prot · GF0915 · 1991-10-24 00:00:00 — Sådana dubbla budskapbrukar inte utgöra någon fungerandeledningsfilosofi.Jag tycker att det klart skall sägas att rationaliseringoch effektivisering måste förenas med det socialaoch regionala ansvaret. Uppdraget till de statligaverken och bolagen att ta sitt ansvar kvarstår --såsom jag tolkar svar. Ärregeringen i så fall beredd att förhandla med verkenom nyetableringar och omlokalisering av verken?Sådant har gjorts tidigare och kan leda till attförsvunna arbetstillfällen ersätts och att värdefullkompetens tas till vara.Jag har ett antal gånger från denna talarstol varnatför att om vi låter politik och demokrati i EG-anpassningens anda förslavas undermarknadsekonomiska mekanismer, säger allerfarenhet att det skapar djupa regionala klyftoroch klyftor mellan människor i vårt samhälle. Enkoncentration till storstäder driver på inflation,markpriser, boendekostnader och miljöförstöring.I de stora befolkningskoncentrationerna är detredan svårt att vidmakthålla fungerande offentligservice som äldreomsorg, barnomsorg ochsjukvård. I de landsdelar som drabbas avavfolkning uppstår risken att service kanupprätthållas på grund av för litetbefolkningsunderlag. Dessutom drabbas storainvesteringar i infrastruktur av kapitalförstöring.På leder en oreglerad marknadsekonomitill en försvagad samhällsekonomi.Det sociala och regionalpolitiska ansvaret måstedärför genomsyra hela statsapparaten. Av BörjeHörnlunds reservation i den regionalpolitiskautredningen framgår det att det mot denbakgrunden är nödvändigt att statsmakterna vidbeslut inom alla samhällssektorer tar hänsyn till vadmålet om regional balans kräver. Det är med denutgångspunkten, enligt mening,nödvändigt med en helhetssyn på och samordningav bl.a. näringspolitik, sysselsättningspolitik,trafikpolitik, bostadspolitik och utbildningspolitik.Står fast vid dessa utmärktavärderingar? Kommer de att ligga till grund förregeringsarbetet?Anf. 25 ():Fru talman! Debatten förefaller ha vidgats till atthandla om litet mera än enbart statliga verk ochmyndigheter. Att döma av tidigare talare har detblivit en allmän regionalpolitisk debatt. En sådanmöjlighet kan man ju få tillfälle att ta sig.Det är utan tvivel så att står införstora problem. Vi har en starkt stigandearbetslöshet. Vi har ett län som är mer sårbart ännågon annan del av landet, beroende på detensidiga näringslivet som länet har. Det finnsanledning att se allvarligt på situation.Därför är det viktigt när vi diskuterar Norrbottensvillkor och ger synpunkter på statliga verk ochmyndigheter att debatten vidgas något. Det är attgöra frågan för enkel när man förlitar sig på attstatliga verk och myndigheter skall lösaNorrbottens problem.Det handlar nu om att få en betydligt stabilarenäringsstruktur i länet med fler småföretag, enökad satsning på forskning och utbildning ochteknikbaserade företag med högtkunskapsinnehåll -- som också kan möta den ökadekonkurrensen som kommer att följa i spåren av enökad EG-integration. Det är frågor som är viktigaatt bedöma även i dessa sammanhang.Det är i och för sig allvarligt med de statliga verken,myndigheter och regionkontor som planerar attflytta från länet. Det handlar om ochpostverket. Men det handlar också omindragningar inom . Ett exempelär den planerade indragningen av kustposteringen iHaparanda. Om den kommer till stånd blir detallvarligt ur säkerhets- och servicesynpunkt för dendelen av . Därför är det viktigt att demyndigheter som ansvarar för dessa saker noterarvad som har sagts i regeringsförklaringen, nämligenatt hela skall leva och att det skall vara enbra service i alla delar av landet.Det är naturligtvis viktigt att regeringen är aktiv påolika håll och kanter. Jag kan för min del utlova tillvännen att jag på olika sättkommer att bevaka hans göranden och låtanden iregeringen. Jag har visserligen höga förväntningar,och jag har en stor tilltro till . MenBörje kan också behöva stöd.Fru talman! Jag är något förvånad överinterpellantens nyvaknade intresse för dessa frågor.Vi har alla avverkat en valrörelse. Underdenna valrörelse har inte sagtett pip om dessa frågor. När vi från andra partierhar uttalat vår oro över den indragning som skallske i och postverket, har vi från densocialdemokratiske riksdagsmannen mötts av en total tystnad. är ljudetnågot annorlunda. Det kanske beror på att inte längre företräder ettregeringsparti. För min del tänker jag inte föranågon annan politik -- varken före eller efter valet.Jag driver samma frågor.Sten-Ove bör, om någon, vara försiktigmed orden. Han var den riksdagsman som en gång itiden gick och krävde att skulle läggasned. Det är den bana som ett antal andra partier harräddat. Samma sak gäller vattenkraftsvinsterna.Jag vill bara påminna i all vänlighet att Sten-OveSundström vid åtta nio tillfällen i , underden tid han har varit riksdagsman, konsekvent harröstat mot att skall få del av vinsternafrån vattenkraften. har uppfattning och är beredd att stödjacentern. Vi hälsar den tillnyktringen välkommen.Men det hade varit mer prydligt, Sten-OveSundström, om detta nyvaknade intresse för länetoch vattenkraftsvinsten hade funnits under den tidSten-Ove parti haderegeringsansvaret.Anf. 26 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har idenna kammare. Han är mycket väl medveten omatt jag som arbetsmarknadsminister knappast barakan klampa in i en process som har pågått och äri slutskedet och som tillhör ett annat departementoch som den tidigare socialdemokratiskaregeringen lugnt och stilla utan attingripa bara har suttit och tittat på. Det går barainte.Vidare frågar om jag somarbetsmarknadsminister är nöjd med de statligaverkens sätt att ta regionalpolitisk hänsyn. Om vigår en bit tillbaka i tiden, var jag ordförande förregionalpolitiska utredningen till 1978 somjust då analyserade de statliga verkens sätt att taregionalpolitiskt ansvar. Den utredningen var intebara uppmuntrande. I vissa fall var det tvärtom.Det är därför jag väljer att försöka se framåt. Jagtycker att har fått ett raktbesked som svar på sin interpellation, dvs. att vi ärberedda att framöver diskutera med statliga verkoch försöka förmå dem att på olika sätt taregionalpolitisk hänsyn.När det gäller investeringar finns det förvissomycket att göra. Men även där måste jag notera attregeringen övertar ett snabbt växandebudgetunderskott och ett stort budgetunderskott,så tyvärr begränsas rörelsefriheten mycket.När det gäller vattenkraftsvinsterna redogjorde jagi går på direkt fråga för vårt tidigare centerförslag.Det förslaget står fortfarande kvar. Samtidigtredogjorde jag för att bara för att vår syn inte finnsmed i regeringsförklaringen innebär det inte att viinte arbetar för att frågan skall tas upp. I den fråganhåller jag med . Så sent som ivåras röstade hela den socialdemokratiskariksdagsgruppen emot att ett öre per kilowattimmeskulle gå tillbaka till vattenkraftsproduceranderegioner. Hade den socialdemokratiska gruppeninte röstat så, hade de regionerna nu varit på gångatt få återbäring. Det är en återbäring som jagfinner naturligt skall gå åter till de områden somskickar miljarder i vattenkraftsvinster till andradelar av landet. Dessa områden har upplåtit storanaturvärden, och en liten rännil bör gå tillbaka somtack för det. Det är partiets uppfattning.Vi får nu se vad som händer. Det ligger enutredning för beredning i . Det ären andra analys av just frågan omvattenkraftsvinsterna.Bengt tog upp frågan om vi är beredda attförhandla med verken. Privata vinstgivande företaghar gått med på att under en relativt kort tidutlokalisera 3 800 arbetstillfällen, i form avtjänsteföretag, till kommuner som behöver breddaarbetsmarknaden. Jag tycker att det är en utmaningför verk och myndigheter och för organisationer --som det finns gott om i det här landet -- att varaungefär lika duktiga som ett antal privata företagsom arbetar helt och hållet på marknadens villkor.Bengt tar också upp frågan om jag står kvarvid målsättningen att hela regeringsarbetet skall tahänsyn till vad målet en bättre regional balanskräver. Till min glädje står i det iregeringsförklaringen att hela landet skallutvecklas. Det ställer krav på samtligadepartementschefer och den samlade regeringen.Anf. 27 ():Fru talman! säger arbetsmarknadsministern attdet inte går för sig att statsrådet trampar in i denprocess som pågår, när de statliga verken ochmyndigheterna håller på att strukturera om på dethär området -- och när hundratals arbetstillfällenförsvinner från det län som har den ojämförligtstörsta arbetslösheten i landet. Däremot går det attdiskutera detta område framöver. Jag tycker att detär en märklig syn. Det är nu det händer. Om vi skalldiskutera med verk och verksledningar, bör mannaturligvis göra det . Det är inte så att de harflyttat. De håller på med förberedelser, och någotverk har antagit de här planerna. Det är inte försent att diskutera, statsrådet, om bara viljan finns.När det gäller vattenkraftsvinsterna sägerstatsrådet att vi socialdemokrater har röstat emot iden frågan . Men det är välbekant för allasom var med i den här kammaren då -- och det varju statsrådet -- att utredningen då var färdig ochgick ut på remiss. Det är inte brukligt att man läggerfram förslag förrän en sådan utredning är färdig.Det är den ju , och finns det absolut ingethinder mot att lägga fram ett förslag, såvitt jag kanförstå, om inte hindret ligger närmare -- alltså i denegna regeringen.Sedan säger statsrådet att budgetunderskottet nu ärså stort att det kan begränsa rörelsefriheten. Ja, detkan jag förstå om man planerar så storaskattesänkningar för de rika och förmögna här ilandet. Då begränsas naturligtvis rörelsefrihetennär det gäller att satsa på utsatta människor ochutsatta regioner.Jag blev förvånad över finansutskottetsordförandes inhopp på scenen här, särskilt när hantalade om att vidga debatten. Jag hoppas att vi skallfå uppleva att han också ställer upp när det gälleratt infria de löften han gav i valrörelsen, inte minsti sin egen valkrets. Vad jag tänker på är de 500miljonerna till vägnätet i som hanlovade. Jag hoppas att han inte nu har skapatsådana nya hål i den budget som skall behandlas häratt han inte kan infria det löftet.Det finns alltså stora möjligheter att klara av attåterföra återbäringen, som statsrådet har föredragitatt kalla det i pressen, från vattenkraftsvinsterna tillutveckling i . Det finns ocksåmöjlighet att ta upp en dialog med de statliga verkoch myndigheter som planerar omorganisationoch förflyttningar från länet.Detta är oerhört viktigt. Som det ser ut i dagkommer vi t.ex. på postens område att få ettregionkontor i norra , medan man imellersta och södra delarna av landet kommer attdela på tolv sådana kontor. Tycker statsrådet att detär rimligt regionalpolitiskt att en kirunabo skallbehöva åka för att få nå sitt egetregionkontor? Är det en symbol för den borgerligaregeringens regionalpolitik?Anf. 28 ():Fru talman! Jag tackar för de förtydliganden somBörje trots allt gav. Det togs faktiskt ettlitet steg framåt -- att man nu kommer att försökaföra samtal med de statliga verken. Han markeradeockså att hela regeringen har ett ansvar när detgäller regionalpolitiken. Det stod ju inte i någonregeringsförklaring att alla samhällssektorer skallta hänsyn till målet regional balans. Det står atthela skall leva, och det kan man kansketolka på litet olika sätt.Jag är klar över att rationaliseringar ocheffektiviseringar av de statliga verken behövs. Vihar inget arbetarrörelseintresse av att man har enövertung och dyr statsapparat. Men de statligaverken måste fortfarande kunna bidra till denregionala balansen, även om en hel del andraaktörer kommer in på det här området.Det är en oroväckande anda som tycks breda ut sigi delar av statsapparaten. Vägverketsgeneraldirektör har ju i praktikenförklarat att man måste kunna tillåta mertrafikfarliga vägar i -- eftersom han skalltillåta att vägarna där slits ner mer än vägarna isödra våras påstod den s.k. expertgruppen för regionalutveckling att väldiga resurser fördes över frånstorstäderna till skogslänen. I den regionalpolitiskautredningen hävdade vi emellertid att bådestorstäder och skogslän tillfördes resurser från deövriga delarna av landet.Nu talar också sekreteraren iproduktivitetsutredningen, den s-märkte KlasEklund, om att satsningar på infrastruktur norr omDalälven lönar sig dåligt.Detta är oroande tendenser, och jag förutsätter attarbetsmarknadsministern tar itu med dem, så att vifår en styrning av statsapparaten och så att densluter upp bakom målet om regional balans och atthela skall leva.Anf. 29 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Jag måste tyvärr repetera, Sten-OveSundström. En socialdemokratisk regering harsuttit och tittat på den här processen från start framtill , och är det slutförhandling. Denregeringen har ingenting gjort. Sten-OveSundström har ingenting sagt. Att då begära av migsom arbetsmarknadsminister, som inte har rätt attklampa in hur som helst i verkens göranden ochlåtanden, att jag skulle gå in på en annandepartementschefs område -- det är en omöjlighet.Litet grand tror jag att skalltitta sig i spegeln.När det gäller skatten på arbetande kapital, somSten-Ove kallar förmögenhetsskatt, villjag säga att jag personligen är helt övertygad om attdet är bättre att det arbetande kapitalet får varakvar i alla våra småföretag, användas till nya jobboch nya investeringar, än att företagaren i fråga fåranvända kanske en tredjedel av sin tid och anlita ettantal advokater och revisorer för att planera på ettsätt som gör att han ändå inte råkar så illa ut.Våra svenska företag skall producera. Och närvi har EG-anpassningen i ett första stort avtal ihamn, så kan vi på det här området, om vi vill hakvar företagen och jobben i , inte agera hursom helst. Det finns annars risk för att vi inte baraexporterar kapital till främmande länder utan att viockså exporterar en stor del av vår egen arbetskrafttill andra länder. Det är ingen trevlig och brautveckling.Sedan till . Jag blir också oroad när jagser hur vissa personer uttrycker sig när det gällerfrågor som har med regional balans och hela landetsutveckling att göra. Men man kan då notera att deti regeringsförklaringen står att bygder som är glestbebyggda och ligger längre bort skall ha bra vägaroch moderna järnvägar. Det stämmer inte medKlas synpunkter.Anf. 30 ():Herr talman! Låt mig först säga att jag tycker attdet är positivt att arbetsmarknadsministern härsäger att man för samtal med privata tjänsteföretagoch att det sannolikt, om jag har tolkat statsrådeträtt, finns rätt många arbetstillfällen att hämta infrån de samtalen. Jag tror att det är viktigt att mandå kommer ihåg det län som har drabbats hårdastav strukturförändringarna och de förändringar somnu pågår. Jag tänker inte minst på den region somstatsrådet besökte -- Kalixregionen --men självfallet också på länscentret,Luleåregionen, där de här verksförändringarna juäger rum.Det är naturligtvis så, somarbetsmarknadsministern här säger, att det finns engränsdragning mellan departementen. Jag harheller inte krävt att statsrådet på något sätt skallklampa in på andra departements områden. Menom man verkligen skall ge uttrycket regional balansett innehåll måste det beröra alla områden inompolitiken. Jag förmodar att det i statsrådets roll dåingår att ta kontakter över departementsgränserna.Jag hade hoppats att i det härsammanhanget skulle verifiera om det var riktigt,som sades via media, att det kommer ett förslag omvattenkraftsvinsterna. När kommer det och vilkaformer tar det sig? Kommer Norrbottensregionen,länet eller kommunerna i Norrbottenatt få tillgodogöra sig vinsterna av vattenkraften? Ivilka former kommer det att ske? Blir det avvattenkraftsvinsterna, blir det ? Vilka formerkommer det ungefär att ta? Och framför allt: Närkommer förslaget att framläggas? Det brådskar,arbetsmarknadsministern!Anf. 31 ():Herr talman! ifrågasatte om detvar fråga om förmögenhetsskatten på arbetandekapital, och det måste det väl rimligen vara. Jagtror inte att det kommer att innebära någon storrevolution. Man säger, åtminstone från de företagsom jag känner från min kommun, att det intekommer att göra det. De har ingenförmögenhetsskatt som de kommer att slippa. Detrör sig om kanske av företagen som kommeratt beröras av det.Enligt vad jag förstår är det så attinfrastrukturinvesteringarna i stort sett är inriktadepå storstadsregionerna. kommernaturligtvis att dra sina miljarder, och det kommersannerligen inte att gynna vägarna i Norrbotten.Jag nämnde tidigare EG. I REK 87 sade BörjeHörnlund att mycket talar för att EG med storsannolikhet kommer att medföra ökade regionalaobalanser i , därför att obalanserna inomEG ökade , därför att EG ejprioriterade den regionala balansen inom EGsmedlemsstater, därför att detta är en direktkonsekvens av att man eftersträvar fullständigt friakapitalrörelser och fri nedläggnings- ochetableringsrätt, därför att EG vid ett närmaresamarbete knappast kommer att geregionalpolitiskt stöd till svenska regioner från sinafonder med tanke på nivå på inkomsteroch arbetslöshet, och därför att EG i första handkommer att främja tillkomsten avvidareförädlingsindustrier inom EG, eftersomarbetslösheten där är så mycket större. De fackligaorganisationerna inom EG kommer dessutom atthårt bevaka var nyetableringar sker. EG ser deskandinaviska ländernas försök till regionalpolitiksom något mycket främmande i europeisktperspektiv. Man ser där som en periferi-och skogsregion, som turist- ochråvaruproducerande region. Inför tänkbaraförhandlingar med EG om svensk regionalpolitik isamband med ett närmande till EG och börSverige rusta upp sin regionalpolitik högstväsentligt, som en motvikt till EG-marknadenskoncentrationseffekter, sade . --Jag skulle gärna vilja ha bekräftat att BörjeHörnlund står fast vid dessa ståndpunkter.När det gäller vattenkraftsvinsterna vill jag säga attom den här regeringen kommer att genomföranågon form av återföring av vattenkraftsvinsternaär det ett bevis för att opinionsarbete ifundamentala frågor ute i regionernas kanvara framgångsrikt oavsett vilken regering vi har.Anf. 32 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag vill tacka det sista anförandet.Sedan till vattenkraftsvinsterna. I den senasteregionalpolitiska utredningen -- som ivrigt citerar -- var fyra partier helt eniga om attdet borde gå tillbaka . Detförslaget mottogs väldigt välvilligt av nästan allaremissinstanser. Jag hoppas att det som ett antalpartier då tyckte också genomförs. Var jag står ifrågan vet alla.Sedan till . Det var och är så, att i EGsregionalpolitik finns mest om låg medelinkomst iförhållande till EG i övrigt. Så ser ju inte våraregionala problem ut, i varje fall inte så att vistämmer med EG-normerna. Vårt problem ärlånga avstånd och gleshet. Dessa saker måsteSverige föra fram till EG som faktorer att ta hänsyntill i det fortsatta argumenterandet för rätten attdriva en kraftfull regionalpolitik. Men än viktigareär att det ständigt, oavsett regering, finns en starkmajoritet här i kammaren som är helt inriktad påatt inte överge stora delar av landet.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1991/92:3 om denekonomiska brottslighetenAnf. 33 Justitieminister ():Herr talman! har ställt fyrafrågor till mig om bekämpningen av denekonomiska brottsligheten. Han har frågat efteranledningen till att den ekonomiska brottsligheteninte är särskilt omnämnd i regeringsdeklarationensom prioriterad brottsbekämpning och omregeringen anser att resurserna behöver förstärkasför bekämpningen av sådan brottslighet och hur deti så fall skall ske. Vidare har han frågat omregeringen anser att det behövs en särskildmyndighet som får ett samordnat ansvar förbekämpningen av den ekonomiska brottslighetenoch hur regeringen vill förbättra informationen ochundervisningen om ekobrott.När det gäller den första frågan vill jag peka på attdet i regeringsförklaringen betonas att allbrottsbekämpning kommer att tillmätas storbetydelse. Detta gäller självfallet även denekonomiska brottsligheten. Att det sägsatt brottsbekämpningen i ökad utsträckningkommer att inriktas mot vålds- och narkotikabrottberor på att det är på dessa områden som de mestakuta bristerna finns. I ett läge där allmänhetenupplever en klar brist i polisens möjligheter attupprätthålla ordning och säkerhet är det enligt minmening angeläget att prioritera brott mot enskilda.För att lyckas även med andra angelägnakriminalpolitiska uppgifter är det nödvändigt attåterställa allmänhetens känsla av att ordning ochsäkerhet råder i samhället.Detta betyder inte att regeringen kommer att varapassiv när det gäller den ekonomiskabrottsligheten. Även på detta område finns detproblem och brister som det är angeläget attkomma till rätta med. Som vethar riksåklagaren och fått iuppdrag att utreda olika frågor om den ekonomiskabrottsligheten. Uppdraget omfattar såväl enkartläggning av det aktuella läget när det gällermyndigheternas insatser mot den ekonomiskabrottsligheten som förslag till åtgärder på kort ochlång sikt från statsmakternas och myndigheternassida. I uppdraget ingår bl.a. att belysa om detbehövs förändringar av polisens och åklagarnasutbildning om ekonomisk brottslighet och vilkaförändringar som kan behöva göras när det gällersamverkan mellan olika personalkategorier.Riksåklagaren och kommer attredovisa uppdraget före årsskiftet.Jag vill inte föregripa de slutsatser och förslag somriksåklagaren och kommer attredovisa till regeringen. Jag anser därför att det inteär lämpligt att lämna konkreta besked omövriga frågor som har ställt tillmig. När förslagen väl har beretts inomdepartementet skall jag gärna återkomma till HansGöran med besked om vilka ändringar sombör göras. Likaså kan jag då lämna besked om vilkaorganisatoriska åtgärder och utbildningsinsatsersom bör genomföras för att möta kravet på eneffektiv bekämpning av den ekonomiskabrottsligheten.Jag vill dock redan nu framhålla att jag delar HansGöran uppfattning om att det är angelägetatt bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Ochjag kan försäkra att regeringen är beredd att vidtade åtgärder som kan visa sig nödvändiga för attkomma till rätta med också den här formen avbrottslighet.Anf. 34 HANS ():Herr talman! Jag ber att få hälsa . Hennes fögderi kommer att bliföremål för vaksam, ingående och konstruktivgranskning.Det interpellationssvar hon lämnat ärotillfredsställande, men på sedvanligt sätt tackarjag för svaret.Gun har inget godtagbart försvar för attbekämpandet av den ekonomiska och organiseradebrottsligheten inte skall utgöra ett prioriteratområde i brottsbekämpningen på sätt det varitunder en följd av år. Att detta inte direkt uttalas iregeringsförklaringen är oförsvarligt, men detskulle till nöds kunna förklaras med att texten i ensådan förklaring är begränsad.Men när nu får möjligheten attutförligt besvara frågan är det uppseendeväckandeatt det inte var något förbiseende att ekobrottenicke skall utgöra ett prioriterat område. Det är istället en medveten politik från moderatasamlingspartiets sida, som har bekantgjortstidigare. Det rör sig med andra ord om en renodladhögerpolitik, som torgför, när honförklarar att endast vålds- och narkotikabrott skallprioriteras.Det är inte så som hon säger att de akuta bristernafinns bara på dessa områden. Tvärtom är det så attdet skett en eftersläpning på ekobrottsområdet somär allvarlig. Den eftersläpningen har ekonomisktsett inte varit lika stor när det gäller vålds- ochnarkotikabrotten.När förklarar detta med attnarkotika- och våldsbrottsligheten riktar sig motenskilda personer verkar det att så inte skulle varafallet när det gäller ekobrottsligheten. Där har honfel. I en TT-intervju uttalade hon bl.a., attregeringen vill fortsätta kampen mot våld ochnarkotika, men ser mindre allvarligt på ekobrottet.Det var ett citat från TT-nyheterna.Vålds- och narkotikabrott behöver med kraftförebyggas och beivras. Därom råder inga delademeningar.