prot · GE09102 · 1991-04-25 00:00:00 — Därest reservationsyrkandet avslåskommer vi moderater i den påföljandeomröstningen, som skall äga rum i enlighet medriksdagsordningen, att stödja majoritetsförslaget,eftersom vi anser att en viss förbättring beträffandebiskoparnas ställning likväl kommer till stånd meddetta förslag.Anf. 117 ():Fru talman! liberalernas principiellainställning när det gäller är välkänd. Vi anser att kyrkan skall ges en fri ställning iförhållande till staten. Tills vi når dithän -- och vihoppas att det inte skall dröja alltför länge --regleras kyrkan via beslut i riksdagen.I dag har vi att ta ställning till dels behörighet tillbiskopstjänst, dels biskoparnas ställning ikyrkomötet. När det gäller behörigheten har viinget att invända mot utskottets förslag. Däremotnär det gäller biskoparnas ställning har vi en annanåsikt än majoriteten i konstitutionsutskottet.Frågan om biskoparnas ställning i kyrkorådet harvarit föremål för diskussion . Detframgår också av utskottets betänkande, och jagbehöver inte upprepa vad som står där.Vid förra kyrkomötet lade svenska kyrkanscentralstyrelse fram förslaget att biskoparna skullevara självskrivna på kyrkomötet. Kyrkomötetbeslöt med 131 röster mot 117 att avslå förslaget.Efter många turer har kyrkomötet beslutat attbegära att regeringen föreslår att ändralagen, så att biskoparna och biträdande biskopenges förslagsrätt i kyrkomötet.I de diskussioner som har förts i denna fråga menarman att de biskopar som så önskar kan låta sigväljas till kyrkomötet. I praktiken har detta visat sigvara mycket svårt. De två förstakyrkomötetsperioderna som denna bestämmelsepraktiserats har inneburit att biskoparna har delatsin i tre kategorier:* de som inte är valda ombud och som därfördeltar i kyrkomötet enligt skyldigheten för biskopatt närvara,* de som väljs i konsensus på gemensam stiftlistaeller placeras först på alla listor i valet och slutligen* de som väljs in på någon grupps lista tillkyrkomötet.Erfarenheterna bl.a. från harförstärkt vår åsikt att ett system om erbjuder biskopatt kandidera med en väljargrupp bör undvikas. önskade biskop bliinvald för att få full yttranderätt, förslagsrätt ochrösträtt. Men det gick inte att få enöverensstämmelse mellan de i valet deltagandegrupperna om att placera biskopen på första platspå alla listor, eftersom moderatgruppen gick emotdetta förslag. Biskopen tvingades därför att sökainträde i den grupp som låg närmast hans politiskaåsikter. Han blev på detta sätt vald i första handsom partiföreträdare till mötet.Vi från liberalerna anser att det ärmycket olyckligt att en biskop på detta sätt ställs ien dylik valsituation och tvingas bli en politiskföreträdare. En biskop bör stå fri från deväljargrupper inom som kandiderartill beslutade organ på olika nivåer. Detta undviksom biskoparna blir självskrivna ledamöter.Ett annat starkt skäl för vårt förslag om att görabiskoparna till självskrivna ledamöter avkyrkomötet är den dubbla ansvarslinjen inomsvenska kyrkan. Denna innebär att kyrkans organbygger på en förening av prästerligämbetsförvaltning och folkligt förankradsjälvstyrelse. Denna dubbla ansvarslinje har oftaansetts grundläggande för svenska kyrkansorganisation. Den återkommer i biskopensställning som självskriven ordförande istiftstyrelsen och i kyrkoherdens självskrivna rollsom en av ledamöterna i kyrkorådet.Mot detta hävdas det ofta i debatten att självskrivnabiskopar får en dubbel självskrivenhet, då de ocksåtillhör kyrkomötets läronämnd. Vi delar inte dennauppfattning. är nämligen inte ettbesutande organ. Det är ju kyrkomötet som fattarbesluten.Ett tredje skäl för att biskoparna skall varasjälvskrivna är att alla andra lutherska kyrkor ochtroligen också alla andra kristna kyrkor ger sinabiskopar rösträtt i sina beslutande församlingar.Vi har i bilaga till vår reservation tillsammans medmoderaterna angett hur vårt förslag skulle reglerasi lag.Jag vill för liberalernas del också säga attvi, liksom , i den första omgången avvoteringen kommer att rösta på vår reservation ochi den andra omgången på utskottsmajoritetensförslag, eftersom det fordras tre fjärdedelar avrösterna för att förslaget skall gå igenom. Som HansNyhage sade tidigare finns det iutskottsmajoritetens förslag vissa fördelar jämförtmed dagens situation. Men i första hand vill vireservera oss för att biskoparna skall blisjälvskrivna i kyrkomötet.Anf. 118 ():Fru talman! kyrkomöte beslöt med klarmajoritet att hos regeringen begära en lagändringmed innebörden att biskopar ges förslagsrätt ikyrkomötet. Detta kyrkomötesbeslut innebar enkompromiss. Detta har inte någon av de tidigaretalarna noterat i sina inlägg. Denna kompromissinnebar att man sade nej till att biskoparna skullefå rösträtt i kyrkomötet men att man däremot sadeja till att dessa skulle få motions- och förslagsrätt.Det är naturligtvis alldeles riktigt som har sagts attbiskoparna hade rösträtt. Men dåträffades en fyrpartiuppgörelse mellansocialdemokraterna, , ochcentern. Denna innebar en demokratisering avkyrkomötet. Det var förresten inte bara biskoparnasom då var självskrivna. Det fanns även 26 prästersom var valda av präster. Det var alltså enkategoriindelning som avskaffades -- biskopar,präster och lekmän.1982 fattades beslut om att ingen självskrivenledamot längre skulle få finnas. Däremot skulle,som det har sagts här, biskoparna få rätt att deltagai kyrkomötets överläggningar, inte bara i plenumutan även i de olika utskotten. Dessutom bildadesett nytt organ, läronämnden, där biskoparna komatt få en mycket kraftig majoritet, 13 av 21. ärdet 14 av 22 sedan en biträdande biskop i Uppsalatillkom. Detta innebär att innan kyrkomötet fattarbeslut i lärofrågor ges läronämnden rätt att yttrasig. Därigenom ges biskoparna ännu en möjlighetatt ge sina åsikter till känna för kyrkomötetsledamöter innan beslut fattas. Biskoparna deltaralltså i läronämnden, och det finns alltid en eller tvåbiskopar i varje utskott. Dessutom deltar de iplenum.Efter hand väcktes förslag i kyrkomötet om attåterge biskoparna rösträtt. Med växlande resultatvar frågan föremål för behandling , 1985 och1988. Men -- och detta är mycket viktigt attbetona -- när frågan kom upp 1990 blev beslutet enkompromiss. Majoriteten ansåg då det vara viktigtatt man skapade en konstruktion, eller rättare sagtbehöll en konstruktion, som både tillgodosågkravet på en folklig demokrati och möjlighet för detkyrkliga ämbetet genom biskoparna att få ett välavvägt inflytande. Det innebär att demokratin kanbevaras som företrädarna för läroämbetetges ett förstärkt inflytande, förstärkta möjligheteratt framföra sin synpunkter.När nu regeringen beslutat att bifalla kyrkomötetsbegäran är det egendomligt att man frånreservanternas sida inte vill acceptera vad kyrkansjälv genom dess högsta beslutande organ önskat. Idetta sammanhang tycker jag nog att man skallskilja på och . Jag har i allafall inte uppfattat att man från moderat håll har sagtatt man skall ta hänsyn till vad kyrkomötet har sagt.Däremot har man från folkpartihåll gång på gång iolika sammanhang sagt att det är mycket viktigt attstaten inte lägger sig i kyrkans egna internaangelägenheter. Kyrkan bör bli fri, säger man påfolkpartihåll. Och så länge den inte är det skall manså långt som möjligt effektuera de önskemål somkyrkan ställer.Här har kyrkan tagit ställning. Vad gör dåfolkpartiet? Jo, då struntar man i detta. Jag tyckerfaktiskt att man på folkpartihåll skall försöka följaupp vad man själv säger. Jag tycker att man måstebestämma om man skall lyssna till vad kyrkan härönskar. Detta är ju ändå en typisk intern kyrkligangelägenhet, som måste befatta sig medpå grund av nuvarande ordning. Jag tycker att dettavisar att inte har någon kyrkopolitikvärd namnet. Det är naturligtvis ingen skam atthålla en låg profil i en fråga. Jag tycker att mankunde ha gjort som i denna fråga. Dehar egentligen inte tagit ställning, utan de har följtmajoriteten, eftersom de då effektuerar deönskemål som kyrkan själv har uttryckt. Jag menaratt också kunde ha gjort det.Jag noterar dock med tillfredsställelse att man frånvarken eller kommer attförsöka sätta käppar i hjulet med hänvisning tillkravet på tre fjärdedels majoritet.Herr talman! då biskoparna hadesjälvskriven rösträtt, innan kyrkomötet vardemokratiserat, fanns ingen läronämnd. villmoderaterna och inte bara låtabiskoparna få tillbaka sin rösträtt, utan man villdessutom behålla läronämnden, fastän den kom tillsom en ersättning för biskoparnas förloraderösträtt. Varför vill man då inte i logikens namnavskaffa läronämnden? Varför behövs dåläronämnden? Den kom ju till som en följd av attbiskoparna inte längre skulle vara självskrivnaledamöter.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationen.Anf. 119 HANS NYHAGE (m) replik:Herr talman! har här gett enbeskrivning av hur kyrkomötet har handlagt fråganom biskoparnas ställning i kyrkomötet. Jag skallinte kommentera detta på annat sätt än genom attpåpeka att det vid det senaste kyrkomötet trots alltvar en mycket stark minoritet som ansåg attbiskoparna skulle vara självskrivna ledamöter.Eftersom vi moderater delar denna uppfattning ärdet ganska naturligt att vi i det här sammanhangetföljer upp den uppfattningen och alltså yrkar på attbiskoparna skall få denna ställning i kyrkomötet.Jag finner ingen anledning att bemöta TorgnyLarsson när det gäller läronämnden. Vi har i varjefall inte det i det här läget ansett att det har funnitsanledning att avskaffa densamma.Vi vidhåller att biskoparna skall ges fulltledamotskap i kyrkomötet.Anf. 120 ()replik:Herr talman! säger att det är frågaom en klar majoritet i kyrkorådet, men det är juinte en så våldsamt stor majoritet. Om man fördelarrösterna på ett annat sätt skulle det skilja sex ellersju röster. Det är alltså inte någon överväldigandemajoritet av kyrkomötets ledamöter som har röstatmot förslaget att biskoparna skulle varasjälvskrivna på mötet.Till saken hör dessutom att det på de föregåendekyrkomötena fanns en majoritet i den andrariktningen. Jag skulle därför snarare vilja säga attfrågan står och väger.Det är riktigt som säger, attfolkpartiet vill ha en fri kyrka. Av den anledningenhar vi inte gått in i vissa frågor, utan vi tycker attkyrkan själv skall få bestämma exempelvis när detgäller organisationen. Men i det här fallet måsteändå ta ställning, och vi menar atterfarenheterna av den nuvarande situationen, medden politisering som därmed tvingas fram, är såpass negativa att vi därför vill markera att det vorerimligare att biskoparna var självskrivna på mötet.Vi skulle då slippa ifrån att biskoparna tvingas in ien politisk grupp för att bli valda. Vi har av denanledningen motionerat i frågan, och vi står fast vidatt de bör vara självskrivna på mötet.Om vi skulle få majoritet för vårt förslag kan manväl gott tänka sig att läronämnden skulle avvecklas.Men det lär ju knappast bli så.Anf. 121 () replik:Herr talman! Jag sade inte att det var fråga om enöverväldigande majoritet i kyrkomötet, utan jagsade att det var en klar majoritet. Det var nämligen131 ja och 116 nej. 2 ledamöter avstod och 2 varfrånvarande. Detta ger totalt 251 ledamöter. Detblev alltså en majoritet med 15 röster. Vi kan i ochför sig diskutera och tvista om vad som skall kallasklart och vad som skall kallas överväldigande. Jagbara konstaterar att det var vad jag anser vara enklar majoritet. Jag är mycket förvånad över attfolkpartiet talar om att man skall låta kyrkan skötasina interna angelägenheter men att man sedan integör det.Det sägs här att biskoparna skulle ha det såbesvärligt på grund av att de måste välja parti.Detta har bara hänt . I två av fallenstod biskoparna på samlingslistor, och den tredje,, valdes på en socialdemokratisk listaen eller möjligen två gånger, och sedan gick han ipension. Han har för övrigt nu lämnat kyrkomötet.Det är ingen biskop som är vald,utan alla har avstått från att kandidera och kan iallra högsta grad delta i de här sammanhangen.Jag är som sagt mycket förvånad över folkpartietshållning i den här frågan.Anf. 122 ()replik:Herr talman! Faktum kvarstår ändå: gå in och bli partiföreträdare i stället föratt ha rösträtt på kyrkomötet. Jag förstår att andraavskräcks av detta, och därför existerar i realiteteninte den möjligheten att bli vald.Torgny sade i sitt huvudanförande attbiskoparna genom att de sitter i läronämnden harmöjligheter. Men där har man alltså intebeslutsrätt, och det är ju ändå det avgörande för omman får besluta eller ej.Anf. 123 () replik:Herr talman! Genomtillkomsten av läronämnden fick ju biskoparna engod möjlighet att uttrycka sina åsikter. Kyrkomöteti sin helhet har faktiskt svårt att gå emot vad desamlade biskoparna i läronämnden säger. Jag kaninte på rak arm erinra mig om det har förekommitnågot fall -- det kan hända. Men biskoparna fårgenom läronämnden en väldig tyngd. Biskoparnaär nu 14 utöver de 251 ledamöterna, dvs. 14 av 265.Tyngden i argumenten påverkar väl ändå mer änröstknappen. Om inte annat så har väl vi här iriksdagen erfarenhet av att argumenten är meravgörande.Tredje vice talmannen anmälde att Hans Nyhageoch anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligarerepliker.Anf. 124 ():Herr talman! Jag har motionerat om attregeringens befattning med utnämning av biskoparskall upphöra. I sitt svar hänvisar utskottet till 1986års kyrkomöte. Vad utskottet anför är värt attcitera:''kyrkomöte behandlade frågan omutnämning av biskop med anledning av ettmotionsyrkande om att utnämningsrätten skulleflyttas över till centralstyrelse.Kyrkolagsutskottet hänvisade till att regeringensrätt att utnämna biskoparna har sin grund i detnuvarande förhållandet mellan staten och kyrkan.Som chefer för domkapitlen är biskoparna iadministrativt hänseende underställda regeringen.Svenska kyrkans centralstyrelse är däremot ikonstitutionellt hänseende en statligförvaltningsmyndighet under kyrkomötet(punkt 11 övergångsbestämmelserna tillregeringsformen och 8 § första stycket lagen omsvenska kyrkan).Kyrkolagsutskottet uttalade att en ordning enligtvilken centralstyrelsen utser biskopar, vilka ärchefer för statliga förvaltningsmyndigheter underregeringen strider mot den grundlagfästa ordningennär det gäller statsskickets grunder.Kyrkolagsutskottet underströk vidare attdomkapitlen också efter ikraftträdandet avkommande nya organisation skulle habetydelsefulla myndighetsfunktioner gentemot de istiften anställda prästerna, som har statligtreglerade tjänster. ''Jag har, herr talman, aldrig träffat på en merövertygande -- låt vara helt oavsiktlig --argumentation för ändrade relationer mellankyrkan och staten. Kyrkan skall inte vara ett antalstatliga förvaltningsmyndigheter -- hon skall varaen självständig kraft i det svenska samhället.Nu anser jag personligen absolut inte att det ärsvenska kyrkans centralstyrelse som skall utnämnabiskopar. Varje stift borde i stället i lämpliga formerutse sin biskop. Endast ärkebiskopen kan behövaen bredare bas för sin utnämning.Poängen i min motion är dock att detta inte är ensak för någon annan än kyrkan själv att avgöra. Jaghoppas att den utredning som utskottet hänvisar tillbedrivs med all skyndsamhet och når fram tillsamma resultat.Anf. 125 ():Herr talman! I sakfrågan delar jag helt denuppfattning som föregående talare gav uttryck för,att kyrkan själv bör svara förutnämningen. Jag delar också uppfattningen attstiften och inte centralstyrelsen skall svara för det.Jag vill bara hänvisa till det som står på sidan efterdet stycke som läste upp. Utskottetsäger där att man bör avvakta den utredning somnu pågår under ledning av var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § Statlig lokalförsörjningFöredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU26 Statlig lokalförsörjning (prop.1990/91:100 delvis).Anf. 126 ():Herr talman! har det alltså hänt igen!Finansutskottets flertal med socialdemokraterna ispetsen avstyrker en moderat motion med konkretaförslag som i samma veva övertas och framläggs avregeringen för . Den debatt vi nu skallföra kan nog göras kort, men den måste mednödvändighet handla om utskottsmajoritetenshandlingssätt och bevekelsegrunderna för detta.Avser , som tydligen i egen högperson skall ta hand om debatten, att om en månadavstyrka även regeringens i princip likalydandeförslag? Om inte, är han då beredd att medverka tillett uppskov med ställningstagande till motionen, såatt vi slipper en dubbel hantering här i kammaren,där majoriteten först är negativ och sedan positivtill en och samma sak?Under en följd av år har vi moderater lagt framförslag om effektivisering av statenslokalförsörjning genom övergång till en mermarknadsmässig ordning, innefattande bl.a.decentralisering och privatisering på det härområdet. Regeringen har successivt rört sig i rättriktning, men det har varit med korta och försiktigasteg; de har på intet sätt varit tillräckligtlångtgående, trots de avslöjanden som slag i slaggjorts om häpnadsväckande brister i effektivitet idet här avseendet.De moderata förslagen har i huvudsak gått ut på fördet första större frihet för statsmyndigheterna attsjälva råda över sina lokalfrågor, vilket för detandra förutsätter att monopolsom lokalhållare upphävs. För att sedankonkurrens på lika villkor skall råda har vi för dettredje förordat att skallombildas till aktiebolag.De här förslagen avstyrktes avfinansutskottets majoritet. komregeringen med exakt de förslagen. Jag förstår attdet är förargligt för en trogen supportergrupp ifinansutskottet, som trodde sig göra sin plikt menfick stryk på fingrarna redan några dagar senare.Det är inget nytt. Det har skett många gångertidigare , inte minst under senare tid.Jag kan visa på det stora exemplet, som gällervalutaregleringens avskaffande. Vi har ett färsktärende som ännu inte är avgjort. Det gäller denmångåriga kampen från moderat håll för att få tillstånd en nyordning när det gäller statligabetalningar, nämligen att bankgirot skall kunnaanvändas på samma sätt som postgirot. Därkommer regeringen ikompletteringspropositionen med förslag som ilånga stycken tillgodoser det önskemålet. Men påden punkten hade utskottsmajoriteten ändå dengoda smaken att vänta med behandlingen av denmoderata motionen tills vi också tar ställning tillförslagen i kompletteringspropositionen och därframgår att ett framfört moderatförslag nu äntligen har vunnit stöd även påregeringskanten.Hans Gustafsson kan invända att den moderatamotionen innehåller även tankar om en framtidaprivatisering som inte direkt kommer till uttryck ipropositionen. Låt mig då påpeka att det där sägsatt ombildningen av är ett led i en aktivareförmögenhetsförvaltning och att resurser på detsättet frigörs för andra satsningar, t.ex.investeringar i infrastruktur. Det ansluter nära föratt inte säga helt till den moderata ståndpunkten attutbyggnaden av infrastruktur skall bekostas genomförsäljning av statliga tillgångar.Jag kan fortsätta med ett citat ur propositionen, därdet heter: ''statens balansräkning bör konsoliderasunder med avseende på vadstaten bör äga''. Det är krångligt uttryckt menöppnar onekligen för försäljning av statligafastigheter i syfte att nedbringa innehavets storlek.Jag skall inte göra pinan längre för Hans Gustafssonutan yrkar bifall till reservation 1, vilket tillikainnebär ett tillstyrkande inte bara av densocialdemokratiska motionen Fi404, som väcktsunder den allmänna motionstiden, utan även iförskott av yrkandena 18, 19 och 20 i regeringenshäromdagen avgivna kompletteringsproposition.Anf. 127 HANS ():Herr talman! Jag skall allra först be att få yrkabifall till utskottets hemställan och avslag påreservationer som finns redovisade i betänkandet.Utskottet har inte haft någonting att erinra mot deförslag som framlagts i budgetpropositionens bil. 9.Även reservanterna anser -- det fick vi nyssytterligare styrkt -- att utvecklingen har gått åt rätthåll. Men den har inte gått tillräckligt snabbt ochvarit tillräckligt omfattande enligt reservanternasuppfattning. När utskottet behandlade frågan ochreservationerna utarbetades förelåg intekompletteringspropositionen. kan detkonstateras att regeringen har tagit ytterligare stegi samma riktning som den gjort redan tidigare.Därmed borde önskemålen om snabbare och mergenomgripande förändringar ha varittillgodosedda. Jag har verkligen svårt att förstå attLars kan bli så oerhört upprörd över atthan enligt egen mening har fått sina kravtillgodosedda.Det är inte så, , att det är fullöverensstämmelse mellan motionen och denkompletteringsproposition som har lagts fram.På väsentliga och viktiga punkter finns det, inteminst från ideologisk synpunkt, betydandeskillnader mellan motionen och denkompletteringsproposition som har lagts fram.På fråga vill jag svara att jag skallarbeta för att kompletteringspropositionen skallbifallas, och kan ju medverka till attunderlätta behandlingen i kammaren, om han nutycker att den är så påfrestande, genom att inteyrka bifall till reservationerna.Anf. 128 ():Herr talman! är i alla fall ärlig närhan medger att det förslag som vi har arbetat föröverensstämmer med det som sedermera harframlagts i kompletteringspropositionen. Han sadenågot vagt att det skulle föreligga grundläggandeideologiska skillnader, men han begagnade intetiden här i kammaren till att närmare utreda vad dekan bestå i. Det skulle jag gärna vilja efterhöra --dem kan jag då verkligen inte urskilja, och jag harnoga läst avsnittet i kompletteringspropositionen.Om jag nu tycker att den här behandlingen äronödig är det helt enkelt därför att närfinansutskottets ordförande konstaterar att han såatt säga i misshugg har förordat avslag på en motionsom överensstämmer med något som regeringensjälv senare kommit att föreslå och somutskottsmajoriteten dessutom kommer att ställa sigbakom -- varför medverkar dåinte till att motionen kommer att behandlasparallellt med regeringsförslaget? Då anser jag migkunna tillstyrka hemställanspunkterna ikompletteringspropositionen, och vi behöver dåinte tillämpa den här konstiga ordningen, att viförst avslår ett förslag som till innehålletöverensstämmer med det som sedan motriksmötets slut skall bifallas.Anf. 129 HANS ():Herr talman! Jag fann ingen anledning att redovisaskillnaderna mellan motionen och det förslag somnu föreligger i kompletteringspropositionen,eftersom gjorde det själv i sitt inlägg.Han påpekade där att i motioinen ingår ocksåfrågan om privatisering, utförsäljning av statligafastigheter. Något sådant återfinns inte ikompletteringspropositionen under avsnittet ombyggnadsstyrelsen. Det är en avgörande skillnad isammanhanget.Det är väl på det sättet att vi får taställning till motioner som i allt väsenligtöverensstämmer med förslag som framlagts ipropositioner. Vi behandlar dem ändå, på sammasätt som vi nu har behandlat motionen i anslutningtill det ärende som var aktuellt vid det tillfället.Kompletteringspropositionen och det förslag somfinns där får vi behandla när den frågan blir aktuell.Den står inte på dagordningen.Anf. 130 ():Herr talman! Jag läser högt urkompletteringspropositionen, den berörda bilagan,som handlar om effektivare statligfastighetsförvaltning: ''Genom att ökaavkastningen på existerande tillgångar och genomomdisponering av tillgångar kan resurser frigörasför andra satsningar, t.ex. investeringar iinfrastruktur. bör statensbalansräkning konsolideras med avseende på vadstaten bör äga. ''Detta kan inte uttolkas på annat sätt än att justombildningen till aktiebolag syftar till attunderlätta en utförsäljning, vare sig det avserenskilda fastigheter eller delar av bolaget.Jag vill fråga : Anser HansGustafsson för det första att det är fel att de statligamyndigheterna får större frihet att själva råda översina lokalfrågor? Anser för detandra att det är fel att upphäva byggnadsstyrelsensmonopol på statens lokalförsörjning? Avser HansGustafsson för det tredje att gå emot en ombildningav till aktiebolag?