prot · GE09110 · 1991-05-13 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:110Måndagen den 13 majKl. 12.00Anmälan om återtagande av plats i riksdagenAndre vice talmannen meddelade att () återtagit sin plats i ,varigenom tjänstgöringen som ersättare upphörtför Hans Lindforss.1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 3 och 6 maj.2 § Svar på interpellation 1990/91:195 omkostnaderna för den kommunalaräddningstjänstenAnf. 1 Försvarsminister ():Herr talman! har frågat mig om vilkaåtgärder jag avser vidta för att finna en lösning somkan innebära såväl hög standard påräddningstjänsten som att den kommunalaräddningstjänsten inte belastas med en alltförorättvis andel av kostnaderna.I räddningstjänstlagen (1986:1102) läggs ansvaretför de olika delarna av samhällets räddningstjänstfast liksom de skyldigheter som åvilar statligamyndigheter, kommuner och enskilda i sambandmed räddningstjänsten. Staten svarar för fjäll-,flyg- och sjöräddningstjänsten samt förräddningstjänsten vid utsläpp av radioaktiva ämnenfrån kärntekniska anläggningar. Kommunernaansvarar för alla andra räddningsinsatser vidolyckshändelser och överhängande fara förolyckshändelser då ett snabbt ingripande behövsför att hindra och begränsa skador på människoreller egendom eller i miljön.Den kommunala räddningstjänstens uppgifteromfattar bl.a. räddningsinsatser vid brand,översvämningar, skred, ras och trafikolyckor. Tilluppggiften hör också ansvaret för finansieringen avverksamheten. Kommuneras samladebruttokostnader för räddningstjänsten uppgick år1989 till , vilket motsvarade1,av kommunernas samlade driftskostnader.Ungefär 85 % därav finansierades medskattemedel.Om en enskild räddningsinsats i kommunalräddningstjänst har medfört betydande kostnader,har kommunen rätt till ersättning av staten för dendel av kostnaderna som överstiger en självrisk.Självrisken utgörs av ett belopp som motsvarar tvåöre per skattekrona beräknat på kommunensskatteunderlag.För att en verksamhet som innebärmyndighetsutövning skall kunna avgiftsfinansierasmåste särskilt medgivande finnas i lag. Inom detförebyggande brandskyddet finns också sådanamedgivanden för brandsyn och sotning. Det finnsdäremot inte några sådana bestämmelser vad gällerden skadeavhjälpande delen av räddningstjänsten.Enligt min uppfattning bör räddningstjänsten,liksom den offentliga sektorn i övrigt, utvecklasgenom omprövning och rationalisering. Inomräddningstjänstsområdet anser jag att det ärsärskilt angeläget att samarbetet mellankommunerna inbördes utökas liksom kommunerassamverkan med statliga myndigheter ochnäringslivet. har i uppdragatt verka för en sådan utveckling.Räddningstjänstlagen ger kommunensräddningsnämnd möjlighet att ålägga ägaren ellerinnehavaren av en anläggning, där verksamheteninnebär fara för att en olyckshändelse skall orsakaallvarliga skador på människor eller i miljön (s.k.paragraf 43-anläggningar), att hålla eller bekostaberedskap med personal och egendom och i övrigtvidta erforderliga åtgärder för att hindra ellerbegränsa sådana skador. Enligt vad jag fått veta hardenna möjlighet utnyttjats i relativt litenutsträckning. Även på detta område är det enuppgift för att tillsammansmed övriga tillsynsmyndigheter följa utvecklingen.Jag vill påpeka att jag anser att den kommunalaräddningstjänsten håller en god standard i dag.Verksamheten utvecklas successivt, inte minstgenom den förbättring av utbildningen som skett desenaste åren. Först om det skulle visa sig attskadorna i form av dödsoffer och förstörda värdenskulle öka på ett markant sätt, anser jag att manskulle behöva se över räddningstjänstens former.Den situationen har vi inte i dag.Görel tar också upp räddningstjänsten vidArlanda flygplats. Den skrivelse till regeringen frånlänsstyrelsen i om , somnämns i interpellationen, bereds fortfarande inomregeringskansliet. Jag vill dock upplysa om attlänsstyrelsen informerat regeringen om det avtalsom träffades mellan kommun ochluftfartsverket. Avtalet innebär bl.a. att en nybrandstation med dygnetruntberedskap finns i driftvid flygplatsen fr.o.m. . Eftersamråd med fannlänsstyrelsen inte anledning att rikta någonanmärkning mot att räddningstjänstenorganiserades på det avtalade sättet. Jag kantillägga att är en paragraf 43-anläggning.I debatten om den kommunala räddningstjänstensfinansiering har man pekat på att det inte längrefinns någon beskattning av juridiskapersoner trots att räddningstjänstens insatser tillstor del gäller industrier, andra företag ochtrafikolyckor.Jag vill i det sammanhanget erinra om attkommunera delvis kompenseras för bortfallet avskatteintäkter vid omläggningen av skattesystemet1985. Förändringen innebar dessutom ingenskattelättnad för företagen. En nyfinansieringsprincip som fördelarfinansieringsansvaret på de olika målgrupperna förräddningstjänstens insatser skulle enligt minmening innebära en radikal systemförändring. Detsaknas ännu underlag för att ta ställning till en såomfattande förändring.Anf. 2 ():Herr talman! Jag tackar försvarsministern försvaret. Jag kan förstås inte finna att jag har fåttnågot besked om åtgärder som försvarsministernavser att vidta för att upprätthålla en hög standardpå räddningstjänsten utan att en enskild kommunsamtidigt belastas orimligt mycket. Tvärtom får jagnär jag läser svaret det intrycket attförsvarsministern är ganska nöjd med sakernasordning.Det framhålls i svaret att räddningstjänsten i daghåller en god standard. Det anförs vidare: ''Förstom det skulle visa sig att skadorna i form avdödsoffer och förstörda värden skulle öka på ettmarkant sätt, anser jag att man skulle behöva seöver räddningstjänstens former.'' Detta är enganska uppseendeväckande formulering,försvarsministern. Då är det så dags.Länsstyrelsen i , som skrev tilldepartementet , alltså för etthalvår sedan, har både påtalat en rad orimligheteroch begärt en utredning. Låt mig här peka påexemplet . Visst är det bra att ett avtal harträffats mellan kommun och luftfartsverketom räddningstjänsten, men det löser inteproblemen på . kommun betalarenligt uppgift bortemot avräddningstjänstskostnaderna, somantalet flygplatsutryckningar ökat enormt, medungefär . avräddningsstyrkan är förlagd till Arlanda,bl.a. beroende på ombyggnadsarbeten i anslutningtill flygplatsen, vilket gjort att insatstiderna intekunnat med mindre än att en stor del avverksamheten flyttats över till -- detta trotsatt viadukten är byggd tillbaka.Samtidigt växer verksamheten i anslutning tillArlanda, som ju är ett riksintresse. Flygtrafikenökar och kommer att öka ännu mer om vi får dentredje banan. Detsamma gäller biltrafiken på ,som ju är beroende av flygtrafiken.Flygbränsletransporterna, som uppgår till 50--60dagliga tunga transporter, kommer att öka i antal,och det innebär mycket stora risker. Antaletföretag i anslutning till flygplatsen växer, ochdärmed ökas belastningen och riskerna.Som svar på mitt påpekande att kommunen numerainte får del av intäkterna av företagsbeskattningensvarar försvarsministern att kommunernakompenseras för detta skattebortfall. Det kan dockknappast gälla för , som har en extraskattebelastning med 2 milj.kr. på grund avRobin Hood-skatten.En enskild räddningsinsats i sommedfört betydande kostnader kan till en viss delersättas av staten, säger försvarsministern, och detkan nog hjälpa någon kommun i något enskiltärende, men knappast , som ju ständigtpressas av ökade krav på räddningsinsatser videventuella katastrofer.Också ytterligare utveckling är på gång vidArlanda, t.ex. en järnväg, den s.k. Arlandabanan.När den kommer till stånd, vilket jag hoppas skallske, får vi ytterligare ett paragraf 43-fall, och då blirläget ännu mer komplicerat.Man kommer att ställa allt större krav påräddningstjänsten, både kompetensmässigt ochresursmässigt. När det gäller kompetensen kannämnas att räddningsstyrkan i stor utsträckningbygger på vapenfria tjänstepliktiga med sex veckorsgrundutbildning. Det är bara på ochHelsingfors flygplatser som man har sådanaarbetsstyrkor. Internationellt är det tveksamt omdet skulle godkännas. Också bland övriga anställdaute på är man mycket tveksam till dessavapenfria tjänstepliktiga, som t.ex. vägrar att görarökdykningar.Länsstyrelsen, som alltså avgav en skrivelse den 30november, har påpekat att det behövs en översynpå detta område liksom vad gäller uppdelningen avdet ekonomiska ansvaret. Skäligheten i dennuvarande ordningen kan verkligen ifrågasättas.Man har också påpekat osäkerheten vid tolkningenav begreppen '''' resp.''statlig flygräddningstjänst''.Länsstyrelsen kräver alltså en ganska omfattandeutredning. En sådan utveckling är uppenbarligenabsolut nödvändig och blir allt nödvändigare förvarje dag. Jag vill fråga om försvarsministern ärberedd att mot bakgrund av de bekymmer ochoklarheter som redovisats bl.a. i länsstyrelsensskrivelse ta initiativ till en utredning om dessafrågor.Anf. 3 Försvarsminister ():Herr talman! Jag vill säga följande till GörelBohlin. Inget av det nu har sagtförändrar det svar jag har givit, vilket framgår avmitt interpellationssvar.Det är alltid intressant att lyssna till italarstolen. De vill alltid sänka statens inkomsteroch öka statens utgifter. Som bekantprovades denna ekonomiska teori under ett antal åri detta land. Resultatet blev också ganska bekant.När talar om vissa konsekvenser ochsäger att det är så dags när det har inträffat svårahändelser, vill jag bara erinra om attjag har lagt fram förslag till denna kammare om hurvi skall förhålla oss till de här frågorna. Kammarenhar med mycket stor enighet ställt sig bakom deninriktning vi har i de här frågorna. Majoriteten ikammaren delar inte uppfattning.Då återstår det väl bara för attantingen finna sig i majoritetens beslut eller attockså arbeta för någon annan ordning.Herr talman! Slutligen kan det noteras att det finnsen särskild flygplatsberedskap förutom den somGörel talar om. Denna betalas helt avluftfartsverket och inte av kommun.Anf. 4 ():Herr talman! När det gäller att öka statenskostnader och minska kommunens kostnader villjag påpeka det som står i min fråga och som ocksåhar tagits upp av , nämligen att enutredning skall ta upp frågan om att ökafinansieringsmöjligheterna och att hitta andrafinansieringsmöjligheter än de som för närvarandefinns lagreglerade.Jag vill också påpeka att jag begär en utredning,och det tycker jag faktiskt är en rimlig begäran. Detär inte så säkert att det som har sagts i dennakammare skall vara statiskt . PåArlanda sker stora förändringar, förändringar somkräver att man anpassar räddningstjänsten. Manmåste dimensionera räddningstjänsten efter detökade trycket. Man måste också ta konsekvensernaav den alltmer komplicerade situationen, dvs. seröver kompetensen hos dem som skall skötaräddningstjänsten.Jag begär att man skall undersöka om man kan fåen tillräckligt hög standard i anslutning till en såstarkt trafikerad internationell flygplats och därvid skall göra internationella jämförelser.Jag skulle också vilja, herr försvarsminister, prövade möjligheterna attminimera riskerna. Den transport av flygbränslesom nu sker på utgör en betydande risk. Jag harvarit i kontakt med t.ex. FOA som har talat om attden placering som depån har ute på Arlandautgör en allvarlig risk, och detta skulle behöva sesöver. Om det skulle hända någonting ute påArlanda är det statens ansvar att det ser ut som detgör. Det vore fruktansvärt om man inte i tidundersökte möjligheterna att minimera riskerna.När det gäller den ekonomiska ansvarsfördelningenär det inte rimligt, herr försvarsminister, att en litenkommun får ta på sig så stora kostnader för enriksangelägenhet som man nu får göra.Är försvarsministern beredd att se över inte baralagstiftning utan även nya finansieringsmöjligheteroch därvid också titta på möjligheterna attminimera riskerna?Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1990/91:179 omberedskapen inför stora kärnkraftsolyckorAnf. 5 Försvarsminister ():Herr talman! har -- motbakgrund av erfarenheterna från Tjernobylolyckanoch utredningens om kärnkraftsberedskapenbetänkande (SOU 1989:86) Samhällets åtgärdermot allvarliga olyckor -- frågat vilka åtgärder jagämnar vidta för att öka beredskapen inför storakärnkraftsolyckor. Jag tolkar frågan som att denavser olyckor både inom och utom . Enomfattande remissbehandling av betänkandetavslutades . Ärendet bereds nu inomregeringskansliet och avsikten är att enlagrådsremiss skall lämnas till lagrådet.Därefter avser jag att återkomma till regeringenmed förslag till proposition om samhällets åtgärdermot allvarliga olyckor. Jag är inte beredd att nuföregripa regeringens ställningstaganden tillutredningens förslag.Utredningen föreslår ett antal åtgärder för attytterligare förbättra planeringen för ochberedskapen mot allvarliga olyckor, vilket bl.a.inkluderar den av nämndafrågan om införandet av tjänsteplikt och ingrepp iannans rätt även vid sanering efter enkärnenergiolycka. Om regeringen skulle ansluta sigtill utredningens förslag om tjänsteplikt ochingrepp i annans rätt krävs lagändring. Det är alltsåriksdagen som skall besluta i en sådan fråga.Birgitta frågar vilka åtgärder jag ämnarvidta för att öka beredskapen inför storakärnkraftsolyckor. Jag vill därför redovisa några avde åtgärder som har vidtagits efterTjernobylolyckan och i viss mån även efteröverlämnandet av betänkandet från utredningenom kärnkraftsberedskapen.-- Samtliga svenska kärnkraftverk har somytterligare säkerhetsåtgärd installerat s.k.filtersystem, där av reaktorhärdensradioaktiva ämnen som ger markbeläggning skallfastna om en härdsmälta skulle inträffa.-- Alarmerings- och varningssystemen kring desvenska kärnkraftverken har förbättrats.-- På uppdrag av regeringen har räddningsverketsett till att samtliga länsstyrelser har en planatt följa i händelse av en stor kärnenergiolyckainom eller utanför . De s.k. kärnkraftslänenhade redan tidigare en mer omfattandeberedskapsplan, som har förbättrats.-- Planerna har granskats av somockså utbildar personalen att tillämpa dem ipraktiken. Beredskapen övas regelbundet.-- Samtliga länsstyrelser och kommuner har nutillgång till instrument för att kunna mäta förhöjdstrålning från radioaktiva ämnen på marken.-- Vid en olycka sammankallar enstab som förutom räddningsledare består av olikatyper av experter.-- Med särskild sambandsutrustning kanlänsstyrelserna nu snabbt komma i kontakt medt.ex. centrala myndigheter.-- Via lokalradio och övriga massmedia kanlänsstyrelserna lämna snabb och fortlöpandeinformation.-- I enlighet med ett internationelltförvarningsavtal, den s.k. varselkonventionen,skall konventionsstater omgående underrätta destater som kan komma att beröras av ett utsläpp.-- I regeringens proposition (1990/91:180) Medanledning av tillträde till treinternationella överenskommelser röranderäddningstjänst föreslås bl.a. att riksdagengodkänner en konvention om bistånd i händelse aven kärnteknisk olycka eller ett nödläge medradioaktiva ämnen.-- () har utökatantalet mätstationer över landet som ävenvarnar automatiskt vid ökad strålning.-- Förutom SSIs mätstationer har även Försvaretsforskningsanstalt (FOA) ett antal mätstationer.Dessutom görs mätningar kontinuerligt vid vårakärnkraftverk och Studsvik.-- SSIs beredskapsorganisation har utökatsbeträffande både analyser och information.Anf. 6 ():Herr talman! Jag ber att få tacka försvarsministernför svaret på min interpellation.Tjernobylkatastrofen visar oss att kärnkraftensrisker är unika. Strålning från radioaktiva ämnendrabbar oss utan att våra sinnen kan uppfatta det.Utredningen om samhällets beredskap inför storakärnkraftsolyckor säger, att samhällets totalaresurser kan komma att behöva mobiliseras om detblir en stor olycka som den i Tjernobyl.Erfarenheterna från Tjernobyl visar att områdensom kan behöva utrymmas. Det finnsingen annan industriolycka som har så storakonsekvenser.Saneringen fortsätter i och Vitrysslandännu efter olyckan. Nya områden bordeevakueras. har inte råd med de hundratalsmiljarder som saneringen kostar, och MikhailGorbatjov vädjar till omvärlden om hjälp.Fortfarande har vi för höga strålvärden i vissa delarav som ett resultat avTjernobylkatastrofen. har ändrat sinbedömning av lågdosstrålningens risker.Gränsvärdet har skärpts, och man räknar nu medatt fyra gånger så många här i som man förstberäknade kommer att få cancer på grund avTjernobylolyckan.Ny Teknik skriver i nr 17 att den s.k.sarkofagen, som den havereradeTjernobylreaktorn inneslöts i, vittrar och läcker.Sovjetmyndigheterna har beslutat att vänta ett årmed att bestämma sig för om de skall försökamontera ned sarkofagen eller gjuta in den i ännumer betong. Om det första förslaget, som kallas'', sade den sovjetiskekärnkraftsexperten vid enkonferens i : ''Vi har inte tekniken föratt klara det. Vi vet varken hur man demonterarsarkofagen, hur man skall begrava det som finnsinuti eller hur man skall klara transporterna. Attsätta i gång en demontering vore mycketfarligt. Ändå finns det institutioner som driverdet. ''Betänkandet Samhällets åtgärder mot allvarligaolyckor har ännu inte resulterat i något förslag frånregeringen, trots att betänkandet lämnades 1989.Får jag tolka det så att försvarsministern sökerandra lösningar på problemet?Jag kan förstå att försvarsministern tycker att detär obehagligt att ta ställning till de kontroversiellaförslag som utredningen om beredskapen införstora kärnkraftsolyckor lägger fram. Utredningensmajoritet föreslår att tjänstepliktslagen ochförfogandelagen skall utökas, så att människor kantvingas ställa upp också efter årefter en kärnkraftsolycka. Jag tycker att mittförslag är bättre: Avveckla kärnkraften!Vi har ju facit i Tjernobyl. Vi upprördes när mantvångsrekryterade folk från tillsaneringsarbetet, och jag tror att många tänkte attdetta var ett exempel på den kommunistiska statensomänsklighet. Men samma sak skulle alltså kunnahända här, om utredningens majoritet får som denvill. Tusentals människor måste arbeta i starktradioaktivt belagda områden. På flera kvadratmilmåste jord skyfflas undan, hus och gatorsandblästras och tvättas. Vattendrag måste invallasför att man skall försöka hindra radioaktivitet attsprida sig i dricksvattnet. Det är en bisarr situation.Efter Tjernobyl reviderade många länder sinakärnkraftsplaner, och några avvecklade helt, t.ex.Italien. T.o.m. , kärnkraftens förlovadeland, har sett att reaktorerna åldras fortare än manräknat med. Men i fortsätter man, trotsriksdagsbesluten om avveckling, stelbent att ageraaktivt för att göra kärnkraften trovärdig i världen.Våra kärnkraftsföretag försöker fortfarande säljakärnkraft, dock utan framgång.Kärnkraftsanläggningarna är riktigapropagandacentraler. påstår att man harfunnit metoden att ta hand om det högaktivaavfallet och stärker därmed kärnkraftens image ivärlden. I FNs atomenergiorgan vakarsvenska chefer inte bara över atombombsbränsleutan också över att behålleruppfattningen att kärnkraften är en förutsättningför att ett land skall anses utvecklat.Svenska folket har efter folkomröstningen, genomsina valda ombud i , beslutat attkärnkraften skall avvecklas så fort som möjligt.Försvarsministern räknar upp åtskilligaanordningar som man kostat på våra kärnkraftverki stället för att stänga dem.Ju äldre reaktorna blir desto farligare är de. Om detskulle inträffa en svår olycka och man verkligenlyckades få in all radioaktivitet i det här filtret somman tänkt sig, vad händer då sedan? Den fråganställer jag till försvarsministern. Radioaktivitetenkan ju inte stanna där i flera hundratusen år tills denavklingat till ofarlig nivå. Innebär inte detta att viskulle få en situation som liknar sarkofagen iTjernobyl?Folkkampanjen mot kärnkraft och kärnvapen harstartat en kampanj för att ''Avveckla en reaktornu!'' Solmärken med den texten kommer att spridasoch namn samlas in. Vi ger inte upp, fastänmiljonerna till propagandan finns hoskärnkraftsförespråkarna.Enligt överenskommelsen mellansocialdemokraterna, och centerpartietom energin skall kärnkraften avvecklas när detfinns tillräckligt med energi den förutan. Vi har ett elöverskott motsvarande minst en reaktor.Det finns alltså tillräckligt mycket el för att stoppaen reaktor . Ett beslut att stänga enreaktor nu skulle bli signalen till alla som arbetarmed system för effektivisering och för förnybaraenergikällor.Den bästa beredskapen inför storakärnkraftsolyckor är naturligtvis att se till att deinte kan inträffa, därför att kärnkraften avvecklas.Låt mig därför avsluta detta anförande med attställa följande fråga: Är försvarsministern villig attsätta sig in i möjligheterna att börja avvecklakärnkraften , innan han föreslår riksdagenbesluta om ytterligare lagar och anordningar för attskydda oss för katastrofer från en gammalmodig,dyr och livsfarlig energikälla?Anf. 7 Försvarsminister ():Herr talman! Jag får det bestämda intrycket när jaglyssnar på , att hon inte deltar icenterpartiets olika diskussioner omenergipolitiken. Jag utgår i varje fall ifrån attBirgitta omfattar denöverenskommelse kring energipolitiken somträffats mellan de tre stora partierna. De frågor somBirgitta har tagit upp torde det varalämpligt att hon diskuterar i sin riksdagsgrupp.Låt mig sedan övergå till frågan om tidsplanen.Regeringen planerar att lämna en lagrådsremiss ibörjan av juni, . Regeringenavser att efter lagrådets granskning möjligtavlämna en proposition till , och jagräknar med att en riksdagsbehandling kommer attske i höst.Vad elegant undviker attredovisa här i kammaren, är att hon har varit med ien utredning. Hon har inte kunnat övertyga övrigaledamöter i denna utredning om sin ståndpunkt.Jag kan bara konstatera att harreserverat sig i utredningen.Jag vill säga några ord om betänkandet.Utredningens bedömning är att de svenskakärnkraftverken är mycket säkra och att en olyckaav samma typ som den i Tjernobyl inte är möjlig,eftersom de svenska reaktorerna har en helt annankonstruktion. En olycka kan aldrig helt uteslutas.Vidare finns det risk för olyckor utanför Sverigesom kan leda till radioaktivt nedfall i . Detär därför en självklarhet att alltid försöka förbättraen redan mycket god beredskap motkärnenergiolyckor.Jag kan förstå att tycker att detär trist att hon inte lyckades övertyga utredningen.Men den besvikelsen får hon inte rikta mot mig,utan det får hon klara ut i en överläggning med sigsjälv.Herr talman! Arbetet med dessa frågor pågår, ochsom jag tidigare redovisat kommer det att föreliggaett förslag för att ta ställning till i höst.Anf. 8 ():Herr talman! Jag skäms ingalunda för att jag varitmed i utredningen, och jag står bakom de allraflesta av utredningens förslag. Vad jag däremot intekan gå med på är att tjänsteplikten skall utökas ochatt man i saneringsskedet skall tvinga människor attstäda upp och komma i kontakt med radioaktivtmaterial. Jag har i stället föreslagit att kärnkraftenskall avvecklas eller att vi åtminstone skallundersöka om det finns tillräckligt mångamänniskor som är villiga att utföra detta arbeteinnan vi fortsätter med kärnkraften.Jag citerade tidigare frånenergiöverenskommelsen. harkommit överens med socialdemokraterna ochfolkpartiet om att man skall börja avvecklakärnkraften när det finns tillgång till tillräckligtmycket elektricitet så att det kan ske på ett säkertsätt, sysselsättningen upprätthållas och att vi får engod energiförsörjning. har det visat sig att vi harett överskott på elektricitet. Jag begär inte attförsvarsministern skall vara särskilt insatt i dessafrågor, det är ju inte försvarsministerns område.Men det är just därför som jag uppmanarförsvarsministern att regeringen innan den föreslårsådana otäcka saker som tvångsuttagning avmänniskor för sanering, undersöker om det inte gåratt undvika dessa problem och i stället börjaavveckla kärnkraften i Sverige.När det sedan gäller den fruktansvärda sanningenatt vi har så många kärnkraftsreaktorer omkring osssom också hotar oss, har en hel del av dessa börjatavstängas. I söker man nu efter metoderatt stänga sin farliga reaktor och ersätta energin pånågot annat sätt. Land efter land avvecklarkärnkraften. Socialdemokraterna i villavveckla kärnkraften.