prot · GE09113 · 1991-05-16 00:00:00 — Att ha ett påhögskolenivå i sin närhet innebär att fler ungdomarkan stanna i hemlänet för att där få sin utbildning.Det betyder också att möjligheten att få dem attstanna i området när de går in i arbetslivet är klartstörre än om den regionala högskolan saknades.Sociala avgifter är tyngande för mångaverksamheter i glesbygd. Vi vill få enbranschmässig avgränsning av nedsättningen avsocialavgifterna som innebär att den omfattar allprivat verksamhet. I samband med fjolårets beslutom en ny stödområdesindelning var vi frånfolkpartiet liberalernas sida starkt kritiska. Viunderkände det förarbete -- eller skall vi säga bristpå förarbete -- som ledde fram till regeringensförslag. Även om utskottet korrigerade förslagetom vilka kommuner som skulle ingå i det nyastödområdet är våra krav på en genomlysning avgrunden för stödområdesindelningen fortfarandeaktuella. Därför har vi ånyo krävt en översyn avstödområdesindelningen.När det gäller verksamhet anservi att man bör se över och pröva i vilka former ochpå vilket sätt det fortsatta arbetet i rådet skallfinansieras. Bygdekommittéer och andra lokaltverksamma utvecklingsgrupper, dess arbetsformeroch hur stöd skall kunna ges bör övervägas avregeringen, som därför bör återkomma tillriksdagen med förslag i ämnet. Folkrörelserådetshittills goda insatser får inte slarvas bort. Det ärviktigt att det arbete som har engagerat så mångafrivilliga krafter i landet kan fullföljas ochutvecklas.Från sida har vi bifogat ett särskiltyttrande till betänkandet, där vi har pekat på attregeringen har envisats med att fortsätta att kalladen nya myndigheten för glesbygdsutveckling somär lokaliserad till förglesbygdsdelegationen. Vi tror nämligen att det ärviktigt att man får en namnbeteckning sommarkerar att det rör sig om en verksamhet med endelvis ny inriktning. Det bör också klart framgå avnamnet att det gäller en statlig styrelse med uppgiftatt verka för glesbygdsutveckling i hela riket.Principiellt är det inte fel att detta handläggs avregeringen, men den valhänthet som detta harhandlagts med i kanslihuset är värt ett kritisktpåpekande både i betänkandet och här i dagensdebatt.Herr talman! Regionalpolitik är svårt. Det ärmånga komponenter som innebär att många bygderi utgångsläget befinner sig i ett klart underläge.Därför måste regionalpolitiken medföra attskillnader och ojämlika förhållanden utjämnas.Det finns inget globalt facit för en godregionalpolitik. Länder med förhållandevis småavstånd har inte heller lyckats särskilt väl. Skall detbli möjligt att ha likvärdiga förhållanden för arbete,bosättning och tillgång till god miljö kommer detockså framgent att behövas rejäla regionalpolitiskainsatser. Det krävs såväl pengar som beslut frånstatsmakten om att ge ramar och förutsättningar.Vi har från liberalerna ofta talat ombärande axlar i ett framgångsrikt regionalpolitisktarbete. Det är det som ibland har kallats K-samhället: kommunikation, kunskap, kultur samtkvinnors möjlighet till arbete. Det krävs en rejälsatsning på infrastrukturen, de regionalahögskolorna, kulturen och på att kvinnor skall få enmed männen likvärdig möjlighet till arbete ochyrkeskarriär -- också i glesbygd.Herr talman! Jag vill med detta ställa mig bakom dereservationer där liberalerna harmedverkat och yrka bifall till reservationernanr 15, 25 och 28 samt i övrigt till utskottetshemställan.Anf. 4 ():Herr talman! Herr regionalpolitiskt ansvarigeminister ! Innevarande riksdagsår är detmörkaste i modern tid för frågor som har medregional rättvisa och regional utveckling att göra.Många gånger har det i denna kammare betonatsatt alla departement måste beakta och arbeta för attutveckla hela landet i sina förslag till ,dvs. grunden för en riktig riksutveckling har densamlade regeringen. De små regionalpolitiskaanslagen har liten betydelse om resten av förslagengår i fel riktning.Vi har i denna kammare hört föregångare till Molintala om den samordnande statssekreterargruppen.Nu skulle det bli slut på att olika departementlägger fram förslag som går åt fel håll. Vi fickdärefter höra att man skulle förstärka densamordnande statssekreterargruppen. skullesaker och ting uträttas.Herr talman! Har denna kammare fått uppleva ettenda steg i riktning mot att vi har haft enstatssekreterargrupp som har samordnat till enbättre regional utveckling? Jag har inte sett ett endaförslag tvärtom. Om denna grupp nu har arbetat,så har den i så fall arbetat åt andra hållet. Men jagförutsätter att gruppen inte har arbetat utan att ettantal ministrar i den här regeringen totalt saknarkänsla för regional rättvisa. Jag vill frågaindustriministern om den här gruppensammanträder och på vems order densammanträder. Har den av industriministern fått iuppdrag att koncentrera i stället för att försökautveckla hela landet? Det är en viktig frågeställningnär man ser de praktiska förslagen.Vi har fått många förslag till under dethär riksdagsåret som går i koncentrerande riktning.Jag skall naturligtvis inte räkna upp alla utan nöjamig med ett par. Jag vill börja med skattereformensfinansiering. Vari ligger det kloka i attmomsbelägga en turism som gör att vår bytesbalansförsämras med 10--och som göratt tusentals servicejobb försvinner? De försvinneri första hand i de regionalt utsatta orterna. Variligger det kloka i att lägga på de långareseavstånden en kostnad på som gör att detblir dyrare att flyga tur och retur --än --? Utvecklardet ett rundare , som socialdemokratintidigare talade så mycket om? Jag förstår att mannu aldrig nämner ordet när man har den här typenav förslag. Jag har inte hörtnågon socialdemokrat prata om ett rundareSverige. Men det var inne förut. Jag förstår att maninte lägger fram de förslagen.Fick statssekreterargruppen vara med i detsamordnande arbetet och komma medregionalpolitiska synpunkter eller fick den inte det?Hade industriministern själv, såsom ansvarig förregionalpolitiken, någon mening om detta som såhårt drabbar de längst bort liggande områdena?I de stora landsbygdsområdena har man lågainkomster. medelinkomst är bara entredjedel av medelinkomsten i . Där blirdet egentligen inga skattesänkningar, och i flertaletsmå kommuner ser situationen ut som i . Defår tvärtom bära en ovanligt stor del avfinansieringen, eftersom det är långt mellan bostadoch arbete. Invånarna i dessa kommuner förlorar iköpkraft, medan man har släppt loss mycket nyköpkraft i de områden där köpkraften redan är stor.Detta motverkar naturligtvis av idogtarbete på regionalpolitikens område i ett enda huj.Sedan till Molins egen samordning, nämligen dens.k. tillväxtpropositionen,infrastruktursatsningarna. Den samordningenborde väl ha klarat när han själv varansvarig. Det syns dock ingenting av att man skulleha tänkt i regionalpolitisk riktning i denpropositionen. Nio tiondelar av landets arealkammar noll. I de områdena finns mycket svagavägar och broar som behöver EG-anpassas osv. Nublev det inte riktigt så illa som den regionalpolitisktansvarige ministern ville ha det.Socialdemokraterna i trafikutskottet tar upp en delförslag från och rättar till denregionalpolitiskt ansvarige ministerns förslag. Detär väl tur det, men det förslag som riksdagenkommer att få ta ställning till är långt ifrån ettförslag som utvecklar hela . Nej,tillväxtpropositionen bäddar för missväxt i niotiondelar av riket om den skulle genomföras.Herr talman! Infrastrukturen -- vägar, järnvägar,tele- och datakommunikationer, högre utbildningoch forskning, och då inte minst vid de småhögskolorna, som talare före mig har berört -- äroerhört viktig när man vill att hela landet skall leva.Jag vill här kort redovisa syn på deinfrastrukturfrågor som skall behandlas i olikautskott, framför allt finansutskottet, underkommande budgetår. Men jag vill börja med enannan fråga.Hur ser det ut på arbetslöshetssidan? Jo, vi har40 kommuner som redan har passerat öppenarbetslöshet. Dessutom finns det där en hel delmänniskor i arbetsmarknadsåtgärder. Mensamtidigt har vi tjugotalet kommuner som ligger påbara ca halv procent arbetslöshet och där vi inte harmänniskor i arbetsmarknadsåtgärder. Det är alltsåen väldig obalans när det gäller rätten till arbeterunt om i landet.Vi menar för vår del att det är farligt att bedöma alltmed utgångspunkt i rikssiffror. Egentligen är det deinomregionala siffrorna som är de riktiga: Hur serdet ut i olika regioner? Efter dem bör man arbeta,såväl i hög- som i lågkonjunktur.Vi föreslår nu att 10 miljarder satsas på utbyggdinfrastruktur -- 1 miljard för att ge kapitalresurser,för att bygga ut små högskolor och tillforskningsresurser. Det är saker och ting som vikommer att ha stor nytta av framöver -- det är attgrundlägga ett framtida välstånd.Vi föreslår att 2 1/2 miljard utöver regeringensförslag satsas på järnvägar. har objektför 4 miljarder, som man klarar , i områden där det finnsordentligt med ledig kapacitet.Det finns grusvägar som icke hållerEG-bärighet. Det finns en massa små broar sominte håller EG-bärighet. Vi föreslår att 6 1/2 miljardsatsas på vägar. Det kommer att skapa framtidstroi berörda bygder. Det gör att 20 000 människor kanha kvar sina ordinarie arbeten, och det är ganskaviktigt i dessa tider.I dag har vi mycket ledig entreprenörskapacitet.Jag kan ta mitt eget län som exempel. Där står i dag600 fordon -- lastbilar och schaktmaskiner -- utanjobb. Det är av den totala kapaciteteni länet som står stilla, utan arbete. Till dessaentreprenörer betalas det ut . perdag i arbetslöshetsersättning. Själva betalar de 4--6milj.kr. i ränta på fordon som de inte kan hålla igång. Många av dem är på väg mot konkurs.Visst måste det vara riktigt att nu sätta i gång en delav den kapaciteten för att se till att vi får EG-bärighet också där. Dessa investeringar ärsamhällsekonomiskt riktiga, även om man interäknar med att vi nu befinner oss mitt i enarbetslöshetsperiod och en period med ledigkapacitet. Räknar man med det är deutomordentligt lönsamma för samhället. Jaghoppas att det skall gå att få gehör för detta såsmåningom.Det jag nu berättat gäller . Många länhar det på samma sätt. I de flesta län finns detlänsdelar som har den här situationen.Herr talman! Vi har lagt fram ett förslag som germånga ordinarie jobb och jobb där de bäst behövs.Det innebär en nödvändig upprustning avinfrastruktur till EG-standard, det ger godlönsamhet för samhället och det ger framför alltframtidstro och en god grund framöver. Det är dagsför den regionalpolitiskt ansvarige ministern attbörja samordna, så att vi får i gång den typen avverksamhet i riket.Den tredje fråga jag vill beröra är denjordbruksomställning som skall ske och sombåde och var innepå. I den ligger också att jordförvärvslagen skalländras och gränsskyddet sänkas.Ändringen av jordförvärvslagen kommer attinnebära att en massa kapitalstarkt folk, som intehar intresse av landsbygdsutveckling, köper uppmarken för att jaga där någon vecka . Detstrider till mot vad samtliga partierpratade om när det gällde Landsbygd 90, Helalandet skall leva.Jag läste en artikel av den kändesocialdemokratiske debattören ochmiljömänniskan om gränsskyddet.Han sade där: Just nu sviker regeringen böndernapå ett sätt som borde uppröra varenda människa ilandet. Det här är inget särintresse, säger hanvidare, det här är en fråga som angår oss alla. Sedanciterar han , som har sagt attsänkningen av gränsskyddet inte sänker bondenspris. Denne fromme man, , säger:Det är en förljugen provokation, ett svek.Han beskriver sedan vad som händer när Sverigeensamt sänker sitt gränsskydd för att vi i stället skallfå in mat som produceras med metoder som ärförbjudna här, med hormoner, med massor avbekämpningsmedel, med mycket svagt djurskyddoch med svagt miljöskydd. Han säger att det syftartill att lägga igen mödosamt uppodlad, frisk, bördigåkerjord.Jag anser mig ha många goda vänner, och en ärElver . Jag vet att han har stark känsla förlandsbygd och mindre gårdar i och att hanöver huvud taget har en mycket starkrättvisekänsla. Från regionalpolitiskautgångspunkter -- på samma sätt som vi harklarat sommartrafik -- ber jagfolkpartiets främste regionalpolitiske talesman:Tala med de ekonomer ni har centralt, så att deförstår att det här är en katastrof för landsbygdenoch för redan hårt pressade bönder. Det rör sig omatt rasera tusentals gårdar i en situation när det intebör ske och när de har det tillräckligt svårt ändå.Tänk rätt, tänk regionalpolitiskt, tala med dem somhar uttalat sig! var på väg, men de harändrat sig, och det var klokt.Herr talman! Listan över aktuella regionalpolitiskafrågor kan göras väldigt lång -- jag tänker påÖresundsbron, , osv. Jag vill barasammanfatta att regeringens förslag från olikadepartement sammantagna har lett till att vi just nuupplever det mörkaste året i modern tid när detgäller regional utveckling.Jag skall beröra några reservationer, först omlänsanslaget.Till mina borgerliga halvbröder och halvsystrar villjag säga: var vi här i kammaren eniga om ettregionalpolitiskt anslag på 1 050 miljoner. Jag harläst vad ni sade . Ni var välgörande offensiva.Nivån 978 milj. kr. var alldeles för låg. Sedandess har vi haft en prisutveckling innebärande enhöjning . Industriministern har lagt framförslag om att man i länsstyrelserna skall få fattabeslut om större projekt. Det är ett riktigt förslag,men pengarna till de stora projekten skall dåframöver tas från länsanslagen. Det urholkarlänsanslagen med . och har pengarna tagits från centrala anslag.Med den här minskningen till 978 milj. kr. innebärdet tyvärr att och hjälpersocialdemokratin med att i en situation avlågkonjunktur, minska länsanslaget med cirka entredjedel. Det är vad de tre sakerna sammantagetinnebär. Självklart är det här inte bra.Jag har naturligtvis, i sedvanlig ordning, försökt attförhandla litet grand, . Jag upptäckteemellertid att jag mötte den nya m-fp-alliansen.Det var så att säga beslutat uppifrån ochförhandlingsmöjligheterna fanns inte. Jag vill varnaför att använda alliansen till att bekämpacenterpartiet i vår kamp för regional rättvisa. Närdet nu är sagt kanske vi kan se fram emot ett bättresamarbete efter valet.Jag vill också beröra vårt förslag om att avskrivastudielånen när det gäller personer som bor i devärst utsatta bygderna. Det kommer att betydamycket för att man skall kunna få tag i braarbetskraft. Den temporära avskrivningen skullegälla vederbörande arbetar där, intesedan man flyttat därifrån.Jag vill också ta upp frågan om resursområden.Dessa områden, som råkar ut för stämpelnstödområde, tillhör de delar av landet som har demesta resurserna. Från dessa områden tillförs vårtland enorma resurser till det gemensammafolkhushållet, i form av vattenkraft, av skogar ochskogsindustri, av duktig arbetskraft, osv. Därförtycker vi att man skall kalla områdenaresursområden.Jag tog upp den här frågan om vattenkraften. NärRune debuterade i den här kammaren hadejag nöjet att ställa en fråga, som gällde ett förslagfrån den regionalpolitiska utredningen, därcentern, , hela socialdemokratin ochvänsterpartiet var eniga om att det var dags att, tillde områden som upplåtit stora naturresurser förvattenkraftsutbyggnad och som alstrat sådanaenorma vinster, nu återföra en så liten summa somett öre per kilowatt. Det här förslaget bemöttesenormt positivt i remissinstanserna. Herrindustriministern satt ordförande för enutredningsgrupp i LO. Klok och förståndig som hanvar, uttalade han för LOs räkning att det var ganskasjälvklart att vi skulle ha återbäring påvattenkraften på det sätt som den regionalpolitiskautredningen hade föreslagit. har det gått så passlång tid med som industriminister att jagmåste konstatera att denne kloke karl i LO tyvärrinte kan anses lika duktig som industriminister somhan var i LO -- åtminstone inte i den här frågan.Jag vill fråga industriministern: det inte dags nuatt till dessa utsatta områden ge denna återbäring?Är det inte dags att följa upp den gamla linje somRune stod för? Det finns ju ett brett stöd fördet i denna kammare. Såvitt jag vet är varenda ensom sitter i denna kammare beredd att ställa upp,för de har ställt upp förut. Vad som fattas är attMolin griper pennan och skriver under ett litetförslag. Det behöver inte vara många sidor för attvi skall kunna acceptera det. Sådana här förslagleder ju till att man får mindre av bidrag. Jagförespråkar en politik med generella åtgärder,mindre detaljstyrning, mindre bidrag. En rättfördelad statsbudget gör i princip regionalpolitikenöverflödig. Det är dit vi från vill nå.Tack så mycket!Anf. 5 () replik:Herr talman! Här var det inte bara regeringen somblev uppmärksammad utan här utlystes också ensyskondebatt. Jag får väl ändå ge en litenkommentar. De som gått riktigt fria här är välkommunisterna. Jag vet inte om det ärsymptomatiskt för nyainfallsvinklar. Han började med att tala om sin egenförhandlingsförmåga. Den han självfallet varitframgångsrik, men för den skull har vi liberaler intevarit med. Vi tycker att varken tvångssparandeteller Dagmarreformen var någonting som skullegynna regionalpolitiska insatser. Därför var viutanför.Börje är bekymrad över att den ändradejordförvärvslagen skulle bli negativ. Jag är inte såsäker. Men vad jag däremot vet är att nuvarandejordförvärvslagen historiskt icke har kunnat lösaglesbygdsproblemen, vi har inte fått levandebygder.Sedan till de förbjudna bekämpningsmedlen. Detär möjligen litet utanför betänkandet, meneftersom talmannen tillät att talaom livsmedelspolitik får jag väl ändå bemötahonom. Jag tror inte att man med prispolitik skallstyra användningen av bekämpningsmedel. Det börinföras bestämmelser i livsmedelslagen ellermöjligen i arbetsmiljölagen. Men det har vi inte attta ställning till nu.Jag kan ge den deklarationen att jag, precis somBörje , står bakom det jordbrukspolitiskabeslutet . Jag förutsätter att det skall liggafast framdeles.Slutligen litet om länsanslagen: Vi har varit med omatt driva på frågan, ökat och på en kort tidfördubblat länsanslagen och gjort dem så bra attockså regeringen numera berömmer sig av den nivåsom länsanslagen har. Det har oppositionenåstadkommit med och andra godakrafters medverkan. Där har jag ingen anledningatt polemisera. Det intressanta är att när BörjeHörnlund säger att länsanslaget är för lågt så bjudert.o.m. under vad han själv föreslogi fjol. Det kan vara ett litet stillsamt påpekande.När det gäller deltidsjordbrukets möjlighetertycker jag att vi behöver främjakombinationssysselsättningen, gamla klassiskaliberala tankar från dagar. Jagvar med då vi fick slåss motBörje partikamrater här då de enbarthävdade jordbrukets stordriftsfördelar.Anf. 6 () replik:Herr talman! Det finns ju förfärligt mångareservationer fogade till detta betänkande, ElverJonsson. Jag berörde en som vi gemensamt brukarstå bakom, nämligen den som handlar omläsanslaget. Det är för att det inte gick att hålla ihopoch för att man möttes av att det hela bestämdesuppifrån som jag är litet besviken. Vi hade anpassatvåra förslag -- 1 300 milj.kr. till länsanslaget och 350milj.kr. till landsbygdsutvecklingen, något somKersti kommer att ta upp -- till en nivåsom vi ansåg vara möjlig för en bred uppgörelse.Jag vet ju att inte kan så mycket omhälso- och sjukvård. haren förfärligt dålig ekonomi. Om det inte hade sketten omfördelning enligt Dagmarreformen, hadeÄlvsborgs läns landsting haft 500 milj.kr. Dagmarreformen har faktiskt haftstor regionalpolitisk och hälso- ochsjukvårdspolitisk betydelse, har Dagmarreformen spelat ut sin roll. Målet attjämna ut mellan regionerna har uppnåtts. Såvitt jagförstår är alla här i kammaren ganska glada föratt det har blivit större rättvisa.Jag tar mig friheten att anföra vad CharlotteBranting sade . Hon var inte nöjd med 1 050milj.kr., utan hon sade att från sida sågman detta som en alltför blygsam ökning. Men detgick inte att få med på en ytterligareökning.Om är så ärlig och rättfram som hanbrukar, förstår han nog att jag känner en vissbesvikelse. Personligen behöver jag inte känna såstor besvikelse, utan det är ju regionerna som fårminskat anslag -- ett anslag som innebär attköpkraften minskar med en tredjedel. Det ärnaturligtvis regionerna som har anledning att kännaden största besvikelsen.Anf. 7 () replik:Herr talman! Som den mittenpolitiske talesman jagofta är skall jag inte sätta i gång någon träta, utanjag vill avsluta diskussionen stillsamt med att sägaatt också jag, precis som , kännerbesvikelse. Jag är t.ex. besviken över att BörjeHörnlund inte vill ställa sig bakom vår reservationtill mom. 47, där vi säger att det är viktigt medspeciella regionalpolitiska insatser inom ramen förinfrastruktursatsningarna och att dessa satsningarbör göras i områden där naturskyddsbesluten ärsärskilt omfattande. Detta gäller t.ex. BörjeHörnlunds eget hemlän, men det kommer UllaOrring senare att tala om.Herr talman! Jag är tacksam för att en avDagmarreformens konstruktörer, ,anser att Dagmarreformen har spelat ut sin roll.Han trodde t.o.m. att vi alla är glada för det. Jaginstämmer och konstaterar att Dagmarreformengav inget tillskott av läkare till Dalsland.Anf. 8 () replik:Herr talman! Det var ju illa att vi skulle komma ini en hälso- och sjukvårdsdebatt, men det är ocksåen viktig del i regionalpolitiken.För sådana fattiga län som bl.a. ,och har Dagmarreformenmedfört en omfördelning i storleksordningen 3--4miljarder kronor. Det är en förfärligt stor summa.Om inte Dagmarreformen hade genomförts, skulleÄlvsborgs läns landsting inte haft råd med de läkareoch sjuksköterskor som man har. Landstingetsbudget hade varit mycket mindre. Det var det somvar finessen med Dagmarreformen. Att det sedanär svårt att lösa läkarfördelningsfrågan är jagmedveten om.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 9 ():Herr talman! Det var ju intressant att få lyssna sjukvårdspolitisk debatt under denregionalpolitiska debatten. Alla nya grepp ärintressanta. Jag skall inte blanda mig i dennasjukvårdsdebatt av den enkla anledningen att jaginte är så kunnig.Herr talman! Näringslivets och ekonominsutveckling har ställt även regionalpolitiken i en nysituation. Internationaliseringen av kapitalet harkrafigt skärpt också geografisk koncentration.Norra , liksom Bergslagen och sydöstraSverige, har klart fått ett försämrat utgångsläge.Den ekonomiska och mänskligautvecklingspotential som finns i dessa omården harpå så sätt minskats.Regionalpolitiken måste därför föras upp på enkvalitativ ny nivå. De styrande inslagen måsteförstärkas. Större samhällsinvesteringar måstegöras. Fondsystem och statliga företag måste spelaen offensiv och ledande roll.Mer av helhetssyn och systemtänkande måsteprägla regionalpolitiken.Det handlar här inte bara -- eller enshuvudsakligen -- om att locka företag ellerstimulera näringsliv. Det handlar om att göraregionerna till sinsemellan likvärdiga, allsidigafungerande enheter och om den samlandelevnadsmiljön för människor.Regionala kriser och regional eftersatthet har blivitallt vanligare, vilket alltid innebär en samhälleligförlust i form av outnyttjad ekonomisk ochmänsklig kapacitet.Eftersom tendensen till regionala klyftor ochhämmande av vissa regioners möjliga utveckling ärett genomgående förhärskande drag i detekonomiska systemet, kan detta systemneutraliseras bara med ett motsvarande mått avriktade och styrande åtgärder.Här måste en förändring ske. Det regionalpolitiskamålet -- likställdhet och likvärdighet -- måste varariktgivande inom alla samhällssektorer.Det innebär en brytning med den kortsiktigamarknads- och anpassningsprincipen inom destatliga verken och andra offentliga verksamheter.Investeringar och drift inom järnvägs-, väg- ochtelesektorerna kan inte längre passivt följa ettframskrivet mönster, där förutsättningen är enfortlöpande koncentration till ochredan överhettade områden.Den långsiktiga inriktningen måste i stället vara attbygga ut infrastrukturen i de eftersatta regionernamed utgångspunkt från deras framtida likvärdighetmed andra delar av landet.