prot · GE0977 · 1991-03-13 00:00:00 — JAS-planet ärju en fågel som har svårt att flyga, och detbetecknas som en av världens dyraste jordfräs. Jaghoppas att det finns bättre bilder att ta till.Den offentliga sektorn är ju en av grundpelarna isamhället, och den kostar hemskt mycket pengar.De som har problemdefinitionsmonopolet harbestämt att alla utgifter som har med det offentligaatt göra kan inrangeras i begreppet skattetryck. Vifår en bild av skatteförtrycket.Definitionsbestämmarna gör medvetet ingenskillnad mellan offentliga verksamheter ochöverföringar av pengar -- sådant som kallastransfereringar. Det handlar om att röra till det förmedborgarna. Överföringar är ju ingenting annatän en omfördelning av pengar, och det är privatkonsumtion.Det talas om privatisering av verksamhet. Men dethandlar då enbart om att förflytta det arbete somhar gjorts med skattemedel från offentlig till privatinstitution. Det är dock precis lika mycket avoffentlig verksamhet. Det hela betalas ju medskattemedel. Principen om vem som skall utföraolika sorters offentligt betalt arbete är viktig.Grundprincipen om likabehandling och solidaritetmåste vara avgörande. Därefter kaneffektivitetsfrågorna göra sig gällande. Det ärsäkert få som motsätter sig detta med att nå sammaresultat med samma kvalitet till en lägre kostnad.I den här debatten måste vi försöka rensa bort denyliberala floskler som döljer verkligheten, somskymmer sikten och som ger upphov till felaktigaföreställningar och lösningar.Professor säger att en EG-anpassning skulle leda till ett inkomstbortfall om100--150 miljarder . späder påoch nämner beloppet 250 miljarder. Det kan inteses annat än som ett våldsamt hot mot hela vårtsociala system, som vi kärleksfullt har byggt uppunder . Detta system kommer att raseras.Det är ett ohyggligt pris som vi får betala. Menuppenbarligen jublar moderaterna.Vad säger då om dessa fruktansvärdasiffror? Vi måste faktiskt få balans i ekonomin.Ekonomin måste vara i balans med de ekologiskaförutsättningarna. Så är det inte . En sådanbalans innebär en långsiktig bärkraftig ekonomi, ijämvikt med naturen, och där finns det plats för enklok ekonomisk tillväxt.Men någonstans har nyliberalerna helt glömt bortdetta. Nyliberalerna omfattas ju även av regeringennär det gäller en viss uppfattning. De hänger sig åtfrosseri och plundring och lämnarbarnen och framtiden i stort sett bakom sig. Här harvi grunden till den stora spekulationsvågen.Mot den bakgrunden vill jag fråga finansministern:Hur klarar vi de sociala frågorna om rätt när det gäller de 250 miljarderna?Accepterar finansministern sådana här saker? Ominte, vad skall vi då göra? Det är fruktansvärtskrämmande om priset för utvecklingen i Europainnebär ett skattebortfall om 250 miljarder förSverige. Det innebär ett fullständigt raserande avdet samhälle som vi är vana vid. Somliga tycker attdetta är bra. Andra tycker att det är fruktansvärt.För mig framstår det som en fasansfull bild. Vadsäger finansministern?Anf. 25 Finansminister ()replik:Herr talman! Får jag börja med att svara på densista frågan och säga att jag hadetillfälle att träffa presidenten i EG-kommissionenJacques Delors, och flera andra kommissionärer.Jag hade också tillfälle att träffa mina kolleger iBelgien och Luxenburg för att få en bild av deambitioner och de planer som växer fram i deteuropeiska arbetet. Jag kan försäkra att den bildsom så tacksamt plockar upp ur inte överensstämmer särskilt väl medden bild som jag möter när jag talar med dem somarbetar med, planerar och skall fatta beslut omdessa frågor.Det finns många olika . Men det som jagtycker mig se som det tydligaste i detta är att detfinns en strävan i deras planering av denekonomiska politiken att komma ifrån några av deallvarliga problem som finns i flera medlemsländeroch som tar sig uttryck i att man har offentligabudgetar med stora underskott. Därför ser de påvåra förhållanden som något mycket positivt. Detär just det faktum att den offentliga verksamhetenskall vara finansierad på ett sunt sätt som är enhuvudfråga i deras arbete, just därför att man skallförhindra att den offentliga verksamheten tar ianspråk resurser och tvingar fram en omfattandeupplåning.Jag skulle vilja ägna mig även åt ett par andra frågori den här repliken. Jag vill först vända mig till . Han säger att vi skall konkurreramed låga löner. Nej, vi skall ha goda reallöner iSverige. Det är det som är poängen. Vi har undernågra år haft en för snabb kostnadsökning, och dethar gett inflationslöner, mycket luft i lönekuverten.Det har inneburit att många arbetstillfällen harförsvunnit. Vi i har inget intresse av att detläggs kostnader på produktionen som gör att viförlorar arbetstillfällen till utlandet. Det kan inteens tycka är bra. Och det är justdetta som är poängen, nämligen att vi nu med ettstabiliseringsavtal skall försöka få till stånd ennedväxling från inflationslöner till reallöner ochförsöka begränsa det som också kritiserat, nämligen att vi har haft enlöneglidning som har gynnat de starka ochmissgynnat de svaga. Det är precis detta som viskall åstadkomma. Och vi är på väg attåstadkomma ett ett rejält trendbrott när det gällerkostandsutveckilngen i svensk ekonomi. Och dettagynnar sysselsättningen i , och det gynnardem som har låga löner och som i övrigt sitter fast ifasta lönesystem.Sedan vill jag vända mig till de tre borgerligaspråkrören. Ni var mycket upprörda över att jagtangerade de förslag som ni har lagt fram här iriksdagen. Jag har inte gjort något annat än att visainnebörden i dem. Jag har inte sagt att ni kommeratt ha ett budgetunderskott på 50 miljarder omolyckan skulle vara framme och ni skall börjaregera. Jag har bara sagt att ni med era motionerhar skapat ett underläge för den som skall skötafinanserna. Den personen skall börja med ettunderläge på 50 miljarder och ur det förhandla bortvallöften. Det är bara det som jag har sagt.Då säger att det är förnedrande attdiskutera sådana saker. Jag kan förstå att detta ärkänsligt. Ni har försatt er i en fullständigt hopplössituation. Då är det väl bättre att erkänna att ni harförsatt er i den situationen och visa hur ni skall ta erur den. Är det så, som det stod i den DN-artikelnsom ni alla tre har undertecknat, att alla är bättreän ? Ni är så duktiga. Då kan ni väl tala omhur det är när ni säger att man skall räkna ihop allabesparingar. Ni kommer alltså att genomföra dem.Det betyder att de besparingar som bakom när det gäller biståndet och när detgäller barnbidragen har även ochcentern nu ställt sig bakom. Är det så? I annat fallgäller ju inte era namn under den artikeln. Detskulle vara mycket intressant att få besked omdetta. Det skulle påverka och betyda mycket fördebatten. Då kanske ni blir litet mer övertygande iert finanspolitiska framträdande. Men då kanskeen del av de löften som ni har strött omkring er fårtas tillbaka. Ge nu ett besked! På den här punktenkommer ni inte undan. Jag kommer att fortsättatills jag får veta följande: Är det som står i artikelnsant, nämligen att man skall räkna in allabesparingar, eller står ni kvar vid de löften som nihar gett?Sedan vill jag ta upp sysselsättningen. Ni har i olikaomgångar framfört kritik i detta sammanhang. Detär bra att vi får en diskussin om sysselsättningen.Det är bra att allt fler ställer upp och säger att fullsysselsättning är det viktigaste målet. Det finns förmig ingen motsättning mellan att bekämpainflationen och att arbeta för full sysselsättning.Det är just detta som är det unika med ekonomiskpolitik i , dvs. att vi försöker åstadkommadessa saker . Vi kan nu visa att det går attfå ner inflationstrycket rejält. Och vi skall förenadetta med mycket aktiva arbetsmarknadspolitiskaåtgärder.Lars hoppade upp i talarstolen ochtalade förnedrande om AMS-insatser. Jag vet inteom han talar även för i denna fråga,eller hur långt går rätt att tala för deandra? Jag tyckte att var mer positivtinställd till sådana insatser. Jag trodde att det fannsen bred enighet om att just utbildning ochkompetenshöjning var något viktigt att genomföra.Det skall vi göra.När den borgerliga oppositionens företrädare är såsnabba att kritisera vår politik, skulle jag vilja vetavad det är för skillnad mellan en borgerlig politik iSverige och den borgerliga politik som bedrivs iDanmark, och , där denekonomiska politiken har lett till en arbetslöshet påmellan 6 och . Den är så hög iStorbritannien och som i och fyragånger så hög i . Vad säger ni till erapartivänner i dessa länder när ni träffar dem? Vadtar ni för intryck av deras misslyckanden påsysselsättningsområdet? Det vore intressant att fåveta skillnaden mellan det som vi ser i verklighetenoch det som ni säger att ni skall genomföra.Jag vill till slut säga till , som ju är enav mest kända svartmålare: gärnakonjunkturöversikten i dagens nummer av VeckansAffärer. Där står det att konjunkturen kan vändaredan i höst. Det står att det är ett hoppfullt teckenatt pessimismen nu dämpas bland både företag ochhushåll. Jag tror att det är viktigt för somhelhet att vi tänker efter litet grand när vi håller påatt beskriva framtiden. Jag kan förstå er lust attsvartmåla. Men det handlar också om att försökavisa på de positiva drag som finns när det gällerprisutveckling, konkurrenskraft och deninternationella scenen och att på det sättet skapamöjligheter för dem i som bidrar till attbestämma konjunkturen att se de mångamöjligheter som finns och inte bara se hinder.Därför tycker jag att det är angeläget att lyfta framjust dessa bedömningar som vi nu möter på ettmycket starkt sätt internationellt när vi harkontakter inom och EG och som är någotannat än det som vi möter från oppositionen. OmLars inte vill tro på det som jag säger,finns det andra bedömare som kommer fram tillsamma slutsats.Anf. 26 () replik:Herr talman! Om finansministern inte minns detinledde jag mitt anförande med att säga att jag serljusare på den internationella utvecklingen än vadt.ex. socialdemokraterna i finansutskottet gör. Vikan stå här och slå olika auktoriteter i huvudet påvarandra, men jag kan bara hänvisa tillHandelsbankens mycket välgjorda modell, sombygger på ett optimistiskt antagande om deninternationella utvecklingen. Man har kommit framtill att vi får en långvarig kris i vårt land, därarbetslösheten kommer att stiga till uppåt ochblir svår att få ner med den politik som förs.Finansministern gjorde anspråk på att se framåt.Får jag påminna om att man gör det även när manser i backspegeln. Det är för att inte behöva vridasig och titta genom bakrutan som vi haren backspegel. Men det är farligt att sitta och stirrai backspegeln på vad man en gång haråstadkommit, för då ser man inte vad som väntarframför en, och då smäller det.Jag ställde en fråga till finansministern om när detvänder i bytesbalansen. Det vill finansministerninte svara på. Han kan uppenbarligen inte skönjaden vändpunkten, som ju är det avgörande för närdet vänder för Sverige.Finansministern tog själv upp sitt besök i bestred inte vad jag sade i mitt anförande,nämligen att han där skulle ha sagt att enanknytning till den europeiskaväxelkursmekanismen kan bli aktuell i april.Äntligen skulle jag i så fall få gehör för den linjesom jag ensam började driva här i imitten av 80-talet. Men återigen blir det förobekvämt att ansluta sig till en moderatståndpunkt. Jag frågar därför igen: Varför vänta tillapril? Det är bara dumt med tanke på denutveckling som vi har där vi faktiskt revalverar motD-marken. Det är bara ännu större räntemarginalsom krävs för utländsk upplåning. Genom enanknytning till den europeiskaväxelkursmekanismen kan vi i stället sänka detsvenska räntelägret högst betydligt, och det är ettverksamt sätt att återställa framtidstron inäringslivet.Jag ställde frågor om när socialdemokraterna kantänka sig att börja sänka skattetrycket. Det harsagts att det kan ske . Men jag har ocksåpåmint om att det inom det tioåriga politiskaperspektivet inte finns någon skattesänkning ellersänkning av skattetrycket i sikte.Till slut uppehöll finansministern sig vid den, somhan kallar den, borgerliga splittringen. Låt mig dåpåminna om att vi har gjort en gemensambedömning av det ekonomiska läget. Folkpartietoch vi moderater är överens om riktlinjerna för denekonomiska politiken och principerna förbudgetpolitiken. Vi kommer att bygga vidare pådet. Men jag ställer än en gång frågan: Vem skallfinansministern skriva sitt program ihop med? Förhan tror väl inte att han ensam kommer att kunnaregera i fortsättningen. Socialdemokraterna ärfaktiskt svagare än vad och folkpartietenligt opinionen är just . Var finns detgemensamma programmet? Var har ni eraprinciper? Visa det, innan ni riktar anklagelser åtvårt håll.Anf. 27 () replik:Herr talman! Jag förstår att hellrevill tala om de borgerliga partiernas ekonomiskamotioner och den borgerliga politiken än om sinegen, för vår politik faktiskt är betydligt merainnehållsrikt -- alldeles självklart. Jag tänkerfortsätta att tala litet om den borgerliga politiken,för det är nämligen den politik som krävs för skall kunna åstadkomma en vändning, riktigajobb, stabila priser och lägre skatter. Flera av dessapunkter har berörts tidigare, och jag tycker attAllan kunde utnyttja sin sista replik till atttala något om den politik som han själv somansvarig i regeringsställning ändå måste föra undernågra månader fram till valet.Den internationella integrationen, medlemskap iEG: Tycker att skall blimedlem? Tycker han att det är bra eller inte? Omhan skriver under på det som står i majoritetstexteni finansutskottet, då har det tunnats ut väldigt, dåär det väldigt vagt och man vet inte vad man vill. Vitycker att det är bra med medlemskap.Konkurrens är bra, säger ibland.Men det skall vara monopol. Inom i varje fall entredjedel av ekonomin skall man producera ioffentlig regi. Det är fullständigt löjligt.Utbildning är bra, säger finansministern itilläggspropositionen. Jag ställde några frågor omlärlingsutbildning och högskoleutbildning. Det harAllan inte sagt någonting om.Skattepolitiken är en av de viktigaste sakernaframöver i , även efter skattereformensgenomförande. Jag tror att jag nu fem eller sexgånger i debatter med har frågat omskatten på småföretagens arbetande kapital. Hankunde bekväma sig till att svara ja ellernej på frågan om denna skatt skall bort eller omden, enligt socialdemokraternas promemoria, skallhöjas. Det vore fullständigt fatalt för utvecklingenav småföretagsamheten i Sverige.Socialisering är tydligen något som skall skapaframtidstro i . Jag vill faktiskt varna för tronatt så är fallet. Den politik som vi beskriver ireservationen till finansutskottets betänkandekommer att ge tillväxt. Tillväxten är, herrfinansminister, alldeles nödvändig för att vi skallkunna åstadkomma de resurser som behövs, omman har någon som helst ambition ifördelningspolitiskt syfte, om man vill värna om detglömda och om man vill hjälpahandikappade och fattiga människor i andra länder.Har man ingen tillväxt, skapas det inga resurser.Det är vad vi nu ser i socialdemokratinsStagnationssverige. Där är det verkligen trångtmed solidaritet.Jag vill age ett litet exempel på vad att räkna skulle ge i budgetsammanhang. Dåskulle barnfamiljerna få både barnavdrag enligtmoderaternas förslag och barnbidrag enligtfolkpartiets förslag. De skulle säkert vara glada fördenna politik, men jag undrar om tror att det är sant. Jag tycker att AllanLarsson faktiskt skulle kunna använda någrasekunder av sin tid till att beskriva den politik somhan själv måste regera med under sju återståendemånader. Sedan hoppas jag att han har gjort sitt.Anf. 28 () replik:Herr talman! Finansministern har kritiserat deicke-socialistiska partierna för deras budgetanalys.Det är en ganska generande polemik med tanke pådet underlag som finansministern har för sinapåståenden. När man tittar i departementetssammanställning kan man finna att den har mycketstora brister. Det budgetunderskott somfinansministern anklagar t.ex. för finnsinte, när man har tagit del av departementetssammanställning. Ungefär en tredjedel avdepartementets sammanställning är rent slarv.Departementets representanter har läst fel ellermissat saker helt och hållet. En tredjedel gällerpunkter där man i departementet har gjort egnatolkningar av våra förslag, tolkningar som intestämmer överens med våra intentioner. Entredjedel slutligen gäller förslag där vi ochdepartementet har gjort olika bedömningar av detstatsfinansiella läget.Det är viktigt att komma ihåg att finansministernsjälv har sagt att ''sammanställningen har skettunder mycket och under stark tidspress,varför eventuella avvikelser jämfört med partiernasegna uppgifter kan bero på misstag ellerförbiseenden''. Ändå använder finansministerndetta i den offentliga debatten. Jag tycker faktisktatt finansministerns agerande är klandervärt,eftersom han använder ett så svagt underbyggtmaterial. Vi kan bara konstatera för del attcenterns förslag till statsbudget är balanserat ochinnebär ett förstärkt budgetsaldo, sänkt skattetryckoch sänkta statliga utgifter.Finansministern frågade vad vi har gjort förframsteg. Jag tycker faktiskt att det har skett en heldel. Om finansministern ger sig tid att läsa de bådareservationerna, som för övrigt i mycket storutsträckning är likartade, finner han att en hel delpositivt har skett. Han kan t.ex. läsa på s. 86 om enfolkparti--moderat-motion som tar uppfördelningspolitik -- faktiskt en mycket positivutveckling.Jag frågade tidigare i mitt huvudanförande varförman har väntat så länge med tillväxtpropositionen.Jag gjorde det därför att det är något konstigt medatt ett förslag, som gäller strukturfrågor, som är ennödvändighet för anpassningen på internationellaområden och såsom bieffekt -- jag skall inte säga attdet i det här avseendet är ett huvudsyfte -- skullege fler människor arbete, har dröjt till bara någramånader före valet. Jag tycker att det är cynisktmot dem som skulle ha nytta av förslagetsgenomförande.Socialdemokraterna har under den härmandatperioden varit hänvisade till att ständigt lutasig mot något annat parti. Man kan fråga sig om viunder överskådlig tid har haft en så svag regeringsom vi nu har. Det är viktigt att ta itu med deangelägna frågorna, och för detta krävs en nypolitik.Jag vill avsluta med att säga att det nu är viktigt,, att socialdemokraterna ger beskedom vilka de har tänkt att regera tillsammans medefter valet. Ge besked om vilket regeringsalternativni förordar!Anf. 29 () replik:Herr talman! Visst skall reallönerna höjas och visstskall vi se till att priserna inte ökar så mycket, mendet kan diskuteras vilket medel man skall användaför att nå denna reallöneökning. Regeringen vill haett avtal som binder de lokala facken, annars hotarman med tvång. I fråga om priserna inskränker mansig till förhoppningar. Det är frommaförhoppningar att det skall ske vinstökningar ochatt det skall skapas nya arbetstillfällen. Någoninvesteringsstyrning eller dylikt existerar inte. Detär ju detta medel, som leder till att de arbetandesätts i strykklass, som är förkastligt.Med dagens struktur på arbetsmarknaden och medden position som facken intar har inte delågavlönade något att vinna på det här. Tvärtom --och det är den stora fara som jag har pekat på -- gårSvenska arbetsgivareföreningens lönestrategiigenom, om de lokala facken förlorar sin position.Regeringen vill tydligen inte bidra till att stärka delokala fackföreningarna så att de kan ha någotdemokratiskt inflytande över den dagligaverksamheten och över det som händer iarbetslivet.Jag har märkt att regeringens språkbruk när detgäller sysselsättningen har undergått en uppenbarglidning sedan i julas. tonar man ned attinflationsbekämpningen är det mest angelägna,som man skrev i sin skrivelse. Jag undrarfortfarande: Tänker regeringen satsa på sådanaproblemfyllda områden som kommunerna,äldreomsorgen och barnomsorgen? Vilka insatsertänker regeringen göra för ungdomar? Mångakommuner är bekymrade över hur de skall kunnahjälpa ungdomarna . Är regeringen beredd attge pengar till s.k. ROT-projekt? Kommer det attbetalas ut några pengar för inrättande avberedskapsarbeten? Får AMS de begärdaresurserna?Socialdemokraterna har klagat över att de inte harhaft majoritet i och därför inte kunnatgenomföra det som de har velat genomföra.Socialdemokraterna säger sig ha haft det väldigtsvårt. De har varit tvungna att förlita sig på andrapartier.Jag kom in i 1971. Mellan 1968 och 1970hade socialdemokraterna egen majoritet.Förslagen om MBL, löntagarfonder och annat hardock lagts fram utan att socialdemokraterna haftegen majoritet. Under den tiden ladesocialdemokraterna fram sina egna förslag, medande borgerliga partierna och ladefram sina. Men man fick ändå igenom ensocialdemokratisk politik, eftersom vi ivänsterpartiet ansåg att de socialdemokratiskaförslagen var bättre än de borgerliga. försökersocialdemokraterna skylla ifrån sig genom attbetona vikten av uppgörelser. Det är ett sätt attdölja att man har så djupt borgerliga förslag att manmåste träffa uppgörelser. Socialdemokraternaligger väldigt nära de borgerliga partierna.Jag räknade tidigare upp de förslag som gåttigenom under den här mandatperioden.Socialdemokraterna skyller ifrån sig när deegentligen bara har övergivit en gammal politik ochbörjat att föra en ny.Anf. 30 () replik:Herr talman! Jag tog inte upp frågan om det storaskattebortfallet av någon sorts tacksamhet, utan föratt jag är djupt oroad, oavsett om kommermed i EG eller ej. svar stillade intemin oro.Jag inledde med att ställa några frågor och jagtänker upprepa dem, eftersom jag inte har fåttnågot svar.Varför vill inte regeringen kvalificera denekonomiska tillväxten? All ekonomisk tillväxt kanväl inte vara bra? Tillväxt som skadar människoroch natur måste vi väl rimligen motarbeta, ellerhur? Det är väl bra med tillväxt som kommer sig avatt vi utnyttjar ändliga resurser bättre och inteslösar? Det måste vara bra med tillväxt som berorpå att vi arbetar smartare och som beror på att viåteranvänder? Men tillväxt i form av flerkoldioxidosande, skogsdödande ochmänniskolemlästande vägfordon är väl ändå endålig tillväxt? Bör inte en sådan tillväxtmotarbetas?Varför vägrar ni se att det finns klara sambandmellan ekonomi, ekologi, traditionell ekonomisktillväxt, energiförbrukning och miljöförstöring?Varför vill ni inte bryta dessa samband? Varförvägrar ni att se på alla mänskliga skador och alltmänskligt lidande som er medvetna politik orsakarbara för den materiella tillväxtens skull? Anser niatt miljö och natur sätter gränser för traditionellekonomisk tillväxt? Om så är fallet, närmar vi ossdessa gränser, och vad betyder det i så fall för denekonomiska politiken? Varför reflekterar ni inteöver dessa existensiella frågor? Varför tar ni deminte till er och utnyttjar de samlade kunskaperna iämnet?Barnens bästa livsmiljö måste bli den högstahandlingsnormen. Det är kontentan av en grönframtidspolitik. Tänk, att finna lösningar på dagensproblem som också hjälper oss med framtidensproblem, men utskottsmajoriteten säger nej ochnågra svar på frågorna har jag inte fått. Närkommer att ta tag i framtidsfrågorna ochse till att de små barnen får det bra? Barnens bästalivsmiljö måste vara den främsta inriktningen. Jagtänker fortsätta att kämpa för detta ända fram tilldess jag ligger i träfracken.Anf. 31 Finansminister ()replik:Herr talman! Vi har haft en lång debatt. Jag skallförsöka göra en kort sammanfattning och svara pånågra av de frågor som har ställts.Vad har då debatten visat? Jag har visat att maninternationellt och bland konjunkturbedömare härhemma nu alltmer ser framför sig att konjunkturenkommer att vända. De insatser vi gör för att pressaner kostnaderna och återställa konkurrenskraftenbidrar starkt till detta. Vi bör kunna se envändpunkt under det här året när det gällerproduktionen.Jag tycker att det vore värdefullt om oppositionenville se framtiden an litet mer positivt än vad manhar gjort i den här debatten. är inte betjäntav svartmålningar. Låt oss ta de problem vi har påallvar, men låt oss slippa den här typen av allmännasvartmålningar.Sysselsättningen är huvudfrågan.