prot · GE0958 · 1991-02-07 00:00:00 — Dåmåste vi ha klart för oss -- och det är svaret på minfråga -- att ATP-systemet är ett fördelningssystem.Där skall inte behövas någon fond alls. Man gör enfalsk parallell med försäkringsbolagen när mantalar om försäkringsbolagens premiereserver. Viskall därutöver komma ihåg, att när det gällerförsäkringsbolagens försäkringstekniska skulder,får dessa pengar inte placeras i aktier ellerfastigheter. De skall placeras i obligationer. ATP-systemet har inget annat än försäkringstekniskaskulder, så den parallell som dras är fullkomligttokig.Det avgörande är att aldrig så lyckadeaktieplaceringar inte räcker för att bygga uppreserver som kommer att trygga den egnapensionen. Avgörande för att ett fördelningssystemskall fungera blir tillväxten. Den behöver vara över2 %, och inte minus som den är . Nyasocialiseringsframstötar på detta område får inteframtidstron att återvända. Vi måste tvärtomstärka det enskilda sparandet som en grund för dennödvändiga utbyggnaden av näringslivet. Här gården avgörande skiljelinjen mellan oss borgerligaoch det socialdemokratiska partiet. Här har ni ivarje fall inte omprövat socialismen.Anf. 14 () replik:Herr talman! Jag vill först vända mig till MaggiMikaelsson. Det jag sade var faktiskt inte att intenågon investering har gjorts i . Det vorekonstigt om jag skulle säga det. Det jag sade var attdet inte skett någon utländsk investering inyproduktion i . Rätt skall vara rätt.Görel Thurdin talade vackert och väl om att inte haett så stort bidragsberoende. Jag kan instämma idetta. Det är i själva verket en av de viktigasteeffekterna av den skattereform som dag ändå hade en något mer nyanserad inställningtill, dvs. att skapa möjligheter för människor attleva av frukten av det egna arbetet. Efterskattereformen kommer det att löna sig väsentligtmycket bättre att arbeta än före skatte reformen.Det gamla skattesystemet var, som väl vet, både ruttet och snett på många olikasätt och hade genomsyrat många människorsbeteende så mycket att man i övergången till ettnytt system faktiskt måste ge litet smörjmedel, omjag får uttrycka mig litet tekniskt. Annars kanmänniskor inte hantera denna övergång. Att kalladetta för att skapa ökat bidragsberoende vittnar omett slags omänskligt synsätt, som jag beklagar attGörel Thurdin har.Varje förändring av en så stor del av det svenskapolitiska beslutssystemet som denna skattereforminnebär måste hanteras med en viss varsamhet, såatt inte enskilda människor kommer i kläm. Jag villockså fråga var dessa 8--10 miljarderkronor som pensionsförslag kostar finnsnågonstans. De finns inte i ert budgetförslag -- detkan jag tala om som en information.Hans Gustafsson sade att han är mer optimistisk änmånga andra, och det är ju alltid trevligt medoptimister. Problemet är om denna optimism, ellerdetta sätt att uttrycka sig, skapar sådanaförväntningar att man inte kan uppfylla dem.Sådana förväntningsbilder har inte varit ovanliga isocialdemokraternas budskap i samband medtidigare valrörelser. Jag skulle gärna vilja säga ettlitet varningens ord på vägen. Uttryck er inte såväldigt optimistiskt att man sedan blir tvungen atthelt lägga om kursen! Detta med att föra sammapolitik såväl före som efter ett val har ändå ett visstpositivt innehåll.Hans Gustafsson sade att finansplanen beskriverden ekonomiska politiken. Det må så vara, menhela mitt tidigare anförande gick ut på att visa attfinansplanens ord har motsagts av så många andraledande socialdemokrater. Många av förslagen hardirekt tagits tillbaka, och finansplanen är nu intetrovärdig. Det finns därför fortfarande ettbetydande trovärdighetsproblem. Densocialdemokratiska regeringen är helt enkelt intetillräckligt kompetent att föra den politik som ärnödvändig.Anf. 15 () replik:Herr talman! När det gäller pengarna till ettförbättrat pensionssystem vill jag till att hon liksom andra här i kammaren vet inte tar upp sina utredningsförslag i sinaförslag till budget, eftersom man redovisarettårsbudgetar.När jag ser till motion, kan jag barakonstatera att man i princip ställer sig bakom helabudgetförslaget som presenterats av regeringen.Det är mycket svårt att finna något annat. Jagtycker inte att man då skall ifrågasätta utgiftsförslagfrån ett annat parti där det är riktigt att man interedovisar finansieringen i budgeten.Sedan kommer jag till frågan om tillväxt ochekonomiskt hållbar utveckling, något som jag villframhålla och som man i FN försöker att föra framfrån . Detta begreppinkluderar BNP-tillväxt, men man kan också sägaatt det inkluderar en socialt och miljömässigt styrdmarknadsekonomi. Miljöfrågorna behöver intemotverka tillväxten om man verkligen väger ekonomiska betydelse i sammanhanget,. Det borde också på. Vi kan inte klara en hållbar utveckling iframtiden om vi inte ägnar miljöfrågorna en mycketstor uppmärksamhet.Vi kan t.ex. se till den betydelse som de kommandeinfrastrukturpropositionerna kommer att få bådemiljömässigt och på annat sätt. Jag hoppas attregeringen börjar tänka i system i stället för ilösryckta vägbitar som skall produceras i det härlandet. Vi måste börja anlägga en systemsyn. Detfinns faktiskt företag längst uppe i somföretagen nere i är beroende av, eftersom vilever i symbios i hela landet. Det är inte så att varjedel lever för sig, även om man skulle kunna tro attdet är på det viset.Jag hoppas att tillväxtpropositionen -- om vianvänder det begreppet -- verkligen visar på ensystemsyn så att vi får systemlösningar som bidrartill en tillväxt i hela landet och också till en lägreinflation.Vi beklagar momsen på kollektivtransporter. Denstrider faktiskt mot miljömål i den ekonomiskapolitiken vilka alla har ställt sig bakom. Alla partierhär i har ställt sig bakom de ekonomiskamålen om regional balans och en god miljö.Centerpartiet har år ut och år in kämpat för dessamål. De är nu fastlagda och då tycker jag att vi skallefterleva dem.Anf. 16 () replik:Herr talman! hann inte med attkommentera ekonomiska motion.Det kanske inte är så lätt att kommentera den.Tyngdpunkten i motionen ligger nämligen på enrättvis fördelning i samhället. Vi har gett konkretaförslag som skulle förändra och förbättra förmänniskor i samhället med låga inkomster.Vi har lagt fram förslag om sänkt matmoms. Det ärbra att är med på dessa krav som vi hardrivit under många år.Vi har även lagt fram förslag om ett slopatgrundavdrag på inkomster . Detskulle ge ca . Pengar som skullekunna gå till kommunsektorn för satsningar på vårdoch omsorg. Satsningar som vi vet behövs. Detfinns ingen som kan övertyga mig om att någonprivat verksamhet klarar av att lösa de problem ochklara de behov som finns inom den offentligasektorn. Privat verksamhet är även inom dettaområde intresserad av bara de lönsammastedelarna och de snabbaste pengarna.Vi har också förslagit höjd statlig inkomstskatt till30 % på inkomster . Detta är ocksåen omfördelande politik.Vi har föreslagit pengar till pensionärerna. Vi harinte föreslagit en sådan liten snutt som IngvarCarlsson gav besked om i går. Det är snällt att viljage pensionärerna ett ökat KBT, men det är nästanlitet oförskämt att säga att bidragen ''åtminstoneskall nå upp till socialbidragsnormen''. Vi tycker attpensionärerna är värda mycket mer än att kommaupp i nivå med socialbidragsnormen. Vi vill föreslå1,8 miljarder till pensionärerna.Hans Gustafsson ägnade mer tid åt att kritisera deborgerliga budgetarna. Det är inte så svårt. Det ärlätt att kritisera t.ex. motion, medyviga löften om våldsamma skattesänkningar på 28miljarder . Vilka konsekvenser får det förvanligt folk? Vad händer med inflationen om 28miljarder svämmar ut över samhället?Jag måste också ställa några frågor omsysselsättning och inflation. Om jag förstår HansGustafsson rätt så jämställer han de två målen låginflation och full sysselsättning. Det är intressanteftersom man inte kan utläsa detta ibudgetpropositionen. Där ser man attinflationsbekämpningen är överordnad. Detkanske delvis är ett led i vår EG-anpassning. Därförär det intressant att få veta: Har regeringen ändratsig så att man jämställer full sysselsättning med låginflation? Är man beredd att ta till generellaarbetsmarknadspolitiska åtgärder för att klara avden arbetslöshet som vi har fått? Eller är detfortfarande så att inflationen är överordnad och är beredd att acceptera en ökande arbetslöshetför att anpassa sig till inflationssiffrorna i övrigadelar av ?Anf. 17 () replik:Herr talman! Anledningen till att jag har tagit uppdetta med tillväxt, , är att det spelaren central roll i debatten. Jag håller fullständigtmed om att vi skall ha en ekologiskthållbar utveckling.När man gör jämförelser som är uppenbartfelaktiga och som haltar måste det påpekas. Omman skall göra en rimlig jämförelse av tillväxtenmellan två länder, , är det då interimligt att ta hänsyn till vilken BNP länderna har iabsoluta tal? Det kan inte vara rimligt att jämföraBNP-tillväxt mellan ett land med BNP på en högnivå och ett land med BNP en låg nivå. För attjämförelsen, med de brister den har, över huvudtaget skall vara intressant måste dessa länders BNPvara på ungefär samma nivå. Det är minhuvudsakliga uppfattning.När det gäller strukturinvesteringarna talade jagom järnvägen. Jag uttryckte mig möjligtvis litetslarvigt. Jag skall utveckla det utförligare. Dethandlar om järnväg. Det handlar omkollektivtrafik. Det handlar om investeringar ienergieffektivitet, bl.a. inom industrin.Inom industrin finns det möjligheter att görastora energieffektivitetsinvesteringar. Detta görsinte, på grund av att el- och energipriset är för lågtför att investeringen skall betalas i industrin. Detfinns två sätt att få dessa investeringar gjorda. Detena är att höja priset på elenergi -- det bör givetvishöjas. Det andra är att man från statens sida går inmed stimulanser för att få investeringarna till stånd.Vi menar att bägge sakerna bör göras. Det är bl.a.detta jag pratar om när det gäller investeringar ijärnvägar, infrastruktur och energieffektivitet.När det sedan gäller frågan om skulle detvara väldigt intressant att höra om ,och är beredda attprivatisera och införamarknadsekonomiska förutsättningar ielenergisektorn. I så fall skulle det vara ett fallframåt för elsektorn i vårt land.Anf. 18 HANS ():Herr talman! varnade mig för attvara alltför munter och optimistisk. Jag är ändånågot mindre munter än riksbankschefen när detgäller ekonomi. Jag vet inte om det är så överdriveti sammanhanget.Lars säger att det inte finns något annatland som har en negativ tillväxt i ekonomin. Vi fårför det första se vad det blir när allt en gång räknasner. slår det på hela procent. För det andraär det så att man i alla länder har perioder av kortkaraktär då man har en annan situation. Om LarsTobisson jämför tillväxten i svensk ekonomi både1970--1990 och 1982--1990, finner han att vi hävdaross utmärkt bland de sju rikaste industriländerna ivärlden.Lars återkom till fondsocialismen ochsade att vi har ett fördelningssystem och inte ettpremiereservsystem med fonder. Sanningen är välatt vi har båda delarna. Vi har ett fördelningssystemmed fonder. Om det inte hade funnits fonder skullevi inte behöva föra en diskussion om att vi skallplacera pengar på börsen.Jag försökte lyssna mycket noga på . Men jag förstod inte invändningenoch varför han kallar detta fondsocialism. Härgäller marknadens villkor, som för alla andra somköper aktier på börsen. När vi nu har frigjortkapital i det här landet från alla bojor vore detkanske bra om det demokratiska inflytandet överkapitalet fick större möjligheter att hävda sig änhitintills. Jag tror att vi får tillfälle att återkommatill den diskussionen.Låt mig sedan säga till och inågon mån till miljöpartisterna att det ärmeningslöst att tala om att vi skall klarasysselsättningen, om vi inte är beredda att tala omatt vi måste bekämpa inflationen. Det är detta dethandlar om.Om såväl som vänsterpartietsmotioner vill jag i övrigt säga att de har mycket avprogramskrifter över sig. De är svåra att diskuterai de här sammanhangen. Det gäller åtminstone förvänsterpartiets motion som talar om attsocialdemokraterna inte längre vill företrädaarbetarrörelsens politik. Man kan dra en parallelltill vad skriver i en av sina böcker om att detfinns trösklar i tiden. När man stiger över en sådantröskel, säger , är det som att stiga in i ettrum där man aldrig har varit förut. Han beskriver30-talet som en sådan tröskel i tiden.Jag är lika övertygad om att 90-talet är en tröskel itiden då vi står och ser in i rum där vi inte har varittidigare. Vi behöver ta ut nya vägmärken, skaffaoss nytt fotfäste, ompröva vår hållning, finna nyamedel och behålla kärnan i vår politiskaförkunnelse om solidaritet, frihet och broderskap.Man måste bygga på det utifrån nya situationer.Det måste också vara med på om viskall kunna hävda arbetarrörelsens intressen.Anf. 19 Finansminister ():Herr talman! Jag har ägnat mitt första år somfinansminister åt att tala klarspråk om Sverigesekonomi och om den ekonomiska politiken. För enmånad sedan lade jag fram en kärv men ansvarsfullbudget. I den gav jag klara besked om vår politikoch om hur vi vill skapa bättre tider.Jag har inte ägnat mig åt att kritisera oppositionenspolitik. Men när jag nu ser hur övriga partier harlagt upp sin politik finner jag att det är dags att talaklarspråk även om oppositionens alternativ.Låt mig börja med att påminna om vad herrarnaoch damerna sade . När jagredovisade våra besparingsåtgärder som skullelägga grunden för en ansvarsfull finanspolitik blevjag utsatt för en våldsam kritik. Minns ni hur detlät? Folkpartiledaren talade om en oerhördbesvikelse, och moderatledaren trodde sig veta atträntorna skulle bli fortsatt höga. Dagens Nyheteruppmanade på ledarplats oppositionen att läggafram en ekonomisk strategi och begära att få vändasig till svenska folket i ett nyval. DN förutskickadeett år av upprepade valutakriser och skyhögaräntor. Centerledaren nappade på detta ochuppmanade sitt parti att förbereda sig för nyval.Så lät det . harverkligheten talat klarspråk. Av den gemensammaekonomiska strategin blev en debattartikel iDagens Nyheter. Men när herrar Bildt ochWesterberg uppträdde här i kammaren i gårnämnde ingen av dem med ett ord detta märkligaaktstycke.I stället har omvärldens förtroende för svenskekonomi och för den ekonomiska politiken steg försteg förstärkts. Kronans ställning har blivitstarkare, och valuta flyter in i landet. Den svenskakronan framstår som en trygg hamn i en osäkervärld, skrev en affärstidning i går. Räntorna harsuccessivt pressats ned. Det har blivit särskilttydligt sedan budgetförslaget lades fram i början avjanuari. För en vanlig familj med normala villalånbetyder räntesänkningen stora besparingar, istorleksordningen . mer i plånboken varjemånad sedan årsskiftet.Viljan att satsa på som industriland harblivit allt tydligare. Jag tror på , sade Volvo-chefen . Allt flerinstämmer med honom.Så ser verkligheten ut. Verkligheten har talatklarspråk och underkänt oppositionens profetior.Den politik som på detta sätt har förstärktförtroendet för har jag tidigare redovisat.Jag skall i korthet påminna om inriktningen.Vi vill att aktivt och framgångsrikt skallmedverka i den internationella integrationen. Viskall bekämpa prisstegringarna, inflationen, därföratt inflationen skapar orättvisor och utgör detstörsta hotet mot sysselsättningen. Vi måste därförfå till stånd ett stabiliseringsavtal på helaarbetsmarknaden.Vi skall bygga för framtiden. Vi skall sätta i gånginvesteringar när det gäller näringslivet, vägar,järnvägar och kollektivtrafiken. Vi skall satsa påkunskap och kompetens. När det är lågkonjunkturpå arbetsmarknaden skall det vara högkonjunkturpå utbildningens område. Vi skall hävdaarbetslinjen och därmed skapa en starkare bas förvälfärdspolitiken. Arbetet är grunden för vårvälfärd. Vi skall därför skapa ett bättre arbetslivoch erbjuda goda möjligheter till rehabilitering ochen aktiv arbetsmarknadspolitik. Vi skall klara denekonomiska tryggheten för barnfamiljerna ochpensionärerna.Vi skall åstadkomma en uthållig tillväxt. Den måstebaseras på samspel mellan ekonomi och miljö. Viskall därför satsa på kollektivtrafik, hushålla medenergi, utveckla alternativa energikällor och drivapå det internationella miljösamarbetet.Detta är en stram och ansvarsfull politik. Det ärdenna politik som verksamt bidrar till att stärkaförtroendet för , som industriland och somvälfärdssamhälle. Vad är då alternativet tillregeringens politik? Det fanns stora förväntningarpå oppositionen när ni för två veckor sedanpresenterade era motioner. I presentationen skrötsamtliga partier med att de var minst lika stramaoch ansvarsfulla som regeringen. ''Stram, stramare,stramast'', var den vitsiga rubriken i en tidning. Närman närmare granskar motionerna försvinneremellertid intrycket av stramhet och ansvarsfullhet.Det är många löften och mycket luft.När de gäller det statsfinansiella effekterna avförslagen har man överskattat inkomsterna ochunderskattat utgifterna. Det gäller särskilt förmoderaterna och . Om man räknarkorrekt visar det sig att oppositionensbudgetalternativ inte alls är strama ochansvarsfulla. De är underbalanserade, och om degenomförs skulle de tvinga fram en omfattandeupplåning. Därmed får förslagen också andraeffekter för hushållen, näringslivet ochsamhällsekonomin än vad ni säger i era motioner.Om detta skulle jag vilja säga väldigt mycket. Menjag har tilldelats . Därför kan jag inte gåin på vart och ett av partierna. Tro dock inte att niskall komma undan. Jag kommer på annat sätt attoffentliggöra en kritisk granskning av partiernasekonomiska politik. Den kan vi föra en diskussionom på olika sätt sedan. De få minuter jag har tillmitt förfogande vill jag ägna åt de borgerligapartiernas alternativ.Jag läste för sedan en intervju med BengtWesterberg. Han sade att han inte vill blifinansminister i en eventuell borgerlig regering.Han tyckte att det skulle vara ett alldeles för hårtjobb. Jag kan försäkra och allaandra att det är ett utomordentligt stimulerandearbete att vara finansminister i ensocialdemokratisk regering och med ensocialdemokratisk riksdagsgrupp. Efter att ha lästde borgerliga partiernas motioner förstår jag BengtWesterberg.Det samlade intrycket är att det råder en väldigoreda hos borgerligheten. Oredan är större ännågonsin. Det måste vara en omöjlig uppgift attskapa en ansvarsfull och trovärdig politik av deborgerliga löftena. Tänk er in i situationen för eneventuell borgerlig finansminister. Han eller honskall inte bara ta hand om det egna partietsmotioner och löften och det underskott som det gerupphov till. En borgerlig finansminister skallhantera ett utgiftstryck som skapats av alla trepartierna av de utgiftslöften som de är överens om,men också av de löften som de inte är överens om.Varje utgiftslöfte som ges under ett valår hamnartill sist på finansministerns bord. Sammanlagt finnsdet förslag om utgiftsökningar på mer än 14miljarder kronor. Men inte nog med det, därtillkommer att de tre partierna har ställt ut omfattandelöften om sänkta skatter. En borgerligfinansminister måste riskera att tappa inkomstersom svarar mot samtliga dessa löften. Han eller honkan bara räkna med inkomster som de tre partiernaär överens om. Sammanlagt rör det sig ominkomstförluster på minst 36 miljarder, eller 46miljarder om man räknar med löfte omsänkta energiskatter.Så är utgångsläget för en borgerlig regeringsfinansminister. Det saknas således 50 miljarderkronor för att det skall bli en balanserad budget.Hur ett regeringsalternativ skall kunna skapas avdetta är för mig totalt obegripligt. Omfinansministern väljer att expediera alla dessalöften leder det till jättelika budgetunderskott ochen väldig upplåning med förödande effekter påsamhällsekonomin som följd. Det skulle vara enupprepning av det borgerliga vanstyret mellan 1976och 1982. Alternativet är att göra storanedskärningar i välfärden för att klara löftena omskattesänkningar. Hur går det då med pensionerna,barnbidragen och tryggheten? Ytterligare ettalternativ är att partierna måste svika alla löften,både om höjda bidrag och om sänkta skatter, för attklara en ansvarsfull ekonomisk politik.Så illa ser det ut. förstår ni säkert alla varförBengt , klok som han är, redan påförhand har tackat nej till att bli finansminister.Jag har frågat mig vilka tankar och vilken strategisom ligger bakom uppläggningen ifrån de trepartierna. Försöker ni dölja något? Har ni enhemlig överenskommelse, en pactum turpe, somväljarna inte skall få veta något om före valet? Trointe att ni kan åka land och rike runt under dettavalår och sälja grisen i säcken. Era egna väljare villsäkert veta om det bara är luft i era löften, och visocialdemokrater kommer att kräva er på besked.Jag instämmer gärna i följande kommentar frånDagens Industri: Den borgerliga politiken dugerinte att regera på. Den duger inte ens att gå till valpå.Anf. 20 () replik:Herr talman! Finansministern fortsätter att pratabort krisen. I stället för att sätta in ordentligaåtgärder försöker han påverka marknaden med vadman skulle kunna kalla för open mouth operations.Hur kan man glädja sig åt och känna stolthet överatt tillväxten nu ligger på minus, inflationen ärrekordhög -- 12---- och vi har ett växandebytesunderskott där vi inte ser en tidpunkt då detkan bytas i sin motsats?Jag har sagt att har ettmycket snävt perspektiv på den ekonomiskapolitiken. Det finns en fixering vid budgetsaldot.Jag måste återigen påminna om att krisen ärsamhällsekonomisk, inte statsfinansiell. Man kanjämföra med som har ett mycket störrebudgetunderskott -- större än vad som någonsin harförekommit i -- men man har en välfungerande ekonomi med god tillväxt.Nu tar finansministern till ett trick när det gälleroppositionens budgetalternativ och summerar allautgiftsförslag i de olika motionerna och allaskatteförslag och får fram stora tal. Sedan frågarhan om vi har någon hemlig överenskommelse omhur detta skall hanteras. Vem har ni någon överenskommelse med?Allan tror väl inte att han efter valet ensamskall kunna regera och bestämma budgeten. Hanmåste också befinna sig i en situation där han fårandras utgiftsönskemål och skatteförslag på sittbord. Det här är något som vart och ett parti stårför fram till valet. Därefter träffar vi enöverenskommelse om en regeringspolitik vare sigAllan får tillfälle att vara med om det ellerej.Det moderata budgetförslaget är starkare än detsocialdemokratiska. Ni sysslar medmanipulationer. Ni redovisar själva att detunderliggande budgetunderskottet är 15 miljarderoch att budgeten får en expansiv finanspolitiskeffekt.Vad kostar det pensionstillägg som utlovades i går?Vilken skatt skall man höja för att finansiera detta?Vad kostar bostadsbidragen, som måste höjas och ifortsättningen ges till ett mycket större antalpersoner för att man skall täcka in de merkostnaderför familjerna som alla skattehöjningar i sambandmed skatteomläggningen medför?Vi har räknat på detta -- jag vet inte om ni har gjortdet -- och funnit att antalet bidragshushåll kommeratt öka , från 250 000 till 375 000. Hurskall det betalas? Nya bidrag brukar leda till nyaskatter. Det är en rundgång som bara kan glädjasocialdemokrater.Det andra är att finansministern fäster enöverdriven vikt vid ett centralt stabiliseringsavtal.Det är viktigt att hålla tillbakakostnadsökningarna, men det sker inte genomcentrala förhandlingar eller genominkomstpolitiska påtryckningar.Lönebildningen formas på en marknad, ochbestämmande är arbetsmarknadsläget, dvs. antaletvakanser, och naturligtvis det i rekordhårdaskattetrycket. Jag sade i mitt anförande att jaggläder mig åt att och nu i alla fallär med på att sänka skattetrycket ned mot --det kommer inte att räcka, men det är en brabörjan. I den valplattform som socialdemokraternasatt ihop för sägs inte ett ord om attskattetrycket skall sänkas. Det talas om det ifinansplanen -- kanske för att marknaden skall bliimponerad. Men tänker ni sänka skattetrycketunder 90-talet, ?