prot · GF0912 · 1991-10-17 00:00:00 — De tolv republikerna har redanetablerat sig som suveräna stater och kommer inteatt åter underkasta sig ett allsmäktigt centralstyre.I ruinerna av vad som kallades ''denutvecklade socialismen'' möter vi nu en djupfattigdom. Under de allra närmaste månadernamåste vi i väst överväga vilka insatser som ärnödvändiga för att förhindra en allvarlig nöd underden kommande vintern. Att omfattandehumanitära insatser är oundgängliga framstårredan som uppenbart. Det kommer ocksåfortsättningsvis att behövas ett tekniskt bistånd föratt få den östeuropeiska marknadsekonomin påfötter. Men det stora resursflöde som erfordras iriktning österut bör enligt min mening hellre varaprivat än offentligt. Ju förr de nya makthavarnalyckas stabilisera sina ekonomier och skapa rimligavillkor för både inhemska och utländskainvesteringar, dess bättre blir utsikterna att hävamisären och den djupa fattigdomen.Herr talman! Den riktigt stora misären ochfattigdomen finns förstås i den tredje världen.Några av har klarat sig hyggligt under80-talet, men i stora områden ser vi i stället fortsattstagnation eller kräftgång. Det gäller inte minst iAfrika söder om . är liksomLatinamerika hårt nedtryckt av den skuldkris somhar sitt ursprung internationellaöverlikviditet och i det stora lättsinne varmedkrediter beviljades och togs emot. Den rika världenmåste nu ta sin del av ansvaret för den ohållbarasituation som därigenom har uppkommit.Anf. 39 ():Herr talman! Inledningsvis vill jag påstå att biståndär och bara kan bli en del av ett samarbete påmånga nivåer med . Handel med andraländer och de inkomster den ger liksomdirektinvesteringar och andra kapitalflöden ärviktiga delar av det som krävs för att ekonomiskthjälpa u-länderna.Men i det direkta biståndsarbetet är det viktigt mednära kontakter mellan givare, förmedlare ochmottagare, dvs. med en direkt hjälp länder emellanoch mellan institutioner, kommuner, län ochindivider i olika länder. Sådana direkta kontakterhandlar inte bara om bistånd i egentlig mening utanom medmänskligt kunskaps- ocherfarenhetsutbyte. Vi kristdemokrater talar ombehovet av vänorter i . Vi anser att ettsystem med vänorter skulle kunna öka samhällensoch individers engagemang och intresse förmänniskors situationer i andra länder.I finns många frivilliga organisationer somengagerat arbetar för att utifrån människors behovi och i Öst- och hjälpa ochbygga upp. Deras engagemang måste kunna tas tillvara ännu mer. Ett i mottagarlandet folkligtförankrat bistånd kan vara ett sätt att fortare nådemokratimål. Ett folkligt förankrat bistånd harockså stora förutsättningar att nå kvinnor och barn,som är de mest utsatta.Herr talman! Jag är väl medveten om att det finnsmånga fallgropar i ett rörelseinriktat bistånd. Menjag vet att det också har många fördelar just därföratt det kan ta till vara den enskilda människansengagemang, kunskaper och intresse. Det är viktigtatt alla kanaler utnyttjas i biståndsarbetet. Härkommer bl.a. också FN in i bilden.För ett litet land som är det naturligt attarbeta multilateralt genom FN. Ett sätt för FN attåtervinna förlorad respekt är att satsa extra påutvecklingsinsatser, flyktingfrågor, miljö ochbiståndsarbete för kvinnor och barn. Även om FNåren 1975--1985 anordnade ett jämställdhetensdecennium med jämställdhetskonferenser iMexiko, och och antogresolutioner, proklamationer och deklarationer, ärkvinnan i världen långt ifrån jämställd.Det är viktigt att för ett framtidsperspektiv satsa påkvinnorna . Det kan man göra genom att arbetaför att kvinnorna skall få sina rättighetertillgodosedda i både familje- och samhällsliv,tillgång till utbildning, inkomster och karriär,sjukvård, hälsovård och reellt inflytande på beslut,som berör deras egen tillvaro. Kvinnor skall ha densjälvklara rätten att äga jord, att ha ett avlönatarbete och rätt att uppta lån.En av vårt lands uppgifter i FN och i andrainternationella sammanhang måste vara attpåverka ländernas regeringar till att vidta åtgärderså att kvinnornas personliga och politiskarättigheter respekteras. Om man inte lyssnar påkvinnorna, som står närmast jorden och livet,kommer ingen hållbar utveckling till stånd. Det ärmin fulla övertygelse. Det är dags att inse attkvinnorna har den viktigaste rollen om vi villleva på en rimligare jord.Det är också viktigt att FN har kvar ochvidareutvecklar sin betydelsefulla roll somkoordinator i det multilaterala hjälparbetet vidt.ex. katastrofer, då olika länders ochinternationella organisationers insatser måstesamordnas. FN måste utveckla sitt preventivaarbete och i tidigt skede identifiera signaler omhungersnöd, krigsrisk och epidemier av olika slag.Det är en viktig fredsbevarande uppgift.Generalförsamlingens behandling avFNs roll vid katastrofsituationer kommerförhoppningsvis att vara ett viktigt led i de beslutsom tas för att effektivisera verksamheten på detområdet. Det är bra att finns med där ochkan agera.Det måste vara ett naturligt inslag i FNs konferensför mänskliga rättigheter 1993 ochbefolkningskonferensen att lägga stor vikt vidsådant som kan belysa åtgärder för att förbättrakvinnornas politiska, civila, rättsliga, sociala,ekonomiska och kulturella rättigheter. Det är ettjämställdhetskrav, herr talman.Anf. 40 (nyd):Herr talman, ärade ledamöter! Jag vill först beröraen ordningsfråga. Rubriksättningen för mitt tal,Internationella frågor, står kammarkansliet för. Jaghar inte påverkat placeringen under den rubriken.Svensk rätts europeisering är den störstaförändringen inom den svenska rätten sedan 30-åriga kriget. ommedborgerliga fri- och rättigheter, som tillkom för40 år sedan, har visat sig ha konsekvenser som fåanade före 80-talet.I början hade ratificeringen avEuropakonventionen föga verkan i . Innankonventionen ratificerades skedde en grundliggenomgång i regeringen och av dess olikaartiklar, men det befanns att svensk rätt på allapunkter uppfyllde konventionens krav, utom vadgäller religionsfriheten. Det fanns därför intebehov av att förändra någon lagstiftning. Till sittinnehåll var konventionen redan svensk rätt.Under 80-talet kunde konventionen inte längrehållas borta, även om många försök gjordes.Konventionen åberopades och diskuterades ochanvändes vid pläderingar i rättssalarna, ochsvenska klagomål till europeiska kommissionen iStrasbourg växte till sådant antal att fr.o.m. 1983var i förhållande till invånarantalet deneuropeiska stat som drabbats av flest klagomål överhuvud taget.Europakonventionens betydelse är något som vialla måste ta till oss. Den som sett ljuset är StenHeckscher. Nydemokrati kommer att gå i spetsenför att sprida kunskap och ljus över dessa frågorsom är viktiga för oss alla.Med tanke på betydelse förEG och det faktum att biträtt konventionenär det både nödvändigt och möjligt för våramyndigheter att som viktigt underlag för sittbeslutsfattande beakta text.Sker det inte, ökar risken för att den svenska statenfår sitta på de anklagades bänk i Strasbourg.För att genomföra detta rent praktiskt krävs enkompetenshöjning hos de svenska myndigheternaoch materiellt sett ökad kompetens hos de svenskadomstolarna.Det har gjorts gällande på grundval av de danskaerfarenheterna att det för del kommer attbehövas tusen jurister i . Inomjustitiedepartementet har man låtit förstå att 300jurister måste tillkomma i departementet. Det är avvikt att detta arbete och rekryteringen kommer attske på rätt sätt. Jag är den förste att beklaga attdetta arbete har försummats.Jag vill avslutningsvis med detta inlägg göraregeringen och uppmärksamma på denutveckling som sker med en rasande fart inomden svenska rättens område och att man nu bör inseEuropakonventionens betydelse för mänskligarättigheter även för del.Anf. 41 ():Herr talman! vill jag dryfta barnens situationi världen. uttrycke sig så här om barn:''Om barns lidande är tänkt att utgöra summan avdet lidande som är oundvikligt för att sanningenskall segra, så vill jag ge en varning: Det är intesäkert att sanningen alltid är värd ett sådant pris. ''Barns lidande förknippas oftast med fattiga länder,med länder utsatta för krig, naturkatastrofer ochoroligheter, eller så förknippas barns lidande meddiktatursystem. Men jag skall nu förknippa barnslidande med ett rikt land, ett land i fred, ett landsom har en nyckelroll som en demokrati medledande position i världen. Jag tänker på . Jagtänker på de barn, tonåringar, som på senare tiddömts till döden i , trots att de varit under 18år, när brotten begåtts. Jag tänker på mer än 90dödsdömda tonåringar i ,många ungdomar som fått dödsstraff bl.a. på grundav brist på vårdplatser. Uppgifterna är hämtade urAmnesty-rapporter.Mot denna bakgrund måste fortsätta attarbeta för att dödsstraffet avskaffas i världen ochfortsätta att i bilaterala kontakter med ta uppdet omoraliska och oacceptabla i att utdömadödsstraff för barn. Självklart anser ocksåatt bör ta initiativ till att dödsstraff upphävsöverallt i världen och till en FN-studie, somutvärderar eventuella preventiva effekter avdödsstraffet. Det kunde vara en väg att gå fram föratt bli av med dödsstraffet.Herr talman! När skall kurdiska barn få upplevatrygghet och säkerhet, få leva utan förtryck ochdiktatur? Den frågan är vi många som ställer oss.Oberoende av om kurdiska barn vuxit upp iTurkiet, eller har de alltför ofta förvägratssina mänskliga rättigheter, sin rätt till liv ochutveckling, trygghet och skydd, medbestämmandeoch respekt. Vi minns alla de kemiskabombningarna över Halabja, raserande avnära fyratusen kurdiska byar, som ledde till storaflyktingströmmar till och . Vi minnsSaddam angrepp på kurderna efterKuwaitkriget och alla flyende, sjuka och svältandebarn. när kurderna åter börjar bygga upp sinagamla byar i norra hotas deras liv och existensigen, inte bara från och utan ocksåfrån turkiskt flyg. Från olika håll anfaller fiendenoch skapar nya flyktingvågor. Enligt uppgifter jagfick är ytterligare ca 250 000kurder på flykt. De flyr undan bombningari norra . skall, enligt samma källor, haanvänt napalm inne på irakiskt område.Kurder flyr också från hotet av nya irakiskaangrepp mot kurdiskt område i norra , den s.k.fria zonen. Enligt min och mening måstevi nu från sida begära besked omnapalmbombningarna från och högljuttprotestera över de turkiska bombningarna, någotsom redan lär ha gjort. Vi måste ocksådiskutera och planera och ha en beredskap införeventuella nya irakiska attacker mot kurderna ivinter.Herr talman! När får de sahariska barnen upplevaett fredligt ? När får de lämnaflyktinglägren i , där de fötts eller bott iöver ? Enligt FNs fredsplan skall enfolkomröstning hållas . Nukrånglar och kung igen, trots attFN-observatörer redan är på plats för att övervakadet eldupphör som , befrielserörelsenPolisario och FN kommit överens om. Från svenskthåll behövs påtryckningar mot , så attfredsplanen blir respekterad och kan genomföras.Dessutom behövs en beredskap, så att vi kanbidraga från svenskt håll med valövervakning,hjälp med valadministration, transporter m.m.När det gäller de palestinska barnens svårasituation, bl.a. på de ockuperade områdena, vill jaginstämma i mycket av det som . Själv hade jag anledning att besökaVästbanken , och jag såg de besvärlighetersom de palestinska barnen utsätts för, i likhetmed vad de judiska barnen har utsatts för.Vi måste reagera i alla situationer.Barnslavar, barnarbetare, gatubarn, handikappadebarn, flyktingbarn, krigsbarn. De är allas vårtansvar. FNs konvention om barns rättigheter är ettovärderligt tillskott i arbetet för barns rättigheter isamhället. måste i såväl bilaterala sommultilaterala kontakter påverka så att samtligastater erkänner sin respekt för konventionens måloch intentioner.Jag vill avrunda med mitt inledningscitat: ''Ombarns lidande är tänkt att utgöra summan av detlidande som är oundvikligt för att sanningen skallsegra, så vill jag ge en varning: Det är inte säkertatt sanningen alltid är värd ett sådant pris.''Anf. 42 HANS ():Herr talman! Välkända framgångar i kampen förmänskliga rättigheter har uppnåtts och ocksåberörts i dagens debatt. Uppslutningen om demänskliga rättigheterna är fortfarande i alltför storutsträckning en läpparnas bekännelse. Deinstrument som finns för att vaka överefterlevnaden är alltjämt bräckliga och trubbiga.Det krävs att världssamfundet sätter in betydligtstörre kraft och resurser för att åstadkomma eneffektivitet i verksamheten för mänskligarättigheter -- MR. Det är hög tid att det utses enHigh Commissioner för MR i likhet med vad somfinns för flyktingverksamheten.Sedan och åtskilliga andra länder, somtidigare gjort starkt motstånd mot förslaget, ändrathållning till den internationella MR-verksamheten,borde förutsättningarna för ett svenskt initiativvara vida bättre . En High Commissionerskulle inte bara höja statusen på verksamheten utanäven ge nya möjligheter för ett mer dynamisktarbete på detta viktiga område.Vi gläder oss åt den nya demokratiska utvecklingeni Öst- och , men vi bortser från derisker som finns för en nationalistisk, reaktionäroch högerextrem utveckling, som kan blien stor fara för respekten för de mänskligarättigheterna.I en annan del av finns ett land där dennautveckling länge varit en realitet, nämligen iTurkiet. Den politik som landets högerregering för,är också ett bra exempel på hur man kan godkännaoch ratificera alla relevanta konventioner på MR-området men i stor omfattning bryta mot dem, bl.a.i fråga om tortyr och annan brutal behandling.Det är nödvändigt att tar nya initiativ för attförmå att uppfylla konventionskraven. Detär oacceptabelt att det finns en dubbelstandard ifråga om demokrati och mänskliga rättigheter inomEuroparådet. Varje medlemsland, inkl. ,har ett medansvar för de allvarliga kränkningar sombegås i i kraft av den stadga som finns förrådet.I kampen för de mänskliga rättigheterna serkonservativa kretsar ofta alltför ensidigt på frågan.Det är främst de politiska fri- och rättigheterna somkommer i förgrunden, medan de ekonomiska,sociala och kulturella rättigheterna kommer ibakgrunden.Det åberopas ofta att de fattiga länderna harväldiga svårigheter att uppfylla konventionskraven.Detta går inte att bestrida. Men uppfyllandet avkonventionerna är inte bara ett ansvar för detenskilda landet utan för hela världssamfundet. länderna har i grund och botten huvudansvaretför att de mänskliga rättigheterna i fråga om arbete,bostad, utbildning, kultur, miljö och social välfärdinte bara blir tomma ord. Det är mot dennabakgrund det gäller att inte bara försvaraenprocentsmålet i fråga om bistånd utan även attverka för en utökning av detsamma här och ute ivärlden.Ekonomiskt stöd till Öst- och får,enligt min mening, inte tas från u-landsbiståndet.Inte heller vår flyktinghjälp får ta i anspråkbiståndsmedel till u-länderna.Flyktingströmmarna ute i världen, som uppgår tilltiotals miljoner, är en följd av förföljelse ochockupationer och av krig och svält.Vi gläds åt att kampen för att avskaffaockupationerna i , och debaltiska länderna krönts med framgång. Men detfinns andra länder som drabbats av långvarigockupation utan att världssamfundet och FN gjorttillräckliga insatser för att häva dem. ockuperat av , Västbankenoch av . Långvarigaockupationer har också drabbat andra länder. Tibethar ockuperats av , av Indonesienoch delar av av . Det är hög tid attopinionen och världssamfundet sätter in sin kraftför att få slut på dessa folkrättsstridiga ingripanden.Sverige måste ta initiativ i FN till en avveckling avalla främmande ockupationer. Detta bör vara enhuvuduppgift , som skall vara ettfolkrättens årtionde.Det är under ockupationer som de värstakränkningarna av mänskliga rättigheter sker. Detär utländska ockupationer som alstrar de störstaflyktingströmmarna.En generös och human flyktingpolitik ärinternationell solidaritet i praktisk handling.Regeringsbeslutet den 13-december 1989 ominskränkningar i möjligheterna att få asyl i Sverigemåste upphävas. Det måste bli ett generelltverkande beslut, liksom 13 decemberbeslutet varoch är det. Det får inte bli en långhalning medundersökning av land för land. Det är inte rimligtatt ha olika praxis för olika länder vid olika tider.De med tiden allt kraftigare anmärkningar somriktats mot från motrasdiskriminering för att inte lagstifta i enlighetmed konventionen är viktiga att reagera på, inteminst med tanke på trovärdighet iinternationella sammanhang.I ett nytt betänkande från JK Hans Stark harframlagts förslag som på ett effektivare sätt kanstraffrättsligt beivra den organiseraderasdiskrimineringen.Jag uppmanar regeringen att framläggaförslag som tillgodoser berättigade krav på en aktivbekämpning av rasism och främlingsfientlighet ivårt land, även när det gäller lagstiftning motrasdiskriminering inom arbetslivet.Rasismen måste bekämpas på alla områden. Alltdetta behövs för att skapa bättre förutsättningar föratt bekämpa de förtäckta, dolda rasfördomarna,som är mycket farliga och förrädiska. Till syvendeoch sist är det du och jag som aldrig får vara tystavar än det smygande giftet sprids.Anf. 43 ():Herr talman! hinner man inte taupp allt som man skulle vilja ta upp. Därför vill jagbörja med att säga att jag ställer mig bakom DanielTarschys tal om minoriteters rättigheter, IngbrittIrhammars om nödvändigheten av att fördömaTurkiets bombning av kurdiska byar i , ochHans Göran anförande om mänskligarättigheter.Främlingsfientligheten och rasismen har ökat, ävenhär i . Många flyktingförläggningar i vårtland har utsatts för terrorattacker. Högerextremapartier gick framåt i årets skolval. 1987 ansåg 44 %av svensk ungdom att invandringsbestämmelsernaborde bli strängare. , , har siffranstigit till 75 %.Docent , som är expert påinvandrarfrågor vid , sägeratt en kombination av faktorer ligger bakom dentilltagande främlingsfientligheten. Men denavgörande faktorn, som gett legitimitet åtfrämlingsfientligheten, utgörs av regeringens besluti om åtstramning avflyktingpolitiken. En annan viktig faktor är denmisslyckade flyktingmottagningen. De långaväntetiderna, och att flyktingarna inte fått arbeta,har gjort att människor tror att flyktingarnakommit hit för att dra nytta av vårt bidragssystem.Luddiga och mångtydiga uttalanden frånregeringsföreträdare om riktiga flyktingar harbidragit till att skapa den bilden hos allmänheten.Inskränkningar i asylrätten har haft oerhörtnegativa verkningar. Många människor med behovav skydd mot förföljelse har skickats tillbaka tillsina hemländer. I flera fall har de bevisligen utsattsför ytterligare förföljelse som tortyr, ellerförsvunnit -- och man vet inte vad som har häntdem. I andra fall har flyktingar meddokumenterade tortyrskador, som ändå inte harblivit trodda, försökt bränna sig till döds underutvisningsförfarandet.Men kunde vi glädjande nog konstatera attstatsrådet meddelade att det nu är deregler som gällde före somåter gäller. Det var min tolkning av vad hon sade,och jag hoppas att den är riktig.Det är oerhört viktigt att det läggs ökad vikt vidmänskliga rättigheter i skolundervisningen. Härkan skolan få värdefull hjälp från AmnestyInternational, som har tillgång till unik ochsynnerligen tillförlitlig information på dettaområde. Fortsätter de nuvarande tendenserna medytterligare försvagning av värderingar hos vårungdom om humanism och solidaritet med svagaoch förtryckta -- ja, då går vi en mörk framtid tillmötes.Frågan om invandrarverket skulle egentligenbehöva en egen debatt. Verket har utvecklats till enallt större byråkratisk koloss, som slukar allt flermiljarder i anslag. Trots detta fungerar det mestaotillfredsställande.Det är helt enkelt så, att invandrarverketkännetecknas av samma typ av problem som råddei -- en förstelnad, överbyråkratiseradorganisation som lever sitt eget liv.Jag tror att vi måste börja tänka i nya banor när detgäller organiseringen av vårt flyktingmottagande.Behöver vi egentligen ett invandrarverk? Bordeinte varje departement svara för invandrarfrågornainom sitt område, medan en invandrarminister harsamordningsansvar? Kunde inte tillståndsprövninghelt föras över till regionala asylnämnder därmuntligt förfarande kunde äga rum i allatveksamma ärenden, och kunde inte kommunernadriva flyktingförläggningar? Även om man gerkommunerna en skälig ersättning, skulle det ändåbli billigare än att anlita herrar som asylfrågor och medborgarrättsfrågorär främst rättssäkerhetsfrågor och passar illa både iarbets- och i bostadsdepartementet.Och framför allt: Vi måste snabbt få regler som gerasylsökande rätt att arbeta . Jagtror att det är nödvändigt med ett radikaltnytänkande på dessa områden. Annars kommer denuvarande missförhållandena att spela defrämlingsfientliga krafterna i händerna, ochdärmed utgöra det största hotet mot asylrätten.Jag undrar när vi kan vänta oss ett mergenomarbetat förslag om en bättre fungerandeflyktingmottagning. Vi har fått veta att vi påvåra bord kommer att få frågan omöverprövningsnämnd. Men det räcker inte.Anf. 44 ():Herr talman! I går blev jag uppringd av en manfrån , som engagerat sig för flyktingar imånga år i olika organisationer -- Röda korset m.fl.Han var förtvivlad. Han hade varit med dåen jugoslavisk familj fick besked om att den skulleutvisas från . Han sade att det var det mestskakande han varit med om. Familjemedlemmarnarev sönder sina kläder, kastade sig bakåt och skrekut sin förtvivlan. De hade väntat i i elvamånader på att få sin dom. När de fick den blev dehelt knäckta, och de är nu intagna på psykiatriskavdelning -- och skall de utvisas.Pappan är politiskt förföljd, sonen har deserteratfrån armén, mamman har i sonens närvarovåldtagits av jugoslavisk polis i syfte att hon skulleavslöja uppgifter om sin man. Våldtäkt anserAmnesty vara lika med tortyr.Jag känner också en ensamstående mor, som i fleraår engagerat sig för två unga arabiska bröder somdeserterat från militären. De har varit i iöver och väntat otåligt på besked. har deockså fått besked om avvisning. av sina ungaliv har de tillbringat i sysslolöshet och i oroligavvaktan på beslut. Situationen har gjort demrastlösa och ångestfyllda. Den ensamståendemodern har varit ett stort moraliskt stöd för dessapojkar de har vistats i Sverige.Jag tog de här två exemplen för att visa på någrasom har gjort insatser. Men det finns otroligt mångasvenska medborgare som har engagerat sig förflyktingar här i landet. Det kan man knappast tronär man läser tidningar och tittar på TV. Där får visnarare se hur främlingsfientliga inställningarkommer till uttryck. I stället borde vi få seansiktena på de människor som engagerat sig förflyktingarna, för de gör heroiska insatser. Men detär främlingsfientlighet som är skrämmande ochsom kittlar journalister och sensationslystna läsare.Det har blivit mera opportunt och rumsrent attuttala sig negativt om invandrare.Jag vill i detta sammanhang nämna den kampanjsom pågår i mot byggandet av en moské.Den kampanjen är rent förfärlig, och den stridermot religionsfriheten i vårt land. Jag kan inte annatän se den kampanjen som uttryck förfrämlingsfientlighet. Jag vet att också TorgnyLarsson kommer att ta upp den här frågan ochutveckla den vidare. Jag tycker det är angeläget attvi reagerar mot den här typen av yttringar.Jag skulle önska att vi oftare fick se och höra talasom människor som engagerar sig för flyktingar. Dåskulle kanske sådana humanitära värderingar istörre utsträckning sprida sig till våra ungdomar.Valresultatet i skolorna hade då kanske inte blivitatt eleverna i sådan stor utsträckning röstat påytterlighetspartier som också för framfrämlingsfientliga åsikter.I valrörelsen fick jag frågan om vi ifolkpartiet vill att det skall komma fler flyktingartill . Nej, naturligtvis inte, svarade jag. Viönskar inte att människor skall behöva fly från sinaländer, tvärtom. Det bästa är naturligtvis ommänniskor kan bo kvar i sina hemländer. Mensituationen är ju inte sådan i världen, utan i ställetär miljontals människor på flykt. Vi har som landförbundit oss i konventioner att ge asyl tillmänniskor som är politiskt förföljda i sinahemländer. Vi har råd att vara solidariska mot demsom har det svårt.Vi måste få en humanare flyktingpolitik, och dethar vi hävdat länge från sida.