prot · GE0949 · 1991-01-15 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:49Tisdagen den 15 januariKl. 14.30Välkomsthälsning till gästande estniskdelegationAnf. 1 TALMANNEN:Vår riksdag gästas av en delegationfrån . Delegationen är just nunärvarande i kammaren. Vi hälsar våra estniskakolleger och deras tjänstemän hjärtligt och varmtvälkomna till och riksdag.Meddelande om information från regeringenAnf. 2 TALMANNEN:Vid kammarens sammanträde torsdagen den 17januari lämnar utrikesminister information om läget i och krisen iGulfområdet.1 § Svar på fråga 1990/91:304 om LiberiaAnf. 3 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser vidta några åtgärder för att främjaen demokratisk utveckling i Liberia.Från svensk sida har vi sett med oro och bestörtningpå den tragiska utvecklingen i . Kriget hardrabbat civilbefolkningen hårt. Tusentals civila harfått sätta livet till under striderna. Mer än 750 000människor uppges ha flytt till grannländerna.Ytterligare omkring 1 miljon är flyktingar i det egnalandet, vars totala befolkning uppgår till 2,3miljoner invånare. Således har mer än halva landetsbefolkning drivits bort från sina hem. Förödelsen ilandet och skadorna på infrastrukturen äroerhörda. Skövling och plundring har ägt rum i storskala. Epidemiska sjukdomar och svår hungersnödhärjar nu.Sverige ger i likhet med ett antal länderkatastrofbistånd till och grannländerna.Sverige har bidragit med 3 milj.kr. till FNsflyktingkommissarie () och ca 3,5 miljonertill svenska enskilda organisationer, främst förinsatser bland liberianska flyktingar igrannländerna. beslutade SIDAefter samråd med omytterligare 10 milj.kr. för katastrofinsatser främst iLiberia. Av dessa medel går 8 milj.kr. till FNsbarnfond och 2 milj.kr. till Diakonia.UNICEF blir det första FN-organ som aktivt verkarinne i landet.Av avgörande betydelse för en demokratiskutveckling i är att inbördeskriget upphöroch fred råder. Då skapas förutsättningar för ettåteruppbyggnadsarbete i landet, som också gör detmöjligt för flyktingarna inom och utom landet attåtervända hem.I detta arbete är givetvis berett delta.Sverige ämnar främst lämna humanitärt stöd tillbefolkningen i . Att stödja de värstdrabbade människorna är det första steget. Förstnär befolkningens mest akuta behov hartillgodosetts kan en process mot demokrati kommai gång med ett brett folkligt deltagande.Enligt egna uppgifter planerar interimsregeringenatt hålla val . Det är mycket angelägetatt hårt drabbade folk äntligen får tillfälleatt fritt ge uttryck för sin politiska vilja och utse sinaegna företrädare inom ramen för ett demokratisktpolitiskt system.Anf. 4 ():Herr talman! Jag skall be att få tackautrikesministern för svaret. Det kan ju synas litetavlägset att ta upp den här konflikten i det läge somvärlden i stort och inte minst våra grannländer nubefinner sig i. Jag vill så här utanför protokollet tatillfället i akt att uttrycka min sympati och mitt stödtill de kolleger som sitter här i kammaren i dag.Den här frågan gäller en annan konflikt, enblodig konflikt. Jag hade själv besök av enföreträdare för interimsregeringen , då jag ställde den här frågan. Det ärglädjande att regeringen har vidtagit de åtgärdersom utrikesministern nu har redogjort för och så sent som fattade beslut om ökatbistånd i form av mer pengar.Vi är ju överens om problemen och att det är viktigtatt stödja den demokratiska utvecklingen. Jagskulle vilja fråga utrikesministern om man på någotsätt kan bifalla den interimistiska regeringensbegäran om att få ett internationellt erkännandesom det politiska organ i som står för attdenna demokratiseringsprocess kommer i gång.Samtliga politiska partier har gått samman, menproblemet är att vägrar att delta.Han är den som formellt harmakten och inte låter sig avväpnas. Det behövs intebara humanitärt bistånd, utan kanske ocksådiplomatiska och politiska erkännanden av deninterimsregering som sitter. Man skulle i iden här situationen behöva också den typen avstöd.Anf. 5 Utrikesminister ():Herr talman! Det är möjligt att man kan finnanågon form för ett sådant politiskt stöd genom attpå något sätt uttala sin sympati eller genom att iaktiv handling visa att man vill stödja dendemokratiska utveckling som regeringen står för.Men det kan inte vara fråga om att erkännaregeringen. erkänner aldrig regeringar,utan länder. Jag tror att man skall följa denprincipen; det tror jag att i olikasammanhang har nytta av. Men det är en annan sakatt man på olika sätt ändå kan upprätta kontaktermed en sådan här regim för att visa att man stödjerdet den står för.Anf. 6 ():Herr talman! Det låter positivt. Det är nämligenden typen av kontakter som interimsregeringen ärute efter. Man är också ute efter att få svensktbistånd i form av personer som åker till föratt medverka till att organisera och övervaka ettkommande val. Jag uppfattar utrikesministernsuttalande som att och den svenskaregeringen om det kommer propåer om dettaställer sig positiva till att medverka med även dentypen av hjälp.Anf. 7 Utrikesminister ():Herr talman! Jag menar att man skall ta fråganunder noggrant övervägande om sådana propåerkommer.Anf. 8 ():Herr talman! Jag skall be att få tackautrikesministern så mycket för de positiva svaren.Jag skall genast meddela mina kontakter i landet attdetta är möjligt.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Svar på frågorna 1990/91:310, 330 och 331om m.m.Anf. 9 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig vilkenbedömning regeringen gör av de senastehändelserna i och vilka initiativregeringen har tagit med anledning härav. PerGahrton har frågat mig dels vilka åtgärderregeringen tänker vidta för att stödja de baltiskafolken, dels om beslut att ansöka ommedlemskap i påverkar de baltiska folkensmöjligheter att uppnå politisk suveränitet. Jagavser att besvara de tre frågorna i ett sammanhang.Låt mig först säga att regeringen ser med djup oro,sorg och bestörtning på den vändning somutvecklingen i har tagit under de senasteveckorna. Efter det sovjetiska militära angreppet iVilnius natten till har ocksåmänniskoliv gått till spillo.Redan i december förra året kom negativa signalerunder den då pågående sessionen medSovjetunionens folkkongress. Jag tänker då särskiltpå de uttalanden som gjordes av den sovjetiskeförsvarsministern och KGB-chefenKrjutjkov men också av president de därpå följande veckorna inträffade en radexplosioner i . Sovjetiska inrikestrupperockuperade flera fastigheter i och Vilnius.I förra veckan skärptes läget ytterligare. Densovjetiska centralmakten lät meddela att man avsågtillföra sovjetiska luftlandsättningsförband till enrad republiker, däribland de baltiska. Syftetuppgavs vara att säkerställa inryckningen avvärnpliktiga.Bara började emellertid dessaförband att under eldgivning besätta olikaoffentliga byggnader i . Härpå följde sånatten till söndagen ett blodigt angrepp påcivilbefolkningen i , trots att den sovjetiskastatsledningen vid ett möte med federationsrådetdagen innan försäkrat att ytterligare våld inte skulletillgripas.Läget i de två andra republikerna är mycket spänt,och i både och har det förekommitmilitära maktdemonstrationer.De åtgärder som den sovjetiska centralmaktenvidtagit fyller oss alla med vrede och avsky.Sverige kan inte under några villkor acceptera attsovjetiska trupper på det sätt som skett i Litaueningriper i eller försöker stoppa den pågåendepolitiska processen där eller i någon av de andrabaltiska republikerna. Jag ser det inträffade som enklar kränkning av principen om folkenssjälvbestämmande som den kommer till uttryck iHelsingforsdokumentet.Varje försök att undergräva den legitimafolkmakten genom olika marionettliknande''räddningskommittéer'' visar på ett djupt förakt förett av de kanske viktigaste inslagen i den sovjetiskareformprocessen, nämligen det framväxandeparlamentariska systemet.Sovjetunionens upptrappning av konflikten mellancentralmakten och de baltiska republikerna kanleda till att utvecklingen blir okontrollerbar. Detfinns en risk för oroligheter och blodsutgjutelser iandra republiker, inkl. Ryssland.Det sovjetiska agerandet kommer, enligt minuppfattning, också att leda till en förtroendekris förSovjetunionens internationella anseende.Utvecklingen blir heller inte utan följder för debilaterala svensk-sovjetiska förbindelserna.Den principiella inställning iden rådande konflikten mellan de baltiskarepublikerna och centralmakten i ärvälkänd. Påtryckningar, våld och hot om våld kanaldrig accepteras. De motsättningar som haruppstått måste lösas med politiska medel ochgenom förhandlingar.Vi kan heller inte acceptera att man med hjälp avdubiösa ''räddningskommittéer'' e.d. försökerundergräva de lagligt valda baltiska parlamentenoch de därur framsprungna regeringarna, vilkaSverige betraktar som legitima företrädare för debaltiska folken. Låt mig också erinra om attEuropas stats- och regeringschefer i Parishögtidligt förklarade att demokrati är den endaacceptabla styrelseformen. Därmed harmyndigheterna åtagit sig att främja och inte ställahinder i vägen för folkrepresentanternas arbete.Regeringen har deklarerat sin uppfattning ommotsättningarna mellan den sovjetiskacentralmakten och de baltiska republikerna vidmånga tillfällen, såväl offentligt som viddiplomatiska samtal, i både ochMoskva. Jag kallade till mig densovjetiske ambassadören i för attuttrycka regeringens djupa oro över en skärpningav läget i de baltiska republikerna. I ett brev till densovjetiske utrikesministern jag att vi inte kan acceptera att våld ochandra tvångsmedel tillgrips i . I söndagsuppkallades den sovjetiske ambassadören tillstatsministern för att ta emot ett brev ställt tillpresident , där den svenska regeringensinställning i otvetydiga ordalag åter kom tilluttryck.Vad gäller Per fråga huruvida Sverigesbeslut om att ansöka om medlemskap i de baltiska folkens möjligheter att uppnåpolitisk suveränitet, så är mitt svar nej. Inte minstde senaste dagarnas händelser har väl klart visat atthelt andra motiv ligger bakom Sovjetledningensagerande mot de baltiska republikerna.Anf. 10 (V):Herr talman! Jag tackar utrikesministern försvaret. Det är ett utförligt svar, som jag i stort settkan ställa mig bakom.Det skrämmer mig när säger att han intevisste om vad som hände i natten tillsöndagen. Jag låg och sov, är hans förklaring. Vilkaslutsatser skall vi dra av detta, herr utrikesminister?Jag står bakom den avsky som alla känner inför denmassaker som den sovjetiska krigsmakten utförde iVilnius. Jag står också bakom åsikten att den endaframkomliga vägen för att de baltiska republikernaskall återfå sin självständighet är en dialog mellanlikaberättigade parter. Men frågan är: Finns dessamöjligheter fortfarande kvar eller blir det en dialogpå den ena partens villkor, den part som behärskaren välutrustad armé? Om det sistnämnda blir detsom skall gälla i fortsättningen, då är minuppfattning att måste trappa upp sin kritikmot , bl.a. genom att ta upp frågan iFN och i den europeiska säkerhetskonferensen.Jag vill ha utrikesministerns kommentar till detta.Anf. 11 PER ():Herr talman! Jag instämmer självfallet till fullo i defördömande ord som utrikesministern yttrade omSovjets agerande. Men frågan är: Vad tänkerSverige göra mer än så?I i går skriver : ''följder har inte undanröjts förränEstland, och återfått sin frihet ochsjälvständighet.'' Det är väldigt vackra ord. Tillandra världskrigets följder hör också att harerkänt den sovjetiska ockupationen av Baltikum.Betyder det att utrikesministern är beredd att nuogiltigförklara erkännande 1940 av densovjetiska ockupationen.Det handlar också om hur man ser på ochde andra baltiska republikerna. Anser StenAndersson att är en Sovjetrepublik eller ensjälvständig stat? Är det som hänt i internasovjetiska angelägenheter eller är det eninternationell konflikt?Så avfärdar min fråga huruvidaEG-anslutningen kan spela någon roll. Hur kanman vara så säker på den saken? Ur sovjetisksynpunkt ser EG ändå ut som en militärunion, ochförresten inte bara ur sovjetisk synpunkt -- även urDagens Nyheters och Svenska Dagbladetssynvinkel ser EG ut på det sättet. Här försvinneralltså det neutrala bältet mellan öst och väst. Är detså otänkbart att det finns kretsar i sommycket väl kan låta , som inte varit såneutralt, överge sin neutralitet men som på intetsätt kan släppa och de andra baltiskastaterna? Eller hur ser påBaltikums framtid? Skall de baltiska staterna förbliSovjetrepubliker, skall de bli neutrala eller skall demöjligen ansluta sig till ett västblock? Skall deockså bli medlemmar i ? Tror skulle acceptera det?Anf. 12 Utrikesminister ():Herr talman! Per ställer en del frågor somhan har fått svar på. politikgentemot baseras på mycket klara reglerinom internationell rätt, som alltid baserarsin politik på. Den ena är att denna internationellarätt ger de baltiska folken rätt tillsjälvbestämmande. Detta har vi självfallet hävdat.Den andra är att tillsammans med andraländer har skrivit under Helsingforsdokumentet,som säger att dessa gränser är orubbade till dessfolken har träffat en överenskommelse med dencentralmakt som finns i det land de tillhör.Vi har inte erkänt någon ockupation. Jag begär inteav svenska folket men jag begär av Per atthan skall kunna skilja mellan ockupation ochannektering. De baltiska folken råkade värre ut änatt bli ockuperade -- de annekterades, införlivadestvångsmässigt med . Detta godkändede facto en svensk samlingsregering och 1941.Jag tror inte att de baltiska republikerna harnågonting att tjäna på att vi nu försöker görahistorien ogjord. Tvärtom är det så, och harvarit det , att den politik som jag somung vände mig starkt emot, eftersom mina föräldrarfick över estniska vänner som båtflyktingar -- jagtyckte regeringen var feg, men förstår handlandetbättre -- ger oss en möjlighet att harepresentation i de baltiska republikerna. Vi vardet enda land som hade en diplomat som var påplats i och som kunde rapportera direkthem till oss. Vi har en möjlighet att föra balternastalan hos Sovjetmakten på ett sätt som ingen annankan göra.Anf. 13 ():Herr talman! Jag är överens med utrikesministernom att de motsättningar som råder i de baltiskarepublikerna endast kan lösas med politiska medeloch genom förhandlingar. Men viktigt är också:Gör utrikesministern den bedömningen att deprotester som och andra länder i nuriktar mot har fått någon effekt?Om de inte får någon effekt, tror jag att det ärväldigt viktigt att man får detta klartför sig. Annars härjar Sovjetmakten i republikerna,och man kommer till en situation där Sovjetmaktentagit över alltsammans. Vad blir det då förförhandlingar? Utrikesministern har en hel stab avmedarbetare, en ambassad i ochrepresentationen i de baltiska staterna, och det ärdärför jag ställer frågan till utrikesministern: se något tecken på att Sovjetmakten har tagitintryck av protesterna eller kommer konflikten attfortsätta och stalinisterna ta över helt och hållet?Anf. 14 PER ():Herr talman! Det handlar inte om att görahistorien ogjord, utan det handlar tvärtom attåterknyta till historien och göra klart vilkenlegalitet man bygger på. Enligt den uppfattningman har i har landet varit självständigtsedan 1918. Man återtog sin självständighet den 11mars . Man hade då som en självklarhet väntatsig erkännanden. Dessa erkännanden kom inte.Det är mycket sannolikt att man i haruppfattat detta som en signal om att det som händeri betraktas som interna angelägenheter.Det är självklart att vi fördömer framfart,men ur folkrättslig synpunkt är det viktigt om manbetraktar detta som interna angelägenheter ellersom en internationell konflikt. Därför frågar jagigen: Anser att -- för att tadet klaraste fallet -- är en Sovjetrepublik eller ensjälvständig stat? Är detta en intern angelägenheteller är det en internationell konflikt?Anf. 15 Utrikesminister ():Herr talman! Jag anser att de baltiska folkensfrigörelse i hög grad är en internationellangelägenhet. Men de baltiska staterna är en del avSovjetunionen, och det är därför vi kräverförhandlingar och överenskommelser. Den linjenskall vi driva hårt.Här i kammaren kan man yttra sig alldeles fritt --vad vi säger här brukar inte komma ut. Det pågårjust nu ett baltiskt toppmöte påutrikesdepartementet med deltagande av tvåvicepresidenter, två utrikesministrar ochordföranden i det litauiska utrikesutskottet. Vidiskuterar igenom vad kan göra somnation, vad kan göra tillsammans med denordiska länderna och i ESK-sammanhang och vadSverige kan hjälpa till att göra inom FNs ram. Vihar kommit överens om att vi skall försöka verkavia ESK. Vi behöver en mekanism genom vilken vikan ta upp sådana här problem. Den mekanismenfinns ännu inte, men på ett sammanträde somantagligen kommer att äga rum harvi för avsikt att ta upp den frågan.Jag har pengar till mitt förfogande -- det här får intekomma fram till finansministern -- och jag ärberedd att anslå 1 milj. kr. för att vi skall kunnastärka informationsutbytet mellan ochSverige. Jag hoppas också att deutlandsradiosändningar som pågår till Estlandoch också skall kunna utsträckas tillLitauen.Vi diskuterar alltså en lång rad åtgärder.Diskussionen är ännu inte slutförd, men detta ärvad vi har kommit fram till . Jag kan tala omatt de baltiska representanterna var mycket nöjdamed det uttalande som partierna gemensamt antogi utrikesnämnden i går. Vi uttalade oss där om denlegitimitet som de baltiska parlamenten ochregeringarna har som företrädare för sina folk.Anf. 16 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern för detsista han sade, nämligen att inte har tömt utalla möjligheter. Det som redovisades tycker jagär bra. Eftersom nu även de andra nordiskaländerna och representanter för de baltiska folkendeltar, så utgår jag från att man vid lämpligt tillfälletrappar upp kritiken mot . Jag trorockså att det är viktigt att man försöker få uppfrågan i FN. Jag litar emellertid på attutrikesministern och de andra som deltar iöverläggningarna därvidlag gör en riktigbedömning.Anf. 17 PER ():Herr talman! Utrikesministern säger att de baltiskarepresentanterna är nöjda. Jag är säker på att detär en korrekt beskrivning av vad de säger tillutrikesministern. Men faktum är att litauerna blevfruktansvärt besvikna när de eftersjälvständighetsförklaringen intemöttes av erkännanden, praktiskt taget inte frånnågot håll och framför allt inte från . Det varen test, som de har dragit slutsatser av men somockså har dragit slutsatser av.Det är en internationell angelägenhet, säger . Det är i och för sig vackert uttryckt,men det är fortfarande frågan om huruvida det ifolkrättslig bemärkelse är en inre angelägenheteller en internationell konflikt. Vadutrikesministern sade måste ändå tolkas så, att hananser att det folkrättsligt är en inre angelägenhetför . Vi kan protestera moraliskt,men det är ändå folkrättsligt en inre angelägenhet.Jag måste än en gång fråga: Hur ser de geopolitiskastrategerna i UD på vad som skall hända medBaltikum ? Ni talar om att de baltiskastaterna skall bli självständiga, men tror ni attSovjet släpper dem, om är medlem i envästeuropeisk pakt, som också har militära inslag?Hur ser ni framför er karta? Det måste jufinnas någon strategi och någon tanke om dettainom UD. Skall de baltiska staterna ensammautgöra ett neutralt block eller skall de stå kvar inågon sorts förhållande till ? Jag trorfaktiskt att man funderar över dessa saker iMoskva, och man borde göra det också här iStockholm.Anf. 18 Utrikesminister ():Herr talman! Jag rekommenderar Per attfördjupa sig litet mer i de folkrättsliga studierna.Det förhållandet att en fråga kan bedömas som enintern angelägenhet gör det inte omöjligt attgranska den utifrån. Enligt Helsingforsdokumentetav har vi både rätt och en förpliktelse attpåtala missförhållanden inom de länder som äransluta till ESK. Vi har från svensk sida länge drivitlinjen att man skall gå ännu längre och få enmekanism för detta. Det är därför jag anser att vihar alla möjligheter att enligt internationell rätt taupp frågan på det som planeras till den21 januari. Vi kan dessutom ta upp frågan i andrasammanhang och där gå längre än vad vi hargjort. Det är ganska givet att frågan måste kommaupp i FN, även om det där nu finns vissablockeringar, i varje fall i säkerhetsrådet. Sannoliktkan man använda sig av andra organ inom FN, mendet tar tid.Anf. 19 PER ():Herr talman! Låt oss säga att det har skett enförstärkning av den svenska Baltikumpolitikenunder . Det är ingen som skallförneka det. Tonfallet och formuleringarna frånregeringens sida har utan tvivel blivit bättre. Menjag undrar ibland hur man i regeringskanslietbetraktar framför allt det stora testet, den litauiskasjälvständighetsförklaringen. Tror man attlitauerna inte ville bli erkända? Sådana argumenthar ibland framförts. Trodde man att det var ettpolitiskt jippo eller någonting sådant? I självaverket var det ett strikt folkrättsligt agerande, sombyggde på att man ansåg att man oavbrutet hadevarit en suverän och självständig stat och att manåtertog detta status efter att ha varit ockuperad.En fråga som vi faktiskt inte fått ett fullständigt svarpå i klara verba är om regeringen anser att Litauenskall betraktas som en Sovjetrepublik eller somnågonting annat.Anf. 20 Utrikesminister ():Herr talman! Den svenska utrikespolitiken ärfastställd av riksdag. Oavsett vad jagpersonligen anser kan jag inte stå här och ändradenna svenska utrikespolitik.Anf. 21 PER ():Herr talman! Jag kan försäkra att när majoritetenav riksdag i utrikesutskottet tar ställningtill den här typen av frågor, lyssnar man ytterligtnoga på vad som sägs inom utrikesdepartementet.Skall detta antyda att det inomutrikesdepartementet finns en förståelse för i dessa frågor skall ändra uppfattning, tror jagatt det i utrikesutskottet skulle kunna finnas gehöräven inom andra partier än vad som har varitfallet. Det vore ytterligt intressant. Då kan vi börjaarbeta med den utgångspunkten att regeringen härefterlyser nya riksdagsdirektiv.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1990/91:316 om MyanmarAnf. 22 Utrikesminister ():Herr talman! har mot bakgrundav förtrycket i , tidigare , frågatmig vilken strategi svensk utrikespolitik har när detgäller detta land.Jag kan besvara hennes fråga helt kort. Vi tar varjetillfälle i akt att direkt till företrädare förmilitärregimen i framföra vår starka oroöver dess bristande respekt för mänskligarättigheter. Vi har krävt och kräver att de fängsladeoppositionella skall friges. Detta gäller såvälallmänt som i enskilda fall. Vi har krävt och kräveräven att den vilja folk givit uttryck föri valen skall respekteras, attnationalförsamlingen skall sammankallas och attmakten skall överlämnas till en civil regering medstöd av nationalförsamlingens majoritet.Sverige har även medverkat till att detinternationella trycket på ökar i dessahänseenden. Vi tog initiativ till enresolution i tredje utskottet i . Resolutionsförslaget kundetyvärr inte antas, men behandlingen av det haruppskjutits till höstens kommandegeneralförsamling. inleds årets mötemed kommission för demänskliga rättigheterna i , och där stårfrågan om mänskliga rättigheter i pådagordningen. Det är vår avsikt att spela en aktivroll även i . I det tal jag skall hålla vid dennakonferens tänker jag ta upp frågan.Anf. 23 ():Herr talman! Först vill jag tacka utrikesministernför svaret. Jag ser med högaktning på attutrikesministern i detta pressade läge både i våranärmaste grannländer och i ändåbesvarar frågorna snabbast möjligt. Det vill jagtacka speciellt för. Jag ställer mig bakom det svarjag har fått.Förtrycket tar inte semester, hade jag skrivit somöverskrift på min fråga. Detta föranleder att mantar upp sådana här frågor. Jag skrev detta ,men det har inte varit någon frågestund sedan dess.Som i alla andra förtryckarländer är det här ledaresom fängslas och sätts i husarrest. Studenterfängslas och torteras. Man har vid demonstrationerskjutit in i folkmassorna, och många har omkommiteller mördats på det viset. Man har också i olikasammanhang angripit munkar.Den internationella opinionen är ibland det endasom kan få förtrycket att upphöra.