prot · GE09119 · 1991-05-27 00:00:00 — Det är alltsåhög tid, socialministern, att ge ett besked om närdetta kommer att ske. Eller skall detta, precis somnär det gäller momsen, avgöras efter valet?Anf. 53 MARGÓ ():Fru talman! Rehabiliteringsberedningen, varsarbete ligger till grund för regeringes proposition,har berört områden och konsekvenser i sambandmed sin utredning av en aktiv rehabilitering somregeringen inte ens nämner i sitt förslag. Iutredningen tar man t.ex. upp frågan om behovetav resursförstärkningar inom vården. Det gäller dåfrämst rehabiliteringspersonal, sjukgymnaster ocharbetsterapeuter.När det gäller detta med en förbättradrehabilitering handlar det inte bara omadministrativa åtgärder -- exempelvis att enutredning eller planering skall göras -- utan ocksåom ett konkret arbete ute på fältet. En hel del avdet arbetet utgörs faktiskt av det praktiskavårdarbetet.Som alla vet är det inte fråga om att enutbyggnad är på gång inom sjukvården. Tvärtomrör det sig om besparingar. I stort sett finns det barautrymme för prioriteringar av akuta insatser.Mot den bakgrunden undrar jag om regeringen harresonerat om dessa saker. Kommer det att bli ettstörre behov av rehabiliteringspersonal? Framförallt skulle jag vilja veta om regeringen har någratankar om hur ett sådant behov skall tillgodoses.Jag tror nämligen inte att vi får merarehabiliteringspersonal på köpet bara därför attriksdagen beslutar att en bättre och aktivarerehabilitering skall genomföras.Jag har också en fråga beträffande uppföljningen avden här reformen. I propositionen anges det attregeringen skall göra en uppföljning.Med anledning av motion omriskerna för handikappade och kroniskt sjukaförutsätter utskottet, och det framgår av vårskrivning, att regeringen gör en översyn aveffekterna på handikappades möjligheter påarbetsmarknaden. Om det skulle visa sig att det blirsvårare för de handikappade på arbetsmarknadenän det är , är då regeringen beredd att vidta deåtgärder som behövs för att främjandelagen skallbli en lag som faktiskt spelar en roll och som det gåratt använda?Anf. 54 ():Fru talman! Vi har angett färdriktningen, sägersocialministern. Men det är länge sedan, och jag ärledsen att behöva säga det, socialdemokraternakunde visa på en färdriktning -- åtminstone isocialförsäkringsfrågor. Där är ni i total avsaknadav en kompass. Det går än hit, än dit.Låt mig erinra om vad vi isocialförsäkringsutskottet har upplevt bara underde : Förslag om enföräldraförsäkring var färdigberett. Det var baraatt fatta beslut. Men förslaget drogs tillbaka.Vidare gäller det en sjuklöneproposition. Ni har juträffat en överenskommelse med , precissom sade. Men också det förslagethar dragits tillbaka. Ett färdigutrett förslag tillarbetsskadeförsäkring var på väg. Men fortfarandevet vi inte någonting om denna. Slutsatsen bliralltså att ni nog har tagit till litet i överkant.Det är viktigt, fru talman, att socialförsäkringarnareformeras. Därför har vi moderater enats om attnågonting måste göras. Vi har därför snickrat ihopett förslag om en ändrad kompensationsnivå inomsjukförsäkringen gäller fr.o.m. den 1 mars 1991.Det var dock inte ett bra beslut. Men vi har i allafall kommit en bit på vägen. Vi har också sett attdet här har fått fantastiska effekter. Plötsligt har jusvenska folket drabbats av en epidemi av friskhet,som det stod att läsa i i för sedan.Det här beslutet blev emellertid en besvikelse förpersonalen vid kassorna. Man hade nämligen varitinställd på ett helt annat sätt att arbeta på. Därförhar vi nu med förenade krafter kommit överens omatt den aktuella propositionen måste antas, så attpersonalen vid kassorna kan börja ägna sina krafteråt rehabiliteringsarbete i stället för passivtsjukskrivningsarbete.Om regeringen hade lyssnat på oss ,skulle man alltså ha haft på sig att i stora delarförverkliga det beslut som vi är beredda att fatta . Då lämnade vi vår första motion i ärendet. Därsade vi att skall ha detövergripande ansvaret. är denbetalande instansen, och därför bör den också varaden som har ansvaret för rehabilitering. På denpunkten är vi överens. Men när man sedan börjarblanda in arbetslinjen i det här och dessutom harsamma synsätt som inomarbetsmarknadslagstiftningen, då är faktisktregeringen ute och cyklar. För det är olikabedömningar i de olika lagkomplexen. Därför hardet varit svårt för utskottet att ta ställning i dessafrågor.Det är också viktigt med medicinsk rehabiliteringav människor. Det måste finnas med som en viktigingrediens i ett socialförsäkringssystem.Nej, fru talman, det är nog så att det här passar ,därför att den stora innegrejen inomsocialdemokratin nu är att ordna till dearbetsmiljöer som jag vill påstå kanske är de bästai världen. har man fått godkänt av LO och äralltså beredd att acceptera även ett stycke om derehabiliterande åtgärderna.Anf. 55 Socialminister ():Fru talman! Nej, , det finnsingenting som är så ute som ett arbetsskadatsjukvårdsbiträde. Det finns ingen människa somkänner sig så ute som en utsliten ungmetallarbeterska, , nyopererad i sina händer.Det är sådana människor socialdemokraternatänker på när vi arbetar med arbetsmiljöfrågor,rehabiliteringsfrågor och när vi lägger fram olikaförslag om att på olika sätt bygga upp ensamhällsorganisation och andra organisationer somskall vara till stöd för just dessa människor.När det gäller arbetsskadeförsäkringen får jag sägaatt det inte finns någon försäkring, beroende påriksdagens beslut och på det sätt varpå denna harbyggts upp tidigare, som är så beroende avtrepartssamarbete. Det går inte ens i att bortse från att om man skulle ha drivitfrågan vidare , hade tre miljoner löntagarestått utan avtalsförsäkringar påarbetsskadeområdet, därför att arbetsgivarnavägrade att förhandla om en rimlig ersättning i avtalsom skulle ha täckt in skadeersättning för dessalöntagare. Inför sådana hot viker också ensocialminister.Nu är vi på samtalsfot. Vi kommer att gå fram meden samordning av sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen. Men vi skall börja medatt titta på praxisutvecklingen. Det har jag tidigareredovisat. Vi kommer att tillsätta en arbetsgruppunder ledning av en välrenommerad ordförande,för att vi skall kunna gå vidare med det här arbetet.Det kommer förslag också på det här området. Ochdet är inte alls så att arbetsskadeförsäkringen äravgörande för hur detta rehabiliteringsarbete skallutvecklas. Den är av mycket stor betydelse, det äringet tvivel om det. Det är därför som vi ocksåkommer att gå vidare på detta område.Om man nu skall tala om att göra mode av sakeroch ting, är det plötsligt arbetsskadeförsäkringenselände det enda elände som finns. Men det råderolika uppfattningar inte minst på arbetsmarknadenom arbetsskadeförsäkringen.Får jag sedan till Margó när det gällerde förbättrade resurserna till vården säga att i detbeslut som fattade på regeringens förslag1989/90 avsattes 500 milj.kr. Ytterligare 400 miljoner avsattes ibeslutet /91. Dessa pengar, vet jag, har haftstor effekt när det gäller att sätta in resurser i deolika lanstingen för både medicinsk rehabiliteringoch insatser på övriga sektorer när det gäller denyrkesinriktade rehabiliteringen. Vid den kongresssom jag nämnde tidigare och som genomfördes iGöteborg presenterades en lång rad projekt därresurser till sjukvård och andra instanser för justmedicinsk och yrkesinriktad rehabilitering skullekunna samordnas så, att det ger nytta för dem somär försäkrade.Margó var också inne på detta medfrämjandelagen. Vi har ju nu en hel delerfarenheter av nyttjande av främjandelagen. Denborde i några fall ha kunnat användas mycket meraoffensivt. Men vi vet att i de fall den har använtsmycket offensivt har de berörda inte kunnat gåtillbaka till sina företag efter det att man harutnyttjat främjandelagen. Det är naturligtvis ett avde problem som gör att man kanske inte har varitså offensiv med den som man skulle ha kunnat varaenligt lagen.Gullan säger -- om jag avslutningsvis fårkommentera detta -- att föräldraförsäkringen drogstillbaka. Ja, tacka för det! Det fanns ju inteekonomiskt utrymme för det. Jag tycker att GullanLindblad tvärtom borde ha sagt: Vad bra att maninte drev vidare ett förslag som det inte fannsekonomiskt utrymme för. Vi valde att prioriteraden ekonomiska balansen för att kunna drivavidare denna reform.När det gäller sjuklönen vill jag säga att denförsämring som vi har gjort isjukförsäkringssystemet och som för gick det inte att kombinera med enlagfäst sjuklön utan att veta om vi var tillförsäkradeavtal på arbetsmarknaden för lika behandling avolika grupper. Det anser jag nu att vi har fått.Får jag allra sist säga till både ochSigge Godin att det är upp till , somhar fått ett förslag om lagfäst sjuklön, att bestämmahuruvida förslaget skall behandlas eller inte. Jagförutsätter att det blir behandlat och att beslutfattas, förhoppningsvis så som regeringen harföreslagit.Anf. 56 ():Fru talman! Föräldraförsäkringen var det storavallöftet 1988. Enligt socialministern själv skulle viha det som mål att arbeta för. vet jag inte ensom det är en målsättning. Men vi behöver intediskutera detta , jag ville bara erinra om denfärdriktning som socialdemokraterna hartalat om.När det gäller arbetsskadeförsäkringen, frusocialminister, behöver jag ingen som helstundervisning. Jag har sysslat medarbetsskadeförsäkringsfrågor innan jagkom till . Jag vet också att det är väldigtsvårt för ett arbetsskadat vårdbiträde, som jurepresenterar den del av den offentliga sektorn somsannerligen inte har haft särskilt godaarbetsmiljöer. Jag har själv arbetat somvårdbiträde, så jag vet verkligen vad jag talar om.Jag känner till situationen för de människor somtvingas förtidspensioneras, eftersom det också ärfrågor som jag arbetat med . Att vi värnarom dessa människor tror jag vi alla kan säga frånsamtliga de partier som är representerade iriksdagen.Beträffande arbetsskadeförsäkringen är jag litetbesviken. fick jag visserligen höra att ni talarmed varandra, och det är ju bra. Det var inte precisnågon fin dialog som vi fick vara vittnen till socialförsäkringsutskottet när representanter förfacket var där och talade med statssekreteraren idessa frågor, utan den var mycket aggressiv. Så detär en bit på vägen. Men ni har faktiskt haft påer att tala. Jag vet åtminstone att vi moderater harhaft motioner i säkert om att vi skall göraen förändring, för det går inte att fortsätta så här. Vivet att vi ligger back i arbetsskadeförsäkringenmed 14 miljarder. Som sade blir det 75miljarder , om ingenting görs.Det är inte bara arbetsskadeförsäkringen som äreländes elände, fru socialminister! Det är väldigtmycket som är eländigt i , men det skall vitala om i annat sammanhang.Eftersom det är så viktigt med rehabilitering vill jagtill sist fråga: Varför kom det ett förslag om enschablonartad förtidspensionering ? Somskrivningarna i propositionen var gjorda var detfaktiskt ett konkret förslag att skulle allapensioneras -- detta i en proposition som handladeom rehabilitering av människor! Jag vet mycket välvad 16:1, 2 a AFL innebär. Men som propositionenvar skriven var det ingen , alla skullepensioneras. Det stämmer inte enligt minuppfattning med strävan efter att rehabiliteramänniskor.Anf. 57 ():Fru talman! Jag hälsar med tillfredsställelse attsamtal om arbetsskadeförsäkringen är på gång,men det hindrar ju inte att samordningstiden skulleha kunnat förlängas i syfte att spara resurser.Statsrådet sade att det finns olika uppfattningar omarbetsskadeförsäkringen. Det är förvisso sant, mendet är ingen som har kunnat påstå attarbetsskadeförsäkringen med nuvarandeutformning ger någon information om arbetsmiljö,som man kan ha nytta av. Det är inte heller någonsom kan säga att man påskyndar rehabilitering mednuvarande arbetsskadeförsäkring. Tvärtom, haralla vittnesmål gått i motsatt riktning.Rehabilitering förhindras med nuvarandearbetsskadeförsäkring, och kostnaden skall vi barainte tala om. Det hade varit värt att pröva med attförlänga samordningstiderna i avvaktan på attsamtalen skall ge resultat. Då hade vi kanskekunnat komma till rätta medarbetsskadeförsäkringen, så att vi hade sluppit dethär hindret.I motsats till statsrådet tror jag attarbetsskadeförsäkringen reser hinder i vägen förrehabilitering, även när det införsrehabiliteringspenning.Frågan om den lagfästa sjuklönen skall ju, om jaghar förstått det hela rätt, behandlas idenna kammare. Utskottet arbetar med förslaget,och såvitt jag kan se finns det inget som förhindrarett genomförande. Det är enda hotet som finns ärstatsrådets egen skrivning i propositionsförslaget.Jag hoppas att detta hot om att propositionen skalldras tillbaka om man inte får en lika -- behandlinginte skall förverkligas.Det finns som vanligt anledning att säga att det somgörs kommer för sent och att det är för litet. Mångagoda tillfällen till att förändra helasjukförsäkringssystemet ocharbetsskadeförsäkringen har försuttits. Det hadekunnat göras , om man hade velatta detta initiativ, men viljan har ju saknats till förnågra år sedan. Det är synd att det har dragit ut påtiden så mycket.Arbetslinjen är naturligtvis att föredra, men i enlågkonjunktur är det mer bekymmersamt attrehabilitera till ett arbete när läget påarbetsmarknaden är mycket ansträngt.Socialdemokraterna får ta på sig ansvaret för inte har lyckats att klara arbetsmarknaden närdet gäller antalet arbetstillfällen. Det kommernaturligtvis också att påverka möjligheterna attgöra rehabiliteringsersättningen effektiv.Anf. 58 ():Fru talman! Jag håller med om attdet hade varit bra med en samordning av sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen från 90 . Dethade i varje fall löst ett litet problem.Vi har en viss erfarenhet av dessa frågor,socialministern, och inte bara utanäven jag. Jag har mött regler som har gjort attmycket unga människor, t.ex. metallarbetare, intehar velat rehabilitera sig och gå över till ett nyttarbete, därför att reglerna har rest hinder i vägen.Det är beklämmande, framför allt när dessamänniskor kommer underfund med vart åt det bärför dem. Jag är helt övertygad om attrehabiliteringsarbetet kommer att påverkas mycketstarkt av att det inte har blivit någon ordning påarbetsskadeförsäkringen.Socialministern talade om eländet medarbetsskadeförsäkringen. Det är faktisktriksdagens revisorer -- där alla partier finnsföreträdda -- som talar om rehabiliteringshinder,om att rehabilitering har marginell betydelse idenna försäkring och om att försäkringen måsteomformas så att den blir ett ekonomiskt styrmedel.Det är ingenting som jag eller har hittatpå, utan det är ett uttalande från riksdagensrevisorer.Jag ställde en enda fråga till socialministern om närpraxis sedan skall behandlas tillsammans medparterna, men jag är inte ett dugg intresserad avvilken välrenommerad ordförande som skall ta itumed detta, utan jag är intresserad av när dennagrupp skall sätta i gång att arbeta. Jag litar inte påden socialdemokratiska regeringen. Ni har luratbåde mig och tillräckligt ,så det får räcka med det. Men jag kan kanske få ettbesked. Den verkligt intressanta frågan är:När blir detta av?Jag vill sedan återkomma till en fråga somsocialministern kan svara på i slutvarvet och passapå att undervisa oss litet grand. Socialministernsade att arbetslivsfonderna har skjutit fart påarbetsmiljöarbetet. Om jag inte hörde fel,uttryckte arbetsmarknadsministern någonting omatt hon inte hade något statistik att ge över vart åtdet bär och vad som sker. Har socialministerntillgång till någon annan statistik, vore det jualldeles utmärkt. Då kanske vi kunde få veta det.Det är intressant med arbetsmiljöarbetet, eftersomdet är så oerhört viktigt och det, som Nils-OlofGustafsson påpekade, berör ju oss alla.Kan vi få veta om arbetsmiljöarbetet går framåt ochvad det är som händer och sker? Det tror jag attkammaren skulle vara tacksam för. Dessutom villjag gärna ha svar på min fråga.Anf. 59 MARGÓ ():Fru talman! Om jag uppfattade det hela rätt, sadesocialministern att de handikappade hade vissanegativa erfarenheter av främjandelagen. Hon sadenågonting om att de inte kunde komma tillbakaefteråt. Jag missade kanske något led, för jagförstod inte riktigt.Mina erfarenheter av främjandelagen, som jag trorstämmer överens medarbetsmarknadsmyndigheternas och dehandikappades erfarenheter, är att främjandelageninte används alls, eftersom det inte går att användaden lagen. Anledningen är att det saknastillämpningsföreskrifter och sanktionsmöjligheter.Dessutom saknar AMS resurser för att se till attlagen följs upp och används. Min fråga löd: Ärregeringen villig att ändra på främjandelagen, så attden går att anpassa om det visar sig att förslaget omatt ge arbetsgivaren ansvar för rehabilitering skullefå negativa effekter för människor medfunktionshinder och deras möjligheter att kommaut på arbetsmarknaden?Jag tänker inte här avkräva ett löfte om en ändringav främjandelagen, men jag vore nöjd omsocialministern uttalade att det är regeringensmening att noga följa utvecklingen påarbetsmarknaden när det gäller de handikappade,så att de inte påverkas negativt av denna lag.När jag ställde mina frågor om pengar tillsjukvården och till rehabiliteringen, ville jag inte hade allmänna svepande svaren om att man skall satsapengar på en aktiv yrkesrehabilitering. Jag ärintresserad av hur det blir med de berördayrkesgrupperna, som direkt skall arbeta med demänniskor som skall rehabiliteras, dvs.sjukgymnaster och arbetsterapeuter. Vi vet attdessa områden inte prioriteras inomsjukvården just för att sjukvården har ont ompengar och därför prioriterar andra mera akutaområden. Jag vill alltså veta om regeringen harfunderat något på om det kanske behövs ökaderesurser till dessa områden inom sjukvården.Rehabiliteringsberedningen pekar direkt ut dessaområden. Därutöver nämner man primärvårdensbehov av resurser för att man skall kunna lyckasmed en aktiv rehabilitering.Anf. 60 Socialminister ():Fru talman! Jag hade tillfälle att diskutera med frutalmannen vid en debatt , då jag fickanledning att använda uttrycket ''löfte, målsättningoch ambitioner''. Denna formulering förföljde migsom om jag hade gjort årets tavla, och jag har fåttäta upp det jag sade ett hundratal gånger av vänner,bekanta, barn och deras bekanta. Jag bjuder på dentavlan -- med ram, om det skulle behövas. Jag skallvara mycket försiktig när det gäller formuleringarav liknande slag. Det lovade jag mig själv under deefterföljande veckorna.När det gäller övergång från sjukpenning tillförtidspension, , tycker jag inte har fog att göra den hårdragna tolkning somman gör av texten i denna proposition, s. 71, p. 4.1.Gullan sade att det är mycket som äreländigt i . Om det nu finns saker som intefungerar bra i , har med enosviklig precision lyckats sammanställa dessa. Menman ger inte det som är ljust, optimistiskt ellermöjligt en chans när det gäller att arbeta för densvenska välfärden, oavsett om det har rört sig omarbetsskador, rehabilitering, socialförsäkring ellervilket annat område som det än må vara fråga om.Sigge Godin säger att han har mött unga som intevill rehabiliteras. Jag har frågat varjeförsäkringskassa som jag har varit på, jag har frågatinom fackföreningsrörelsen och jag har frågatarbetsgivare: mig denna person som inte villgå i rehabilitering när sådan erbjuds, därför attarbetsskadeförsäkringen lägger hinder i vägen! Jaghar faktiskt bett om det just för att få konkretaexempel -- det är lättare att se problemet om manhar sådana. Jag har ännu inte fått ett enda sådantexempel. Jag är ledsen, inte över attdet inte finns några exempel, men därför att det i såfall hade varit lättare att göra någonting.Nu skall vi göra någonting ändå, och vi håller på attgå igenom hur arbetsgruppen skall se ut. Jag kaninte säga något datum, och efter den tidigaredebatten med är jag försiktig med attange något sådant, men jag kan försäkra att detpågår ett arbete för fullt, både med parterna ochövriga med att studera praxis och gå igenom övrigafrågor inom arbetsskadeförsäkringen.Till Margó vill jag säga att de resursersom jag anvisade är till för att peka ut flaskhalsarinom sjukvård och socialförsäkring. Deöverenskommelser som har gjorts mellanlandstingen och försäkringskassorna i länen harsyftat till att klargöra vad som utgjort hinder för attfå ned ohälsotalen i resp. län. Jag är inte insatt iöverenskommelserna i samtliga län, men dekonkreta insatser som har gjorts har varieratmycket, alltifrån operationsinsatser tillprimärvårdinsatser.Vad gäller främjandelagen talar erfarenheterna föratt alla andra insatser har gett bättre effekt. De tvåkonkreta fall som jag spontant kunde dra mig tillminnes hade just som effekt att arbetsförmedlingenefter de tillfällena inte kunde komma tillbaka till detvå utpekade arbetsplatserna.Allt talar alltså för att positiva insatser, samtal medfolk på arbetsplatserna, medarbete och stöd påarbetsplatserna ger en mycket bättre effekt förunga handikappade och för sådana som harvarit utslagna från arbetsmarknaden, dvs.handikappade som behöver komma tillbaka tillarbetslivet.På den konkreta frågan om jag är beredd attmycket nogrant följa detta, så att handikappadeinte hamnar utanför arbetsmarknaden, är svaret ja.Anf. 61 ():Herr talman! Jag vill bara säga apropå talet omelände att det var fru socialministern själv somförde in det begreppet i debatten. Men vi kan gärnakalla det bekymmer i stället, och jag är bekymradöver de olika socialförsäkringarnas utveckling. system har helt klappat ihop. Vi har diskuteratett av dem , nämligenarbetsskadeförsäkringen, med en arbetsskadefondsom har ett underskott på 14miljarder kronor. Vi tar medel direkt från våraplånböcker till denna försäkring, som gerkompensation i övermått -- av skadorna blirgodkända. Jag är fortfarande besviken för att vi intefick uppgift om när vi kan vänta besked i frågan,men vet vi i alla fall att ni talar med varandra,och det är vackert så.Vad gäller den hårdragna tolkningen i frågan ompensionering vill jag erinra om attsamtliga partier i utskottet står bakom detunderkännande av skrivningarna som vi har talatom. Jag tycker att det klart visar att det var enmycket hård skrivning. Nåväl, jag hoppas att vi äröverens om att det blir så som utskottet har sagt,dvs. ett nej till detta.Jag vill sedan fråga om socialministern står fast vidatt det var en riktig åtgärd att vi minskadekompensationen i sjukförsäkringen.Socialministern insinuerade att jag skulle glädjamig åt de sänkta kompensationsnivåerna. Jaggläder mig åt att vi får hyfs på en försäkring somsvämmar över alla breddar och som ger merersättning till människor som sjukskriver sig än tilldem som går till jobbet. Det är väl en offentlighemlighet att så har varit fallet.Skall vi behålla respekten för socialförsäkringarna,så att alla ställer upp för dem, är det viktigt att viinte överkompenserar, inte har timsjukpenningarsom ger denna effekt osv.Jag vill fråga om socialministern är bereddatt allvarligt överväga ett förslag om tre fjärdedelsförtidspension eller sjukbidrag. Det kan inte vararimligt att en person som har tre fjärdedelsarbetsförmåga måste pensionera sig till hälften. Låtmig ge två konkreta exempel.En gynekolog i , som inget hellre vill änjobba på sin 3/4-delstid, tvingas nu varaförtidspensionär till hälften, vilket kostarlandstinget dyra slantar och ger henne en myckettråkig tillvaro.En ung man i som är vad man tidigarekallade dvärg, alltså en mycket liten person, orkarjobba till tre fjärdedelar, men inte helt. Med denersättning som han får hamnar han mellan stolarnapå . Han får inte ordentligkompensation någonstans. Vad svararsocialministern denne lille man, som ingentinghellre vill än klara sig på det som han kan tjänaihop?Anf. 62 ():Herr talman! Den person som jag hänvisat tillvägrade på grund av regelsystemet,socialministern -- icke enbart på grund avarbetsskadeförsäkringen utan på grund av alla deregler som vi har på området -- att gå med pårehabilitering och att återgå i arbete. Avsekretesskäl kan jag självfallet inte peka utpersonen, men vi kan talas vid i annat sammanhangom vederbörande. Jag har varit här iriksdagen, och det gäller ett ganska gammaltärende, i varje fall .