prot · GE09120 · 1991-05-28 00:00:00 — Varjemånad som går, är som år för de berörda kvinnornaoch barnen.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på frågorna 1990/91:681 och 682 omåtgärder för bostadslösaAnf. 145 Statsrådet ():Herr talman! har ställt följandetvå olika frågor till mig:Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidtaga, närdet gäller de bostadslösa?Kan statsrådet tänka sig någon form avgruppboende med statsbidrag som mellanform förde bostadslösa, som behöver stöd och hjälp i sittboende?Jag besvarar båda dessa frågor i ett sammanhang.Bostadslösheten är utan tvekan ett svårt problem.Som vet är det ett ansvar somåvilar kommunerna. Jag har därför tagit reda påhur situationen är i våra storstäder.Även om situationen är allvarlig för de hemlösa,visar de efterforskningar jag gjort att manåtminstone i storstäderna är väl medveten omproblemen. Man har valt olika sätt att försöka mötade akuta behoven av tak över huvudet. Det finnsockså i samtliga storstäder olika former av mer ellermindre skyddat boende, bl.a. träningslägenheter,försökslägenheter och gruppboende av det slag somRagnhild Pohanka efterlyser. En utvidgning avdenna verksamhet planeras.Jag kan inte se att det finns behov av ettstatligt inripande i denna kommunalaangelägenhet. Jag vill också erinra om att det stårkommunerna fritt att använda medel även för dessaändamål inom ramen för statsbidraget tillmissbrukarvård och ungdomsvård, som förnärvarande uppgår till 950 milj.kr. direkt till kommunerna. Det finns ingetsom hindrar kommunerna från att använda en delav dessa medel till att utveckla alternativa vård- ochboendeformer för den grupp hemlösa, som behöverstöd i sitt boende.Anf. 146 ():Herr talman! Jag får tacka för svaret, även om jagkanske inte tycker att det innehåller så mycket. Jaghar ställt en fråga om uteliggarna varje riksdagsåri . Jag tror att statsrådet är mermedveten om problemen än vad svaret visar.Vi deltog tillsammans på A-lagstribunalen.Statsrådets yttranden där visade stor förståelse ochinsikt om problemen. Bostadsbrist är inte det endaproblemet för de bostadslösa. En relativt stor gruppav dem kan åtminstone inte i början, en del kanskealdrig, klara ett eget boende. Det finns mångaboendeformer, men långt ifrån i tillräckligt antal.Staten borde också ta sitt ansvar här eftersom vissakommuner, bl.a. storstadskommunerna, drar tillsig ett oproportionerligt stort antal bostadslösa mänoch kvinnor.Problemet är långt större än vad vi trott imindre och mellanstora städer. Uppsökandeverksamhet är en nödvändighet för att i någon månfå bukt med dessa stora problem som endast utgörtoppen av isberget. Som bekant är sju tiondelar avberget under vattnet. Det finns inte resurser fördetta. Vi måste acceptera denna verklighet. Har viråd att göra det? Har vi råd att låta bli? Nej, det ärett stort slöseri med mänskliga resurser och kostaross mängder med pengar i form av sjukvård, ökadkriminalitet och missbruk.Sedan står det i svaret att man är väl medveten omproblemen. Ja, jag tror att man är det. Man harengagerade socialarbetare ochfrivilligorganisationer som deltar i det här arbetet,men det finns alltså inte resurser. Man satsar inteför att komma åt de här problemen. Jag vill inte attstaten skall ingripa i kommunala angelägenheter.Min önskan är att staten ger ett erbjudande.Anf. 147 Statsrådet ():Herr talman! Den senaste tidens uppmärksamhetkring dessa frågor har lett till att man inomkommunerna börjat planera mer systematiskt föratt lösa dessa problem så långt det över huvud tagetär möjligt. När jag samlade miginför de diskussioner vi då förde om de hemlösassituation, var det inte den bild av planer ochinitiativ i storstäderna som jag nu ser som möttemig. Denna debatt har gjort nytta.Mitt intryck är nu att man planerar bådeförebyggande och tidigare insatser, där naturligtvisuppsökande verksamhet är en kärnpunkt. Utan attnå dessa människor och veta var de finns kan manheller inte hjälpa dem. Man planerar också olikaboendeformer för utslussning och inte minst smågruppbostäder, och även permamentbostäder, omdetta visar sig nödvändigt.Säkert krävs det en mycket för att demänniskor som länge har befunnit sig utanförsamhällsgemenskapen skall komma tillbaka. Menman bör aldrig utesluta att de kan göra det. Jaghåller med om att det måstefinnas möjligheter att bo länge i dessa skyddadeformer för att steg för steg och litet försiktigt byggaupp den självtillit och de resurser hos de berördasom behövs för att man skall klara sig på egen hand.Det handlar naturligtvis också om mycket annat,t.ex. möjligheten att återgå i arbete, bryta de ondacirklar som ofta har att göra med missbruk ochannat som inverkar på hela den totala situationen.Anf. 148 ():Herr talman! Fler än vi tror av de bostadslösa harett arbete. Men det är mycket svårt för dem attbehålla det när de ingen bostad har. Man hamnarlätt utanför och i missbruk.Det vore tragiskt om man tog pengar frånmissbrukarvård och ungdomsvård. De insatsernabehövs där, och det gäller särskilt förebyggandeungdomsvård. Jag vill återigen fråga om statsrådetkan tänka sig att ge ett statligt erbjudande för attbygga upp dessa institutioner.I min motion har jag inte krävt egna lägenheter.Men jag anser att det är en mänsklig rättighet att fåen säng. Det är det första steget.Anf. 149 Statsrådet ():Herr talman! Om vi koncentrerar oss på frågan ommedel för gruppboendet, tillför staten genom detbeslut som fattades och det beslut som skallkomma om äldrereformen somskall sättas in , dvs. 400 milj.kr.om året, för byggande av gruppbostäder. Dessa äravsedda för många grupper, framför allt deåldersdementa men också de fysiskt och psykiskthandikappade i kommunerna och deutvecklingsstörda i landstingen.De grupper vi nu talar om har nära anknytning tillde andra grupperna, dvs gamla missbrukare,människor som var patienter på mentalsjukhus osv.Jag tror att det i och för sig redan i och med detstimulansstöd som utgår finns möjlighet attangripa också detta problem. Boendeformen somsådan, gruppbostaden, eller den lilla enhetenkommer att betyda mycket för att åstadkomma ettskyddat boende.Anf. 150 ():Herr talman! När man sett hur människor bor ochatt man köar för att bo fjorton personer i ett rum,verkar den form av gruppboende somsocialministern talar om ganska avlägset. Jagmenar att man kanske först måste satsa på enklaformer av boende. Jag vet att dessa människorligger i kulvertar och trappuppgångar, och de skullesäkert gärna vilja ha en säng att vila i, en säng tillvilken de också kvällen därpå får komma tillbakatill. Det är inte självklart att man får det i dessalågtröskelhem.Vi är överens i den här frågan, och det var ocksåförra gången vi debatterade frågan. Men jag väntarpå att det skall hända något, och såvitt jag kännertill har det inte hänt någonting . Det händer förlitet.Överläggningen var härmed avslutad.28 § Svar på fråga 1990/91:581 om rätten tillförtidspension i visst fallAnf. 151 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att föreslå ändringar i gällandelagstiftning för att förhindra att en svenskmedborgare, som är förtidspensionär och som blivitvillkorligt frigiven efter ett fängelsestraff och flyttattill sitt gamla hemland, får pensionen eftersänd.En svensk medborgare som beviljatstilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring och som bosätter sig utomlands ärberättigad till folkpension i förhållande till det antalår han tillgodoräknats pensionspoäng för allmäntilläggspension. Tilläggspension utges, oavsett varpensionären är bosatt, i förhållande till dels antaletpoängår, dels storleken av de intjänadepensionspoängen. Jag utgår från attförsäkringskassans beslut i det ärende som föranlettHugo Hegelands fråga fattats med tillämpning avgällande regler.Om en person begår brott skall han straffas enligtdet straffrättsliga regelsystemet. I vårträttssamhälle kan man inte -- frånsett alldelesspeciella situationer -- ytterligare bestraffa enperson genom att dra in hans sociala förmåner. Jagär därför inte beredd att föreslå några ändringar ilagstiftningen i den riktning . 152 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för att jag i dagfått svar på min fråga, jag har ju väntat i 25 dagar.Men intet är som väntans tider, och jag skall därförinte hänga upp mig på det.Det gör jag däremot på att statsrådet i sitt svar talarom en förtidspensionär som blivit villkorligtfrigiven efter ett fängelsestraff. Denne man har begått brott och missbrukat. Han dömdesförsta gången till sex månaders fängelse förmisshandel, hemfridsbrott och otukt med barn.Nästa gång han stod inför rätta dömdes han förgrovt narkotikabrott och narkotikasmuggling.Därefter har han stått inför skranket vid ytterligaretio tillfällen. Det har varit fråga om våldsbrott ochstölder.Om detta fall har den allmänne åklagaren iGöteborg sagt: Allmänt sett är fallet anstötligt,även om det finns grundläggande regler. Mannenhar begått brott och inte på något sätt tjänat ihoptill pensionen i Sverige.Det fantastiska är dessa regler som gör det möjligtatt komma till , bedriva brottsligverksamhet , och tjäna pensionspoäng pådet. Jag trodde inte att reglerna var så fantastisktotroliga. Det är därför jag ifrågasätter dem. Dessaregler måste väl omgående ändras?Jag förstår att man har tillämpat reglerna. Det ärinte det saken gäller. Det är uppåt väggarna attdetta skall ge pensionspoäng.Inte nog med det. Det sägs i svaret att man inte fårpensionen ograverad vid utvandring. Här är det irealiteten fråga om utvandring. Det är inte frågaom en svensk som flyttar utomlands därför att hanvill njuta litet eller kanske få litet lägre skatter ochfortfarande vara svensk, utan det är fråga om eninvandrare som kommit hit och bedrivit brottsligverksamhet och sedan vill flyttatillbaka. Han åker tillbaka till sitt hemland, och dåborde det väl ändå finnas möjlighet att tolkabestämmelserna på ett annat sätt.Anf. 153 Socialminister ():Herr talman! Jag kan självfallet inte i ett frågesvargå in på en bedömning som en försäkringskassa hargjort i ett enskilt fall. Vad jag kan göra är attbedöma reglerna som sådana. Hitintills har deregler som gäller folkpension, förtidspension ochtilläggspension fungerat alldeles utmärkt. I de falldär någonting alldeles speciellt inträffar, t.ex. nären person uppsåtligen bragt någon om livet ellernågonting annat, kan denna person inte fåefterlevandepension efter någon han har åsamkatdöden.Men i detta fall har denna person, såvitt jag kanbedöma efter den beskrivning som gjorts, rätt tillsin förtidspension. Han har avtjänat sitt straff ochsonat det brott han har begått enligt vårastraffrättsliga regler. En person skall inte straffastvå gånger genom att han dels får ta sitt straff, delsblir bestraffad en gång till genom att man drar inhans sociala förmåner. Det fungerar inte så i detsvenska rättssystemet.Anf. 154 ():Herr talman! Det är inte alls detta jag ifrågasätter.Jag ifrågasätter att man kan tjäna pensionspoänggenom att bedriva kriminell verksamhet i Sverigeett antal år. Hur kan han få några förmåner när hanenbart bedriver denna verksamhet? Han har tjänatin förmåner, eftersom han varit här och bedrivitbrottslig verksamhet. Jag kan inte tänka mig någotannat land i världen som har en sådan lagstiftning.Det är detta som problemet gäller. Men statsrådetsvarar inte direkt på dessa frågor. Tycker verkligeninte statsrådet att detta är helt otroligt? Dennaperson har kommit hit och bedrivit brottsligverksamhet . Åklagaren anser, och han harverkligen på fötterna, att mannen har begått brottoch inte på något sätt tjänat ihop till pensionenunder sin tid i . Sedan ger han sig i väg, ochfår pengar eftersom han varit här och bedrivitbrottslig verksamhet. Detta kallar vi förförtidspension.Men en förtidspension sammanhänger ändå medatt man gjort en vettig insats i och i normalafall haft en inkomst som legat till grund för dennapension.Anf. 155 Socialminister ():Herr talman! sade inledningsvisatt det har dröjt innan svaret kom. Förklaringen ärnaturligtvis att frågan ställdes till justitieministern.Det som nu ställer en fråga om stårinte i den skriftliga fråga som harställt. Jag svarar på den fråga som ställt, nämligen: Kan man ändra lagstiftningen?Kan man både ge honom straff och därutöver drain hans sociala förmåner? På den frågan har jagsvarat, att det kan man inte göra.En annan fråga är om han haft rätt till sinförtidspension. Det kan inte jag bedöma. Denfrågan måste gå till dem som gjort bedömningen omrätt till förtidspension. Jag utgår ifrån att de hargjort en korrekt bedömning.Anf. 156 ():Herr talman! Jag begär alls inte att han skall haytterligare ett straff. Jag kallar det inte för ett straffatt man undersöker de regler som ger möjlighet tillpension efter det att man har bedrivit brottsligverksamhet och flyttat till utlandet. Jag tolkar dettamer som en lagfråga, och det var därför jag ställdefrågan till justitieministern. Det är inte mittproblem om det tar att kommaunderfund med vem som egentligen skall svara påfrågan. Jag har ju som sagt överlevt denna väntanstid -- jag har haft annat att göra , så dethar inte varit något problem.Min ytterligare fråga beror på det svar somstatsrådet har lämnat. Jag tycker att det ärunderligt att statsrådet inte reagerar på det. Jagbegär inte att man skall gå in och ändra i ett enskiltfall utan att man skall ändra de regler som tolkas pådetta konstiga sätt.Överläggningen var härmed avslutad.29 § Svar på frågorna 1990/91:623 och 647 omåtgärder för de sämst ställda pensionärernam.m.Anf. 157 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig vadjag avser att vidta för åtgärder för att få framkorrektare siffror med anledning av attkostnadsberäkningarna angående det särskildakommunala bostadstillägget visat sig vara för höga.Stina har frågat mig vilka snara åtgärderregeringen ämnar vidta för att hjälpa de sämstställda pensionärerna. Jag besvarar frågorna i ettsammanhang.De kraftiga hyreshöjningar som skedde i början avdet här året uppskattades uppgå till ca 24 %.Ungefär hälften av höjningarna hade sin grund iskattereformen. De pensionärer som hade de lägstapensionerna och som därmed inte fick del avskattelättnaderna, eftersom de betalade liten elleringen skatt, kompenserades för effekterna avskattereformen med hjälp av höjdapensionstillskott och höjda kommunalabostadstillägg (KBT).Den del av hyreshöjningarna som inte berodde påskattereformen var dock så kraftig att regeringenansåg att särskilda åtgärder behövde sättas in för attse till att pensionärerna inte hamnade undersocialbidragsnormen till följd av hyreshöjningarna.Därför framlades förslaget om införande av särskiltkommunalt bostadstillägg.En exakt beräkning av kostnaderna förutsatte endatakörning av samtliga KBT-berättigadepensionärer, dvs. ca 560 000. Detta var inte möjligtpå kort sikt. Därför blev det nödvändigt att görakostnadsberäkningen med utgångspunkt från ettantal antaganden. Till detta kommer att ett antalkommuner beslutat om extra höjningar av sinaKBT för att kompensera pensionärerna förhyreshöjningarna, vilket försvåradekostnadsberäkningarna.Den verkliga kostnaden för det särskildakommunala bostadstillägget blev således väsentligtlägre än vad som beräknats. Det är positivt att så fåsom 16 900 av totalt ca 2 000 000 pensionärer vidden retroaktiva utbetalningen visade sig vara ibehov av det särskilda kommunala bostadstillägget,även om antalet kommer att stiga till ca 22 000personer. Detta visar bl.a. att de kommunalabostadstilläggen fyller en betydelsefull funktion förde pensionärer som har de lägsta pensionerna.Antalet pensionärer som är beroende avsocialbidrag har också minskat kraftigt undersenare hälften av 1980-talet.Vad beträffar pensionärernas ekonomi vill jagtillägga att regeringen har tillsatt en särskildutredning för att se över kommunala bostadstilläggi syfte att göra reglerna mera likformiga överlandet. Detta kommer sannolikt också att innebäraförbättringar för de sämst ställda pensionärerna.Anf. 158 ():Herr talman! Det är väldigt svårt för mig att tackaför det här svaret, för jag vet inte vilka delar jagskall tacka för. Det är en innovation att statsrådet svarar på två helt olika frågor på en gång. Vihar fått någonting som man skulle kunna kallasimultant frågesvar här i kammaren. Jag ärförvånad!Jag har inte frågat vad vi skall göra för de sämstställda pensionärerna. Jag har frågat: Vad görstatsrådet i sitt departement för att få fram ettnågorlunda fullgott beslutsunderlag till skillnadfrån det som vi har behandlat isocialförsäkringsutskottet? Jag blir upprörd närsiffror slår fel . Jag tycker inte alls att detär positivt att få ett sådant faktaunderlag.Kalkylerna har varit mycket dåliga. I propositionenstod det att man beräknade att 60 000 behövde denhär hjälpen. Det har visat sig att det är 15 000--16 000 -- jag har fått de siffrorna ur . En viss gråzon kan man ju acceptera,men inte . Jag har då frågat statsrådet: ni i departementet för att få fram bättreunderlag? Stickprovsundersökningar kan varaalldeles utmärkta, om man a) har bra modeller förvad man skall undersöka, och b) använder enordentlig urvalsteknik.Jag har här fått till svar att verkligheten är så svåratt förstå att socialministern över huvud taget inteanalyserar den -- hon är nöjd när hennes gissningarinte leder till alltför stora katastrofer.Anf. 159 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för att jag harfått svar på min fråga.Det är ju ett stort antal pensionärer som leverunder mycket små ekonomiska omständigheter.Det är känt att de mest utsatta grupperna ärpensionärer med låg eller ingen ATP. Det är deallra äldsta och därmed mest vårdkrävande och deensamstående, som till övervägande del är äldrekvinnor.Pensionärerna lovades kompensation efter denstora skatteomläggningen. När den kom visade detsig att den inte gav så mycket. Från början var detett stort antal pensionärer som fanns med iberäkningen. Antalet flyttades från 300 000 till60 000, och i slutändan blev det ungefär 16 000.Det här retar folk. Jag kan ge ett exempel. I en avJämtlands läns kommuner blev det -- efterregelboken, efter många samtal och efter en dyroch byråkratisk administration -- så att fyrapensionärer fick den här kompensationen; två fick5 kr. var och de andra två fick mellan 20 och 25 kr.De som ingenting fick och som också lever påmarginalen blev både ledsna och besvikna för det,och de som fick de här stackars kronorna blev ocksåganska besvikna för att inte säga arga.I svaret nämner statsrådet att här har tillsatts ensärskild utredning för att se över KBT--systemet.Det tror jag är nödvändigt. Modellen förkompensation måste omprövas. Men är det detenda som man har att bjuda den som frågar -- attdet skall göras en utredning?Anf. 160 Socialminister ():Herr talman! Låt mig säga att jag har mycket storförståelse för att enskilda pensionärer, äldremänniskor och andra som inte deltar i den dagligapolitiska debatten tycker som debattörerna här,inte minst med hänsyn till den snuttifiering somman kan se i den offentliga debatten av den härtypen av frågor. Men jag har ingen som helstförståelse för att människor som ärriksdagsledamöter inte kan skilja den enasifferuppgiften från den andra.Det har utomordentligt tydligt sagts ifrån att det rörsig om 560 000 KBT-berättigade pensionärer. Urdet materialet har vi beräknat -- det har ocksåredovisats i -- att det maximalt kunderöra sig om 55 000 hushåll. Dessa beräkningar hargjorts på basis av det stickprovsunderlag som hartagits fram. Det skulle ha tagit att köraigenom hela materialet omfattande 560 000enskilda individer. Därför valde vi att göra en sådanberäkning.Till skillnad från både och vidhåller jag att det är utomordentligt braatt det inte är fler som behöver detta särskildabostadstillägg.Sedan kan det väl knappast vara så att de enbart harfått . eller 20--. Möjligen har de fåttytterligare . och ytterligare 20--, eftersomen av grundvalarna för den här kompensationen äratt man har KBT från början.Det är, , naturligtvis inte så att detenda som görs är en KBT-utredning. Det jag nu harredovisat är tillägget till det vi har gjort,nämligen genomförande av ÄDEL-reformen, deåtgärder som vidtas när det gäller inflationen ochde åtgärder som vidtas när det gäller omvårdnadenoch på den sociala sidan. Det är alldeles självklartatt ekonomin, prispressen, omvårdnadsreformenoch KBT-systemet tillsammans har betydelse förpensionärerna.Anf. 161 ():Herr talman! För klarhetens skull vill jag säga attjag inte deltar i debatten med statsrådet och StinaEliasson. Jag för en helt annan debatt medstatsrådet, och den gäller alltså underlaget för vårabeslut här i riksdagen.Vad jag kräver av ett sådant underlag är att det ickeskall ha alltför stor felmarginal. tycker jag ärför mycket. Det är väldigt viktigt --finansierade ju sedan det härbeslutet med 300 milj.kr., som man drog ned vissastöd till bostadsbyggandet med. Sedan har man iutskotten fått ändra de siffrorna.Det är därför jag frågor: Vad gör ni påsocialdepartementet för att få fram bättreunderlag? Det finns stickprovsanalyser som är bra,om man har rätt modeller och urvalsteknik. Manbehöver inte köra igenom ett helt material.Anf. 162 ():Herr talman! I svaret har statsrådet ju beskrivit deolika turerna med antalet pensionärer, så detlämnar jag därhän. Det var ungefär 16 000 somslutligen fick del av kompensationen.Om det var . eller två gånger . har så litenbetydelse.Sedan har ju pensionärerna också fåttrekommendationen att söka socialbidrag. Det ärfaktiskt så att antalet pensionärer som sökersocialbidrag har ökat, men många pensionärer drarsig i det längsta för det, därför att de tycker att detär stötande. De som i hela sitt liv har gjort rätt försig skall inte behöva stå med mössan i hand som påden tiden när grevar och baroner styrde ,och de skall inte behöva uppleva attsocialbidragsnivån skall vara en godtagbarlevnadsstandard!Att man inte har större kö på socialbidragssidanhittills tyder antagligen på att pensionärerna nu harlevt upp sina besparingar och till slut ändå tvingassöka socialbidrag.Anf. 163 Socialminister ():Herr talman! Till vill jag säga attvi har använt de metoder som hon förespråkar föratt få fram materialet. Före och strax , och , har det skettförskjutningar, t.ex. höjningar av de kommunalabostadstilläggen, i flera av de kommuner somberörts.Man kan naturligtvis också konstatera attstickprovsundersökningar och andragenomsnittliga material som har använts inte riktigtredovisar de hyreskostnader som pensionärer haft.Vad man kan säga är möjligen att de flestapensionärer har något lägre hyra än vadgenomsnittsberäkningen visar.Till vill jag säga: Jag vet inte vemsom har rekommenderat pensionärer att sökasocialbidrag. Jag kan bara konstatera attriksdagen -- i varje fall en majoritet i --fattade beslut om kompensationen just för attpensionärerna inte skulle behöva långvarigt fåsocialbidrag. Det var grunden för beslutet omsärskilt kommunalt bostadstillägg.Anf. 164 ():Herr talman! Det lär nog vara så att man ute ikommunerna både fattat beslut om socialbidragoch beslut om KBT i samband medbudgetbehandlingen, och den brukar äga rum inovember. Det måste man nämligen fatta beslut omi samband med budgeten -- det påverkar ju bl.a.KBT-anslaget i budgeten för socialförvaltningen.Det materialet lär alltså ha funnits tillgängligt.Det finns stora möjligheter att ha modeller. Det vardärför jag inte bara nämnde urvalsteknik utanockså modeller. Dem borde man egentligen hagjort upp redan när man skrev propositionen -- dethade visat att en del av reglerna är mycketsvårhanterliga och egentligen befängda.Jag är ledsen att man inte har lärt sig så mycket avmodern teknik och modernt tänkande isocialdepartementet. Då får man ett så dåligtbeslutsunderlag och då får man så egendomligabehandlingar bl.a. från sida.Anf. 165 ():Herr talman! Som statsrådet påminner om harriksdagen fattat beslut, men jag tror att statsrådetockså känner till uppfattning ipensionsfrågan. Vårt förslag är en rejäl, höjdgrundpension, lika för alla.