prot · GF0945 · 1991-12-13 00:00:00 — 38 ():Herr talman! Jag vill återkomma med en del frågortill arbetsmarknadsministern. I harposten, och handlat var för sigutan det samråd med som är såväsentligt för att man skall kunna se totaleffekten.Det är detta jag frågar arbetsmarknadsministernom.I länsstyrelseförordningen tas det härproblemet upp i §§ 33 och 34 som berör samråd.Det sägs där hur viktigt det är att man övervägereffekterna ur regionalpolitisk synvinkel. När så härmånga verk fattar enskilda beslut som inte harföregåtts av samråd, vill jag påstå att det blir fel.I verksförordningen -- som har litet fler år pånacken, men som inte har blivit ändrad -- talas omdetta i § 5. Det är bra att arbetsmarknadsministernhar tagit kontakt med verkschefer för att föra denhär diskussionen. I de två sista raderna i § 5 sägs attdärvid skall beaktas det krav som ställs av hänsyntill bl.a. regionalpolitiken, miljöpolitiken ochtotalförsvaret som det kan bli fråga om för olikaverk och myndigheter. Det är bra att den typen avsamtal förekommer.Arbetsmarknadsministern tog vidare upp att detnaturligtvis är AMS som fördelar de medel somtillställs AMS. Det är bra attarbetsmarknadsministern har talat med företrädareför AMS, som skall fördela medlen. Det känns litettryggare, och när det gäller behov av medel har hanförhoppningsvis lyft fram och dessbetydelse.På en statistisk kurva kan man se att de tre län somhar det besvärligast är , Gävleborgsoch . Det visar att blandskogslänen var det just som vidmätningen låg lägst i förhållandetill insatser för arbetslösheten. Dessa siffror fick jagfrån länsarbetsnämnden . Det är viktigt verkligen beaktar detta när man skall fördelamedlen från AMS. Jag hoppas attarbetsmarknadsministern på något vis tycker attdet här är viktigt.Anf. 39 AXEL ():Herr talman! Naturligtvis har jag förståelse förnödvändigheten av omstrukturering, även inomden statliga verksamheten. Det är självklart att denmåste vara effektiv och ständigt förbättras. Menmin fråga, som berör samma fråga som LeoPerssons, kvarstår. Vart tog det regionalpolitiskahänsynstagandet vägen när det gäller postverketsval av ny regionhuvudort?I vårt län har vi även upplevt den här nonchalansenfrån postverkets sida. Det lagstadgade samrådethar inte förekommit. Alla berörda togs mer ellermindre på sängen utav ett mycket snabbt agerandefrån postverkets sida. Vi menar att det absolut intefår gå till så här. Har postverket enligtarbetsmarknadsministerns mening uppfyllt detregionalpolitiska ansvaret i valet av istället för i samband med postverketsomregionalisering?Herr talman! När olyckan nu ändå var framme ochvi fick en borgerlig regering efter valet , är jagi alla fall glad över att den regionalpolitiskt kunnigeBörje blev arbetsmarknadsminister. Visom bor i skogslänen ställer vissa förhoppningar tillBörje . Jag hoppas att det BörjeHörnlund tar upp längst ner på sid 2 i det utdeladesvaret till har relevans för skogslänenoch därmed också det ofta bortglömda skogslänetGävleborgs län när det gäller en förnyelse avarbetsmarknaden . Det gagnar icke övrigadelar av om skogslänen skall ''dra sig fram''på nåder. Vi måste få möjlighet till utveckling, ochdå behövs ett aktivt stöd från samhällets sida. Dethoppas jag att är beredd att arbetaför i den regering han verkar i.Anf. 40 ():Herr talman! Vi är i den lyckliga situationen att hafått en ny regering som kan ta fatt i denna fråga. Vihar väntat på att man skall tacentralbyråkraterna i kragen och tala om för dematt de inte skall lägga sig i det som de inte begriper.Jag hyser alltså stora förhoppningar om att den nyaregeringen skall lyckas med detta. Det gjorde juinte den tidigare regeringen.Självklart har ni i departementet och vi i utskottetbåda ett ansvar för arbetsmiljön. I det här falletantar jag att det handlar om behovet av dubbelbemanning och liknande. Ett sådant problem löseslättare om man ute i glesbygden får lägga sammanverksamheter. Det gäller inte bara postens ochbankernas verksamheter utan också affärers ochandras. Om de får fler arbetsuppgifter kan ocksåfler människor sysselsättas på heltid. Det gör attäven arbetsmiljöproblemen kan lösas.Vad gäller postens verksamhet ute i den ytterstaglesbygden, så rör det sig om mycket små kontor.Detsamma gäller bankernas verksamhet där. Dekänner, som arbetsmarknadsministern vet, allakunder, småföretagens situation och förhållandenai bygden i övrigt. Det finns alltså stora möjligheteratt lösa problem av detta slag, om man bara vill.Jag förutsätter, utan att ha fått något egentligt svar,att regeringen inser att den här frågan för oss häri är mycket liten och kan lösas ganskaomgående. Däremot är det en mycket stor fråga förmänniskor ute i glesbygden, och det var också enmycket stor fråga i valrörelsen. Vi måste knäppacentralbyråkraterna på näsan och tala om för dematt de inte förstår frågan, eftersom de inte ens harstuderat den. Det är alltid lätt att säga nej till sakeroch ting. Här handlar det faktiskt om att hittaflexibla lösningar så att servicen kan upprätthållas.Om inte det sker försvinner människor, framför alltungdomar, och småföretag från glesbygden. Utanservice kan företagen helt enkelt inte existera. Dethär är med andra ord en viktig fråga som jag hoppaspå en snar lösning av.Anf. 41 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag kan berätta för attjag mellan --08.30 förde en diskussionmed postverkets chef. Jag hade inte hög röst utantalade lågmält men starkt vädjande.Jag anser det vara ett minimikrav, , attberörd länsstyrelse vet vad som sker. Vem somkontaktar den ene eller andre är en sak för sig, mendessa frågor är så viktiga att de verkligen bördiskuteras.Beträffande arbetslöshetssituationen iKopparbergs län förutsätter jag att nya och senastkända fakta beaktas i kommande fördelning avstöd.Axel frågar om posten har uppfyllt dekrav som kan ställas på den. Jag vill inte svaradirekt på den ställda frågan men kan svara indirektgenom att säga så här: Jag hoppas att man vid varjetillfälle då staten är inblandad gör en bedömning avde olika orterna för att se vilka som bäst behöverjobben. Kan de förläggas till orter som urarbetsmarknadssynpunkt bäst behöver dem och tillungefär samma kostnad som på andra håll, dåhoppas jag verkligen att just dessa orter kommer ifråga.Det här är mycket viktigt om man ser till den totalastatsbudgeten. Om det tas stor regional hänsyn i detordinarie budgetarbetet, då blir mina anslag tillregionalpolitik och arbetsmarknadspolitik klartlägre jämfört med om denna hänsyn inte tas. Manslipper också ett antal överhettningstendenser, somi så hög grad har förstört vårt lands ekonomi under1980-talet och början av 1990-talet.Här har talats om lyckan resp. olyckan med en nyregering. Den frågan har ni neutraliserat här ikammaren, varför jag inte går in på den.I fråga om arbetsmiljön delar jag på nytt SiggeGodins uppfattning. Jag tror att det är mycketfarligare med en kiosk i en storstad än enlanthandel i glesbygden där alla känner varandra.Visst kan det hända saker och ting även där, mendet är ändå mycket farligare i störrekoncentrationer än det är i en liten glesbygdsbutik.Anf. 42 ():Herr talman! Jag tackar för det direkta och positivasvaret angående arbetsmarknadsministerns träffmed postverkets verkschef. För mig spelar detingen roll hur röstläget är. Går det att uppnåresultat med lågmälda och starktvädjande tonläge, så är det bra. Det är ju resultatetsom räknas.Med allas vår vetskap om de många obetaldaräkningar som den bortröstade socialdemokratiskaregeringen lämnade efter sig samt med allas vårvetskap om den lågkonjunktur som råder i hela våromvärld, så känns det mitt i allt elände tryggt -- intebara för Axel och dem han talar för utanockså för mig och många som jag talar för -- att vetaatt chefen för är enperson som vet vad regionalpolitik är och somkänner till problemen i våra skogslän men också vetvilka fantastiska möjligheter dessa län har.Det här var en liten extra julhälsning till BörjeHörnlund.Förste vice talmannen anmälde att Axel Anderssonanhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare inlägg.Anf. 43 ():Herr talman! Vad gäller arbetsmarknadsministernssamtal med postverkets generaldirektör var det braatt få höra att ett första samråd redan ägt rum.Arbetsmarknadsministern sade att han hade ettvädjande tonläge, och det är kanske bra om detförstärks och följs av ett antal samtal som ger tillresultat att den utveckling i fråga om postservice iglesbygd som och andra har påtalat,också kommer till stånd. Det är mycket viktigt.Det gladde mig att arbetsmarknadsministern tyckeratt de samråd som jag nämnde också sker. Det ärpå sin plats, då det har påvisats att några samrådtidigare inte har ägt rum. Det är bra attarbetsmarknadsministern tar berörda verk i öratoch säger åt dem att följa förordningarna på ett sättsom gör att man upplever att det sker ett samrådute i länen.Vad gäller frågan om fördelning av medel till länen,bl.a. till , sägerarbetsmarknadsministern att han förväntar sig attAMS fördelar pengar med utgångspunkt i denarbetsmarknadssituation som råder. Jag hoppasverkligen att man på detta verk läser protokolletfrån dagens interpellationsdebatt och tar till sig vadarbetsmarknadsministern säger. Han påpekar attdet gäller att anpassa sig till den verklighet sområder beträffande sysselsättningsbehov och annatute i berörda län. Jag vill framhålla att Kopparbergslän i dessa avseenden ligger mycket illa till just nu.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1991/92:60 om EGoch den svenska regionalpolitikenAnf. 44Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har ställt tre frågortill mig angående EG och den svenskaregionalpolitiken.Karl-Erik befarar att vi varken kommer attkunna ha kvar de regionalpolitiska stödåtgärder vihar eller få del av de medel som EG, genomde s.k. strukturfonderna, satsar på åtgärder förregional utveckling.Mot denna bakgrund ställer frågor:Hur skall vi kunna garantera fortsatt stöd till utsattaregioner?Hur mycket måste bidra med till EGsregionala fond?Vad kommer vi att få tillbaka?Låt mig, innan jag svarar på dessa frågor, redogöranågot för regionalpolitikens ställning i EG.Romfördraget, som är EGs grundläggandedokument, föreskriver bl.a. att Gemenskapen skallsträva efter att stärka den ekonomiska och socialasamordningen genom att minska klyftorna mellanolika regioner och att utveckla de mindre gynnadeområdena. Regional utjämning är också ettverksamhetsområde som inför fullbordandet avden inre marknaden fått ökad betydelse.Regionalpolitik bedrivs på två sätt i EG, dels pågemenskapsnivå genom de s.k. strukturfonderna,som förutom regionalfonden även omfattarsocialfonden och jordbruksfonden, dels av deenskilda medlemsstaterna som utifrån vissaförutsättningar kan utforma en egen regionalpolitikmed nationella medel. Låt mig här poängtera attstrukturfonderna inte är några fonder i egentligmening utan årliga utgiftsposter i EGs budget.För perioden --1993 har EG beslutat att genomstrukturfonderna anslå ca 60 miljarder ECU, dvs.ca , till gemensamma insatserför regional utjämning. Medlen skall kompletterade enskilda medlemsstaternas egna insatser. Demedel som EG anslår för dessa insatser beräknasunder perioden --1993 öka från 20 till ca 25 %av EGs totala budget. Detta innebär att endastjordbrukspolitiken utgör en större utgiftspost änregionalpolitiken i den gemensamma budgeten.För att främja den regionala balansen inom EGskall strukturfondernas medel fördelas till de mestbehövande regionerna, vilket gör att huvuddelenav medlen går till de ekonomiskt minst utveckladeområdena i t.ex. , , ochIrland. Det finns dock ingen medlemsstat som intefått ta del av de gemensamma medlen.Hur strukturfondernas verksamhet kommer attutformas , då nuvarande programperiodgår ut, är ännu inte beslutat. Enligt ett uttalandetidigare av den kommissionsledamot somansvarar för regionalpolitik, finns det för framtidenbehov av att både stärka den gemensammabudgeten och att öka, gärna fördubbla,strukturfondernas medel.Förutom den regionalpolitik som bedrivs pågemenskapsnivå, kan medlemsstaterna, undervissa förutsättningar, bedriva en egen nationellregionalpolitik som innebär stöd till företag i syfteatt bl.a. motverka regionala obalanser inom ettmedlemsland.Jag vill här framhålla att företagsstöd visserligen ärett viktigt, men inte det enda instrumentet förregional utveckling. Regionalpolitik handlar ävenom att utforma verksamheterna inom andrapolitikområden, t.ex. utbildning, forskning,kommunikationer och kultur, på ett sådant sätt attde främjar en regional balans.I EG blir en medlemsstats regionalpolitiskaåtgärder endast föremål för EGs uppmärksamhet ide fall åtgärderna innebär stöd till företag som iförlängningen kan medföra att konkurrensensnedvrids på ett sätt som strider mot EGs intresse.Regionalpolitiskt stöd får naturligtvis endastlämnas i områden med regionalpolitiska problem.Då de inomregionala obalanserna bedöms, tashänsyn till att vissa länder har ett relativt högrevälstånd än andra. De rikare länderna måste därföruppvisa större inomregionala obalanser än demindre gynnade för att regionen i fråga skall kunnaingå i stödområde.Regionalpolitik i EG och bedrivs i dettaavseende utifrån delvis olika utgångspunkter. I EGtillmäts bruttonationalprodukt och arbetslöshet enbetydande roll för om, var och i vilken omfattningregionalpolitik kan bedrivas.I och i våra nordiska grannländer är detförutom arbetslöshet även andra faktorer som i storutsträckning påverkar stödområdets omfattning,nämligen den glesa befolkningen och de långaavstånden till marknaderna.De regler som gäller för regionalpolitisktföretagsstöd i EG kommer även att gälla i Sverigefrån och med 1993, då avtalet om det europeiskaekonomiska samarbetsområdet, det s.k. , avses träda i kraft.I en gemensam deklaration i anslutning till dettaavtal har EG och EFTA-länderna därför betonat atten låg befolkningstäthet skall utgöra ett möjligtkriterium då en region bedöms som berättigad attingå i stödområde eller inte. Deklarationen avvikerinte från EGs regler, utan den förtydligar endast ettkriterium som är av stor vikt då de nordiskaländerna utser stödområden.Detta var en kort översikt över regionalpolitiken iEG. Låt mig nu återgå till första frågan, hur vi skall garantera fortsattstöd till utsatta regioner, vill jag besvara på följandesätt. Den inriktning som den svenskaregionalpolitiken har och den utformning somEES-avtalet har, gör att jag bedömer att vi iframtiden skall kunna bedriva en aktivregionalpolitik i med i stort sett sammainriktning som i dag.Det kommande innebär även attSverige tillsammans med de övriga EFTA-ländernaskall bidra till att de regionala obalanserna inomEES-området minskar. EFTA-länderna skallinrätta en fond där medlen huvudsakligen går till desydliga regionerna i EES. För del innebärfonden ett årligt åtagande på ca 250 milj.kr. innebär däremot inte att skall lämnabidrag till EGs strukturfonder.Karl-Erik två övriga frågor rörförhållandet vid ett eventuellt medlemskap. Hurmycket måste bidra med tillregionalfonden, som är en av strukturfonderna,och hur mycket som kommer att fördelas frånfonderna till projekt i , är det intemöjligt att klart bedöma, bl.a. eftersom det i EG nudiskuteras hur fondernas verksamhet och inriktningskall utformas efter 1993.Låt mig slutligen framhålla att jag vid de nordiskaregionalministrarnas möte i förramånaden tog initiativ till en utökad nordisksamordning i dessa frågor. De nordiska ministrarnagav ministerrådets ämbetsmannakommitté iuppdrag att presentera ett underlag förförslag till ett gemensamt framtida agerande.Behovet av samordning gäller exempelvis gentemotdet nya organ som skall övervaka hur EES-avtaletsregler om regionalpolitiskt stöd följs och inför denya förhandlingar om medlemskap i som fleranordiska länder kan komma att påbörja. Iförlängningen kan det också vara en styrka att införEG-kommissionen tala med en enig nordiskstämma för att lyfta fram det som i regionalpolitisktsammanhang är unikt för Norden.Jag tänker i detta sammanhang bl.a. på våra långaavstånd till marknaderna, vår mycket lågabefolkningstäthet och vårt kalla klimat samt dehöga kostnader vi har för att upprätthålla en godinfrastruktur i stödområdena.Anf. 45 ():Herr talman! Låt mig börja med att tackaarbetsmarknadsministern för svaret på mininterpellation.Jag tror emellertid inte riktigt på att vi kan behålladen regionalpolitik vi har . Såvitt jag vet är detRomfördraget och som kommer attstyra regionalpolitiken. Grunden för EGs syn påstatsstöd till regionerna återfinns i Romfördragetsartiklar 92 punkt 2A och 93 punkt 3C.Grundprincipen är att dessa bestämmelserförbjuder statsstöd som snedvrider eller hotarsnedvrida konkurrensen genom att vissa företageller produktion av vissa varor gynnas i den månhandeln mellan länderna påverkas.Den förstnämnda artikeln avhandlar stöd tillområden där levnadsstandarden är särskilt låg ellerdär det föreligger en allvarlig undersysselsättning.Enligt denna artikel kan inte någon form av svenskregionalpolitik stödjas, eftersom kravet är attinkomsten per capita i området får uppgå till högst75 % av den i EGs medlemsländer.Enligt artikel 93 punkt 3C måste stödet varatidsbegränsat och får heller inte leda till attöverkapacitet totalt sett uppstår inom EG. Därtillfår exportstöd inte förekomma.Av och av de deklarationer som gjortsframgår mycket tydligt att regionalt stöd till våraglesbygder inte är att räkna med. Det skulle ses somen avvikelse från principen omkonkurrensneutralitet. Vissa områden i Europakan vara tänkbara, men det är underutveckladeområden som ligger långt från våra. Av EGs vitbokframgår mycket klart att ekonomiskt stöd av detslag vi har -- direkt företagsstöd, lokaliseringsstöd,lokaliseringslån, transportstöd, nedsattasocialavgifter, osv. -- inte kommer att godkännas.Medlemsländerna skall vidare till kommissionenanmäla alla regionalpolitiska stödåtgärdsprogramsom avser företag, och kommissionen skall dågodkänna stöden innan de får tas i bruk.Det sägs i interpellationssvaret att alla länder fårstöd för sin regionalpolitik, men av de uppgifter jaghar kunnat få fram är det av de tolvmedlemsländerna bara , ,och som har möjlighet att fåstöd.Sverige får alltså lov att vara med och satsa, och detär väl det största bekymret i det sammanhanget. Imassmedia förekommer uppgifter om detta, bl.a.har EG-ministern sagt att får vara med ochsatsa runt . I en harjag läst att vi skall satsa 16 miljarder och att vi fårtillbaka 6 miljarder. Jag tycker att det är ettbekymmer att man inte kan få reda på de härsiffrorna. De principer man har för att räknaut vad de länder som är med i EG betalar till denregionala fonden måste man ju på ett eller annatsätt kunna tillämpa på för att se vilka siffrorsom skulle bli aktuella och för att vi därmed skullekunna få en riktig bild av detta.En annan sak som är bekymmersam är att det ifråga om alla stödåtgärder som kommer att vidtasär som slutligt tar ställning.Det är också fråga om väldigt myckethemlighetsmakeri kring detta.Hemlighetsstämpelns blå färg lyser överallt i dettasammanhang.Som jag ser det har det svenska parlamentet störreförutsättningar att styra den svenskaregionalpolitiken än EGs parlament.Låt mig sluta med att återge några ord som har sagtsi detta ämne:Det som talar för att EG med stor sannolikhetmedför ökad regional obalans i är bl.a. attEG vid närmare samarbete knappast kommer attge regionalpolitiskt stöd till svenska regioner frånsin regionala fond med tanke på Sverigesinkomstnivå och låga arbetslöshet och att EG iförsta hand kommer att främja tillkomsten avvidareförädlingsindustri inom nuvarande EG,eftersom arbetslösheten inom ärmellan fem och femton gånger större än i Sverige.De fackliga organisationerna inom EG kommerdessutom att hårt bevaka var nyetableringen sker.Jag skulle mer än gärna önska att jag själv hade sagtdessa ord, men det har jag faktiskt inte, utan de ärhämtade ur en reservation somarbetsmarknadsminister skrev tillREK 87. Jag är faktiskt mycket lycklig över attBörje skrev en sådan bra och utförligreservation till den regionalpolitiska kommitténsbetänkande, och jag står helt och fullt bakom den.Jag hoppas också att arbetsmarknadsministern kanföra in dessa tankegångar i den regering han sitteri.Anf. 46 AXEL ():Herr talman! närmande till EG och defrågor som därvid berörs, förutsättningarna attbedriva politik på det sätt vi själva har beslutat,intresserar naturligtvis inte bara ossriksdagsledamöter utan också hela folk.En viktig fråga, särskilt för den typ av region iSverige som jag representerar, nämligenskogslänen, är: Vilken regionalpolitik får vi vid ettnärmare samröre, kanske ett medlemskap, i EG?Förhandlingar förestår, och då är frågan avutomordentlig betydelse. Vi behöver ju inte så attsäga lägga oss platt för EG, utan jag anser att vi iverklig mening skall förhandla om dessa frågor.Det finns i den regeringsdeklaration som den nyaregeringen presenterade för några månader sedanett kort regionalpolitiskt avsnitt, som inleds med enmycket koncis programförklaring: Hela Sverigeskall leva. Den lilla meningen förpliktigar, BörjeHörnlund.Alla vi som bor och verkar i norra delen av i skogslänen betraktar det som självklart attden målsättning för regionalpolitiken som dennariksdag har slagit fast -- nämligen att alla människorskall kunna bo och verka i hela landet och ha engrundläggande, trygg samhällsservice -- skall gällasom förutsättning och som utgångspunkt iförhandlingarna med EG.Skogslänen är i akut behov av storainfrastrukturella satsningar för att kunna hävdasysselsättning och utveckling, inte minst när detgäller kommunikationer och högre utbildning,särskilt högskoleutbildning. Också företagen iskogslänen behöver visst samhällsstöd för att så attsäga kunna bli konkurrensneutrala nedifrån ochupp.Nu är vi på väg in i den europeiska familjen. Vilkaär då regeringens ambitioner när det gällerregionalpolitiken och EG? I det långa svar somarbetsmarknadsministern har gett på Karl-ErikPerssons interpellation kan jag inte utläsa någonregeringens ambition när det gäller att iförhandlingarna driva en svensk progressiv linjemed hög svansföring och hävda vår rätt att bedrivaen aktiv och rättvis regionalpolitik.Arbetsmarknadsministern sade i sitt svar att hanbedömer att vi ''skall kunna bedriva'' enaktiv regionalpolitik, men vilken form avregionalpolitik kommer man att bedriva? Kommerden i förhandlingarna med EGatt hävda rätt att bedriva en progressivregionalpolitik för utveckling och för en tryggframtid i hela vårt land?Anf. 47 ():Herr talman! Jag skulle vilja tacka Karl-ErikPersson för att han ställt en interpellation i ettviktigt ämne och också arbetsmarknadsministernför att han svarat utförligt på frågorna iinterpellationen. Vad jag tycker är litet beklagligtär att i viss mån utgår från ettsvartmålningsperspektiv och att han kanskedärmed också döljer något av de verkligadiskussionsfrågorna och det som är värt att ta upptill debatt.Först måste jag konstatera att EG som organutifrån sitt perspektiv har en ganska högambitionsnivå när det gäller regionalpolitiken. Manhar ju inom EG att brottas med de problem somfinns i södra . Innan jag går in på mitthuvudsakliga inlägg måste jag säga att jag är litetfascinerad över sätt att argumenterai den här frågan. är bekymradöver att skall satsa ett antal miljarderkronor till EGs regionalfonder. ärbekymrat över att skall vara med och hjälpamänniskor i , , södra ochIrland att få en fungerande infrastruktur. Dethandlar ju om solidaritet med de delar av Europasom har det sämre ställt. Att ärbekymrat över detta är ju egentligen otroligt.Jag tycker att man i debatten om regionalpolitikenoch EG lätt blandar ihop begreppen så att det blirlitet förvirrande . Det finns tre viktiga sakeratt hålla reda på.Det första är de problem som deninternationaliserade ekonomin skapar. Sådant harinte att göra med vare sig EG eller vår egenregionalpolitik, utan det har att göra med att vi gårmot en allt mer internationaliserad ekonomi. Detenda sättet att hålla oss ifrån detta är att stängagränserna och inte vara ett frihandelsland längre.Det vill ingen av oss.