prot · GE0983 · 1991-03-21 00:00:00 — Det är ocksåanledningen till att vi anser att det bör vara störrerestriktivitet i fråga om permissioner när det gällerde mest brottsaktiva och dem som har begått degrövsta våldsbrotten och t.ex. narkotikabrott.Obevakade permissioner bör begränsas starkt fördessa grupper. De som dömts för våldsbrott ochgrova narkotikabrott bör enligt vår mening endastundantagsvis beviljas permission.Vi har en gemensam reservation med moderateroch folkpartister när det gäller dem som dömts tillfängelse . Vi anser nämligen att allasom har dömts till fängelse skallsärbehandlas. Det gäller alltså inte bara förnarkotikabrottslingar utan även andra som harbegått grövre brott. Har man dömts till minst tvåårs fängelse har man begått ett allvarligt brott. Dåkrävs det också särbehandling. Man bör t.ex. i ökadutsträckning avtjäna sina straff på sluten anstalt.I är vi mycket för alternativ tillfängelsestraff. Fängelsestraff är ju viktigt när detgäller att skydda allmänheten för bl.a.våldsbrottslingar och annat men när det gäller attrehabilitera brottslingar har man inte lyckatssärskilt bra med dem som har satts i fängelse.Därför är det viktigt att pröva andra vägar. Det harvi börjat med . Vi har fåttkontraktsvård och försöksverksamhet medsamhällstjänst.När det gäller kontraktsvård kommer det skildasignaler. Vissa anser att det inte lyckats särskilt bra,medan andra anser att man uppnått väldigt braresultat. Men det kommer många signaler om attdet behövs tydligare besked till den som har dömtstill kontraktsvård, att det ställs större krav påskötsamhet. Det innebär att kontraktsvård bordevillkoras med fängelse. Den som missköter sinkontraktsvård skall automatiskt finna sig i att bliplacerad i fängelse. Fängelse skall vara enpåminnelse om brottet och också fungera som stödvid kontraktsvård.Påföljden samhällstjänst har införts på ett fåtalplatser i landet, närmare bestämt i fem distrikt. Dethar lagrådet haft invändningar emot, därför att maninte kan döma lika i hela landet. Det borde i ställetvara så att man hade samhällstjänst i hela landet. Visäger nu att de erfarenheter som vi har fåttvisar på positiva resultat, så positiva att vi tycker attsamhällstjänst bör införas i hela landet. Det börockså kunna användas för unga lagöverträdare istörre utsträckning än vad som sker . Eftersomsamhällstjänst är ett alternativ till fängelse ochfängelsestraff inte kan utdömas för de allra yngsta isärskilt stor omfattning, borde man kunna ändra ilagtexten. Vi talar nu om att vi skulle kunna hasamhällstjänst som en fristående påföljd. I varje fallmåste vi finna vägar så att vi kan använda oss avsamhällstjänst i ökad utsträckning för yngrelagöverträdare än vad som sker i dag.Tidigare talare här har varit inne på problemet mednarkotika på kriminalvårdsanstalterna. Vi vill ha enstörre differentiering av narkomaner och icke-narkomaner när det gäller anstaltsplaceringar. Vihar det grundläggandet kravet att alla som vill bliplacerade på narkotikafria avdelningar absolutskall ha rätt till det. Så är det som sagt inte i dag.Många anstalter är i stort sett överflödade avnarkotika, och värst är det naturligtvis på de öppnaanstalterna.Vi är beredda att göra inskränkningar i denpersonliga integriteten för dem som är placerade påanstalterna för att komma till rätta mednarkotikaproblemet på ett bättre sätt. Man hargjort vissa framsteg, och det är glädjande men långtifrån tillräckligt. Ett problem som vi inte tagit uppvare sig i betänkandet eller i reservationerna, mensom jag ändå vill jag ta upp i det härsammanhanget, är faktiskt problemet medanställda som för in narkotika på anstalterna. Detär någonting som vi också bör titta närmare på iframtiden.Så skall jag gå in på bevakning i anstalterna. Dethar skett vissa förbättringar. Man har kunnat visaatt en viss minskning av avvikelser och rymningarfrån anstalterna har skett, men det är långt ifråntillfredsställande. Det är alltför höga siffror på detområdet fortfarande. Därför måste det skeytterligare förbättringar och kanske ytterligaredifferentiering av placeringar av de mestrymningsbenägna.På frivårdssidan är det besvärligt för dem somarbetar där. Det är ett svårt klientel och ökadarbetsbelastning. Det är naturligtvis de nyapåföljdsformerna samhällstjänst och kontraktsvårdsom har bidragit till denna ökade arbetsbelastning.Vi måste stödja och hjälpa personalen. Fråncenterns sida vill vi tillföra en extra resurs på 5miljoner för att förbättra arbetssituationen inomfrivården. Det är inte någon stor summa, men detär bättre än ingenting. Det är en början till enresursförstärkning i varje fall.Vi står tillsammans med ochmoderaterna också bakom kravet på enparlamentarisk utredning om 1973 årskriminalvårdsreform. Det är problemen mednarkotika på anstalterna som visar att vi harmisslyckats, problemen med rymningar ochproblemen med den höga återfallsfrekvensen -- jagtycker nästan att det är bland det värsta. Vi har intelyckats att få dem som är placerade på anstalt attsluta att begå brott. Visserligen bereds frågan av engrupp inom regeringspartiet, men vi anser att denhär frågan är av sådan dignitet och så viktig att denbör beredas av en parlamentarisk grupp.Så några ord om Karlskronaanstalten. I dagbehöver vi den fortfarande av flera skäl. Vi behöverplatserna, och vi behöver de platserna i den delenav landet. Det är beläggning vid anstalten,fick vi höra av dem som arbetar där. Det är enväldigt hög beläggning. Det är en stor säkerhet påanstalten, sade man. Det var få avvikelser ochrymningar därifrån. Anstalten behövs avregionalpolitiska skäl, har det framförts från olikahåll. Det är verkligen sant. Men det får inte varadet enda avgörande vid bedömningen av behovetav sådan anstalt. Det finns så många skäl som talarför att anstalten behövs framöver. Viframför i vår reservation att man måste ta storhänsyn också till den slopadehalvårsfrigivningen. Min bedömning är alltså attanstalten kommer att stå kvar under många årännu.Slutligen några ord om något som varit glädjandevid behandlingen i utskottet. Vi tar ständigt stegframåt och får förbättringar för framför alltbrottsoffren i samhället. Det sker vanligtvis så attnågon i oppositionen lägger fram förslag som flerapartier i oppositionen ställer sig bakom. Till slutkan inte ens socialdemokraterna fortsätta att säganej. Antingen blir de överkörda av en majoriteteller också finner de att det inte är särskilt lämpligtpolitiskt att fortsätta att säga nej.Ett motionskrav från i betänkandet ärbehandling för de gärningsmän som begåttvåldsbrott framför allt mot kvinnor, sexualbrottmen också våldsbrott. För att förhindra att dessagår ut i samhället och begår nya brott --återfallsfrekvensen i denna grupp är väldigt hög --måste de få kristerapi och få behandlingsplatser.Där man har haft den här typen av behandling harman faktiskt redovisat goda resultat. Vi har sagtatt målsättningen måste vara att alla de som vill hasådan behandling av den här gruppen gärningsmänskall kunna få det. har utskottet ställt sig bakomdet kravet. Därför är det ett glädjande steg framåtoch innebär ett ökat skydd för allmänheten.Naturligtvis minskar också risken för offren också.Centern ställer sig naturligtvis bakom dereservationer där vi finns med, men jag väljer attbara yrka bifall till reservationerna 25 och 28.Anf. 78 ():Herr talman! Jag skall även i fråga om betänkandetom anslag till kriminalvården enbart yrka bifall reservation, nämligen reservation 5 frånvänsterpartiet.Anf. 79 ():Herr talman! inledde den härdebatten på ett för mig litet kusligt sätt. Rättvisanskall stå bara på brottsoffrens sida, sade han. Detär självklart, men rättvisan skall över huvud tagetstå på samhällets sida, och då kan intebrottslingarna lämnas utanför en human inställningsom innebär att de skall kunna återanpassas tillsamhället.Jag talar säkert inte bara för när jagsäger att rättvisan skall stå på hela samhällets sida.Rättsväsendet skall förebygga brott och skydda allai samhället mot brott. Då är det inte tillräckligt attsamhället genom hårda straff försöker avskräckamänniskor från att begå brott. De som begår brottmåste få hjälp att komma innanför samhällets,solidaritetens och humanitetens ramar. Annarsökar risken för återfall och för att de därmedfortsätter att förstöra egnas och andras liv ochegendom.1974 års kriminalvårdsreform har inte varitlyckosam. Det finns lyckade projekt på vissakriminalvårdsanstalter, vilket inger hopp. Inomfrivården och inom särskilda behandlingshem harman nått en del goda resultat.Herr talman! Vi miljöpartister tror inte att det är felpå lagen utan på hur den tillämpas. Man får inte geupp och gå tillbaka till ett brutalare beteende vidbehandlingen av dem som begått brott. Det måstetas nya tag för en humanare kriminalvård. Jag yrkarbifall till reservation 2.Jag yrkar bifall också till reservation 3, som handlarom kriminalvårdsanstalten i . Jaginstämmer i de skäl som framförde.Jag ställer mig bakom reservation 8, som tar uppfrågan om att begära en utredning omtillämpningen av kriminalvårdslagen 7 §, 3 stycket isyfte att förbättra de dömdas rättsliga ställning.Jag yrkar bifall till reservation 12, som handlar omförtroenderåd. bör få iuppdrag att också se över detta med förtroenderåd.Det bör finnas ett förtroenderåd på varjekriminalvårdsanstalt, och deras rättsliga ställningbör stärkas.Herr talman! Vi miljöpartister har ingenting emoten utredning om kriminalvårdslagen och hur manhar lyckats att förverkliga dess intentioner.Däremot tycker vi inte att de motiv som harlämnats har uttryckts på ett sådant sätt att vi harvalt att stödja någon reservation med det härinnehållet. Självfallet kan en utredning visa hurman på ett bättre sätt kan förverkliga deambitioner som ligger bakom kriminalvårdslagen.Vi hoppas att det skall vara möjligt att göra det påett bättre sätt . Om ettutredningsresultat visar på sådanaförbättringsmöjligheter, är vi bara glada. Men vivill inte ta en utredning som intäkt för att gå tillbakatill den brutalare syn som har genomsyrat helarättsväsendet.Anf. 80 () replik:Herr talman! påstod att jag hadesagt att vi skall stå bara på brottsoffrens sida.Antingen hörde inte vad jag sadebeträffande behandlingen av intagna i fängelser,eller också ville han inte höra det.Jag sade nämligen att man bör se till attverkställighetstiden i anstalt tas till vara i syfte atthjälpa de intagna på fötter efter avtjänat straff.Vidare sade jag att många av dem som intas i anstalthar sociala, utbildningsmässiga, psykiska ochmedicinska problem och att kriminalvården därförmåste underlätta den intagnes återanpassning isamhället. Jag sade också att det måste tillytterligare insatser för att förbättra den intagnesmöjligheter att klara sig själv efter anstaltstiden.Detta är väl i rimlighetens namn, ,inte någon brutal syn!Anf. 81 ()replik:Herr talman! Rätt skall vara rätt. Det är sant attJerry efter -- som jag uppskattade det --, han taladeom olika typer av straffskärpning, faktiskt sade detsom han nu upprepade. Det är absolut sant, JerryMartinger. Men inledde med attsäga att det gällde att stå på brottsoffrens sida. Jaguppfattade detta som ett väldigt tydligtställningstagande -- vi kan kontrollera efteråt vaddet står i protokollet. sade attbrottsoffren skall ha all sympati -- de skall också hamycket sympati eller snarare hjälp att slippa att bliutsatta för brott.Det fanns dock inte ett spår av sympati för dem sområkar ut för att begå brott. Det finns inte så mångasom med vett och vilja kallblodigt begår brott. Vihar talat om olika kategorier av brott,som begås vid sunda vätskor, nämligen vissa typerav miljöbrott och ekonomiska brott. I många andrafall av brott är det någonting, som vi inte vet såmycket om, som gör att människor mot bättrevetande skadar sig själva och andra.Jerry inledde på ett sätt som skrämdemig. Jag medger att han i sittanförande lugnade sig litet.Anf. 82 () replik:Herr talman! Det är alldeles riktigt, KristerSkånberg, att jag inledde med att betona att det ärbrottsoffret som är den svage i förhållande tillbrottslingen.Det är helt riktigt uppfattat att jag tycker att det nuär dags att börja se på brottsoffrens situationbetydligt mer än vad man har gjort under de senastedecennierna i vårt land. Det är min och moderatasamlingspartiets absolut bestämda uppfattning.Anf. 83 ()replik:Herr talman! Jag vill för min del avsluta den härreplikväxlingen med att säga att jag håller med omatt det är viktigt att brottsoffren på alla sätt skallskyddas mot att i onödan utsättas för brott. Dettagäller inte bara brottsoffer utan även potentiellabrottsoffer, och det är vi allihop.Det ligger nära till hands att hållermed mig om att hela samhället är ett enda stortbrottsoffer när det gäller miljöbrott och att mångamedborgare är gemensamma brottsoffer då det ärfråga om ekonomisk brottslighet.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han ejägde rätt till ytterligare replik.Anf. 84 ():Herr talman! När vi nu behandlar betänkandet omanslag till kriminalvården och frågor i anslutning tilldetta, framstår det klart att det finns olikainriktningar när det gäller att utveckla och förändraden framtida kriminalpolitiken.I början av 1970-talet, då grundtankarna förkriminalvårdsreformen lades fast, var det fråga omen förändring till human kriminalvård.Intentionerna var minsta möjliga ingripande ochdet gällde att motverka de negativa konsekvensersom ett frihetsberövande innebär samt attmedverka till den dömdes anpassning i samhället.Det har funnits en bred samstämmighet om dennainriktning.Vi kan notera att det nu blåser andra vindar.Samhällsklimatet är på väg att hårdna -- det drar envåg av vedergällning genom samhället. Både imassmedia och i den politiska debatten möter vikrav på längre och mer inlåsning. Frågan är om1990-talets kriminalpolitik skall hoppa på dennautveckling eller bromsa den.Det är helt uppenbart att har anslutitsig till vedergällningsvågen -- det är möjligt att manpå det sättet tror sig nå politiska poänger.I motioner och reservationer krävs atthalvtidsfrigivningen skall tas bort. Det krävs ocksåhårdare permissionsregler, skärpta återfallsstraff,högre straffskalor och avskaffande avfrivårdspåföljder till förmån för fängelse -- alltsåkrav på ökad repression.De övriga borgerliga partierna verkar att i alltstörre utsträckning hänga på. Är det den moderatakriminalpolitiken som skall vara förebild för eneventuell borgerlig regering?När man läser liberalernas motion Brottoch Straff, om en liberal kriminalpolitik, kan manfå intrycket att fortfarande förespråkaren human kriminalpolitik. Det gäller synen på detförebyggande arbetet, fängelsestraffet och behovenav alternativ till frihetsberövandet. Menreservationerna tar sig mera uttryck i att mannärmar sig den moderata samhällssynen.Vid den av utskottet anordnade utfrågningen omorsaker till brott med medverkande av forskare ochandra som är verksamma inom detkriminalpolitiska området var det inget somframkom om att hårdare tag och längre straff skullevara lösningen på de kriminalpolitiska problemen,snarare tvärtom.Det handlade inte om en återgång till det gamlautan om att ytterligare utveckla förebyggandeinsatser såsom stöd till barn och familjer, stöd iskolan, åtgärder mot missbruk, m.m.Vi socialdemokrater anser att det är alldelesnödvändigt att solidaritet och omtanke präglarsamhällsklimatet. Det gäller brottsoffer, men detmåste även gälla dem som begår brott.Det kriminalpolitiska arbetet skall ocksåfortsättningsvis vila på humanismens grund, ochdärför måste det brottsförebyggande arbetet sättasi centrum.Herr talman! Utgångspunkten förfängelsestraffkommitténs uppdrag var att i alltväsentligt fullfölja den linje i det kriminalpolitiskautvecklingsarbetet som går ut på att minskaanvändningen av frihetsberövande påföljder ochminska tiden på de frihetsberövanden som ändåmåste göras.Jag vill också peka på att kommittén var enig i sinuppfattning att det finns starka skäl som talar för enbegränsad användning av fängelsestraffet, inteminst från humanitär synpunkt.Kommittén konstaterade, mot bakgrund av denkriminologiska forskningen, att fängelsestraffetinte ger några större möjligheter att påverkabrottslighetens omfattning. Inte heller vidinternationella jämförelser har man funnit någontendens i riktning mot att strängare straff medförlägre brottsnivå.En grundläggande politisk enighet om denkriminalpolitiska inriktningen fanns då. Men närjustitieministern redovisar att hon ämnar föreslå atthalvtidsfrigivningen avskaffas och att ett arbetepågår med målsättningen att det samlade resultatetinte skall leda till några generella ökningar av defaktiska anstaltstiderna krävs följande ireservationer. vill ha en ytterligareutredning. vill i princip helt slopa denvillkorliga frigivningen. En sådan skall bara gessom belöning när större delen av straffet haravtjänats. vill ha en fakultativ villkorligfrigivning efter två tredje delar av strafftiden. Bådemoderaterna och säger klart att demotsätter sig målsättningen att generellt inte ökaden faktiska anstaltstiden. menar attdet inte alls är nödvändigt att prövafrågorna om straffskalorna.Ni måste vara medvetna om vad detta innebär. Detinnebär en satsning av kriminalvårdens resurser påen utbyggnad av anstalter. Det rör sig faktiskt om500--800 anstaltsplatser. Det rör sig om miljontalskronor som kanske kan satsas bättre för att manskall komma till rätta med brottsligheten.Herr talman! harutformningen och tillämpningen avpåföljdssystemet stått i centrum och ett arbetepågått om hur vi skall kunna ersätta fängelsestraffetmed alternativa påföljder, påföljder som ärtillräckligt ingripande och tillgodoser den dömdesbehov av stöd och hjälp bättre än fängelsestraffet.Skyddstillsynspåföljden har förstärkts medkontraktsvård, och försök med samhällstjänst harpåbörjats.Det måste ständigt pågå en utveckling av i vad måndet finns möjlighet att minska användningen avfängelsestraff genom att utveckla och effektiviserafrivårdspåföljderna.Lika angeläget är det att fortgående utvecklainnehållet i verkställigheten av fängelsestraffet, attanpassa innehållet efter behoven i det enskildafallet och att utnyttja detta på bästa sätt för attmotverka frihetsberövandenas negativa verkningaroch underlätta den dömdes anpassning i samhället.Ett arbete i just denna riktning pågår ipåföljdsutredningen. En särskild utredare hartillsatts, och förslag väntas läggas fram under våren.Nu föreligger krav på att skärpa påföljden villkorligdom till villkorligt fängelse. Den frågan harutskottet tidigare, senast ,diskuterat. Vi finner inte heller nu någon anledningatt göra ett så kraftigt ingrepp i påföljdssystemetoch lagstiftningen.Vidare finns det inte heller anledning att frångåtidigare ställningstaganden om att kontraktsvårdoch samhällstjänst är kopplade till skyddstillsyn.Vi vill slå vakt om frivårdspåföljden och tar bestämtavstånd från förslag om att avskaffapåföljden skyddstillsyn. Vi vill i stället utveckladen.Inom frivården pågår ett kontinuerligtutvecklingsarbete. Det gäller såväl metoder somformer för det man kan kalla motivationsarbete.Likaså gäller det samarbete med andramyndigheter och organisationer. Det har skett enöversyn av frivården för att ge underlag förställningstagande till frivårdens framtida roll ocharbetsuppgifter. Promemorian är nu föremål förremissbehandling.De människor som av en eller annan anledninghamnar utanför samhällets normer och reglertillhör ofta en på många sätt utslagen och utsattgrupp. Det finns ofta speciella svårigheter att återinlemmas i samhällsgemenskapen. För att klaraden svåra uppgiften pågår det ständigt ettförändringsarbete inom kriminalvården.Kriminalvårdsstyrelsen har fått i uppdrag attupprätta och genomföra lokala handlingsprogramför verksamheten på anstalterna. Det handlar omatt utveckla de olika personalrollerna, förhindraoch motverka införsel av narkotika och attinformera och motivera till behandling. Allt fleranstalter inför särskilda motivationsavdelningarmed specialsydd verksamhet för att kunna mötamissbrukarnas speciella behov. Särskildadrogkurser genomförs.Anstalterna tar sikte på att utveckla samarbetetmed , narkomanvården,kronofogdemyndigheter och konsumentvägledare.Det sker ett samarbete med olika organisationersom arbetar med missbruksproblematiken. Detpågår ett mycket ambitiöst arbete bl.a. för attmotivera de intagna att ta itu med sinamissbruksproblem. Men det sker också kontrollerav olika slag för att förhindra narkotikatillförsel tillanstalterna.Alla är överens om att narkotikan i samhället är ettstort problem. Det finns inom kriminalvården enmedvetenhet och en vilja att angripa problemen.Och man är väl medveten om problemensomfattning. Av den anledningen behövs det intenågot särskilt uttalande till regeringen. Problemenär ju väl kända, och man är väl medveten om på olika sätt måste utveckla insatserna motnarkotikan.En annan del av innehållet i verkställigheten är attde intagnas behov och förmåga skall styrasysselsättningen, förutom produktionsarbete,arbetsträning, kortkurser, studier och renapåverkansprogram.I en mer långsiktig strategi förändras vårdarnasroll. Vårdarnas engagemang i behandlingsinslagoch motivationsinsatser är en förutsättning för attarbetet skall få genomslag.Ingbritt Irhammar tog upp behandlingen avvåldsverkare och sexualbrottslingar. Det är enverksamhet som har pågått och somhar utvecklats. Personalutbildning har också skett isamband med detta. Vi anser alla att det ärangeläget att denna utveckling fortsätter, så att desom så önskar kan få behandling för sina problem.Ingbritt Irhammar tyckte att hon skulle ha äran avdetta, och det kan vi väl bjuda på.Beläggningen på de slutna lokalanstalterna harlegat under den fastslagna normen.Justitieministern har bedömt attKarlskronaanstalten kan stängas och attsamordning kan ske i och med öppnandet av ettnytt häkte. Utskottet har diskuterat den här fråganingående och förutsätter att regeringen särskiltbeaktar speciella situation och detuttalande som har gjorts här i . Visar detsig att det inte finns möjlighet till fortsatt drift vidanstalten menar utskottet att regeringen, för attmildra effekterna av en nedläggning, medverkar smidig lösning.Avslutningsvis vill jag poängtera att visocialdemokrater anser att målen förkriminalvården alltjämt är giltiga, och vi villfortsätta utvecklings- och förändringsarbetet påolika områden för att förbättra möjligheterna att nådem.Herr talman! Med hänvisning till det anförda yrkarjag bifall till hemställan i justitieutskottetsbetänkande och avslag på samtliga reservationer.Anf. 85 () replik:Herr talman! Jo, , vi i folkpartietliberalerna förespråkar fortfarande en humankriminalpolitik, en human kriminalvård. Menförväxla inte human med kravlös.Vi förespråkar inte bara mer inlåsning, sade BirtheSörestedt. Låt mig ge ett exempel: Samhällstjänstsom en påföljd, som ett alternativ till fängelse, finnsnu på försök i fem distrikt i landet. Vem är det somhar baxat er socialdemokrater ända hit, om inte viinom den borgerliga oppositionen, dvs. till dennaförsöksverksamhet som är alldeles för liten, enligtvår mening. Men det är ändå något jämfört med denej och åter nej till detta alternativ till fängelse somvi mötte från er socialdemokrater . Den storafördelen med samhällstjänst, , äratt människor kommer ifrån de så nedbrytandefängelserna, nedbrytande speciellt för ungamänniskor.Beträffande den utredning somsocialdemokraterna inte vill gå med på hänvisar nitill att det pågår en ständig översyn inomregeringskansliet tillsammans medkriminalvårdsstyrelsen. Begriper ni inte att dennafrågas väldiga dignitet, denna frågas väldigaintresse hos medborgarna, hos allmänheten, kräveren parlamentarisk insyn. En sådan parlamentariskutredning som vi vill ha ger en insyn på ett heltannat sätt än det utredningsarbete som sker inomregeringskansliet. Det har med tilltron tillrättssystemet att göra, att vi får en sådan utredningsom vi alla har insyn i.Herr talman! Jag vill ta upp narkotikan påanstalterna. Majoriteten skriver ändå ibetänkandet, , att det t.ex. pålokalanstalterna, med något undantag, inte finnsnarkotikafria avdelningar.