prot · GE09131 · 1991-06-13 00:00:00 — Det gäller t.ex.att det skulle vara speciellt svårt att göra upp medoss och att komma överens med oss. Närpåståendena är berättigade kan man ta åt sig, mennär de är lösa myter blir man lätt irriterad, särskiltnär myterna är intriganta och tjänar ett syfte attskylla ifrån sig och förklara sitt eget partis dåligaopinionssiffror. För hur är det, ?Stod vi inte i backen, som man kan säga iskidsammanhang, när det ven kring öronen i frågaom kommunalisering av lärarna. Vi och regeringenkom överens, vi genomförde reformen och vi fickekonomiska medel till skolorna. Om vi fick någonpolitisk poäng på detta, vet jag inte. Genomförde viinte en bostadsfinansieringsreform som kritiseradesfrån olika håll? Och den kritiseras fortfarande.Vek vi oss? Nej, vi har stått för denna reform. Ävengymnasiereformen är en reform som vi har stått föroch som vi har försvarat. På alla dessa områden ochnågra till har vi genomfört reformer tillsammansoch trott på dem. När vi har trott dem har viförsvarat dem.Däremot var vi skeptiska och kritiska tillorättvisorna som finns i skattereformen. Vi harupprepat, och jag kan upprepa det , att dethade varit bättre att göra upp om skatterna medoss, och , men ni valde avtaktiska skäl att göra upp med för att fåundan marginalskattefrågan från valrörelsen.Däremot skulle ju vi kunna hävda, med viss rätt, attdet är svårt att göra upp med er. Det tog er över 20år och en underbar natt för attacceptera vårt förslag om en sänkning avmatmomsen. Så är det med den frågan. Jag harfrågat hur långt vi kommer ner medmatmomsen om han får en underbar natt till.Däremot, , står vi fortfarande förvägran att komma överens och göra upp om detomöjliga förslag till lönestopp och strejkförbudsom ni lade fram . Om dethade genomförts hade det varit en olycka för helaarbetarrörelsen och för hela fackföreningsrörelsen.Jag är övertygad om att då hade LO-kongressensom pågår varit stormig och fylld avmisstro.Jag tror i stället att det är så att detsocialdemokratiska raset i opinionsmätningarna ärorsakat av den politik som finansdepartementetoch regeringen har valt under större delen av 80-talet. Regeringen ansåg 1982, när man kom tillbaksi regeringsställning, att det fanns två viktiga frågor,nämligen arbetslösheten och eftersläpningi ekonomisk tillväxt. I fråga om att bekämpaarbetslösheten delade vi regeringens uppfattning,och delar den fortfarande, men talet om svenskeftersläpning har varit ett skenproblem som WalterKorpi skrev i en artikel i för ett parveckor sedan. har inte halkat efter hävdarhan. Siffror och statistik visar motsatsen. Genomatt olika politiska företrädare och andra har valt attefter eget gottfinnande använda internationellagenomsnittssiffror, undviker man att analyseraverkligheten.Internationella genomsnittssiffror har varitmissvisande, eftersom fattigare länder har ökat sintillväxt snabbare, medan mogna industriländer somSverige och andra konkurrentländer har haftungefär samma tillväxt. Medan en del iutlandsjämförelser har använt internationellagenomsnittsiffror som har gett en falsk och ljusarebild av utlandet, har man om använt siffrorsom ger en överdrivet mörk bild.Det gäller t.ex. frågan om produktiviteten. Vi vetatt det är mycket svårt att beräkna produktivitetinom privat och offentlig tjänsteproduktion. Dethar lett till osäkra statistiska gissningar.Produktiviteten inom offentlig tjänstesektor harman statistiskt satt till noll. Produktiviteten i denprivata tjänstesektorn är lika svårberäknad, men istatistiken antar man att den är låg. Det är ocksåden privata tjänstesektorn som växt snabbt under80-talet, och inte den offentliga konsumtionen.På dessa osäkra antaganden grundas lika osäkrauttalanden om tillväxten. Med skenbara problemom ekonomins tillväxt och felaktig statistik förögonen, satte regeringen i gångstrukturförändringar för att röja undan de inbilladetillväxthindren som man ansåg fanns.Man genomförde skattereformen, man ökadeinkomst- och förmögenhetsskillnaderna och manförsökte sig på nedskärningar i den offentligasektorn och socialförsäkringarna. Hela huvudlinjeni den politik som fördes medan varfinansminister syftade till att öka företagens vinsteroch hålla nere lönerna. Det var själva grundbultenför regeringens politik att med ökadeföretagsvinster hålla nere lönerna. Mennär resultatet blev enorma omfördelningar till demsom redan hade det hyggligt, till aktieägare ochhöginkomsttagare kunde den politiken inte hålla.Då var man på väg åt fel håll -- mot ojämlikhet ochmot orättvisa. Jag menar att det är orsaken till attmånga av socialdemokraternas tidigare väljaresäger att man inte känner igen sig. De känner inteigen partiet. Det är inte vårt fel, har vi hört de borgerliga lova förändringar somsänkt arbetsgivaravgift, ändradeförmögenhetsskatter osv. Effekterna av dessaförslag blir en slags inre devalvering. De blir judesamma som vid vanliga reguljära devalveringar.De borgerliga kliver alltså rakt in i sammaproblemfyllda politik som de egentligen i dagkritiserar.En effekt av devalveringar -- vare sig de ärborgerliga eller socialdemokratiska -- är att manmånga gånger låser fast industrin i dess gamlastrukturer. Precis detta kommer att hända när eneventuell borgerlig regeringen genomför sinaförmögenhetsvänliga förslag och sänkerarbetsgivaravgifter m.m.Detta kommer också att förstärkas genom deborgerligas förslag och tankegångar omutförsäljning av statliga företag och privatisering.Tror ni verkligen att svenska folket skulle gynnas avatt de borgerliga säljer ut och realiserar billigt ochtill halva priset, som en slags mellandagsrea?Mot detta vill vi ställa en annan politik. Vi vill satsapå utbildning och forskning för industriell tillväxtoch höjd produktivitet. Vi vill investera iinfrastruktur och miljövänliga transportsystem.Det behövs riktade insatser för miljöteknik ochenergialternativ till kärnkraften.Vi menar att felet är att man i ,även , i regeringen och bland deborgerliga alltför mycket har accepterat myternaom den svenska eftersläpningen i tillväxt och alltförmycket litat till marknadslösningar och tillföreställningar om att ojämlikheten kanske ärnödvändig och därför kan vara bra.Herr talman! Livet består ju till en viss del avönskningar och förhoppningar. Det har vi väl alla.En av politikens uppgifter är att skapaförutsättningar för människor att nå sina mål. Mendet gäller också för oss politiker att ge visioner omdet samhälle vi vill skapa.Politik får aldrig reduceras till enbart frågan omtaktik, teknik och fingerfärdighet i kammaren.Inledningsvis poängterade jag att det går inte attförenkla politiken till en fråga om svart eller vitt. går det inte ens att enbart göra politiken till enfråga om rött eller blått. Det är därför vi i vänsterntalar om en röd politik för en grön miljö.Det kan finnas skäl att göra detta påpekande närnågra företrädare försöker spela upp en pjäs där detbara skall finnas två aktörer. Men så är det inte iverklighetens värld, och det vet svenska folket.Efter höstens val är det föga sannolikt att något avde självutnämnda regeringsalternativen --socialdemokraterna eller högeralliansen -- kansamla en parlamentarisk majoritet. En regeringmåste vila på ett bredare underlag.Vi i är villiga att konstruktivtmedverka i en ny majoritet som sätter arbete åt allai förgrunden och som hyllar frågan om en rättvisfördelningspolitik -- och som även sättermiljöfrågorna i förgrunden.Jag tror inte att en sådan majoritet kan utlova storaskattesänkningar. Det vore lättsinne att säga någotsådant i ett läge när budgetunderskotten ökar ochvi fortfarande har stora eftersatta behov inom vård-och omsorgssektorn. En sådan majoritet kan inteheller utlova någon snabb lösning av den privatakonsumtionen. I den meningen är vi kanske litetkärva, men det är en hederlighet som jag troruppskattas på litet sikt.Vi vill göra det nödvändiga till verklighet. Vårutgångspunkt är att behöver en ekologisktbalanserad tillväxt. Den skapas inte med hjälp avofinansierade skattesänkningar. behöverindustrinvesteringar, inte finansiella klipp.Rätten till sjukvård och de äldres behov av omsorgfår aldrig prisges åt marknadskrafter ochplånboksransonering. Bättre arbetsmiljöförhindrar utslagning ur arbetslivet. Med enoffensiv sjukvård kan fler rehabiliteras och antaletsjukskrivningar minskas.Herr talman! För en sådan politik och för en sådanmajoritet är vi beredda att göra konstruktivainsatser. Jag tror att det redan finns en majoritet förett sådant röd-grönt alternativ hos det svenskafolket. Det gäller nu att skapa majoritet även ikammaren. Det är detta jag menar att höstens valytterst handlar om. Vi i går in för attmöta väljarna med ett budskap om solidaritet,rättvisa och gemenskap. Det är ett budskap somhåller.Anf. 44 ():Herr talman! Efter finns det anledningatt summera. Trots att hänsyn till miljön ochhushållning med naturresurser är klartövergripande frågor, behandlas de inte som sådanai . Själva basen för samhällsutvecklingoch välstånd är en god hushållning med naturensresurser. De negativa effekterna kommer mångagånger långt efter att naturens gränser haröverskridits.Det finns många exempel på att det tar tid förmiljöförstöring att slå i genom i form av försämradhälsa och sämre materiellt välstånd. Försurningenav skogsmark har pågått . Från börjankan marken försvara sig genom sinbuffringsförmåga, men till slut faller pH-värdet.Det som är giftigt för trädens rötter löses ut.I dag i är 1 gran på 20 skadad och har fåtthalva sin krona utglesad eller förstörd. Vad händeri morgon? Det är på samma sätt med de globalamiljöproblemen, växthuseffekten och ozonskiktet.När processen inleds märks inte sviterna så mycket.Men kommer konsekvenserna.En jämförelse kan göras med finanspolitiken. Denekonomiska politiken och finanspolitiken sättergränser för den övriga politiken. Förslag inom olikapolitiska områden som påverkar ekonomin måsterymmas inom de ekonomiska ramarna. Därför harfinansdepartementet och finansutskottet ensärställning.Men miljöfrågorna behandlas i stället som vilkapolitiska sakfrågor som helst. Regeringensmiljöpolitiska proposition var ett tydligt exempelpå detta. Miljöpolitiken fick vika för det som ansågsviktigare. I miljöpropositionen hänvisades tilltillväxtpropositionen, och där fanns förslag tillinvesteringar i järnväg som är bra urmiljösynpunkt. Men dessa småjärnvägsinvesteringar, och de positiva miljöeffektersom satsningarna skulle kunna ge, drunknarfullkomligt i större investeringar i vägar somkommer att öka vägtrafiken och belasta miljönytterligare. Intresset för att öka vägtrafiken hartagit över där miljön med hjälp av miljöpolitikenborde ha fått sätta gränserna.Samma problem fanns i energipropositionen. Ommiljön hade behandlats som en övergripande fråga,hade regeringen lagt fram förslag till avveckling avkärnkraft. Men eftersom andra intressen ansesviktigare, skall i stället kärnkraften börja avvecklasnär det ''går'' med hänsyn tagen till andra faktorer.Förståelsen för att miljöförstöring är ett hot mothälsa och en bra levnadsstandard för kommandegenerationer saknas i de beslut som riksdagenfattar. För att få miljöfrågorna att behandlas somöverordnade måste miljön få sätta gränser. Därförborde för länge sedan ha inrättat ettmiljöutskott med minst samma status somöverordnat utskott som finansutskottet.Regeringen borde också i sitt arbete gemiljödepartementet den överordnade roll somfinansdepartementet har.I förra valet lovade alla partier att ta miljöfrågornapå allvar. Vad har hänt ? Jo,mängder med miljösvek har passerat riksdagen.Miljöavgiftsutredningen lade fram trebetänkanden. Det tredje och sista handladeframför allt om avgifter på varor och produkter.Hittills har miljöpolitiken mest gått ut på attkomma åt punktutsläppen till luft och vatten.Utredningen lämnade några försiktiga exempel påhur man skulle kunna börja använda avgifter för attkomma åt miljöproblemen. Men regeringen görtvärtom, och i miljöpropositionen slopas nästanalla dessa förslag. Det gäller t.ex. avgifter påosorterade sopor, klorerade lösningsmedel, klor imassaindustrin, träskyddsmedel och kadmium.Dessutom undantas utsläppt koldioxid videlproduktion från koldioxidavgift. Skattereformen skulle ha kunnat blien miljöreform om beskattningen utformats så attbeskattningen på mänskligt arbete minskats ochskatten på energi ökats. Ovanpå detta harkollektivtrafiken momsbelagts.Inför för valet lovade samtliga partier attmiljölagstiftningen skall utgå från vad naturen tål.Ingvar lovade i partiledardebatten i höstasatt miljökvalitetsnormer skall införas. Men imiljöpropositionen stod bara några rader omriktlinjer för luftkvalitet i storstäderna. Skallbindande gränsvärden införas, ?Håller det löftet?Alla partier lovade före förra valet i SNFs enkät attskydda den fjällnära skogen. Första gången fråganvar uppe i svek tillsammansmed socialdemokraterna. Är det så ni håller eralöften, ? Man hänvisade i stället till enutredning som arbetade med.Utredningen innehöll inte ens en analys avmiljöproblematiken. När propositionenbehandlades svek alla partier utom miljöpartiet.Centern, och socialdemokraternagjorde i utskottet upp om ett tandlöst förslag.Folkpartiet svängde i kammaren och stödde sinegen motion med prutade miljökrav. Inomvänsterpartiet var man oenig och passade genom attskjuta hela problemet till skogsutredningen.Det största vågmästarpartiet, socialdemokraterna,har haft minst två alternativ under den gångnaperioden, dels betongalternativtet, dels det grönaalternativet. Men tyvärr har socialdemokraternahela tiden valt betongvägen framför allt medmoderater och fokpartister.Jag har några exempel på regeringens fuskpolitikinom detta område. skrev påBernkonventionen, som innebär skydd för hotadearters livsmiljö. har inte brytt sig om attfölja konventionen. Det är fortfarande tillåtet attavverka de sista urskogarna. Är statsministernberedd att göra någonting åt detta?Birgitta har i kammaren lovat att de kloreradeutsläppen från massaindustrin skall upphöra till år2000. Enligt miljöpropositionen skall utsläppen nertill ofarliga nivåer. Vad är ofarliga nivåer? Enligtindustrin är dagens nivåer ofarliga.I miljöpropositionen 1988 fanns inteavfallsfrågorna med. Avfallsfrågorna var så viktigaatt de skulle komma i en särskild proposition. Denkom som en bilaga till nådiga luntani . Där saknades helt strategi för att fåner avfallsmängderna. Inget förslag till avfalls- ochåtervinningslag fanns med.Riksdagen har fattat beslut om målsättningen förNOX-utsläppen. De skall minska . Imiljöpropositionen säger regeringen att dettatyvärr inte går på grund av trafikökningen. Vilka äregentligen regeringens förslag till åtgärder?Regeringen släpper tanken på att halvera NOX-utsläppen . De förslag frånnaturvårdsverket som finns i Luft-90 om skärptaavgaskrav ställer sig regeringen inte bakom. Inteheller gör man någonting åt arbetsfordon, sjöfarteller luftfart.År 1986 uttalade : Kärnkraften hörinte hemma i ett civiliserat samhälle. Riksdagenfattade beslut om att stänga två kärnkraftverk1995--1996. Enligt var det ettoåterkalleligt beslut. är beslutet återkallat.Dessutom är borttaget. Jagnoterade i går att både socialdemokrater ochcenterpartister röstade emot en avveckling till år2010. Att har velat fortsätta medkärnkraften har vi vetat sedan en tidtillbaka. Men att och har denna åsikt är någonting nytt.I det trafikpolitiska beslutet sades detatt samhällsekonomin skall vara styrande förtrafikinvesteringarna och att varje trafikslag skallbära sina kostnader. Men ScanLink byggs trots attde samhällsekonomiska kalkylerna visar på minus.En riksdagsmajoritet beslutade i går att byggaÖresundsbron, där vägtrafiken inte betalar sinakostnader. Ur miljösynpunkt har en radkatastrofala beslut fattats. Dit hör bådeÖresundsbron och . Miljöpolitikenhar varit dålig. Men tyvärr har vi inget hopp om attden skulle bli bättre med en borgerlig regering. Jagskulle gärna vilja att och i så fall vederlägger detta.Alla var överens om att den gamlajordbrukspolitiken inte uppfyllde dejordbrukspolitiska målen eller miljömålet.Miljömålet glömdes bort när ett nytt förslagkompromissades fram. Förslaget som antogs avsocialdemokrater, moderater, folkpartister,centerpartister och vänsterpartister innebär att25 % av läggs ned och tas urproduktion i stället för att man minskaranvändningen av kemiska bekämpningsmedel ochhandelsgödsel.En stor del av denna mark kommer att planterasmed granskog, och därmed försvinner en stor del avdet öppna svenska kulturlandskapet. Hur kan t.ex.Lars och försvara detta?Enligt uppgift kommer vid en EG-anslutning att betala till EGsbudget medan vi får tillbaka 5 miljarder. Kostnadenför blir alltså 8 miljarder. Huvuddelen avdessa pengar, går till jordbruksstöd inom EG.Det betyder i klartext att vi stödjer Danmarksbaconexport och den starkt kemikaliseradeveteodlingen i kan fråga sig om det kan vara vettigt att vi skalllägga ytterligare 8 miljarder på subventioner tillsådant jordbruk när vi själva brottas med ettstigande budgetunderskott. Jag har i debattentidigare här hört att det uppgår till ca 30miljarder. Är det på detta sätt budgetbalansen skallförstärkas, och ?I EG-frågan har rusningen varit värst. På mindre har kursen ändrats totalt. verkaralla de stora partierna vara beredda tillmedlemskap utan neutralitetsförbehåll. Korrigeramig om jag har fel! I utrikesnämnden har uppenbarligenenighet uppnåtts om en ansökan utanneutralitetsförbehåll. Hur kan man i varaberedd att acceptera detta, ?För att undvika diskussioner blir det ingenordentlig debatt i kammaren omdeklarationen. Men det kanske är bäst utan debatt.Det blir ju lugnare på det sättet. Men hur går detmed insynen och demokratin, ?Anf. 45 Statsminister ():Herr talman! och månader somåterstår till är det tre frågor somär centrala.För det första: Är ett bättre land attleva och bo i jämfört ?För det andra: Vilka värderingar och idéer skallgenomsyra vårt samhälle under dekommande tre åren?För det tredje: Hur skall styras ? Blir det samarbete och breda lösningar, ellerblir det kaos i politiken?I socialdemokraternas valmanifest slog att kampen mot arbetslöshet och inflationkräver en stram och uthållig ekonomisk politik.Trots lågkonjunkturen har vi lyckats upprätthållaen mycket hög sysselsättning i . Antaletsysselsatta är 4 449 000, och av dem är2 000 000 kvinnor. har världens högstaförvärvsfrekvens bland kvinnor, 81 %.Arbetslösheten är nu . Det är enmycket låg siffra i ett internationellt perspektiv.Det är också en låg siffra, om man ser bakåt i tiden.Sedan 1988 har arbetslösheten bara ökat med enhalv procent, men med våra ambitioner i ärdet en hög siffra. Därför har vi satt in kraftfullamarknadspolitiska åtgärder för att motverka ökadarbetslöshet. Arbetslinjen har förstärkts, ochutbildningen har byggts ut.Inför framtiden kan jag garantera: Ensocialdemokratisk regering kommer aldrig att vikafrån linjen arbete åt alla!I socialdemokratins valmanifest 1988 utlovade vi engenomgripande skattereform med sänktainkomstskatter och en rättvisare beskattningmellan arbete och kapital. Århundradetsskattereform är nu genomförd. Vi har fått ettenklare och rättvisare skattesystem som bidrar tillden ekonomiska utvecklingen och som kanfinansiera välfärden.Ett omfattande program för ökad tillväxt ochproduktivitet har inletts. 100 miljarder satsas påinvesteringar i järnvägar, vägar och kollektivtrafik,lika mycket i telekommunikationer.Investeringsfonderna har släppts fria.Öresundsbron skall byggas.En långsiktig energipolitik ligger fast.Ett historiskt trendbrott har skett när det gällerinflationsbekämpningen. GenomRehnberggruppens framgångsrika arbete harstabiliseringsavtal slutits för 1991 och 1992.Kostnadsutvecklingen har dämpats och ger godaförutsättningar för ökad konkurrenskraft. Dekommande tolv månaderna förväntas inflationenligga kring 4 %.Samtidigt faller räntorna.Och det blir billigare mat med en socialdemokratiskregering. Vad händer med matmomsen, om vi fåren borgerlig regering? Det skulle vara intressant,om vi kunde få en liten indikation om detta i dag.När säger att här gäller det attväljarna skapar majoritet för sänkt matmoms,håller jag med om det. Det är enviktig fråga i höstens val. Men jag konstaterar attän så länge är det bara med en socialdemokratiskregering som vi kommer att kunna garanteras sänktmatmoms.Industriproduktionen tar fart och Sverigesutrikesaffärer förbättras successivt. Steg för stegnärmar sig den svenska ekonomin den definitivavändpunkten. Grunden är lagd för en starkekonomi . Men fortsatt stramhet ärnödvändig. Vi har inte råd med någraextravaganser, varken gigantiska skattesänkningareller nya stora utgiftsökningar. En ansvarsfullpolitik är nödvändig med tanke på detstatsfinansiella läget.Carl Bildt beskrev, som vanligt, hur eländigteländigt det är med vår ekonomi. Låt mig då citeraur vad tidningens ekonomiexpertOlle säger på denna punkt: ''Svenskekonomi befinner sig just nu i ett utmärkt läge medlåga inflationsförväntningar, fullt förtroende förkronan och en vändning uppåt ivärldskonjunkturen runt hörnet. -- -- -- Frågan ärväl om utsikterna att rätta till balansproblemenvarit bättre . ''Läs innan valrörelsen börjar, CarlBildt, så slipper vi de där jeremiaderna!Sedan säger att vi har enavindustrialisering i . Under de sexborgerliga regeringsåren rasadeindustriinvesteringarna , och manbörjade tala om som en andra rangensindustrination. , , harindustriinvesteringarna ökat med ungefär 100 %.Jag tror nog att hotet om en avindustrialisering äravvärjt.Om sedan vill dra slutsatser avlågkonjunkturen, kan jag konstatera att i USAminskar tillväxten , i och i Kanadamed . Det är tre länder med högerregeringar,. Hur i all sin dar kan då -- eftersom lösningen på våratillväxtproblem skulle vara en borgerlig politik -- atti dessa tre länder rasar industriproduktionen?I , om vill fly till hemmaplan, hardet --1990 -- med undantag då förde sex borgerliga åren -- varit en riktigt bra tillväxt.Det var bara när de borgerliga regeradesom det blev en riktigt dålig utveckling. I övrigtunder perioden --1990, då socialdemokraternahade regeringsansvaret, ser det faktiskt riktigt braut.I socialdemokratins valmanifest 1988 utlovade vikonkreta reformer för att öka tryggheten ochvälfärden, inte minst åtgärder som förbättrarbarnens situation. har 60 000 nyadaghemsplatser tillkommit. Två av tre platser hargått till barn från LO-familjer. av alla barn hari dag någon form av barnomsorg.Föräldraförsäkringen har byggts ut från nio till tolvmånader, plus med garantipeng. Detär världens överlägset bästa föräldraförsäkring,trots att vi inte lyckats bygga ut den så mycket somvi skulle önska.Barnbidragen har förbättrats kraftigt underperioden. För ett barn ökade det från knappt 6 000till . har bostadsbidragen tillbarnfamiljerna höjts kraftigt.Skolan reformeras och byggs ut. Gymnasieskolansalla utbildningslinjer blir treåriga, och det är enviktig jämlikhets- och kunskapsreform.Den här uppräkningen visar hur mycket vi satsar påbarnen i vårt land. Jag tror att jag vågar påstå attinget annat land i världen gör så mycket för barnensom vi faktiskt gör i . Och det är intekonstigt att det har fötts rekordmångabarn i vårt land, 384 000. Vi går förbi det enakatolska landet efter det andra. ligger vi först.I socialdemokratins valmanifest slår vi fast attarbetslivets villkor måste göras mer rättvisa. De400 000 mest utsatta arbetsplatserna är nukartlagda, och arbetsmiljökommissionen harlämnat förslag till åtgärder.Genom arbetslivsfonden finns nu 15 miljarderkronor för att förbättra arbetsmiljöerna. Hittillshar fonden fördelat på drygt1 500 arbetsplatser. Insatser har gjorts som berör200 000 löntagare.Arbetsgivarnas och försäkringskassornas ansvar förrehabilitering efter sjukdom och arbetsskadakommer att skärpas.