prot · GE0961 · 1991-02-12 00:00:00 — Vi har mycket atttillföra den europeiska politiken och traditionennär det t.ex. gäller våra regler om etik pådjurskyddsområdet.Enligt min uppfattning fick vi tidigare nästanunderordna oss EG. Jag minns då det restes kravpå att vi skulle bygga om våra slakterier efter EGsstandard. Vems normer skall vi underkasta oss?Anf. 30 Statsrådet ():Herr talman! Vi har självfallet ingenting attskämmas för när det gäller det svenska jordbruket.Det är därför som vi har kunnat spela enbrobyggarroll i GATT-förhandlingarna. Vi harförsökt att göra många insatser för att skapa ettglobalt system. Som jag ser det är det väldigtallvarligt att just jordbruket sätter käppar i hjuletför att vi i de framtida förhandlingarna över huvudtaget skall kunna slå vakt om ett globalt,internationellt handelssystem. Effekterna kan istället bli protektionism, vilket alltid brukar drabbasådana små länder som t.ex. Sverige.Vid en framtida förhandling om medlemskap i vi först få klart för oss vad det är förjordbrukspolitik som vi skall förhandla om, mendet vet vi inte förrän EG har presenterat sittförslag.Anf. 31 ():Herr talman! Jag måste fråga vad statsrådetmenade med att jordbruket sätter käppar i hjulet.Vi har ställt oss bakom den nya jordbrukspolitikenoch omställningen har börjat. Min uppfattning äratt vi måste få veta spelreglerna, så att man intebehöver genomföra två omställningar. Vad menasmed att jordbruket sätter käppar i hulet?Anf. 32 Statsrådet ():Herr talman! Med uttrycket ''sätta käppar i hjulet''menar jag att det är så låst kringjordbruksförhandlingarna i , att man intekommer fram till något av de andra områdena. Detär ändå 15 områden, varav jordbruket är ett, somdet skall förhandlas om.På grund av osämjan beträffandejordbruksområdet har man svårt att kommaöverens om regler för andra områden, såsomtjänstehandeln, tullarna, immaterialrätten, ochspelreglerna över huvud taget. Det är tråkigt,tycker jag.Vi måste förhandla om de regler som skall gälla dendag då det föreligger ett färdigt förslag omjordbruket. Övergångstiden är och för detsvenska jordbruket blir den aktuella tidpunkten1994. Den mest optimistiska tidtabellen för ettsvenskt medlemskap i anger 1995 somtidpunkt. Således måste ett nytt system avlösa detsom har tillämpats för svenskt jordbruk.Anf. 33 ():Herr talman! Då är min fråga till statsrådet: här en ''grönbok'' av den typ som skall komma? (Statsrådet ():Nej. )Det är alltså inte fråga om en sådan. Jag harstuderat rubrikerna i faktasamlingen FaktaEuropa. Inför den stora omställningsperiodenmåste jordbruket snabbt ha tillgång till fakta för skall veta vad det är man skall ställa om till.I fjol utgavs ett dokument med titeln i ett västeuropeiskt perspektiv. I en produkt om jämställdhetsarbetet. MargotWallström uttalade i senaste numret av tidningenFrån riksdag och departement att svenskjämställdhet är ett föredöme i . Det skullevara mycket roligt om man på baksidan av Frånriksdag och departement kunde läsa att svenskjordbrukspolitik är ett föredöme för Europa.Min innerliga förhoppning är att detta arbeteintensifieras. Jag vet att det är svårt, men det ärockså ett huvudintresse. Det är viktigt med fastaspelregler, inte minst i vårt land där hela bygder ärberoende av jordbruk.Anf. 34 Statsrådet ():Herr talman! Det mest angelägna just nu är EES-förhandlingarna, vilka har största prioritet, så attdet föreligger ett färdigt avtal till försommaren.Det är för de områden som ingår i EES-förhandlingarna som det har upprättats''grönböcker'', dvs. sammanställningar över deregler som skall gälla. Dessa ''grönböcker'' ärbetydligt tjockare än de skrifter som har utgivits,som säkert har sett. '''' innehåller EGs relevanta reglerur bl.a. vitboken. Skrifterna däremot har tagitsfram om de områden som är föremål förförhandlingar.Jag har sagt att vi nu måste börja förbereda hur viskall arbeta inför en kommandemedlemskapsförhandling. Där måste vi gå igenomvad EGs jordbrukspolitik innebär, en politik som är utesluten från de förhandlingar ochdiskussioner som pågår.Anf. 35 ():Herr talman! Jag är medveten om att det enbartingår handelspolitik i EES-förhandlingarna. Vibehöver få besked om jordbrukspolitiken i desshelhet. Det ser vi otåligt fram emot. Detta måstefinnas med i bilden inför den omställning som är pågång.Jag ber att än en gång få tacka statsrådet för svaret.Jag skall med stort intresse följa det fortsattaarbetet.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1990/91:382 omkällsorteringen av hushållsavfallAnf. 36 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen avser att göra för att undanröjasvårigheter i samband med källsortering avhushållsavfall. Som svårigheter nämns dels viktenav att definiera begreppet källsortering förkommunernas avfallsplanering, dels avsättningenför insamlat material.I samband med den omställning som krävs för attnå målen för källsortering av avfall kommer en delproblem på vägen att behöva lösas. Vår målsättningär att dessa hinder skall övervinnas för att vi skall fåtill stånd en bättre avfallshantering därkällsorteringen är själva nyckeln till ett bättreomhändertagande.Från har kommunerna rätt attföreskriva om källsortering enligtrenhållningslagen. I den miljöproposition som skallpresenteras kommer ett förslag sominnebär att kommunerna ges rätt att differentierasina avfallstaxor för att stimulera till en ökadsortering och minimering av den totala volymenavfall. Kommunernas arbete med källsortering ären process som måste utvecklas successivt ochanpassas efter dels vunna erfarenheter, dels olikaförutsättningar i olika kommuner. Vi måste därförvara uthålliga och inte låta oss avskräckas avproblem som uppstår under en utvecklingsfas.Enligt de ändringar i renhållningslagen som antogsav och som trädde i kraftden är centraltillsynsmyndighet för avfallsfrågor. I denna rollskall verket bl.a. följa utvecklingen påavfallsområdet och se till att den frånmiljösynpunkt bästa hanteringen av avfallettillämpas. Till verkets viktigaste uppgifter hör dåatt ge kommunerna stöd i deras arbete påavfallsområdet, så att en hög ambitionsnivå kanhållas inom alla kommuner bl.a. när det gällerkällsortering. Jag har inhämtat attnaturvårdsverket i detta syfte kommeratt ge ut allmänna råd för den kommunalaavfallsplaneringen.När det gäller avsättning av insamlat material kandet och i vissa regioner finnas problem.Även avsättningsmarknader behöver för attväxa fram och utvecklas. Regeländringar ochekonomiska styrmedel kan användas för att skapamarknadsförutsättningar. är denviktigaste förutsättningen för att enåtervinningsmarknad skall uppstå och fungera atten tillräckligt stor och kontinuerligt tillgängligmängd material sorteras ut. En någorlunda jämnoch förutsägbar kvalitet är också en förutsättning.Anf. 37 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret på minfråga. Jag tycker kanske att miljöministern äronödigt pessimistisk i sitt svar när hon säger att detgäller att vi är uthålliga och att målsättningen måstevara att vi övervinner svårigheterna. Visst måstemålsättningen vara denna, men egentligen har vistor anledning att känna mycket stor optimism infördet här beslutet om att gå över till källsortering.Det har ofta förvånat mig att det har väckt så litenuppmärksamhet i den offentliga debatten. Enligtmin uppfattning är detta en av de viktigasteåtgärder som vi har vidtagit. Den kommer, när denförverkligas, att förbättra miljön. Det är viktigt attförsöka jämna ut vägen och få bort en delsvårigheter.Det är oerhört angeläget för kommunerna att redani starten av arbetet veta hur man definierarkällsortering. Räcker det om man har litetglassortering eller papperssortering? Vad menarman egentligen från samhällets sida när man pratarom källsortering? Jag vet inte vad som kommer attingå i allmänna råd och om detkommer att finnas en definition av begreppetkällsortering där. Jag vill gärna framhålla att jagtycker detta är mycket angeläget.Miljöministern säger också att kommunerna fårrätt att differentiera avgifterna. Det tycker jag ärbra. Det är ett avsteg från självkostnadsprincipen,men i det här fallet tror jag att det är nödvändigt. Iinitialskedet kan det tyvärr vara så att det som påsikt är det bästa för miljön och naturen är förenatmed kostnader. Genom att sänka kostnaden för detkällsorterade avfallet får man kanske inte fulltäckning, men jag tror att det är nödvändigt att gåden vägen när det gäller att åstadkomma enkällsortering.Jag tror att det finns ett grundläggande problem närdet gäller avsättningen och marknaden för deåtervunna produkterna. Vi måste varauppmärksamma på detta. När vi åläggerkommunerna att källsortera, kommer köparna avåtervinningsmaterialet att veta att råvaran finns därtill vilket pris som helst. Detta försätterkommunerna i en svår situation. Det blir inte någramarknadsmässiga relationer. Kommunerna måstebli av med det återvunna materialet. Det blirköparens marknad. Säljaren, dvs. kommunerna,har mycket litet att säga till om. Eftersomåtervinning nu skall bli en grundläggande del iverksamheten, måste man stimulera kommunernatill ett systematiskt samarbete kring detta med attfå avsättning för sina återvinningsprodukter ibolagsform eller på annat sätt.Anf. 38 Miljöminister ():Herr talman! Jag är personligen inte allspessimistisk, utan i likhet med . Jag tycker att detta är ett slagsvändning i systemet som vi har åstadkommit. Detär mycket positivt och hör framtiden till. Jag ärövertygad om att vi kommer att klara av detta. Jagskickade ut signalen om att inte ge upp utanfortsätta med det här arbetet till andra som uttalarsig mer pessimistiskt.Förslaget med differentierade avgifter skall inteavvika från självkostnadsprincipen i den meningenatt kommunen skall få göra sig vinst på den härverksamheten. Man skall däremot kunna få sättaavgifterna olika beroende på hur de olika aktörernaklarar av det här betinget. Det handlar omhushållen, industrin, byggbranschen och även vissakommunala verksamheter. Det handlar också omt.ex. Mc Donalds.När det gäller förpackningar kommer vi ipropositionen att ta ett annat grepp, än det manhittills diskuterat, i syfte att underlätta för det härsystemet att fungera, nämligen att lägga etthelhetsansvar på producenterna och handeln.Dessa skall själva ha ansvar för att klara av systemför återvinning och återföring av alltförpackningsavfall. Detta är en mycket stor del avmarknaden. Den innefattar även t.ex.glasåtervinningssystemet som vi har problem med.Det innefattar för övrigt återigen Mc Donalds.Vi tror att vi på ett kostnadseffektivt och bra sättkommer att lösa många av de problem som AnnikaÅhnberg tar upp genom att ta ett helhetsgrepp medlitet andra utgångspunkter än . Det kommerdessutom att överensstämma med det system somnu börjar utvecklas i EG.Anf. 39 ():Herr talman! Det som miljöministern säger om etthelhetsförslag och om att lägga ansvaret hosproducenten och handeln gläder mig. Det stämmerväl överens med förslag som vi i harlagt fram , bl.a. med utgångspunkt i detarbete som påbörjats i . Där har man jukommit en bra bit längre på väg i en sådan process.Jag ser verkligen fram emot att få tal del av det härförslaget. Jag tror att detta är en mycket viktig deli vårt arbete för att förbättra miljön.Avslutningsvis vill jag återknyta till begreppetkällsortering. Jag har inte riktigt fått ett klart svarpå om det kommer att finnas en definition påbegreppet källsortering. Jag vill gärna än en gångunderstryka att det är avgörande för kommunernaatt veta hur man skall hantera hela det härproblemet och vad som ingår i begreppetkällsortering.Anf. 40 Miljöminister ():Herr talman! Får jag återigen understryka att dethär är fråga om att vi utvecklar system som fungerarbättre och bättre. Kommunerna skall under det häråret inventera allt avfall som genereras ikommunen, även från industrin ochbyggbranschen. På grundval av det skall man läggafram en avfallsplan. Meningen är att man den vägenskall kunna sortera upp det man har. Man skalläven kunna lägga fram en plan för hur man skallhantera det. Det kommer naturligtvis att vara litetolika i olika kommuner. Deras riktlinjer har i själva verket varitfärdiga , men ochKommunförbundet är inte riktigt överens omhanteringen. Vi hoppas att det skall bliklart.Jag tror inte att kommunerna i detalj vill ha skrivetpå näsan vad de skall göra. De vill ha hjälp ochstöd, men även viss frihet att utforma system somfungerar utifrån hur det ser ut i , ellerGöteborg.Anf. 41 ():Herr talman! När det gäller konflikten mellanKommunförbundet och kan barasägas att den bästa förutsättningen för att det härarbetet skall komma i gång är att de två viktigainstanserna är något så när överens om hur tagenskall tas.Jag uppfattar det här svaret som att man intekommer att definiera begreppet källsortering. Jaganser inte heller att man redan från starten skall haen definitiv definition av begreppet för all framtid.Man skulle åtminstone kunna starta med enminiminivå. Sedan skulle man låta processen fortgåmed att utveckla definitionen. Det bordeåtminstone från början finnas klart sagt att dettaoch detta måste ingå för att man skall kunna sägaatt en kommun har startat källsortering.Anf. 42 Miljöminister ():Herr talman! Jag tror egentligen inte att vi ärosams, . Vi kommer båda att följautvecklingen och på olika sätt hjälpa till att påverkaden, så att det blir ett bra och fungerande system.Låt oss inte tvista om ord i det sammanhanget, utanlåt oss se till att det fungerar bra i verkligheten.Överläggningen var härmed avslutad7 § Svar på fråga 1990/91:392 omhalogenlamporAnf. 43 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att vidta åtgärder för att ökasäkerheten vid användandet av halogenlampor.Enligt statens strålskyddsinstituts instruktion skallinstitutet skaffa sig noggrann kännedom om derisker som är förenade med strålning och meduppmärksamhet följa utvecklingen inom berördaområden.Från strålskyddsinstitutet har jag inhämtat atthalogenglödlampor avger små men onödigamängder ultraviolett strålning. Vid normalanvändning orsakar de varken akuta hud- ellerögonskador, och enligt vad man vet, hellerinte allvarliga långsiktiga skadeeffekter.Onödig UV-strålning från belysningsarmaturer ärlätt att skärma av eller väsentligt reducera. Isamband med fortsatt produktuveckling avhalogenlampor och belysningsanläggningar är detönskvärt att belysningsbranschen lederutvecklingen mot belysningar med mindreultraviolett strålning. anseremellertid inte att det är nödvändigt att ge utsärskilda föreskrifter om detta.Befintliga armaturer anses inte utgöra en hälsoriskeller motivera särskilda åtgärder.Den samlade bedömningen från ansvarigmyndighet är att UV-strålning, som vidöverexponering kan orsaka såväl akuta skador somrisk för sena skador, inte är skadlig i den omfattninghalogenlampor avger.Anf. 44 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret även pådenna fråga. Jag känner fortfarande stor osäkerhetoch tvekan efter det här svaret. Jag är på inget sättexpert på det här området. Det är kanske justdärför som jag ställer den här frågan.Miljöministern känner säkert till att det pågått enganska intensiv diskussion om de här lamporna ochom deras farlighet. Det är klart att den härdiskussionen -- företrädesvis i massmedia --skrämmer och oroar människor, mig också. Denhar också lett till att en del företag har dragit in sinahalogenlampor som inte har ett skyddsglas, medanandra har sagt att det inte är någon fara.Det finns en statlig myndighet som har till uppgiftatt tala om hur samhället ser på de här sakerna ochvilka typer av skydd som eventuellt kan behövas.Den myndigheten uttalar sig ganska nonchalant,åtminstone mycket oklart, och sätter i förstarummet frågan om hårdare restriktioner när detgäller dessa lampor möjliagen skulle kunna utgöratekniska handelshinder. vet man att detfinns andra länder, t ex , ochUSA, där man inte tillåter sådana lampor utanskyddsglas just av hänsyn till säkerheten förmänniskor. Då blir man ganska missnöjd med denhär attityden från en svensk myndighet. Om mananser att det inte finns några som helst risker ochatt det inte behövs några föreskrifter, vare sig omhur man skall använda lampan eller om skyddsglasbehövs tycker jag att man åtmintone skall begäraen ordentlig redovisning av vilka fakta man grundarsitt ställningstagande på. Det är otillfredsställandemed den oklarhet som råder. Jag ifrågasätterdessutom själva ståndpunkten att det inteföreligger någon risk.Anf. 45 Miljöminister ():Herr talman! Jag tycker att det är bra att AnnikaÅhnberg har tagit upp den här frågan, dels därföratt jag förstår att den debatt som har varit oroarmänniskor, dels därför att vi för en mycketberättigad diskussion i många likartade frågor omvar gränsen för s.k. lågdosstrålning egentligen gårnär det gäller skadlighet. SSI har arbetat med dehär frågorna . Det var deförst gav riktvärden, och de är så utformade att manskall undanröja varje risk för hälsofara förmänniskor.En sådan här diskussion är alltid besvärlig, men omman jämför effekterna av dessa lampor med demman utsätts för i andra sammanhang för att göra dethela begripligare, motsvarar -- som armaturernamed halogenlampor vanligen är utformade --strålningen från en 50 W-lampa under åtta timmarpå en halvmeters avstånd en timmes vistelse ihögsommarsol. Det gäller alltså risken förmänniskan. Det som kan inträffa är på sin höjd enlätt hudrodnad, inte den typ av skador man kan fåvid oförsiktigt solbad. På liknande sätt förhåller detsig med risken för ögonskador. Att man förser demmed skyddsglas beror på risken för att papper skallfatta eld på grund av värmen eller på risken förbrännskador, men inte strålskador.Anf. 46 ():Herr talman! Användningsområdet för de härlamporna har delvis förändras under de tolv årensedan strålskyddsinstitutet började titta på det härproblemet. är det mycket vanligare att manhar halogenlampor i arbetsbelysningar, dvs. har dem ganska nära ansiktet och kroppen.Man har dem som skrivbordsbelysningar t.ex. Dåkanske man i högre grad utsätter sig för denstrålningen än vad man har gjort tidigare. Om jaghar förstått diskussionen rätt, grundar sig de somkänner stor oro på nya undersökningar som hargjorts i . Dessa skulle visa att den härstrålningen faktiskt är farligare än vad man påmånga håll har trott. Jag tror nog att detfortfarande finns anledning till oro.Anf. 47 Miljöminister ():Herr talman! Jag kan försäkra attjag kommer att följa de här frågorna mycket noga.Både strålskyddsinstitutet och arbetsmiljöinstitutetarbetar kontinuerligt med de här frågorna. Detpågår bl.a. just nu ett arbete med att ta framkriterier för arbetsmiljöer för att hantera den typ avnya problem eller användningsområden somAnnika tog upp. Vi kommer inte att läggadessa papper i någon låda och sluta attuppmärksamma problemet. Tvärtom måste vinaturligtvis följa utvecklingen och se till att vi intepasserar någon gräns som vi inte bör passera.Anf. 48 ():Herr talman! Jag är glad över att miljöministernhar den ambitionen att man skall raska på med dethär arbetet. Det är en situation där många undrarhur de skall ställa sig, hur de skall agera. företagen som säljer lamporna ochmänniskorna som har dessa lampor. De undrar omde kan använda dem eller inte. Visst är det en frågasom brådskar.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1990/91:357 ommusikstiftelser och militärmusikAnf. 49 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen tänker vidta för att inte densvenska blåsartraditionen skall riskera att gå igraven genom ett försvarspolitiskt beslut.Regeringen uppdrog åt chefen för arménatt redovisa försvarsmaktens erfarenheter av dennu gällande ordningen angående musiktjänst inomförsvarsmakten. Chefen för armén skulle vidareutreda försvarsmaktens behov av tjänstemusik,lämna förslag till hur den lämpligast bör producerassamt bedöma kostnaderna härför.Chefen för armén överlämnade i början avnovember 1990 sina förslag i rapportenMusikutredning . Förslagen innebär väsentligaförändringar i förhållande till nuvarandeorganisation. Bl.a. föreslås att försvaretsanknytning till Stockholmsmusiken inom Svenskarikskonserter samt till länsmusikstiftelserna iÖstergötlands län och --Musik i Väst -- skall upphöra. Vidare föreslås attnya avtal skall träffas med övriga berörda landstingsom bättre tillgodoser försvarets behov när detgäller musik i försvaret.Musikutredningen har remitterats av chefen förarmén och remissvaren har fogats till rapporten. Inågra av remissvaren påpekas bl.a. att man anseratt utredningen varit alltför begränsad och intebeaktat de kulturpolitiska aspekterna såsom vilkeneffekt förslaget skulle få förblåsmusikverksamheten i dess helhet i landet.Vidare saknas enligt några remissvar en analys avkonsekvenserna för de länsmusikstiftelser som --om förslaget genomförs -- skulle gå miste om sittuppdrag för försvaret och därmed en inkomstkälla.Utredningens förslag och remissvaren bereds förnärvarande i . I beredningsarbetetbehandlas såväl försvarspolitiska somkulturpolitiska aspekter på denna fråga.Anf. 50 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. Jag visste i och för sig att man nu har tagitupp detta i . Jag ställerfrågan därför att det under hela varganska tyst kring detta. Utredningen gjordesmycket snabbt. Man arbetade ungefär fyramånader. Musikerna hade fått uppgift om att detskulle gå fort och att avtalen kanske skulle sägasupp redan till . skullederas situation se helt annorlunda ut.Jag är bekymrad över att den här traditionen går igraven. Hemma i kommer man inteatt kunna ha den här traditionen kvar med så fåmusiker. Det skulle röra sig om 6--8 musiker till enkostnad av ungefär 2 miljoner. Jag tycker att det ärorättvist om man nu tänker sig att dra bort de härpengarna utan vidare, eftersom de län som inte blevtilldelade försvarsmusik fick ersättning för demusiker som de tog över.Jag vill fråga statsrådet om han inte håller med migom att man måste värna om den här traditionen.Det gör man inte om man går på det förslag somarméchefen har förordat med en professionellmusikkår i Stockholm.Anf. 51 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag kan inte nu säga vilket förslagsom kan komma på grundval av den härutredningen. Jag är angelägen om att understrykaatt vi bereder frågan. Jag är mycketangelägen om att hävda de kulturpolitiskt viktigapunkterna.Jag vill emellertid understryka att när man talar ombehovet av att slå vakt om blåsmusiken ute i landetär det naturligtvis inte bara krigsmakten som kangöra detta. Det krävs även att man hos berördaorkestrar har en stark vilja att bevara just dennamusik. En del av de synpunkter som harframkommit under utredningens gång handlar omatt man från försvarets sida inte har tyckt att manmånat tillräckligt om detta. Det finns alltsåanledning att väga in alla dessa synpunkter när mantar ställning till hur man skall hantera den härfrågan framöver.Anf. 52 ():Herr talman! Jag vet att utredningen menar att dethar varit mycket krångligt. När jag läserutredningen får jag uppfattningen att det beror påatt musikerna inte alltid har kunnat spela i enlighetmed avtalen. Men jag har tagit reda på hur det ärpå min hemort. Där beror det inte på att musikernainte har ställt upp vid de avtalade tillfällena, utandet är militären själv som av olika anledningar intehar ansett sig behöva ha musik vid de tillfällen somde har beställt sådan.För att litet grand klargöra vad det handlar om villjag säga att denna tradition startade . Efter hand har orkesterverksamheten byggtsut. hade man mycket stora orkestrar.I början av 1900-talet fanns det 60 kårer i landet.Efter vissa reformer minskade antalet efter hand.Men ökade åter antalet. Därefter har mansuccessivt skurit ned antalet musikkårer, och nuhandlar det alltså om en.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1990/91:396 om doktorandersekonomiska situationAnf. 53 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågatskolministern vilka åtgärder denne ämnar vidta föratt befria dem som innehar doktorandtjänst frånskyldighet att återbetala studiemedel under tidenfram till doktorsexamen.