prot · GF0932 · 1991-11-26 00:00:00 — Det ärmedlemmen i arbetslöshetskassan som måstetillhöra den fackliga organisationen.När vi vet att arbetslösheten är det största hotetmot en människovärdig tillvaro, när vi vet att entredjedel av de arbetslösa enligt TCO inte fårersättning från en arbetslöshetskassa, tycker jaginte att vi stillatigande skall acceptera att defackliga organisationerna, i det här falletHandelsanställdas förbund, kan hålla människorutanför det skyddsnät som medlemskapet iarbetslöshetskassan innebär.Anf. 31 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Jag vet att den här typen av tendenserhar förekommit. Jag kan inte kommentera enenskild tidningsartikel. Det händer ju att där iblandhar smugit in något fel. Men detta är helt och hålletemot vad jag upplever en enig riksdag menar närdet gäller hur man skall skötaarbetslöshetsförsäkringen.Jag vill uttala att sådant inte skall hända och attproblemet är löst när det blir en allmän obligatoriskförsäkring.Anf. 32 ():Fru talman! Jag delar arbetsmarknadsministernsuppfattning på den punkten.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1991/92:158 om ersättningentill nämndemänAnf. 33 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att genämndemännen i domstol en rimlig ersättning förinkomstbortfall. Enligt gör dagens lågaersättning till nämndemännen det omöjligt attrekrytera yrkesverksamma människor tillnämndemannauppdraget.Jag vill först säga att det självfallet är viktigt attnämndemannakåren såvitt möjligt är allsidigtsammansatt.I dag får en nämndeman i domstol . igrundarvode för som han tjänstgör viddomstolen. Den nämndeman som får vidkännaslöneavdrag eller annan inkomstförlust på grund avuppdraget har även rätt till ett tilläggsbelopp.Arvodet och tilläggsbeloppet får tillsammans inteöverstiga /dag.Frågan om ersättningsnormernas inverkan pånämndemannakårens sammansättning har -- somNils säkert känner till -- återkommandeuppmärksammats av statsmakterna. Bl.a. motbakgrund av ett tillkännagivande av ivåras gav regeringen i årdomstolsverket i uppdrag att undersöka vissafrågor avseende ersättning till nämndemännen.I uppdraget ingår att analyseraersättningsnormernas effekter påsammansättningen av nämndemannakåren. Ävenandra faktorer än ekonomiska som påverkarrekryteringen av nämndemän skall redovisas ochanalyseras. En utgångspunkt för översynen skall ienlighet med önskemål vara de reglersom gäller för kommunalt förtroendevalda iallmänhet. Uppdraget skall redovisas senast den 1juni 1992.Innan resultatet av den pågående översynenföreligger, är jag inte beredd att närmare gå in påvad som bör göras.Anf. 34 ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaret.Men jag kan inte påstå att jag på något sätt är nöjd.Anledningen till att jag har ställt frågan är att visedan den 1 januari har tvingats försöka rekryteramånga nämndemän. Jag tror att jag kan tala församtliga organisationer på det kommunala planet.När vi har försökt att få nämndemannakåren såallsidigt sammansatt som möjligt, har nackdelenvarit att de flesta har tackat nej -- och de harlöneavdrag för den tid de är borta från sinaordinarie arbeten. Det innebär att de förlorar igenomsnitt . -- jag tar en rund summa -- närde skall gå till ett nämndemannauppdrag. Då väljerde självfallet att tacka nej. Människor är moderna , och de har en modern syn. De kräver en fullersättning för det inkomstbortfall som uppstår iuppdraget.Jag har i frågan angivit att ersättningen för denförlorade inkomsten är . Jag vidhållerfortfarande att ersättningen är , eftersomsamtliga har grundarvodet , oavsett om dehar avräkning eller ej på sin vanliga lön.Vi får nog lov att tänka om.Kommer justitieministern, trots svaret på frågan atthon inte är beredd att göra något förrän efter den 1juni 1992, att försöka påskynda attkomma in med översynen? Det var synd att inteäven ersättningen till nämndemännen fick följaersättningen för kommunala uppdrag.Anf. 35 Justitieminister ():Fru talman! Jag har i och för sig full förståelse föratt inte är nöjd. gav ju tillkänna sina önskemål . Men den tidigareregeringen vidtog inte några åtgärder till följd avdessa önskemål. Inom efter det att dennya regeringen tillträdde, gav vi det uppdrag tilldomstolsverket som har trycktpå.Jag ser det inte som realistiskt att ytterligare skyndapå detta uppdrag. Det är bl.a. orealistiskt eftersomdet i det innevarande årets budget inte finns någramedel för en ökning av dessa arvoden. Det är enbudget där fördelningen bygger på en tidigaremajoritet.Anf. 36 ():Fru talman! Jag är ganska klar över attdomstolsverkets medel för denna verksamhet ärstarkt beskärda. Men det borde ändå finnasmöjlighet att i de tilläggsbudgetar som kommerkunna ge extra medel för dennadel. Jag känner mig fortfarande inte nöjd, och jaghoppas innerligt att justitieministern vidtaråtgärder så snart som kommit medanalysen. Jag lovar att också jag skall försöka fådomstolsverket att rappa på med detta.Fru talman! Jag vill göra ett litettillrättaläggande. svaradejustitieministern på en fråga av de 5 milj.kr. som var destinerade tilldomstolsverket för utbildning och information tillnämndemännen fram . Enligtjustitieministern skulle 1,3 milj.kr. Jagbeklagar att justitieministern har dåliga rådgivare.Det förhåller sig nämligen så att dessa pengar redanär uppätna.Anf. 37 Justitieminister ():Fru talman! När det gäller dessa 1,3 milj.kr. är detomöjligt för oss att stå här och påstå att den ene harrätt och den andre har fel. Jag litar på att detunderlag jag då hade var korrekt.När det gäller frågan om en höjning av arvodenaunder innevarande budgetår, finns det med hänsyntill dagens ekonomi inga realistiska möjligheter attgenomföra en höjning under innevarandebudgetår.Anf. 38 ():Fru talman! Jag vill mycket kort tillägga att dethade varit ganska enkelt att slå en signal tilldomstolsverket och få klart för sig att dessa 1,3milj.kr. redan var intecknade för ett annat uppdrag.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1991/92:162 om förbud motdeltagande i rasistiska organisationerAnf. 39 Justitieminister ():Fru talman! har frågat om detär min uppfattning och regeringens samladebedömning att en framkomlig väg för att bekämpaen tilltagande främlingsfientlighet skulle vara attföreslå att anta en lag som förbjuderdeltagande i och stöd till rasistiska organisationer.Bakgrunden till hennes fråga är att utredningen föråtgärder mot etnisk diskriminering (dir. 1990:37) iett delbetänkande, Organiserad rasism (SOU1991:75), har lämnat ett sådant lagförslag. CatarinaRönnung hänvisar i sin fråga till mig till deninterpellationsdebatt om åtgärder motfrämlingsfientlighet som hölls i den 13november och till ett uttalande som då gjordesav bostadsminister mig först säga att det självklart är min och helaregeringens uppfattning att rasism ochfrämlingsfientlighet aldrig får tolereras. Sådanafenomen måste bekämpas med alla till buds ståendemedel. Ambitionen att bekämpa rasism ochfrämlingsfientlighet underströks också i deninterpellationsdebatt som till. Utredningens förslag kan utgöra ettmedel att bekämpa rasismen. Förslaget reser docken rad svåra frågor som måste belysas och beaktas.Betänkandet har just gått ut på remiss, ochsjälvfallet kan varken jag eller någon annan iregeringen lämna besked om regeringensställningstagande till förslaget förränremissbehandlingen har avslutats. Detta framhöllsockså av i interpellationsdebatten.Anf. 40 ():Fru talman! Jag skall be att få tackajustitieministern för svaret och önska hennevälkommen i ämbetet.Eftersom har uttalat sin syn pådetta i utgick jag ifrån att dennauppfattning var regeringens. Jag är tveksam till detframlagda förslaget, och jag skall här deklareravarför.Sverige skall som demokratiskt samhälle göra sittyttersta för att i fri och öppen debatt bekämpafrämlingsfientlighet och rasism. Vad som sägs igrundlagen -- att den offentliga makten skall utövasmed respekt för alla människors lika värde ochrespekt för den enskilda människans frihet ochvärdighet -- bör vara utgångspunkt även förhandlandet mellan enskilda.Två tidigare utredningsförslag om förbud motrasistiska organisationer har aldrig förelagtsriksdagen. Även det nya förslaget att indirektförbjuda rasistiska organisationer genom att göradet straffbart för människor att delta i eller ge stödåt sammanslutningar som uppmanar ellermedverkar till brottslighet som innebär våld, hoteller tvång mot folkgrupp, lider i grunden av sammasvaghet som de tidigare. Argumenten är desamma.Åsikter skall bemötas, inte bestraffas. Rasistiskaorganisationer har en benägenhet att dyka upp i nyaformer under nya namn eller arbeta underjordiskt.Martyrer förföljda av samhället skapas.Våld eller hot om våld och uppmaning till brottsligverksamhet är företeelser som redan ärkriminaliserade. I finns bestämmelserom hets mot folkgrupp som följs upp med enliknande bestämmelse i TF. Ingen organisationskulle skriva i sin stadga att våld, hot eller tvångskulle vara tillåtet. Det är vidare svårbevisat att ettkollektiv står bakom ett inträffat våldsdåd. Det kani alla händelser lätt skyllas på enskilda medlemmarsom handlat utan organisationens gillande ellervetskap. Enligt min mening är även det nyalagförslaget ett slag i luften.Jag vill fråga: Vad menar justitieministernmed ''alla till buds stående medel''?Anf. 41 Justitieminister ():Fru talman! Det finns för mig ett självklart innehålli denna formulering. De till buds stående medlen ärde medel där man tar hänsyn till rättssäkerhet ochgrundläggande rättigheter, bl.a. mötesfrihet ochyttrandefrihet.Det är viktigt att klargöra att det i denna fråga intefinns några åsiktsskillnader mellan mig. I sin fråga har citeratBirgit uttalande. I frågan står som citatatt ''det vore en elegant lösning att inte förbjudarasistiska organisationer som sådana utan justpersonerna som deltar i verksamheten''. Det varfaktiskt inte vad sade. Det BirgitFriggebo sade var -- och citerar jag urprotokollet, vilket enligt är heltkorrekt: ''Utredningsresultatet är inte inriktat påatt förbjuda organisationer som sådana utan justpersonerna som deltar i verksamheten. Det kanvara en elegant lösning. Men låt oss se vadremissinstanserna säger innan vi binder upp oss. ''Detta kan tolkas på olika sätt. Jag tror inte attnågon vill att vi som politiska företrädare skall vägavartenda ord och därmed aldrig få någonting sagt.Vad som åsyftas är deltagande i verksamheten, dvs.aktiviteter av det slag som vi vill komma åt.Anf. 42 ():Fru talman! Jag är nöjd med svaret. Anledningentill att jag delvis ändrade i citatet av vad BirgitFriggebo hade sagt var att jag ansåg att hon uttrycktsig så kryptiskt -- man kan ju inte förbjuda personersom sådana -- så att andemeningen i det hon hadesagt klart skulle framgå. Jag ville klargöra hennesintentioner för kammaren.Vi får avvakta ett kommande remissutfall. Jag är enoptimistisk person, och jag hoppas att majoritetenföljer den linje som jag här har deklarerat.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på frågorna 1991/92:173 och 174 omdomstolsväsendets organisation ochdomstolsutredningenAnf. 43 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vadjag menar med -- jag citerar -- ''andrautgångspunkter och annorlunda inriktning fördomstolsväsendets organisation'' -- slut citat. Hansyftar på ett uttalande av mig i samband med attregeringen genomtilläggsdirektiv till domstolsutredningen beslutadeatt frågor som rör domstolarnas organisation intelängre skall ingå i utredningens uppdrag.Göran har också frågat om jag -- medanledning av att regeringen har utsett tre nyaledamöter i domstolsutredningen -- är beredd attförlänga utredningens uppdrag så att även de nyaledamöterna hinner överväga beslutsunderlagetordentligt.Domstolsutredningen är en parlamentarisktsammansatt kommitté som enligt sina ursprungligadirektiv skulle se över domstolarnasuppgifter, arbetssätt och organisation. Den 7november beslöt regeringen att deorganisatoriska frågorna inte längre skall ingå iutredningens uppdrag. Av beslutet framgår attdessa frågor skall övervägas i annan ordning.Mitt uttalande, att jag anser att översynen avdomstolsorganisationen bör ske från delvis andrautgångspunkter och med en något annorlundainriktning än tidigare, innebär ingalunda att jag heltunderkänner innehållet i de ursprungligadirektiven. Också jag eftersträvar självfalletorganisatoriska lösningar som främjarrättssäkerheten och rättskipningens kvalitet. Mendet fanns uttalanden i direktiven som angav enfärdriktning som jag inte kan ansluta mig till. Ettexempel på detta är de uttalanden som gjordesbeträffande hyresnämnderna ochbostadsdomstolen. Den nya regeringens restriktivainställning till olika specialdomstolar torde intevara okänd för . Jag vill intemedverka till organisatoriska förändringar som kanverka i annan riktning.För mig är det också viktigt att man vid en översynav domstolsorganisationen även väger ininternationella aspekter, bl.a. de krav som ettförestående EG-medlemskap ställer på oss när detgäller domstolarna.Domstolsutredningens arbete är viktigt. Det ärangeläget att utredningens arbete med de övrigafrågorna kan redovisas enligt planerna, dvs. , och att remissförfarandet kan inledas såsnart som möjligt som de organisatoriskafrågorna bereds vidare. Detta arbete är redan igång inom departementet, och vi behöver intestarta från noll. Vi kan dra nytta av det arbete somstatskontoret och domstolsutredningen redan harlagt ner på dessa frågor. Jag räknar med att viegentligen inte skall förlora tid på grund av denändrade uppläggningen.De tre nya ledamöterna utsågs för att utredningenssammansättning skall spegla den parlamentariskasituationen i . Jag är övertygad om att denya ledamöterna kan hantera den ansvarsfullauppgift de har åtagit sig och att de skall kunnatillgodogöra sig det arbete som utredningen hittillshar utfört. Jag har förvissat mig om att man frånutredningens sida genast försåg de nya ledamöternamed de promemorior och förslag som utredningensarbete har resulterat i. Jag vet också att denya ledamöterna har fått tillfälle till muntligagenomgångar av materialet från utredningens bådasekreterare och en av utredningens experter.Anf. 44 ():Fru talman! Jag tackar för svaret på de bådafrågorna.Jag vill något kommentera om de arbetsvillkor somjustitieministern har skapat för de tre nyaledamöterna. Jag har inte gjort någon närmareutvärdering men kan ändå konstatera att de nästanhar en alldeles omöjlig uppgift. Men det är bra attjustitieministern har en stark tilltro tillledamöternas förmåga att snabbt läsa in ettmaterial som utarbetats och också tillsekreterarnas förmåga att på ett pedagogiskt sättklargöra detta. Jag anser naturligtvis att detegentligen är alldeles orimliga arbetsvillkor somdessa tre ledamöter fått för att utredningen skallspegla, som justitieministern säger, den förändradeparlamentariska sammansättningen i kammaren.När det gäller själva huvudfrågan, nämlingendomstolsverkets organisation, hade det naturligtvisvarit intressant, eftersom arbetet redan är i gång idepartementet, om justitieministern hade kunnatange färdriktningen i det pågående arbetet.När det gäller det exempel om specialdomstolarsom här anges, är det alldeles riktigt att jag kändetill eller kunde förmoda regeringens inställning,även om det inte står något i regeringsförklaringenom den saken. Jag hade i min kammare funderingarpå att detta skulle leda till tilläggsdirektiv tillutredningen i detta stycke. blev det i stället ettslags avdrags- eller fråndragsdirektiv tillutredningen, och hela frågan om domstolsverketsorganisation rycktes bort ur det ganska omfattandematerialet i utredningens slutarbete.Justitieministern säger att hon inte heltunderkänner innehållet i de ursprungliga direktivenoch anger att hon ansluter sig till uppfattningen omgod rättsskipning och liknande bekännelser. Det ärnaturligtvis alldeles riktigt. Men det finns andradelar i dessa direktiv, exempelvis lokal förankringav rättsskipningen och ett vitaltlekmannainflytande, där justitieministernsintresse, som jag tolkar svaret, inte är lika stort.Detsamma gäller även rationella lösningar och välfungerande arbetsenheter, vilket också ingick i degamla direktiven. Vilken inställning harjustitieministern till detta?Anf. 45 Justitieminister ():Fru talman! Det som kan diskuteras utöver fråganom specialdomstolarna är vad man menar medrationella lösningar. Man bör vara ytterligt försiktigatt anlägga samma synsätt på domstolsverketsorganisation och denna typ av verksamhet som mangör på annan offentlig verksamhet, eftersom detinte är fråga om en ordinärmyndighetsorganisation.Sedan spetsar tillfrågeställningen. Det kan inte rimligen varameningen att jag skall räkna upp allt. Jag tog någraexempel. En viktig orsak i sammanhanget till attorganisationsfrågorna togs bort i direktiven är attregeringen är inriktad på att begränsa antaletspecialdomstolar.Det kommer helt klart att ha betydelse förorganisationen av de allmänna domstolarna. Attgöra två organisationsförändringar under loppet aven begränsad tid, där det kanske först blir fråga omatt lägga ner och sedan återupprätta, kan intenågon verksamhet vinna på.Anf. 46 ():Fru talman! Jag håller med justitieministern om inte kan behandla domstolarna med hänsyn tillderas grundlagsenliga ställning på samma sätt somvilken myndighet som helst. Det är en alldelesriktig inställning. Men det är väldigt trist omjustitieministern uppfattade domstolsutredningensarbete på ett sådant sätt att vi hade en sådan syn pådomstolarnas framtida verksamhet. Jag beklagarom regeringen hade uppfattatdomstolsutredningens arbete på det konstiga sättet,för den inställningen har vi absolut inte haft.När det gäller frågan om specialdomstolarna är inteden -- det vet ju justitieministern -- den stora frågannär det gäller organisationen av domstolsväsendet,utan det är, för att tala klarspråk, hur mångatingsrätter vi skall ha och vilken lokal förankringtingsrättsorganisationen i fortsättningen kankomma att få efter olika överväganden. Jag tror attdet finns många tingsrättsdomare och lagmän runtom i landet som är intresserade av att fåfärdriktningen angiven av justitieministern.Anf. 47 Justitieminister ():Fru talman! Just den lokala förankringen är avstort intresse och väsentlig. Om vi inte skulle hadragit in frågan om specialdomstolarna, skulle det ivarje fall enligt en del signaler som vi har fått intepå alla håll bli så mycket med den lokalaförankringen, om man inte bara ser till val avnämndemän utan också ser till det geografiskaområde över vilket domstolen har sin domsrätt. Jagtror att vi med en förändring avspecialdomstolarna, alltså överföring av en del avderas verksamhet till våra allmänna domstolar, harstörre chans att kunna leva upp till det vi alla villnär det gäller domstolsväsendet, nämligen lokalförankring.Anf. 48 ():Fru talman! Jag tackar för denna deklaration. I ochför sig återstår ändå många problem att lösa. Jagtror inte att man med avvecklande avspecialdomstolarna kan klara de frågor som det härhandlar om, nämligen arbetsunderlaget ochmöjligheterna för de små tingsrätterna att fungera.Jag tror att det fordras andra lösningar.Det vore dock intressant om justitieministernkunde ange litet mera av sin inriktning på dennapunkt när det gäller de allra minsta tingsrätterna.Får jag också fråga -- det är ju en fråga som bliralltmer intressant -- om detta med EG: Vilkenpåverkan ser justitieministern på vårtdomstolsväsende rent allmänt av ett EG-medlemskap? Detta berörs ju i svaret.Anf. 49 Justitieminister ():Fru talman! Vi får bl.a. räkna med att betydligt flerfrågor kan bli föremål för rättslig prövning,domstolsprövning, än vad som gäller enligt detsvenska systemet.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1991/92:186 om våldet ibutiker och varuhusAnf. 50 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen har för avsikt att vidta några konkretaåtgärder för att få bukt med det ökade grova våldeti butiker och varuhus.Jag vill för det första säga att jag är mycketbekymrad över det tilltagande våldet i butiker ochvaruhus. Jag förstår den rädsla som mångabutiksanställda känner. Tyvärr måste mankonstatera att detta inte är det enda område därbrottsligheten har ökat.Som vet, ser jag allvarligt påvåldsbrottslighet. I alla sammanhang där det ärmöjligt försöker vi med de medel vi har tillförfogande att komma till rätta med brottsligheten,särskilt vålds- och narkotikabrott.Rent konkret är det svårt att genom ytterligarelagstiftning eller styrning av polisens resurserpåtagligt förhindra våld i butiker och varuhus.Polisen lägger redan nu ner ett stort arbete på attförhindra brott, och på många orter finns ett gottoch fruktbart samarbete mellan polis och köpmän.Jag tror att sådant samarbete är mycket värdefulltför att minska butikstillgrepp och butiksvåld. Närdet gäller butiker och varuhus vill jag ocksåframhålla att det är synnerligen angeläget förhandeln att själv verka kraftfullt för att minskautrymmet för bl.a. rånsituationer. Man skall integlömma bort att det problem som upp till stor del också är en arbetsmiljöfråga förde anställda.Anf. 51 ():Fru talman! Vi har en justitieminister som kan mednya friska ögon se på den här problematiken. Jagser ingen kristallklar målsättning frånjustitieministern för att göra nya och friska insatserpå det här problemområdet.För drygt sedan, , mellan och deltog nästan samtliga landetsbutiker i en uppmärksammad manifestation motdet ökade butiksvåldet. Vid det tillfället stannadeverksamheten helt upp i butiker och varuhus.Aktionen fick stort genomslag både bland kunderoch bland butiksanställda. Det är viktigt attbekämpa våldet och att aldrig ge vika för illdådare.Detta var butiksinnehavarnas och anställdas motivför insatsen.Jag har stor förståelse för att de butiksanställdareagerade på det viset. De har en mycket svårsituation, och situationen har blivit svårare förvarje år som har gått under den senaste fem-sex-årsperioden.Inom handeln är man djupt oroad över denlavinartade brottsutvecklingen och har sedan längeförsökt få myndigheterna att kraftigare markera sittavståndstagande mot butiksvåldet. Enligt minuppfattning måste någonting göras för att stoppautvecklingen på det här området. De som bordeagera mycket kraftfullt är just vi politiker. Jag säger''vi'', eftersom det här är en gemensamangelägenhet för oss politiker. Det är vi som genomolika insatser och förändringar kan ändrasituationen.För att kunna bryta denna utveckling måste enligtmin uppfattning såväl lagar, brottsrubriceringar,vapentillgängligheten som påföljderna ses över.Anf. 52 Justitieminister ():Fru talman! Jag är övertygad om att HugoBergdahl och jag är helt överens om att vi har enicke-acceptabel utveckling. Men jag tror också attvi kan vara överens om att den här typen avproblem inte löses enkelt med politiska beslut. Detär ett mycket allvarligare problem, som har medattityder i samhället att göra. Men vi politiker kangöra olika markeringar.Jag har svårt att se att det finns några större brister,även om det finns en del brister, i självastrafflagstiftningen. Men vi har stora problem i dagmed att fånga och få fast de personer som gör sigskyldiga till dessa brott. Vi har för få poliser. Det ärett av skälen till att vi nu i den borgerliga regeringenökat intagningen till . I andra ändanhar vi problemet med halvtidsfrigivningen, där viockså är överens om att göra förändringar.När det sedan gäller själva brottsrubriceringar ochde reglerade påföljderna är det kanske inte där somvi i första hand måste ingripa, men i början och islutet, utöver den allmänna attitydpåverkan, kanoch skall vi påverka.Anf. 53 ():Fru talman! Jag reagerade närmast när jag idepartementschefens svar kunde läsa en vissuppgivenhet, nämligen i meningen:''Rent konkret är det svårt att genom ytterligarelagstiftning eller styrning av polisens resurserpåtagligt förhindra våld i butiker och varuhus.'' Detär inte ett budskap som de butiksanställda hälsarmed tillfredsställelse, utan säkert med en vissbesvikelse. Justitieministern har i entidningsintervju uttalat att hon aviserar ocksåhårdare straff för våldsbrott.