prot · GE0958 · 1991-02-07 00:00:00 — I Sverigedäremot har utvecklingen enbart under 1990inneburit 8 000 förlorade jobb, en 10-procentigarbeslöshet och en försämring av resevalutan, exkl.transporter, med drygt 4 miljarder kronor.Införandet av full moms på persontransporter inomSverige har ytterligare försämratkonkurrenskraften för den svenska turismen.När det gäller volymminskningen avseendeturismen är det uppenbart att det är svensk lands-och glesbygd som har drabbats. Jobben minskar.För att åstadkomma en vändning avturistströmmen och föra att stärka hushållenföreslår vi en sänkning av turist- och resemomsentill 12,87 %.Sammanfattningsvis, herr talman, är det enmoderatledd borgerlig regering som får hjulen iSverige att snurra. Det leder till att investeringarnaökar och till att nya jobb i konkurrenskraftigaföretag skapas inom landet.Avslutningsvis vill jag ställa ytterligare en fråga tillLars . Kommer socialdemokraterna i denkommande valrörelsen att avstå från en sådanbluffpropaganda som finns i den här broschyren?Anf. 33 ():Herr talman! Det har framgått med all önskvärdtydlighet av förmiddagens debatt att harstora ekonomiska problem. Arbetslösheten ökarmed tusen personer . Inflationen är hög. Tillväxten harinte bara upphört utan förbytts i sin motsats.Problemen är inte bara kortsiktiga, utan vi har haftdem . Jag lyssande med intresse närfinansministern kom in påreallöneutvecklingen . Han antyddeatt reallönerna hade förbättrats under densocialdemokratiska regeringen. Den frågan är junoga utredd av lönestatistikutredningen som ladesfram . Den visar att reallönerna från 1982till 1990 har varit praktiskt taget oförändrade.Vi måste alltså lägga om kursen i den ekonomiskapolitiken. Min övertygelse är att det kräver en nyregering. En sådan regering kommer att ha mycketstora uppgifter. Förhandlingarna om medlemskap iEG skall inledas. Den offentliga verksamhetenskall förnyas. Listan kunde göras mycket längre.I det perspektivet tycker jag att det är lätt att inseatt vi skall vara tacksamma för alla delar i dennödvändiga strategin som redan är avklarade närden nya regeringen tillträder. Folkpartietliberalerna har försökt bidra till det genom attaktivt medverka till uppgörelser på viktiga politiskafält redan under innevarande mandatperiod: enradikal skattereform, en realistisk energipolitik ochen ny svensk attityd till EG.En ny skattereform är en förutsättning för Sverigesåterkomst som vital industrination. Även omsiffrorna för tillväxt och inflation, när reformen gammal, är förskräckande,delar de flesta experter bedömningen att det nyasystemet med lägre marginalskatter på längre siktkommer att bidra till både bättre tillväxt och lägreinflation.Från alla de tre icke-socialistiska partierna har detdeklarerats att nästa steg är en sänkning av dettotala skattetrycket, och jag tänkte något uppehållavid den uppgiften.Allra först vill jag ändå slå fast vikten av det stegsom nu har tagits genom den reform som folkpartietliberalerna och socialdemokraterna har genomfört.Man kan uttrycka det så här: Om man av någonanledning måste välja mellan sänkt skattetryck ochsänkta marginalskatter, är det senare att föredra urtillväxt- och antiinflationssynvinkel. Eller medandra ord: Ett sänkt skattetryck i det gamlasystemet skulle inte ha haft lika positiva effektersom ett oförändrat skattetryck med det nyasystemet. Det är inte bara skattetrycket utan ocksådet sätt på vilket skatterna tas ut som är intressantur tillväxt- och antiinflationssynpunkt. Enbetydande del av den ekonomiska expertisen germig rätt på den punkten.Nu är det dess bättre så, att man inte måste välja.Skattetrycket kan sänkas. Det sänks också genomskattereformen, genom momssänkningen , genom sjuklönereformen och -- sist meninte minst -- genom att en ny regering på allvar taritu med den offentliga utgiftsnivån. När det ärgjort, kan vi gå vidare. Det finns flera angelägnaskattesänkningsobjekt: kapitalskatter,arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. Det ärockså önskvärt att de kommuner som har särskilthöga kommunalskatter kan få ner dem på någotsätt.Det har diskuterats mycket hur relevantskattekvoten egentligen är som mått. Exemplet jagnyss nämnde med sjuklön kan användas somillustration. Om staten slutar betala sjukersättningunder kan skattekvotensänkas, men den lag som stiftas och somlägger skyldigheten på arbetsgivarna innebärnaturligtvis att deras situation gentemotkonkurrenter inte alls påverkas så mycket som detkan tyckas, om man bara ser till självaskattekvoten. Det är ändå riktigt att genomföradenna reform.Jag tycker mig själv ha bidragit till en del av densänkning av skattekvoten som har förekommitgenom att jag under ett antal debatter medsocialdemokrater om studiemedelssystemet försöktövertyga dem om att det var riktigt att lägga den delsom inte innehåller någon subvention utanförstatsbudgeten, och nappade man pådetta. Men den typen av kosmetiska förändringarhar naturligtvis ingen eller mycket litensamhällsekonomisk betydelse.Det offentliga utövar ett inflytande i ekonomin somgår längre än vad skattekvoten anger.Bostadslånen, studiemedlen,jordbruksregleringarna, de kvarståenderegleringarna på transportsektorn ochmonopolbestämmelserna när det gäller att skyddastora delar av den offentliga sektorn är exempel påregleringar som har stark inverkan på ekonomin,men som inte kan spåras i offentliga budgetar.Det behövs en liberalisering av det svenskasamhället, där en sänkning av ett antal skatter är enviktig del. Vi kan inte utlova några väldigaskattesänkningar, för sådana skulle få allvarligasociala konsekvenser. Men det bör vara möjligt attinför valet kunna visa svenska folket att en nyregering har lyckats bryta skattehöjningspolitikenoch att äntligen slagit in på en ny kurs.Låt mig påpeka att det krävdes ett visstpolitiskt mod att driva igenom skattereformen.Alla vet att samröre med det socialdemokratiskapartiet sällan betalar sig för ett borgerligt parti. Allavet också att en skattereform utmanar mångasärintressen. Vi tog dessa risker. Vi sade oss att detaldrig kommer att gå att lösa problem ompolitikerna inte vågar något.Jag har läst en bok av , som varpresident budgetchef . Hanlämnade i besvikelse politiken sedan han heltmisslyckats med att få kontroll över USAsbudgetunderskott genom att olika koalitioner avsärintressen ständigt stoppade alla hansbesparingsförslag. Han skrev en bok med titelnPolitikens triumf. Begreppet ''politik'' förStockman står för kortsynthet, feghet och ängsligtbevakande av uppnådda positioner. Många harpekat på att det finns motsvarande tendenser iSverige. Men skattereformen visar en ''politikenstriumf'' av annat slag: vårt politiska system hadekraften att genomföra en stor och viktig reform. Idetta avseende är skattereformen ett politisktmognadsprov.Anf. 34 ():Herr talman! Skatteomläggningens förväntadeeffekter har länge varit föremål för bedömningar.Nu är vi inne i det skede då verkligheten undan förundan visar effekterna. Inte oväntat visar det sigvara en blandning av negativa och positiva effekter.För flertalet skattebetalare har nettot efterinkomstskatt gett större uttrymme för konsumtioneller sparande. För stora grupper har emellertidnettoutfallet efter all skatt -- dvs. ökadekonsumtionsskatter och basbreddningar -- blivitnegativt.De grupper som drabbas av dessa negativa effekterär tyvärr -- och för oss i är det ingenöverraskning -- grupper som redan tidigare varitekonomisk utsatta. Det senaste exemplet är landetsfolkpensionärer som tvingas till kommunernassocialbyråer för att klara sina hyresutgifter iavvaktan på det av regeringens så sent som i gårutlovade extra bostadsbidraget. Det är förfolkpensionärerna -- dessa vårahedersmedborgare -- en djup förnedrande situationoch ett rejält misslyckande förskatteomläggningens konstruktörer.Behovet av en omläggning av det svenskaskattesystemet har länge framstått som uppenbart.Centerpartiet har aktivt verkat för genomförandetav flera av de grundläggande principerna. Detgäller t.ex. lägre skattesatser för arbetsinkomster,förhöjt grundavdrag för lägre inkomstlägen,enhetlig kapitalbeskattning och huvuddragen iföretagsbeskattningen.Vi har emellertid hävdat en i vissa avseendenannorlunda finansiering. Vi har t ex konsekventmotsatt oss den höjda mervärdeskatten inom bygg-och bostadssektorn, på kollektivtrafiken och påutspisning och övernattning. Vi har tvärtomföreslagit en sänkning av mervärdeskatten på mattill samma reducerade nivå.Om våra förslag hade genomförts denna del, skulleomläggningen fått en klart bättre fördelningsprofil,en betydande rundgång via barn- och bostadsbidraghade kunnat undvikas och regeringen hade sluppitbrandkårsutrycka för att rädda folkpensionärernafrån socialbidragsberoende.När det gäller hotell- och restaurangsektorn minskade basen -- dvs. omsättningen -- medförtatt den höjda mervärdesskatten sannolikt inte letttill något nettotillskott till finansieringen.Vad bör då det fortsatta förändringsarbetet när detgäller skatteområdet inriktas på? I första hand bördet nu givetvis inriktas på att ta bort de ganskabetydande skönhetsfläckar som verkligheten redanavslöjat och successivt kommer att avslöja i det nyaskattesystemet. Jag hoppas -- och tror -- attpartierna bakom uppgörelsen om skatterna skallvisa större ödmjukhet och större diskussions- ochsamförståndsvilja i detta arbete än man gjordeunder vårens behandling av skatteomläggningen.Jag skulle sätta värde på om företrädarna försocialdemokraterna och i dagens debattvore beredd att uttala en sådan ambition.Arbetet måste också inriktas på att sänka det totalaskattetrycket. Detta arbetet måste självfalletkombineras med utgiftssänkningar ocheffektiviseringar i den offentliga sektorn som svararmot de sänkta skatterna.Centerpartiet har i en motion till innevaranderiksmöte lagt fram omfattande förslag i dessahänseenden. Genom skattehöjningar påsammanlagt ochskattesänkningar på något över 27 miljarder kronorföreslår vi en sänkning av skattetrycket meduppemot på årsbasis.Höjningarna består huvudsakligen av bibehållen20 % nivå på momsen, energibeskattning iproduktionsledet och höjda alkohol- ochtobaksskatter. De största sänkningarna berörmervärdeskatten på mat, på boende, på utspisningoch övernattning, på kollektivtrafik samt ettavskaffande av mervärdeskatten på energi. Genomdetta totalgrepp slår vi vakt om de grundläggandepositiva elementen i den genomfördaomläggningen, som vi rättar till desssnedfördelningseffekter. Därmed fullföljer vi denrättvise- politik som alltid varit rättesnöre.Jag noterade att tidigare i dagensdebatt ansåg att den indirekta skatten, dvs.mervärdeskatten, måste sänkas till en europeisknivå. Han tillade dock att det i första hand bör skegenom en generell sänkning. samma tema i sitt anförande. Döljer sigbakom detta uttalande, , enöppning för att skapa en lägre nivå för t.ex. mat ochboende, eller kvarstår ni halsstarrigt vid er tidigareståndpunkt, dvs. samma skattesats för allamervärdeskattebelagda varor och tjänster? Detförhåller sig ändå på det sättet att det absolutaflertalet av länderna inom EG har minst tvåmervärdeskattesatser och maten placerad i denlägre av dessa skattesatser. Detharmoniseringsarbete som pågår inom EG påskatteområdet visar inga tecken till förändring idetta hänseende. Det måste rimligen tolkas som inom EG är nöjd med denna ordning.Självklart bör närma sig EG-förhållandenaäven i detta hänseende.Ett annat område som måste prioriteras i detfortsatta förändringsarbetet är skatte- ochavgiftsreglerna för småföretagandet, särskilt förnyföretagandet. Det bör ske genom en översyn avsocialavgiftssystemet för småföretagen, genom enkvittningsrätt mellan förluster i näringsverksamhetoch i inkomst av tjänst för nystartade företag ochgenom att slopa förmögenhetsskatten på iföretagen arbetande kapital.När det gäller inkomstbeskattningen innebäromläggningen av skattesystemet attkommunalskatterna får en väsentligt större relativtyngd . Det är nu mer än någonsinnödvändigt att vi får ett skatteutjämningssystemmellan landets kommuner som är värt namnet. är skillnaden mellan högsta och lägstakommunalskatt , dvs. Det innebär att invånare ihögskattekommunen har högremarginalskatt än motsvarande invånare ilågskattekommunen.Vi har från sida länge krävtförändringar i detta hänseende. Dessa förändringarhar haft som utgångspunkt att överföra denabsoluta merparten av de specialdestineradestatsbidragen till utjämningssystemet. Det minskaradministrationen och byråkratin i både kommuneroch statsförvaltning, men framför allt ger det varjekommun möjlighet att utnyttja vars och ens egnaförutsättningar. Därmed uppstår storaeffektiviseringsmöjligheter i den kommunalaverksamheten. Detta måste kombineras med enavreglering inom t.ex. barnomsorgen för attåstadkomma större mångfald och effektivitet.Dessa frågor hanteras inom ensärskilt tillsatt utredning. För att de förändringarsom är nödvändiga skall åstadkommas, kommerdet att krävas ett betydande mod att stå emot dereaktioner som kan komma från de rikaste ochstarkaste kommunerna. Vi är i centerpartietberedda att verksamt bidra till dennamodmobilisering.Anf. 35 ()replik:Herr talman! Både och jag har i våraanföranden klart angivit att vi vill ha en generellsänkning av mervärdeskatten, framför allt för att viskall kunna anpassa oss till EG-nivån. Vi står införett om att gränserna skall öppnas. Därförmåste vi börja sänka mervärdeskatten, så att viinte, när gränserna öppnas, förlorarmarknadsandelar.I ett sådant läge är inte det viktiga att sänkamomsen på mat, utan det är viktigare att sänkamomsen på andra artiklar som lätt vandrar övergränserna. Det gäller framför allt varuutbytet.Södra ligger nära gränsen till Tyskland.Därför är det oerhört viktigt att vi får enmarknadsanpassad nivå på mervärdeskatten. Vitycker att det är helt fel att fortfarandebibehålla en så hög mervärdeskatt som , vilkettydligen föreslår på de flesta varor ochtjänster. Det är oroväckande med tanke på att viskall få öppna gränser mot . Därförförordar vi en generell sänkning avmervärdeskatten.Däremot avvisar vi inte differentierad moms. Detär marknaden som avgör nivåerna och i vilket lägevi skall differentiera mervärdeskatten. Vi föreslårnu att mervärdeskatten från skall sänkasför hotell och restauranger till . Från den 1juli skall den sänkas till . Vi föreslår ocksåen allmän sänkning från till 23,46 %.Sedan tidigare vill vi inte ha någon moms påtillhandahållande av värme. Det är också konformtmed EG. Det är en form av differentieradmervärdeskatt som inte strider mot de regler somgäller i EG. För att inte förlora våramarknadsandelar vill vi framför allt ha enanpassning till EG-nivån av mervärdeskatten.Anf. 36 () replik:Herr talman! frågade omfolkpartiet liberalerna är beredda att visaödmjukhet när det gäller att rätta tillskattereformens skönhetsfläckar. En på sådant sättformulerad fråga kan jag självfallet svara ja på. Isjälva verket har de som skall utvärderaskattereformen redan tillsatts. I ett sådant enormtreformverk som detta handlar om finns detsjälvfallet, för att använda ord,skönhetsfläckar som det finns anledning att rättatill. I ett par fall har det redan skett eller är på vägatt ske. I några andra fall har det väckts motionerhär i både från mitt parti och frånsocialdemokraterna, som visar att vi är beredda attfundera vidare över detaljer.Två utgångspunkter är dock för vårdel, naturligtvis, att huvuddragen i reformen måsteligga fast. Jag kan säga att summan avde förändringar som talade förenligt min mening är sådan att man inte kan hävdaatt reformens huvuddrag ligger fast. Dessutommåste finansieringen vara ansvarsfull. Som jag sadei mitt huvudanförande är en förutsättning för ensänkning av skattetrycket en parallell sänkning avdet offentliga utgiftstrycket. Innan centerpartietkan redovisa förslag till sänkningar av statsutgifter,är det svårt att resonera om sänkningar avskattetrycket.Anf. 37 () replik:Herr talman! Jag vill först tacka det positiva svaret beträffande ödmjukheten.Det hade varit klädsamt om det hade infunnit sigredan vid vårens behandling av skattereformen.Det hade dessutom för berörda grupper haft enoerhörd betydelse att inte behöva hamna i densituation de befinner sig i.Vad gäller våra ambitioner att sänka skattetrycketvill jag bara påpeka att vi i det budgetförslag somvi har lagt fram för årets riksdag har beaktat dessamöjligheter och även föreslagit sådanareduceringar som möjliggör denna skattesänkning.I svar rörande dendifferentierade mervärdeskatten väljer jag att tafasta på det han avslutar med, nämligen att maninte är emot en differentierad moms, utan tvärtomhar egna förslag i den riktningen. Det tycker jagutgör en god grogrund för fortsatta diskussioner omatt även inkludera maten. Jag tror att den fortsattadiskussionen och opinionsbildningen kring den härfrågan kommer att underlätta möjligheterna attockså införa en differentierad matmoms.Anf. 38 () replik:Herr talman! menade attfolkpartiet liberalerna visade bristande ödmjukhetnär denna reform slutförhandlades, underförståttdärför att inte var med i denslutförhandlingen. Det är svårt att jag nuhar till förfogande reda ut alla turer som dåförekom. Det blir en uppgift för statsvetenskapenså småningom. Men jag vill knyta an till det jag sadei mitt första anförande om den politiska risk som ettborgerligt parti tar när man medverkar till en sådanhär uppgörelse. Jag tror att det har rätt lågtrovärdighet att skulle ha haft någotemot att ytterligare ett borgerligt parti medverkadetill uppgörelsen. Tvärtom var det förstås in i detsista vår förhoppning att det skulle bli en bredareuppgörelse. Enligt vår uppfattning blev det till sistomöjligt genom agerande.Anf. 39 () replik:Herr talman! För tydlighetens skulle vill jagmarkera att jag avsåg utskottsbehandlingen i vårasav den här frågan.Anf. 40 ():Herr talman! Vår taletid uppgår ju ,vilket inte inbjuder till genomgripande analyser ochomfattande redovisningar av resp. partis alternativ.Men det går ju att återkomma vid behandlingen avbetänkandena. Trots skatteomläggningen finns det300 motioner att behandla. Debatten kan kansketjäna som en positionsbestämning av vart vi strävari den fortsatta skattepolitiken.Herr talman! Århundradets skattereform, som denkallas, har presenterats via lönebeskeden.Många blev säkert glada över de sedlar som kom iplånboken. Inköpen av kapitalvaror har också gåttupp. Andra har besviket kunnat notera att det inteblev mer. Många låginkomsttagare -- kvinnor,pensionärer och studerande -- inser att de blirförlorare. kan de teoretiskafördelningsanalyserna och modellfamiljernaersättas av siffror som är förankrade i verkligheten.Fördelningsdebatten kommer att fortsätta, och jumer verkligheten får sätta sin prägel på debatten,desto tydligare kommer det att bli attskattepolitiken måste läggas om. Regeringssidanhar sagt att skatteomläggningen ärfördelningspolitiskt neutral. Det är den inte, utande bäst ställda gynnas mest. Men även om den voreneutral, vore det inte till fyllest med en neutralskatteomläggning. Omfördelningspolitiken under1980-talet till kapital och höginkomsttagare skallinte följas upp med en neutralitet. Det vore attacceptera och konservera den omfördelning somhar skett.Under 1980-talet förde en högervåg miljoner, jamiljarder, från löntagare till kapital, från arbete tillspekulation, från produktiva investeringar till entransaktionsekonomi. Högervågen gav till de bästställda, och gick mot en minskning avjämlikheten. Detta var en direkt följd avsocialdemokratins storsatsning pådevalveringspolitiken.Under 90-talet måste vinden vändas. Det är dags attåter satsa på ekonomisk rättvisa, på jämlikhet. Dåkan man inte begränsa sig till neutralitet iskattepolitiken. Då måste man utgå ifrån skatt efterbärkraft. Det har vi i alltid gjort, ochvi kommer att fortsätta att hävda denna princip ochdriva den även efter höstens val.Men skattepolitik handlar inte bara om att fördelamellan hög- och låginkomsttagare. Skattepolitikhandlar också om att kunna bruka skattepolitikensom ett instrument i ekonomisk politik, det avsnittsom har debatterats här i kammaren. Det finnslägen då en ekonomi bör stramas åt ellerstimuleras, och skattehöjningar ochskattesänkningar kan brukas i sådana här syften.Det finns lägen då resurser bör dras fram ellerknuffas från en samhällssektor till en annan.Skattehöjningar och skattesänkningar kan brukas isådana syften. Det här gäller allmänna principersom har varit erkända i ekonomisk teori, principersom de flesta ansluter sig till. Men i praktiken tycksnu liberala krafter vilja snäva in synen påskattepolitiken ytterligare. Man säger att selektivaåtgärder inte är tillrådliga eller lämpliga. Jo, enåtgärd rekommenderar de nyliberala alltid,nämligen patentmedicinen: sänk skatten! Dettapåminner litet grand om den som en gång i världenåkte runt i Vilda Västern med en svart flaska medpatentmedicin som hjälpte mot allt.I början av 70-talet stred jag som ung vpk-are motolika extremgrupper. En sådan grupp varmaoisterna kring tidningen . Den tidningenskrev i ett valnummer: Bort med alla skatter! Dettycks nu som om dagens liberaler är på väg att intasamma extremposition, även om parollen har gjortsom litet grand. heter det: Sänk alla skatter ellersänk skattetrycket nu!Moderaterna har i sin skattemotion utlovat ensänkning av skatten med år1992. Det är ju storslaget att kunna lova någontingsådant. Varje hushåll skall få . attsätta sprätt på. Vad händer med bytesbalansen omvarje hushåll skall få . att handla för?Bytesbalansen kommer att påverkas mycketdrastiskt. Det kommer att bli ett inflationstryck iekonomin. Talet om en sänkning av skatten så härföre valet är ett utslag av populism. Att tala om ensänkning av skattetrycket är detsamma som att talaom en ökning av budgetunderskottet eller enminskning av statsutgifterna. komfaktiskt litet grand in på den aspekten. När mantalar om drastiskt minskade utgifter i stället för omskattetrycket talar man om ett systemskifte, ettskifte där den generella välfärden sätts i fara. Ärligtnog påpekade ungmoderaterna detta på denmoderata stämman. Man frågade sig hur manskulle kunna klara ett generellt välfärdssystem. Visäger att visst skall skattepengarna brukas där degör mest nytta. Visst skall man göraomfördelningar och effektiviseringar, mensamhällsbehoven och hålen i välfärden är samtidigtså stora att det är en falsk förespegling att tala omatt utgiftstrycket snabbt kan minska med ca 30miljarder kronor. Detta går inte.Liberalernas strategi är ju tydlig. Först fick manbort huvuddelen av progressionen iinkomstbeskattningen. Med som högsta gränsi inkomstbeskattningen, marginalskatt, blirdet svårt att göra en rättvis åtstramning när dettabehövs. Genom att driva upp den indirektabeskattningen, så att den svarar för en så storskatteandel blir det svårare att använda deindirekta skatterna som ett instrument i denekonomiska politiken. En omfattande ochodifferentierad mervärdesbeskattning blir etttrubbigt skatteverktyg i den ekonomiska politiken.Skatteomläggningen har alltså inte bara medförtdåliga fördelningseffekter. Det nya skattesystemethar också gjort det svårare att brukaskatteinstrumentet för att styra, stimulera eller kylaned samhällsekonomin. Det är mycket beklagligtatt socialdemokraterna har gått i fällan och iväsentliga delar frånhänt sig skatteinstrumentet iden ekonomiska politiken.Vi i ser skatterna både som ettfördelningspolitiskt instrument och som ett verktygför ekonomisk politik. Vår skattepolitik utgår ifrånatt man skall styra resurserna frånhöginkomsttagare till låginkomsttagare, från privatkonsumtion till gemensamma behov, frånkonsumtion till investeringar. Då finns det någracentrala krav. Vi höjer statsskatten till förinkomster . Detta kommer inte attpåverka några utbudseffekter beträffandearbetskraften. Utbudseffekter vid sänkning avmarginalskatterna förekommer i de lågainkomstlägena och de mer normala lägena. Vi harsagt att man bör slopa grundavdragen för inkomsteröver . Det är en väsentlig och effektivåtgärd som skulle ge samhällsekonomin 9,6miljarder kronor som huvudsakligen faller ut ikommunsektorn.