslagensbestämmelser överinseende över naturvården ilandet.Det finns enligt min mening inte anledning attföregripa pågående arbete.Anf. 2 ():Herr talman! Jag tackar miljöministern för svaret.Tyvärr tycker jag att talar om annatän de sakförhållanden som föranledde min fråga.Det som föranlett frågan är omständigheten attregeringen i budgetpropositionen kraftigt hardragit ned anslagen för naturreservaten ochnationalparker. Det blir inga resultat utan pengar,hur mycket än arbetar med bl.a.denna fråga.Situationen nu är att inlösen var planerad till 1991med 30 milj.kr. Enligt de uppgifter jag har fåttskulle detta motsvara . Detta kan nu integenomföras då resurserna plötsligt har krympt.Under de senaste tre åren har 100 milj.kr. har man skurit bort 20 milj.kr. Detär klart att det får betydelse när det som i detta fallgällde 30 milj.kr. som skulle användas. Det här ärett av de största och viktigastenationalparksprojekten som finns i vårt land. Detär också väl känt att det har blivit en kraftigproteststorm. Det står alltjämt i regeringens maktatt göra något åt saken. Görs inte något är riskenstor att det inte kommer att ske någon tillräckligavsättning av mark för nationalparksändamål.Tiden rinner iväg och pengarna rinner bort.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1990/91:522 om slutförvar avkärnavfall på gränsen mellan ochBoråsAnf. 3 Miljöminister ():Herr talman! har frågat migom området på gränsen mellan och Boråskommun nu är definitivt avskrivet som aktuellt förprovborrningar, undersökningar eller slutförvar avkärnkraftsavfall.Enligt kärntekniklagen ligger ansvaret för denforsknings- och utvecklingsverksamhet, som skallligga till grund för ett slutligt ställningstagande tillfrågan om utformningen av ett slutförvar för använtkärnbränsle, hos kärnkraftföretagen, genom detgemensamt ägda (). Det är alltså SKB som bedriverforskningen.I samband med sina forsknings- ochundersökningsarbeten har SKB på olika sätt underårens lopp kartlagt ca 1 000 områden i landet. Detområde frågar om utgörenligt uppgift från SKB ett av dessa områden, ellernärmare bestämt ett av de 20-tal områden som SKBinventerade i samband med undersökningar ianslutning till den s.k. KBS III-metoden. Syftetmed arbetet var att kartlägga olika typer avberggrund på olika ställen i landet.Geologiska typområdesundersökningar av olikaomfattning har genomförts på 14 s.k. typområden iSverige; från Taavinunnanen och Kamlunge i norrtill Klipperås och Sternö i söder. På några avområdena har provborrningar skett. Ytterligareundersökningar av detta slag är enligt uppgift frånSKB inte aktuella.Efter sekelskiftet kommer SKB att ansöka omregeringens tillstånd enligt lagen (1984:3) omkärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen) för attuppföra ett slutförvar för använt kärnbränsle.Ansökan kommer att föregås avplatsvalsundersökningar. I samband med dessakommer geologiska undersökningar attgenomföras som medför provborrningar. Jagräknar med att undersökningarna på några avplatserna blir av sådan omfattning att ett tillståndav regeringen enligt lagen (1987:12) om hushållningmed naturresurser m.m. (naturresurslagen)kommer att krävas.Några platsvalsundersökningar har enligt SKBännu inte påbörjats. Men enligt vad jag erfarit så ärdet område som tar upp i sinfråga inte mer aktuell som plats för ett kommandeslutförvar än någon annan plats i Sverige.Herr talman! Jag vill avslutningsvis framhålla attregeringen mycket tydligt angivit att det skall finnasen god offentlig insyn i den urvalsprocess som lederfram till valet av platser lämpliga för slutförvar.Anf. 4 ():Herr talman! Jag får tacka för svaret.Jag kan dock inte påstå att svaret gjorde mig varesig gladare eller tryggare i min frågeställning.Området har av klassats somriksintresse. Det talas då om det som i området ärintressant ur naturvårdssynpunkt. Det finnsmyrmarker, området har ett intressant fågelliv ochväxtligheten är unik. Ministern tar inte upp någotav detta i sitt svar. Det kan bero på att min frågainte var tillräckligt klar eller att ministern inte ärtillräcklig klar över att detta område är av dubbeltriksintresse.Området är till sin storlek mycket stort. Detsammanfaller i sin storlek med det område därprovborrningar gjordes när man diskuterade medolika myndigheter om området var behövligt föranvändning vid slutförvar.Ortens befolkning är naturligtvis mycketfundersamma över varför området har klassats somriksintresse med byggrestriktioner. Varför talas detinte klart och tydligt om en bevarandeplan ikommunens handlingar? Det borde finnas med omdet är naturintresset som är så viktigt att bevara.Det hade varit skönt att få höra att naturintressenaär som riksangelägenhet så viktiga att det inte bliraktuellt med slutförvaring i området.Anf. 5 Miljöminister ():Herr talman! Jag skulle vilja tillfoga ytterligare tvåkommentarer till mitt svar.För det första är jag tvungen av formella skäl, föratt regeringen och jag själv, om jag eventuellt skullekomma i den situationen, skall kunna uppträdamed auktoritet i själva frågan om att välja plats, attundvika att uttala mig om någon enda plats -- justför att kunna företräda skyddsintressena i en sådansituation.För det andra har jag mycket noggrant tagit reda påatt skälet att området är avsatt som riksintresseuteslutande är av naturvårdsskäl. Där finns intenågot dolt eller öppet skäl att området skulleavsättas för att eventuellt stå till förfogande som ettområde för framtida förvar. Skälet är uteslutandenaturvårdsintressen. Det innebär naturligtvis ettytterligare skydd för området. Det vore naturligtatt kommunen och gick vidare iplaneringen på den grunden.Anf. 6 ():Herr talman! Jag tycker också att det vore naturligtatt gå vidare för att verkligen skydda området urnaturvårdssynpunkt.Intresset att ha områden som är tillräckligt storaoch viktiga för slutförvar och skyddsintresset urnaturvårdssynpunkt kommer naturligtvis att stå ikonflikt med varandra. Vilket intresse är detviktigaste och övergripande i de beslut som skallfattas?Anf. 7 Miljöminister ():Herr talman! Jag upprepar det jag har sagttidigare. Det enda skälet till att området är avsattsom riksintresse är naturvårdsintresset.Anf. 8 ()Herr talman! Jag är inte så klar över om det är detenda skälet. Tidsaspekten talar ett annat språk. var det aktuellt med undersökningaroch provborrningar. gjordesundersökningar som visade att det fannsnaturvårdsintressen. Sedan undantogs ett stortområde som naturvårdsintresse. Jag antar att detfinns intressen som är ''både och'' för området. Jagär inte övertygad om att det enbart gällernaturvårdsintressena, även om det skulle stå så påpapper.Anf. 9 Miljöminister ():Herr talman! Jag känner mig främmande för dentypen av konspiratoriska spekulationer somMariannne ger uttryck för. Jag tar heltavstånd från ett sådant sätt att tänka. Jag litar påatt de ansvariga myndigheter som till mig och minamedarbetare har uppgivit att skälet enbart ärnaturvårdsintressen faktiskt talar sanning. Detfinns ingen möjlighet att åberopa något annat skälom det inte finns angivet i grunden till att områdethar undantagits.Anf. 10 ():Herr talman! Kan jag lita på attnaturvårdsintressena kommer att bli övergripandevid val av plats?Anf. 11 Miljöminister ():Herr talman! Vid val av plats handlar det inte baraom detta område. Då kommer även en rad andraskyddsintressen osv. att stå i förgrunden. Detkommer att bli ytterligare intressen som är till föratt skydda medborgarna och naturen som kommeratt stå i centrum för de diskussioner som då skallföras.Anf. 12 ():Herr talman! Det innebär att ingen minister kanlova något klart. Båda intressena kan naturligtvisfinnas för samma område. De kan ju sammanfallamed varandra.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1990/91:529 ommiljökvalitetsnormenAnf. 13 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen anser att miljökvalitetsnormer skallinföras i miljölagstiftningen när det gällerluftkvalitet i städerna och i så fall om kommunernaskall få de befogenheter som behövs för att klarakraven.Regeringen har i miljöpropositionen -- En godlivsmiljö -- angett nationella kvalitetsmål. Vid år2000 skall halterna av koloxid, kväveoxid,svaveldioxid, sot och partiklar i alla tätorterunderskrida de riktvärden som utarbetats avnaturvårdsverket. Som riktlinje för minskningen avcancerframkallande ämnen skall gälla att utsläppeni ett första skede skall halveras till år 2005.De nationella målen nås genom att varje sektor ochsamhällsnivå bidrar med sin del. Kommunerna gesett allt större ansvar för den lokala miljön. Tätorterskall planeras utifrån tydligt uppsatta miljökrav.Med stöd av kan kommunernai en detaljplan bl.a. fastställa normer för utsläpp tillluft. jämte naturresurslagen ärkommunernas främsta instrument för att uppnå engod livsmiljö i tätorterna.Till ytterligare skydd för miljön har regeringen imiljöpropositionen föreslagit attmiljökonsekvensbeskrivningar skall införas iplanerings- och beslutsprocessen och att metodernaför regionala miljöanalyser skall utvecklas.Frågan om införande av kvalitetsnormer imiljölagstiftningen har behandlats i ettprincipbetänkande av miljöskyddskommittén.Enligt kommitténs uppfattning finns det behov avatt i ökad utsträckning använda sig avmiljökvalitetsnormer. Ett ytterligare skäl är denpågående anpassningen till det europeiskasamarbetet. EG arbetar i stor utsträckning meddirektiv om gränsvärden för olika ämnen och ävenandra former av kvalitetsnormer.Ett konsekvent användande av kvalitetsnormer kandock kräva vissa förändringar av det individuellaprövningssystem som finns i miljöskyddslagen.Dessutom är kunskapen om vissa föroreningarfortfarande alltför bristfällig för att exaktakvalitetsnormer för dessa skall kunna fastställas.Miljöskyddskommittén fortsätter sitt arbete ochkommer på regeringens uppdrag att presenteraförslag till hur miljökvalitetsnormer konkret skallkunna utformas.Anf. 14 ():Herr talman! Jag tackar ministern för svaret.Jag blev ändå inte så mycket klokare på varregeringen står. Det står ungefär samma saker imiljöpropositionen som i svaret. Jag skulle vilja haett klarläggande av miljöpropositionen. Det finns ipropositionen en öppning motmiljökvalitetsnormer, vilket jag tycker är positivt.Miljökvalitetsnormer innebär bindandegränsvärden. Statsministern lovade ipartiledardebatten attmiljökvalitetsnormer skall införas.Men när jag läser propositionen och detta svar stårdet i stället om riktvärden. Riktvärden är intebindande gränsvärden. Miljöministern använderordet ''skall'' i anslutning till riktvärden. Varför dåinte använda miljökvalitetsnormer om ministernverkligen menar ''skall''? Om ministern menar''skall'' måste kommunerna ha ett ansvar för attförslaget genomförs och att de får tillräckligabefogenheter för det.Den som bor i en storstad skall kunna säga att hanfaktiskt har rätt till luft av bra kvalitet och kunnaställa krav på kommunen.Jag tycker faktiskt att det fattas en hel del i denlagstiftning som finns . Visserligen kanjag hålla med om att den enda möjligheten tillmiljökvalitetsnormer i dagens miljölagstiftningfinns i detaljplanerna. Men i den paragraf som jagantar att ministern syftar på står det endast att denfår tillämpas vid särskilda skäl. Om miljöministernmenar skall måste den paragrafen ändras.Anf. 15 Miljöminister ():Herr talman! Jag blev litet förvånad när jag fickÅsa fråga. är ju mycketkunnig och sitter dessutom med imiljöskyddskommittén. Hon har också kommunalerfarenhet.Det råder inget tvivel om regeringens inställning attvi skall arbeta i ökad utsträckning med bådemiljökvalitetsnormer och generella krav. Det finnsen del sakliga problem som behöver redas ut, inkl.det jag pekar på i mitt svar, dvs. att de kan kollideramed de regler och system för individuell prövningav anläggningar som finns i den nu gällandelagstiftningen. Det är en av kommitténs uppgifteratt se till att vi kan få system som fungerar äventillsammans.Jag pekar också på i mitt svar att det fortfaranderåder oklarhet bland forskarna på vissa punkter omvar den kritiska belastningsgränsen för hälsa ochmiljö går i vissa avseenden. Det tror jag ÅsaDomeij håller med om. Dessutom kan det finnasbehov av att olika kommuner och olika tätortersätter normer olika beroende på lokala,geografiska och andra förhållanden.Hur ett sådant system skall bringas att fungera brai praktiken behöver vi klara ut litet närmare. dit finns både de riktlinjer somnaturvårdsverket har utformat och utvidgademöjligheter för kommunerna att gå in, bl.a. genomatt bestämma att endast vissa fordon av en viss typfår finnas inne i stadskärnan. En möjlighet är attanvända sig av det system för miljöklasser somregeringen har föreslagit för att bestämma vilkafordon som får finnas i städer. Det går också attanvända sig av inversionslagen och plan- ochbygglagen.Anf. 16 ():Herr talman! Jag måste komma tillbaka till fråganom riktvärden. Jag håller med miljöministern omden öppning som finns nu när det gäller att införamiljökvalitetsnormer och också att vi imiljöskyddskommittén givetvis skall arbeta vidare.Det kommer även att vara en hearing ommiljökvalitetsnormer.Men i propositionen handlar det om framtiden ochframtida mål. Trots öppningen motmiljökvalitetsnormer talas det fortfarande bara omriktvärden och riktlinjer. De är rekommendationeroch är inte bindande. Riktvärden innebär inte attmänniskor som bor i kommunerna kan ställa dessakrav på kommunerna så att tillräckliga åtgärdergenomförs. De möjligheter som finns i plan- ochbygglagen när det gäller detaljplaner ärotillräckliga. Den paragrafen används i få falleftersom begreppet särskilda skäl tolkas myckethårt. Jag undrar därför om det bara var ettförbiseende i propositionen att det nu bara stårriktvärden men att det egenligen kanske skulle hastått miljökvalitetsnormer också?Anf. 17 Miljöminister ():Herr talman! Med all respekt för jag att hon ibland blir nästan byråkratisk.Det här är ju ett dynamiskt utvecklingsskede. Jagräknar med, vilket är regeringens avsikt, att vi stegför steg skall komma längre genom ett aktivt agerande från utredningen,centrala myndigheter och kommunerna. Och vårakunskaper och vår möjlighet att förverkliga deövergripande mål som ställs upp blir steg för stegallt bättre.Häromdagen gav regeringen iuppdrag att fastställa generella föreskrifter för vissaverksamheter med omedelbar verkan för att manpå det sättet skall få hjälpmedel för att på en gångeffektivisera och förenkla arbetet, så att t.ex.kommunerna kan koncentrera sig på merkomplicerade eller övergripande frågor. Vikommer att få se mer och mer av sådant under denärmaste åren.Anf. 18 ():Herr talman! Kan jag då tolka miljöministern pådet sättet att riktvärden bara är ett första steg ochatt syftet är att man nu -- när man skall jobba vidaremed lagstiftningen och vet hur man skall ändra påreglerna för inviduell prövning och kombinera demmed generella föreskrifter för hur bestämmelsernaom genomförandeplaner och annat skallutformas -- mer skall övergå tillmiljökvalitetsnormer och att människor då skallkunna kräva rättigheten att andas bra luft istorstäderna?Argumentet om bristande kunskap tycker jag interiktigt håller. Jag tror nämligen att vi under mångadecennier framåt kommer att ha bristandekunskaper om hur mycket miljön och människornatål, och vi kommer att få ändra dessamiljökvalitetsnormer ganska ,eftersom vi helt enkelt inte vet. Men det är ändåbättre att ha någon gräns än att inte ha någon alls.Ur kunskapssynpunkt är det egentligen inte lättareatt fastställa riktvärden och rekommendationer.Dessa får man ju också ändra med tiden,allteftersom kunskaperna utvecklas.Anf. 19 Miljöminister ():Herr talman! Vi skall ha mer och mer av generellaföreskrifter och kvalitetsnormer utformade på ettsådant sätt att de är anpassade till den verksamhetoch den ort som berörs så att man kommer ned tillkritiska belastningsnivåer. Men vi kommer attbehöva ha kvar individuell prövning av vissa storaanläggningar. Jag tror inte att skullevilja se gummifabrik eller Volvoslastvagnsfabrik bedömda efter generellaföreskrifter, utan i dessa sammanhang vill ÅsaDomeij nog ha kvar den individuella prövningen.Anf. 20 ():Herr talman! Jag har aldrig varit ute efter att drivalinjen att den individuella prövningen skallavskaffas. Det som jag talar om i dettasammanhang är kvaliteten på luften i storstäderna,och där har trafiken en mycket stor betydelse. Detsom jag talar om är att människor som bor istorstäderna borde ha rätt till luft av bra kvalitet.Kanske skall minimikrav fastställas på en nationellnivå och att kommunerna sedan skall hamöjligheter att gå längre och också få tillräckligabefogenheter att genomföra detta. I dettasammanhang finns det faktiskt en skillnad mellanriktvärden och miljökvalitetsnormer.Miljökvalitetsnormerna är bindande gränsvärden.Kommunerna måste alltså jobba för att komma nedtill dessa värden. Riktvärden däremot handlar merom rekommendationer.Anf. 21 Miljöminister ():Herr talman! Regeringen har både imiljöpropositionen och i andra sammanhanguttalat att utsläppen i tätorterna och från trafikenallmänt skall ned till nivåer som ärofarliga för hälsan. Det är svar nog på . Vi kommer naturligtvis att och åren behöva utforma deregler och krav som behövs för att nå dessa mål.Anf. 22 ():Herr talman! Även om regeringen uttalar en viljaatt luftkvaliteten skall bli bättre är det ändå en frågaom hur man konstruerar detta och hur manverkligen kan ställa krav i praktiken. Det räcker juinte med att regeringen bara tycker att det skall blibättre, utan vi måste ändra på lagstiftningen, så attvi får instrument att klara av detta på något sätt. Dåbehövs det faktiskt bindande gränsvärden sommiljökvalitetsnormer. Då räcker det inte medriktvärden och rekommendationer. Så länge det ärbara rekommendationer är det mycket lätt attmiljön och hälsan krockar med en mängd andraintressen som kanske anses viktigare, och det blirsvårt för människor att verkligen ställa krav på braluftkvalitet.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1990/91:530 om kommunalanämnder för miljöfrågorAnf. 23 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen anser att samma nämnd som harhuvudansvaret för miljö och hälsa skall kunna haansvar för exploatering av mark, energiförsörjning,avfallshantering eller annan miljöfarligverksamhet.I regeringens proposition om ny kommunallagingår en bestämmelse som förhindrar attsinsemellan svårförenliga funktioner läggs inomsamma kommunala nämnd. Den nämnd somutövar tillsyn över miljöfarlig verksamhet kan alltsåinte ha ansvar för reningsverk,sopförbränningsanläggningar eller andraverksamheter som kräver tillsyn.Regeringen har i propositionen om nykommunallag dessutom starkt betonat att en ökadorganisatorisk frihet för kommunerna inte innebäratt nationella mål eller statliga regler som avser attgarantera allmänna intressen av rikspolitisk naturfår överges. De tillsynsuppgifter på miljöområdetsom kommunerna har, måste -- oavsett hurkommunen väljer att organisera sitt arbete -- bliutförda i enlighet med gällande författningar.Regeringen anser det också viktigt att miljöhänsynkommer in i all kommunalverksamhet och planering.Myndighetsutövningen måste ske på ett tydligt ochkonsekvent sätt. Det gäller särskilt i förhållande tillfrågor med konsekvenser för miljön därkommunen är part eller har partsliknandeintressen. En av de grundläggandeförutsättningarna för en väl fungerande ocheffektiv miljötillsyn är att det finns tillgång tillkompetent personal.Regeringen anser det som utomordentligtangeläget att den påbörjade förstärkningen avkommunernas arbete fullföljs. Regeringen hartillkallat en särskild utredare med uppgift att belysahur kommunernas tillsynsuppgifter ochkommunernas arbete med miljöfrågor i övrigt skallförstärkas.Anf. 24 ():Herr talman! Jag tackar miljöministern för svaret.Den 11 januari debatterade vi samma fråga här ikammaren, eftersom jag och varoroliga för att propositionen om en nykommunallag skulle innehålla förslag om attavskaffa miljö- och hälsoskyddsnämnderna. I dendebatten lovade ministern att det skallfinnas självständiga organ, att miljö- ochhälsoskyddsnämnderna behövs som självständigaorgan, att de också behövs för att vara pådrivandeoch att det behövs nämnder med ett särskilt ansvarför miljön.Men när propositionen lades fram blev jagbesviken. Propositionen stämmer nämligen intehelt med vad ministern lovade. I och för sig finnsdet en del formuleringar, som jag anser är litetluddiga, om att den nämnd som utövar tillsyn övermiljöfarlig verksamhet, t.ex. reningsverk ochannat, inte skall ha ansvar förmiljöfrågorna övergripande. Men jag tycker inteatt lagtexten är tillräckligt klar i fråga om detta. Detskall även i fortsättningen t.ex. bli möjligt att slåihop byggnadsnämnderna med miljö- ochhälsoskyddsnämnderna, eftersombyggnadsnämnderna inte håller på med frågorrörande reningsverk och annat utan ofta håller påmed markexploateringsfrågor.Jag skulle vilja fråga ministern följande: Kommerdet enligt den nya kommunallagen att vara möjligtatt slå ihop byggnadsnämnder och miljö- ochhälsoskyddsnämnder?Anf. 25 Miljöminister ():Herr talman! Jag minns väl den debatt som vi hade,och jag har för övrigt protokollet framför mig. Jagframhöll då att vi i detta sammanhang har ett parviktiga principer som krockar med varandra ochsom regeringen ville hitta en bra lösning på. Denena är att vi från regering och riksdag inte skallcentralstyra hur kommunerna väljer att organiserasitt arbete. Den andra är att miljöarbetet ikommunerna fortfarande behöver förstärkasväsentligt och att det behövs självständiga organsom kan driva miljöfrågorna och som kan varatillsynsorgan.Den lösning som vi redovisar i propositioneninnebär att tillsynsorganet måste hållas intakt ochinte får blandas ihop med de intressen som är avexploaterande natur. Vi uttalar också mycket klartatt miljöarbetet fortsatt måste förstärkas.Vi säger också att man i kommunerna måste se tillatt miljöarbetet kommer in på ett tidigare stadiumi alla verksamheter. Jag tror att den lösning som vihar valt innebär en möjlighet att lösa dessaproblem. Men jag vill gärna säga att erfarenheternafrån frikommunförsöket inte pekar på att det ärlämpligt att vare sig lägga ned miljö- ochhälsoskyddsnämnderna eller att slå ihop dem medbyggnadsnämnderna. Vi har inte sådanaerfarenheter som pekar på det som en godmöjlighet. Det är därför som regeringen ipropositionen uttalar att man utgår från att flertaletkommuner kommer att välja att ha kvar miljö- ochhälsoskyddsnämnderna, därför att det är denlämpligaste lösningen. Men vi vill inte förhindra prövar andra möjligheter om de leder till ettbättre miljöarbete i kommunerna.Anf. 26 ():Herr talman! Jag tolkar faktiskt miljöministernssvar på det sättet att det i fortsättningen kommer attbli möjligt att slå ihop miljö- ochhälsoskyddsnämnderna och byggnadsnämnderna.Det tycker jag är mycket olyckligt just nu närmiljöarbetet i kommunerna börjar komma i gångmycket fint och när miljö- ochhälsoskyddsnämnderna kämpar för att få ensjälvständigare roll.