prot · GE0952 · 1991-01-22 00:00:00 — Jag är helt övertygad om att denenskilde i det här fallet anser att han har fått sin rättprövad, men att han inte har fått den rätt somutslaget berättigade honom till. Jag kan fortfarandeinte förstå att justitieministern inte utnyttjartillfället, eftersom det enligt svensk rättsordning ärså att regeringen skulle kunna säga: Av mänskligaskäl avstår vi från dessa pengar.Skulle regeringen göra det skulle det öka respektenför vår lagstiftning totalt.Anf. 73 Justitieminister ():Herr talman! Än en gång till är som utnyttjar sin lagligamöjlighet att få sin sak prövad i domstol. Denrätten skall inte förnekas honom.Anf. 74 ():Herr talman! Det är i och för sig riktigt. Men vadskulle den arme mannen ha gjort sedanjustitiekanslern meddelade att han skulle betala derättegångskostnader som staten åsamkades pågrund av att man har väckt ett oriktigt åtal mothonom?Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1990/91:307 omfrånvarouppgifter i skolbetygAnf. 75 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att föreskriva att frånvaro skallredovisas i terminsbetygen i stället för iavgångsbetygen från gymnasieskolan.Jag anser inte att detta är en fråga om antingeneller. Frånvaron skall självklart följas upp underhela den tid en elev går i skolan. Det är en del avutvärderingen av skolan. Vid sidan av andrauppgifter som samlas in kan också frånvaron talaom hur skolan fungerar.Att frånvaron nu skall anges på avgångsbetyget ären naturlig följd av vad som redan är praxis påmånga skolor utan att det finns några föreskrifterom detta. Således anges ofta frånvaron på bådeterminsbetyg och läsårsbetyg, alltså fram till sistaterminen. Att sedan just under denna sista del avskoltiden inte frånvaron skulle följas upp ochredovisas vore att ge en felaktig signal till bådeelever och lärare. Särskilt gäller detta de skolor därvissa elever tar sig stora friheter och av och tillskolkar under den sista delen av terminen.Jag tänker alltså inte föreslå någon ändring i frågaom avgångsbetygen eller någon annan ytterligarereglering utan räknar med att skolorna själva följerupp frånvaron under tidigare terminer och läsår.Anf. 76 ():Herr talman! Jag tror att statsrådet jag är helt överens om att åtgärder måste vidtasför att förhindra otillåten frånvaro inom skolan.Därom är det nog inga delade meningar. Men jaghar en något annorlunda uppfattning om hur dettabör ordnas. får det att låta somnågot självklart att registrering av frånvaro iavgångsbetygen, som förekommer, skulle haförekommit länge i praktiken. Men i verklighetenär det faktiskt så att förordningen infördes att gällafr.o.m. Det är en markering attfrånvaro skall införas i avgångsbetygen. Då menarjag att det här har övergått från att vara enpreventiv förebyggande åtgärd för att förmåeleverna att undvika att vara borta mer ännödvändigt till att vara något av enbestraffningsåtgärd, som de som eventuellt undersista terminen av sin skolgång drabbas av ensjukdom får bära med sig hela sitt liv. Jag undrarhur det skulle se ut på arbetsmarknaden om mandär skulle tillämpa liknande regler.Genom att man inte skiljer på frånvaro ochfrånvaro utan helt enkelt markerar all frånvaro påsamma sätt tycker jag att man här inte gjort det manborde göra, nämligen att vidta preventivaförebyggande åtgärder och där göra de störstainsatserna. Här sker i stället något slagsbestraffning i efterhand, som dessutom kan träffadem som har giltigt förfall eller har varit sjuka.Därför har många elever och lärare tagit kontaktmed mig och påtalat detta, med litet olikaförtecken.Anf. 77 Statsrådet ():Herr talman! Det är rätt, som , att den här förordningen är relativt färsk. Jaghar sett till att den har kommit till stånd. Det harjag gjort mot bakgrund av en faktiskt situation somutvecklats framför allt vid några avstorstadsområdenas gymnasieskolor. Vi har haftväldiga bekymmer som har tagit sig uttryck i att närväl betygen har varit satta och när väl på så sättmycket av arbetet under terminen har gått mot sittslut har stora elevgrupper lämnat skolan, gått tillarbete eller rent av ägnat sig åt semesterresor ellernågon annan typ av skolk. Det har påtalats avskolförvaltningen i och skolstyrelsen.Jag delar deras uppfattning att det faktiskt vorefelaktigt att låta den typen av beteende pågå utanatt vi från de vuxnas sida på något sätt reagerar. Omvi skulle se att vuxna på arbetsplatserna uppträddepå sådant sätt, skulle det naturligtvis omedelbartför de flesta vuxna leda till att de skildes frånarbetsplatsen. Skolan är också en arbetsplats.Eleverna tillbringar en viktig del av sitt liv på denarbetsplatsen. Vi är skyldiga att ge dem braarbetsregler, vettiga förhållningssätt. Förekommerdå den här typen av beteende skall vi reagera. Detär därför jag har sett till att förordningen harkommit till stånd.Jag har samma uppfattning som ,att vi naturligtvis skall arbeta förebyggande. Detgör man i regel på de flesta skolor. Det är säkertinte heller något större bekymmer för de elever somhanterar det här på ett klokt sätt. Sedan finns detelever som har en frånvaro baserad på sjukdom.Där tror jag att det fungerar på det viset också ifortsättningen, precis som , att när elevernavisar sina betyg för en arbetsgivare, hämtaarbetsgivaren i regel referenser hos skolfolk och fårdå reda på hur bakgrunden ser ut, eller också kaneleven själv då som vuxen berätta vad orsaken ärtill den eventuellt höga frånvaron. Är det fråga omsjukdom accepterar naturligtvis arbetsgivaren det.Det borde inte vara ett skäl för att faktiskt markeragentemot dem som missbrukar den typ av frihetsom förut gällde, när frånvaron inte stodregistrerad i avgångsbetyget.Anf. 78 ():Herr talman! Det är just konsekvenserna av dennya förordningen som jag vänder mig emot.Effekten blir nämligen den att om en elev undersista terminen av sin skolgång drabbas av enlångvarig sjukdom men för övrigt under hela sinskolgång har varit ordentligt närvarande, sällansjuk och kunnat delta i skolans arbete, kommerfrånvaron att markeras i avgångsbetyget. vetarbetsgivaren, när eleverna kommer ut påarbetsmarknaden, att skolministerns syfte har varitatt hindra ogiltig frånvaro. Hur kommerarbetsgivaren att tolka frånvaron? Hur skallarbetsgivaren över huvud taget tolka den här typenav markeringar? Även sjukdom i sig kan vara ettproblem om man ofta har varit sjuk underskolgången. Skall man råka ut för att drabbas ävensenare? Jag tycker inte om den här markeringen.Sådant skulle aldrig kunna gälla i arbetslivet, ochdå borde det inte heller gälla i skolan.Anf. 79 Statsrådet ():Herr talman! Den här markeringen gäller även iarbetslivet. Det känner alla till som har vistats pånågon arbetsplats. Den som inte sköter sig utanmedvetet missbrukar reglerna får något slagsreprimand. Det måste gälla också i skolan. Om vi släpper efter på den punktenbreder missbruket ut sig successivt till allt flerskolor och omöjliggör ett vettigt arbetsklimat. Detär bakgrunden.De elever som har den typ av skäl som RolandLarsson åberopade, sjukdom, klarar detnaturligtvis genom att tala med arbetsgivaren ochförklara bakgrunden. Arbetsgivaren skall man inteunderskatta på den punkten. När eleven ärintressant att anställa, har goda betyg och verkarlämplig för uppgiften, tar arbetsgivaren säkert redapå hur det ligger till. Dessutom skall man inteunderskatta eleverna heller, de kan tala för sig omfrånvaron har en naturlig orsak. Signalerna skallvara till de elever som missbrukar systemet att detfår vara slut med det här. Den tid som man vistas iskolan skall betraktas som arbetstid. Då skall manockså vara i skolan, särskilt som betyget omfattarden tid som terminen utgör, ingenting annat.Anf. 80 ():Herr talman! Om skolan och betygsättningenfungerar som de skall göra kommer det att märkasi den elevs betyg vilken har varit borta lång tidogiltigt från skolan eller har frånvaro utan giltigtförfall, som det hette . Den som harvarit borta kommer att få ett lägre betyg i de ämnensom han har varit borta ifrån. Det kommer medautomatik att ge utslag i avgångsbetyget. Det ärdärför jag menar att så länge det fungerar på det härviset är ändå betyget som sådant ett incitament tillatt man skall vara närvarande. Problemet i det härfallet är att det slår lika jäms över, dvs. även denelev som har drabbats av långvarig sjukdom blirbetraktad på samma sätt som den som har varitogiltigt borta. Det är för att skilja ut dem som jagtycker att man borde satsa mer på de preventivaåtgärderna än på det här som jag uppfattar som mereller mindre en bestraffning.Anf. 81 Statsrådet ():Herr talman! De preventiva åtgärderna satsar manmycket på ute på skolorna, och i regel fungerar de.Det är undantagen som tvingat oss att göraändringen i förordningen.Det är tyvärr, , inte hela terminensinsats som man fångar upp i betygsättningen. Denhär förordningen har kommit till för att fånga uppdet oskick som inträffar när proven är avklaradeoch betygen är satta. I praktiken lämnar då faktisktganska många skolan och ägnar sig åt en hel delandra mer eller mindre uppbyggliga aktiviteter, fördet mesta mindre uppbyggliga. Det leder fram mycket låg arbetsmoral och är en dålig signal tillsamtliga i skolan, inkl. yngre elever. Det är mot denbakgrunden som , såvitt jagförstår näst intill enhälligt, har begärt att få dennaförändring. Jag har bifallit denna framställning ochsett till att regeringen har fattat ett beslut i enlighethärmed. Det är utgångspunkten, och det skall vi ståfast vid.Anf. 82 ():Herr talman! Det som skolministern sägerbekräftar vad jag påstår, nämligen att det ärundantagen som har blivit norm för systemet. Manhar på grundval av undantagen skapat en regel, somi sin tur drabbar dem som inte tillhör dennaundantagskategori, på samma sätt som dem som ärogiltigt frånvarande från skolan. Det anses i andrasammanhang vara en mycket dålig åtgärd attbestraffa den majoritet som sköter sig och gör sittjobb som den skall, därför att en minoritet intesköter jobbet som den skall. Man borde ha kunnathitta ett bättre system för detta, om viljan hadefunnits.Anf. 83 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill bara säga att det är självklartatt viljan har funnits. Underskatta inte de härbekymren, ! Det är faktiskt hårtansträngda skolledare och lärare i somhar begärt att få denna förändring. Det är lätt attsäga att det kunde göras på ett annat sätt. Jag troratt de skulle vara mycket tacksamma, RolandLarsson, för tips om hur man i så fall skall göra.Det är inte fråga om en åtgärd som har vidtagitsdirekt, utan det är ganska många års fortgåendeförsämring som har lett fram till den begäran somgjorts. Det är inte på något sätt en lust att stöka tilldet för de elever som har klarat detta på ett bra sättförut som ligger bakom, utan vi har tyvärr på någraskolor fått en situation som har lett fram till attdetta blivit nödvändigt. Jag beklagar det, men nustår vi där.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1990/91:349 omläroplansöversynenAnf. 84 Statsrådet ():Herr talman! har frågatmig när förutsättningen för en läroplansöversyn,dvs. direktiven, föreligger.Jag avser att före februari månads utgång föreslåregeringen direktiv för en läroplansöversyn.Anf. 85 ():Herr talman! Jag vill tacka för svaret trots att detgör mig mycket bekymrad.Som vi från moderata samlingspartiet har sagt fleragånger anser vi att det är ansvarslöst att göra såstora förändringar som skolministern har drivitigenom, utan att ha klart för sig hur man skallformulera läroplaner och kursplaner så att de fården centrala roll i styrningen av skolan som man haravsett. Hur skall målen och läro- och kursplaneregentligen se ut, och går det över huvud taget attformulera dem så att de blir tillräckligt tydliga?Vi har gång på gång framhållit hur viktigt det är attförst formulera läro- och kursplaner och att sedanförändra ansvaret för skolan. Skolministern gör deti fel ordning. Det är utomordentligt grannlagauppgifter att utforma mål, läroplaner ochkursplaner. Det är det verkligt svåra iförändringsarbetet, och det är tydligt attskolministern har kört fast. Riktlinjerna för läro-och kursplaner skulle ha varit klara ,enligt direktiven för betygsberedningen. Nuförskjuts även betygsberedningens arbete, och detdröjer ännu längre innan vi får ett nyttbetygssystem. Arbetet i betygsberedningen måstesjälvfallet bygga på den nya läroplanen.Åtminstone måste ju riktlinjerna vara klara.Jag förstår egentligen inte hur skolministern hartänkt sig att man skall kunna utforma målrelateradebetyg utan att läroplansöversynen är klar. Omskolministern hade börjat med läroplanen, hadebetygsfrågorna kommit mycket längre.Jag vill fråga vilka konsekvenser förseningenkommer att få för betygen. När blir översynen klaröver huvud taget?Anf. 86 Statsrådet ():Herr talman! Jag och harhaft åtskilliga diskussioner om dessa frågor underde . Det är rätt intressant att noteraden successiva positionsförflyttning som har gjort. Från början var detsom jag gjorde på tok fel. Det var i sak inte allsriktigt. har åtminstoneden positionen att jag kanske inte gör fel, men attjag gör det i fel ordning. Det är något slagskronologi som inte stämmer. Detta är ändock ettfall framåt.Jag hade räknat med att kunna ge direktiven ibörjan av eller . De blir en drygmånad försenade. Med tanke på den storaförändring som vi har genomfört och genomför iskolan tycker jag inte att detta kan betraktas somett våldsamt tillkortakommande. Det är välnaturligt i ett sådant här omfattandeberedningsarbete att man kanske vill ta litetytterligare tid på sig för att ytterligare väga en delformuleringar om olika inslag i läroplanen, alltifrånförskolan och upp t.o.m. gymnasium ochvuxenutbildning. Det är en stor uppgift som vi skallgenomföra. Vi kommer i samband med attkunskapsprositionen och bildningspropositionenframläggs för också att lägga fram förslagtill en läroplansöversyn till regeringen. Det avsesbli samordnat på detta sätt.Det är möljigt att tycker attbetygsarbetet i kommittén haltar mot dennabakgrund. Man har kommit efter någon månad,och jag kan förstå att det kan påverka tidsschematnågot. Jag skall ta upp den diskussionen direkt medkommitténs ordförande, men så länge som vi hålleross till denna typ av tidsintervaller, en eller tvåmånader, tror jag inte någon kan uppfatta det somen sådan olycka att man behöver tillgripa en sådanformulering som använder,att vi har kört fast. Det är på intet sätt detta som dethandlar om.Anf. 87 ():Herr talman! Vad beträffar det förändringsarbetetsom har gjorts och som aviserats har vi moderaterhaft samma åsikt . Vi är allvarligt oroadeöver att skolministern gör förändringarna i felordning.Den första förutsättningen är läroplansarbetet ochkursplanearbetet. Den försening om någramånader som det gäller -- vem vet om det inte blirmer, men låt oss ta skolministerns ord för gott attdet är fråga om två månaders försening -- är ganskaavsevärd, med tanke på att man från början sade attbetygsberedningen skulle vara klar . Detgäller en ganska stor del av tiden fram till dess.Jag är bekymrad över att vi inte får dennaläroplansöversyn klar inom överskådlig tid. Vi harinte fått något svar på frågan när skolministernavser att ha den klar. Jag är också bekymrad överatt det tar tid innan vi får ett nytt betygssystem.Betygsberedningen kommer att bli avsevärtförsenad över sommaren. Det brådskar både meden tydlig läroplan, med bra kursplaner och med ettbra betygssystem.Anf. 88 Statsrådet ():Herr talman! Många av de saker som vi nu ändrarpå i den svenska skolan har diskuterats . Det har varit utredningar, beredningar,kommittéer, försöksverksamheter ochremissomgångar. Jag har beskyllts för att gå försnabbt fram, att ha för bråttom. Mitt svar i desammanhangen har varit att jag tror att det ärnödvändigt att man har ett högt tempo och att mankommer fram till beslut. har inteprecis tillhört dem som har tyckt att jag har gåttfram för sakta, utan hon har kritiserat mig för attjag har haft för bråttom.Nu försenas vi någon månad, kanske drygt enmånad, i framläggandet av direktiv för ett mycketomfattande läroplansöversynsarbete, och dåkommer kritiken direkt. Jag tycker att visa litet bättre proportioner i synen på dessatidsfrågor och ge sig till tåls . Därefter fortsätter vi detsnabba förändringsarbete som är inlett.Det är bra om bara tycker att det baraär fel på ordningsföljden. Jag är övertygad, herrtalman, om att bitarna också på den punkten såsmåningom kommer att falla på rätt plats för fruHaglund.Anf. 89 ():Herr talman! Skolministern har drivit igenomförändringar i organisationen, menförutsättningarna härför är ju läroplanerna ochmålen, och dessa är också förutsättningar förbetygen. Vad man skall syssla med i skolan, vilkakunskaper man skall tillägna sig, måste varagrunden för ett sådant här arbete. Det är ettomfattande arbete, säger skolministern. Just därförär det det som man skall börja med. Hadeskolministern börjat med läroplansarbetet, hadeockså betygsarbetet varit mycket längreframskridet.Nu riskerar vi att få en fördröjning som kanske ibörjan är kort, men som sedan kommer att bliavsevärt mycket längre, därför att betygsarbetetmåste bygga på att man har klart för sig vilkenläroplan som man skall utgå från -- vilka krav somman skall ställa, hur man skall definiera en gränsför Godkänt och vilka kravgränser man skall ha förolika betyg. Detta måste bygga på läroplanen. Vadjag kritiserar är att skolministern inte har tänktigenom vad skolan egentligen skall handla om ochgå ut på.Anf. 90 Statsrådet ():Herr talman! Jag har i allra högsta grad tänktigenom denna förändringsprocess. Den har drivitsutifrån en fastställd plan, offentligt redovisad ochvid ett flertal tillfällen offentligt debatterad. Jagkan konstatera att det bland de flesta som jagträffar i Skolsverige finns en uppslutning kringdetta arbete och även ganska stor entusiasm överatt det äntligen faktiskt händer någonting i defrågor som man så länge har diskuterat.Den process som ser framför sig ärtydligen att vi skulle ha börjat medläroplansöversynen, skulle ha låtit åren för dettaarbete gå, sedan gått över på betygsfrågorna,därefter på bidragsfrågor, skollagsfrågor,skoladministrativa frågor osv. Jag ansluter mig intealls till den typen av uppläggning. Den haderiskerat att försätta hela förändringsarbetet i exaktden gamla sitsen. Alla de starka organisatoriskakrafterna, representerade av administration ochbyråkrati, som varit så svåra att få med sig på enförändring skulle då orubbade ha suttit fast ochkunnat förhindra eller omöjliggöra den. Så enkeltär det.Men vi ser olika på detta. Om ett par fårfru se direktiven, och då kan mansäkerligen jobba vidare i betygsberedningen.Anf. 91 ():Herr talman! Vad skolministern säger visar hurolika vi ser på skolan. Det viktiga för mig och föross moderater är innehållet, de kunskaper ochfärdigheter som eleverna skall ha, innehållet isjälva undervisningen, att se till att undervisningenär så bra som möjligt, att läroplaner och kursplanerger så bra förutsättningar för undervisningen sommöjligt och att eleverna får gedigna kunskaper ochfärdigheter i ämnena.Organisationen är något annat. Det hör visserligenihop, men grunden är ändå innehållet. Grunden ärdet som står i läroplanerna. Har man inte det klart,blir det en stor otydlighet i arbetet. Det visar sigockså att så är fallet. Även jag har många kontaktermed människor ute i skolan, och de säger att alltingär oklart, allting flyter. Det är den reaktion som jagfår.Jag har fortfarande inte fått svar på den fråga somjag ställde: När beräknar skolministern attläroplansöversynen skall vara klar?Anf. 92 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror inte att vi kommer särskiltmycket längre i denna debatt. Jag och gått igenom den vid åtskilliga tillfällen. Vi serolika på detta förändringsarbete. Jag kan barakonstatera att det sker en förändring, som ärkraftfull och genomgripande. Den har kommit tillstånd. resonemang, som i mycketutgår från det politiska perspektivet, utredandet,kommitterandet, har visat sig vara ganskamisslyckat när man vill driva förändringsarbete igemensam sektor. Där skiljer vi oss åt, och det ärfrån den utgångspunkten som jag har förtdiskussionen.Självfallet är innehållet viktigt, och vi kommeraldrig ifrån att de kunskaper eleverna skall ha ärskolans kärna. Men de förutsättningar som vi skallge de människor som skall utföra detta är faktisktavgörande för om vi över huvud taget når fram. FruHaglund har inte förstått att man bör börja i denänden för att få till stånd en förändring som är värdnamnet. Så har det förändringsarbete som jag harbedrivit varit upplagt.Anf. 93 ():Herr talman! Vi kommer aldrig överens,skolministern och jag, eftersom vi ser så olika påarbetet i skolan. För mig är det mest väsentliga atteleverna får lära sig saker och ting, att eleverna fårkunskaper och färdigheter, att eleverna harförutsättningar att lära sig saker och att lärarna harmöjlighet att bedriva en bra undervisning. Dåkommer läroplaner och kursplaner och mycketannat in. Men för mig är det väsentligt att lyfta framkunskaper och färdigheter och skolans mål. Närman talar om sådana frågor har skolministernmycket litet att komma med.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Meddelande om svar på interpellation1990/91:117Anf. 94 Statsrådet ():Herr talman! Med hänvisning tillriksdagsordningen kap. 6 § 1 får jag meddela attBirger Hagård på grund av enskild angelägenhetinte inom föreskriven tid kan ta emot svaret påinterpellationen om åtgärder mot elever somsaboterar skolundervisningen. Jag avser att besvaraden fredagen den 8 februari 1991.15 § Svar på fråga 1990/91:339 om Röda korsetshjälp till TjernobyloffrenAnf. 95 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig hurregeringen motiverat sitt avslag på Röda korsetsansökan om ett bidrag på 2 milj. kr. för hjälp tilloffren i Tjernobyl.Först vill jag upplysa om attbeslutsordningen beträffande katastrofärenden äratt SIDA självständigt fattar beslut om ansökningarom bidrag som understiger 10 milj. kr. Det ärendesom har frågat om gällde ett bidragpå 2 milj. kr. och rör alltså ett SIDA-beslut.Ärendet har prövats på sedvanligt sätt ikatastrofgruppen och noga diskuterats. SIDAsbeslut har ännu inte fattats.Belastningen av katastrofanslaget har underinnevarande budgetår varit osedvanligt hård.Omfattande katastrofinsatser har måst göras i deallra fattigaste länderna i . Utvecklingen iMellanöstern har motiverat stora insatser ocksådär. Det dramatiska läget i gör detnödvändigt att även framgent hålla hög beredskapoch göra hårda prioriteringar avseendekatastrofanslaget.Katastrofanslaget är avsett att användas för insatseri . Från denna princip har några undantaggjorts, t.ex. för insatser i . Huvudregelnbör vi dock hålla strängt på, och den är att storåterhållsamhet måste råda när det gälleranvändandet av katastrofmedel för insatser iÖsteuropa.När en enskild hjälporganisation vill göra insatserav detta slag, vill jag peka på möjligheten attanvända medel, insamlade bland allmänheten.Ändamålet är angeläget och borde därför kunnaengagera enskilda givare.Jag vill avslutningsvis gärna erinra om att vi genomvårt stöd till t.ex. på det multilateralaplanet bidrar till insatser för de barn som drabbadesav Tjernobylkatastrofen.Anf. 96 ():Herr talman! Jag vill tacka biståndsministern försvaret på min fråga. Orsaken till att jag ställer enfråga som egentligen skulle röra ett SIDA-ärendeär att ärendet av någon anledning har förts över tillUD och blivit föremål för diskussion där och såvittjag förstår uppenbarligen också beslut. Enligtuppgift har UD sagt nej och avrått från den härinsatsen.För nu inträffadekärnkraftsolyckan i Tjernobyl. Den medfördeoerhört stora utsläpp av radioaktivitet, historiensstörsta. De var faktiskt 200 gånger så stora somutsläppen från .