prot · GE09105 · 1991-05-02 00:00:00 — Därförhar vi tagit initiativ till att sänka biståndsramen förKenya. Detta är en signal som visar hur allvarligt viser på händelserna där.Det är synd att inte är här. Hansade att förslaget till ny biståndsorganisation är ''enprodukt av skrivbordsbyråkraters vänsterflum''.Det var dessa ord han använde. Det var det betygsom gav detta förslag. Detta låternågot märkligt och jag måste be om ettförtydligande. Jag kan kanske få ett sådant av IngerKoch.När man hör tala låter det som attmoderaterna inte ställer sig bakom detta förslag.Läser man reservationen som haravgett, tolkar jag den på ett annat sätt. Men jag villgärna ha ett förtydligande om var ni står i den härfrågan.Det var för att effektivisera delar av det bilateralabiståndet, dvs. det bistånd som är näringsinriktat,som regeringen lät utreda förutsättningarna för fören ny organisation. Den här utredningen kom framtill att de myndigheter som arbetar medindustribistånd och näringsinriktat bistånd --, , SIDAs industribyrå ochBITS -- hade mellan sig en mycket oklarrollfördelning. Framför allt varansvarsfördelningen diffus för mottagarländerna.De hade svårt att överblicka vem som gjorde vadoch vem de skulle vända sig till. Detta bekräftadesvid fältbesök som vi som deltog i utredningengjorde. Vi konstaterade just den förvirring sområdde när det gällde kompetensområden.Vi fann också att de olika myndigheterna arbetademycket professionellt var för sig. Men vi ställde ossfrågan om de inte kunde arbeta mer effektivt inomen annan organisationsform. Vi fann att ensammanslagning av , IMPOD ochdelar av SIDAs industribyrå skulle innebära kom ifrån den överlappning som vi såg fleraexempel på. Och man skulle naturligtvis även göraadministrativa vinster. Vi kom fram till att de småorganisationerna skulle vinna på ensammanslagning. Det skulle säkert stimuleragenom erfarenhetsutbyte och större kontaktytorför den personal som arbetar i dessa organisationer.Vår slutsats blev alltså att en sammanslagningskulle effektivisera det näringsinriktade biståndet,och de oklarheter som tidigare rått irollfördelningen dem emellan skulle elimineras.Jag vill emellertid gärna ha ett förtydligande frånmoderaterna. uttalande i morsetycker jag var mycket märkligt minst sagt.Jag skall därefter säga något om kvinnobiståndet,vilket berörde. Alla somarbetar med bistånd är övertygade om att biståndsom riktas till kvinnor är det bistånd som nårresultat. Kvinnor som ges arbete och får inkomsteranvänder sina inkomster för att se till att barnen fårmat, att de får gå i skola, osv. Vi vet att det ärmycket viktigt att kvinnobiståndet inriktas i allbiståndsverksamhet.Utskottet har tillstyrkt en motion som jag gärna villlyfta fram. I denna motion föreslås att handläggareav kvinnobistånd i största möjliga utsträckningskall vara utsända från och att man alltsåinte skall ha lokalanställda handläggare. Vi menaratt detta skulle vara en kompetensförstärkning, ochdet kommer också att höja statusen när det gällerkvinnobiståndet. Vi har alltså föreslagit attriksdagen skall bifalla denna motion.Jag vill sedan gå över till att kommentera BengtHurtigs anförande. Han hade synpunkter påstrukturprogrammen. Först vill jag säga något omstrukturprogrammen. De är avsedda att skapahållbara ekonomiska system -- att man skall fåstabila växelkurser, att man skall få ned inflationenoch minska subventionerna. Egentligen går detytterst ut på att skapa arbete så att människor kanförsörja sig. Dessa program är nödvändiga attgenomföra i för att dessa länder på siktskall komma ifrån sitt biståndsberoende. Men detär alldeles självklart att man i dessa program måstebygga in skydd för svaga grupper. Vi kan inteacceptera strukturprogrammen så som vi har settexempel på när man började genomföra dem. då iscensätta dem under en ,och hänsyn togs inte till att primärundervisning ochprimärvård drabbades på grund av att man vartvungen att ta ut avgifter. Det betydde att fattigagrupper inte längre fick tillgång till hälsovård ochundervisning. Den formen av strukturprogram kanvi självfallet inte applådera.Vi har arbetat för att våra biståndspolitiska målskall genomsyra även strukturprogrammen. I det korta perspektivet har vi tyvärr settnegativa följder av detta. Men vi har också settexempel på hur man är på väg att ändra inriktningpå grund av den kritik som har framförts. Och i ettlängre perspektiv leder dessa till en hållbarekonomi. Det är min övertygelse. Det betyder attt.ex. jordbrukare får avsättning för sina produkter,dvs. att de får betalt för det som de producerar. Jagvill sedan åter anknyta till kvinnorna. Det ärnämligen kvinnor som till största delen ärjordbrukare i de fattiga länderna. Det betyder härigenom också förbättrar kvinnornassituation.Det är viktigt att vi stöder på enmakroekonomisk nivå, så att de självständigt kanförhandla med Bretton Woods-institutionerna,och Valutafonden, att de inte sitter iett underläge vid förhandlingsbordet. I dessasammanhang tror jag att vi genom biståndsinsatserhar en uppgift att fylla.Jag tycker att vi måste diskutera både banken ochfonden. Det skall vi göra eftersom verkligheten ärsådan att är störst bland allamultilaterala biståndsförmedlare och spelar huvudroll när det gäller biståndet.Världsbanken har de största ekonomiskaresurserna, mycket stora resurser när det gällerforskning och utredningskapacitet och när detgäller dokumentation. har poverty-rapporten nämnts, som är ett mycket gediget verk.Banken har också intellektuella resurser som är atträkna med. Och är verkligheten den att detfaktiskt är banken som samordnar mycket avmultilaterala biståndsinsatser i . Och detär en ny roll, den roll som tidigare låg på UNDP.Att det har blivit på detta sätt beror naturligtvisväldigt mycket på att de kommersiella bankernasintresse för har svalnat betydligt pågrund av att ärkreditvärdiga. De är inte intressanta längre. I detljuset har banken och fonden fått mycket störrebetydelse. Men måste vi ställa frågan omvåra biståndspolitiska mål uppfylls, eftersom visatsar så mycket av våra multilaterala medel påbanken.Jag menar att vi måste granska de vackra orden frånbanken. Det vi hör får inte vara bara retorik om bättre skall ta hänsyn till miljön, till en hållbarmiljö, i de projekt som banken finansierar. Det fårinte vara bara vackra ord när man säger att kvinnorskall ha ett större inflytande och att man skall tastörre hänsyn till kvinnor i biståndet. Det får intevara bara vackra ord när man säger att NGO har enpåverkan på bankens verksamhet.När det gäller det multilaterala biståndet i stortskiljer sig partierna egentligen inte åt när det gällerden procentuella volymandelen. Det är ungefär30 % av biståndet som vi avsätter till detmultilaterala biståndet. De partier som har merpengar att röra sig med satsar naturligtvis mer på endel av organisationerna. Men i princip kan mansäga att det faktiskt är samma organisationer somvi stöder. Och vi gillar så att säga sammaorganisationer. Och det är Befolkningsfonden,, flyktingkommissarien och IPPF, somjobbar med familjeplanering.Ylva frågade om programländer.Folkpartiet vill se nya programländer, t.ex. CostaRica. Vår uppfattning är den att är ettland som icke står på tur för att bli programland.Själva systemet med programländer är naturligtvisflexibelt i sig. Det är inte så, att vi absolut måste haett bestämt antal, vilket vi kommer att visa när detgäller beslutet beträffande som vi kommeratt fatta litet . har faktiskt enrelativt hög levnadsnivå. Det övergripande måletför vårt bistånd är ju att utrota fattigdomen. I daghar vi bra kanaler i . Bl.a. ger vi stöd tillett område i , där det kommer att uppförasnya bostäder. Det rör sig om ett slumområde och ärett mycket bra projekt.Ylva nämnde också ett indiskt projektsom ger effekt och som så att säga når fram.Självfallet skall vi fortsätta att stödja på det härområdet. Jag förmodar att hon bl.a. avsågUnicefprojektet beträffande vatten- och hälsa iRajastan.Landramarna skall naturligtvis inte vara alltförgivna, och programlandssystemet är inte för alltidgivet. Det kan förändras, men vi föreslår alltså attUganda blir nytt programland, och där stannar vi.Ylva frågade också om insatser i Nepal.Till ger vi multilateralt bistånd, bl.a. genomUnicef och UNDP. Om situationen ändras är detmöjligt att det kan bli diskussion omkatastrofbistånd, men kanaliserar vigenom multilaterala organisationer.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 46 () replik:Herr talman! efterlyste denmoderata synen på det nya biståndsorganet, ellervad vi skall kalla det. Vi har en reservation ibetänkandet och där skriver vi nu klart om vad vianser. Att organisationen skall arbeta medaffärsmässig prägel i syfte att åstadkomma enpositiv utveckling av utvecklingsländernasnäringsliv är bra, men vi tycker att det är olyckligtoch felaktigt att den nya organisationen fårställning av myndighet.Vi skriver också, att man när man slutgiltigt prövaruppbyggnaden av organisationen, bör se om maninte i större utsträckning än vad som planeraskan frikoppla den från statlig verksamhet. Vi tyckeratt näringslivet skall delta i verksamheten i högregrad.Enligt vår mening bör även IMPODs ställningytterligare övervägas. Vi skriver att det är bra omman eftersträvar ett så nära samarbete som möjligtmed näringslivet och IMPOD, i synnerhet medGrossistförbundet.Anf. 47 () replik:Herr talman! sade att det ärnödvändigt med makroekonomiska analyser av . Jag håller med om detta och om att detbehövs makroekonomiska åtgärder. Naturligtvisbehövs det också sådant. Men det borde ha gått tillpå ett helt annat sätt än . Kritiken motstrukturanpassningsprogrammen är ju mycketomfattande. Den kommer från ett stort antal håll,bl.a. Vi skulle havelat se mycket mjukare program.Det är märkligt att man måste försvarade åtgärder som vidtar. Det förs juockså en intern debatt i banken. Flera personer harhoppat av. vid hoppade enbrittisk cheftjänsteman, , av. Hansade att regelbundet överförde storaöverskott. Han anklagade banken förinkompetens, arrogans och profitbegär påbekostnad av världens fattiga. Vidare var hanorolig med anledning av bankensöverdimensionerade byråkrati, slösaktighet, dåligaadministration och som sagt obefogade arrogans.Personen i fråga är ju inte vem som helst utan enchef för bankens hälsovårdsavdelning.En annan medlem av bankens stab DavidsonBudhoo från har skrivit en bok om dethär. Han framhåller att det för tjänstemännenhandlar om första klassens resor och nattklubbar iarbetet på att ruinera infödingarna i , Asienoch på andra håll. De som är anställda iVärldsbanken och fårvarje dag en exklusiv, subventionerad lunch i NewYork som skulle kosta men som kostarbara 5 dollar.När det gäller miljöfrågorna kan man naturligtvissäga att det har blivit en viss tillnyktring ochsjälvkritik. fick vi en rapport från densvenske experten i naturresurshushållningprofessor . Han hoppade av ochavlossade en salva mot . Han sade atthan inte alls har fått den respons eller den budgetsom krävs för att arbetet skall vara meningsfullt.Han vill inte vara med i banken som en vanlighandläggare och arbeta utan vetenskaplig kvalitet.Om 54 personer av bankens 4 000 anställda sysslarmed miljöfrågor, kan man förstå att det är ganskasvårt att få en ordentlig respons.Så här kan man gå igenom bankens verksamhet.Det är många vackra ord, men jag tror att det även iframtiden kommer att behövas stor vaksamhet ochkritik av verksamheten. Jag tror att kritiken redannu har betytt en hel del.Anf. 48 ()replik:Herr talman! Även jag vill anknyta tillstrukturanpassningsprogrammen. sade att hon har sett exempel på attstrukturanpassningsprogrammen har gynnatkvinnorna. Detta gör mig litet förvånad. Har vi intesett många exempel på att just kvinnorna hardrabbats av strukturanpassningsprogrammen? Dethar naturligtvis i stor utsträckning varit fråga om attfå i gång ekonomierna och se till att länderna kanbetala tillbaka en hel del av skulderna till i-länderna. På många håll har det varit tuffa tag, ochvi har sett att just kvinnorna har blivit utslagna. Detskulle vara intressant att få veta var det finnsexempel på att kvinnorna har gynnats avprogrammen.Anf. 49 ()replik:Herr talman! sade attVärldsbankens och Internationella valutafondenskommande program måste inriktas på kvinnor ochpå en god utveckling. Det får inte vara bara vackraord, säger hon. Jag håller verkligen med henne. Viskiljer oss kanske åt i fråga om bedömningen avhuruvida det verkligen rör sig om en djupgåendeförändring när det gäller ochInternationella valutafonden.Jag läser helt färska rapporter från u-länderna,t.ex. Third World Economics, som publiceras avekonomer i . I dessa rapporter förnekasatt det i praktiken över huvud taget är fråga om enförändring.Kristina tycks förlita sig påVärldsbankens egna påkostade rapporter. Men omdet , , visar sig attVärldsbanken inte är rätt aktör när det gäller attdirigera utveckling, är då KristinaSvensson villig att verka för att skall stödjau-länder som inte gör upp med ochIMF? Skall vi kunna göra självständigabedömningar och faktiskt gå in och hjälpa u-ländermed strukturanpassningen på egnavillkor? Det gäller alltså de som inte lyderVärldsbanken.Anf. 50 () replik:Herr talman! Jag konstaterar att missförstod min fråga. Hon svarade påvarför man inte kunde göra tillprogramland. Jag frågade inte varför man intekunde göra det, utan jag frågade varför man skallprioritera på bekostnad avdemokratierna.Det är faktiskt så att får 25 miljoner extraför att upprätthålla sin kommunistiska diktatur,medan och inte får någonväsentlig påplussning för att stödja dedemokratiska strävandena.I betänkandet säger utskottet om -- detvar det citatet jag inte hittade i mitt första inlägg:''Kriget har avslutats, betydande framsteg gjortsvad avser mänskliga rättigheter och arméns storlekhar reducerats avsevärt. Ett nödvändigtekonomiskt reformprogram håller på attgenomföras, men på grund av den bräckligakoalition av politiska partier den nicaraguanskaregeringen baserar sitt stöd på har reformen intekunnat genomföras i den takt som är önskvärd. ''Man har alltså haft på sig att genomföra sittreformprogram. Men , som har haft 25--30år på sig och har fått inpumpat miljarderav svenska biståndsmedel, skall ha mera fastän detdär inte tas ett enda steg i demokratisk riktning.Det är otillständigt och visar bara att regeringenfavoriserar kommunistiska och socialistiskadiktaturer på de demokratiska staternas bekostnad.Vi tog upp frågan om det multilateralamiljöbiståndet, och sade att vigillar alla samma organisationer. Ja, det gör vivisserligen, men saken är ju den attsocialdemokraterna, som urholkarbiståndet, naturligtvis inte har råd att satsa likamycket på de angelägna områdena som vi har ifolkpartiet liberalerna.Anf. 51 () replik:Herr talman! Låt mig börja med att rikta mig tillYlva när det gäller biståndet tillVietnam. I betänkandet, högst upp på s. 115, harutskottet formulerat sig så här:''Biståndssamarbetet syftar till att ge stöd till detekonomiska reformarbetet, för att därmed skapagynnsamma förutsättningar för decentraliseringoch pluralism.'' Jag tolkar detta och den diskussionvi har haft i utskottet så att stödet till Vietnamnaturligtvis är ett led i strävandena att åstadkommademokrati och pluralism. Därför vidhåller vi detstödet.Marianne lyssnade kanske inte riktigtordentligt. Jag sade så här: Strukturprogrammenhandlar ytterst om att skapa sysselsättning, att gemänniskor arbete. Det är det yttersta syftet meddem, för att man skall få en hållbar och starkekonomi i de här länderna. En av de åtgärder somdet arbetas mycket konkret med är att betalabönderna för deras produkter. är det så i att de flesta som ägnar sig åt jordbruk ärkvinnor, och på det sättet får de faktiskt del avbiståndet genom att de får inkomster. Det vartankegången.I de tidigare strukturprogrammen var det i väldigtstor utsträckning kvinnorna och barnen somdrabbades av konsekvenserna, när man skar isubventionerna inom den offentliga sektorn,eftersom det innebar att man var tvungen attavgiftsbelägga skolgång och primärhälsovård.Självklart skall vi fortsätta att kritisera, om vi inteser att man lever upp till sina vackra ord. Jag är gladatt säger att kritiken har gjort verkanoch att man har ändrat färdriktningen. Det är ju detvi konstaterar just . Kritiken har varit avgörandeför kursändringen, och vi känner alla till varkritiken har framförts. Inte minst har den framförtsav de nordiska representanterna i bankens styrelse.Jag tänker då på den exekutivdirektör som vi hargemensam med de andra nordiska länderna. Jag vetatt man där har agerat mycketkraftfullt.Inger talade om det nya biståndsorganet. Detvar bra att vi fick klarläggandet att det ärassociationsformen som ni är tveksamma till. Engrupp inom departementet arbetar just nu för attkomma fram till vilken associationsform som är denmest lämpliga för det här organet, om det skall varaen myndighet eller om det skall vara en stiftelse.(forts. )Beslut om uppskjuten votering avkvällsärendenPå förslag av tredje vice talmannen medgavkammaren att de ärenden som hann debatterasfärdigt under återstoden av dagens sammanträdeskulle företas till avgörande i ett sammanhang ibörjan av morgondagens arbetsplenum.6 § (forts.) Internationelltutvecklingssamarbete (forts. UU15)Anf. 52 () replik:Herr talman! Vi vidhåller stödet till , sadeKristina . Ja, det gör vi också, på en någotlägre nivå. Vi tycker faktiskt att 225 milj.kr. räcker.Vi anser att det är fel att ge extra tilldiktaturer som håller oliktänkande fängslade ochinternerade och som gör ständiga övergrepp mot demänskliga rättigheterna. tror välinte att terrorn och övergreppen är mindre iVietnam än de är i , och i fråga om harman beslutat sig för att dra ner ramen.Vi tycker att det skall gå stöd till , tilldemokratiskt utvecklingsarbete, men vi tycker inteatt det skall ges några extra , extrapåplusningar på ramen, när det inte kan skönjasnågon utveckling i demokratisk riktning. Det finnsju nu länder som gör mycket betydandeansträngningar i den vägen. I t.ex.,som är ett av världens fattigaste länder, försökerman bevara och vidareutveckla det samhällsskickman har med en demokratiskt vald regering.Det är bara att konstatera att liberalernaprioriterar att inom en given ram ge pengar åt demsom strävar mot demokrati, länder som försöker medborgare demokratiska fri- och rättigheter,framför att, som socialdemokraterna gör, prioriterakommunistiska diktaturer som inte tar några stegmot en demokratisk utveckling.Anf. 53 ()replik:Herr talman! Det var väl det jag misstänkte, att detinte gick att ta fram några exempel påstrukturanpassningsprogram som hade direktgynnat kvinnorna. Att jordbrukssatsningarnagynnar kvinnorna är väldigt tvehågset. I BurkinaFaso går det möjligen att se att man har lyckatsbehålla ett jordbruk som har varitsysselsättningsanpassat till kvinnor. Men på mångahåll har anpassningsprogrammen slagit utkvinnorna, därför att man har utvecklat en tekniksom har gynnat männen. Så det är väl inte så heltmed satsningarna just på kvinnor.Betalningen är väl fortfarande tämligen dålig ochbygger fortfarande på att i-länderna i väldigt storutsträckning styr och ställer med . U-landsbefolkningens egna självtillitsmöjligheter ärytterst små.Anf. 54 () replik:Herr talman! I fråga om kunde KristinaSvensson också ha sagt att håller på attompröva sin inställning till den s.k. kommunistiskadiktaturen, som pratar om, och ärberett att starta ett samarbete. Då finns det kanskeanledning för också att så småningomändra sig.När det gäller att rädda jobben åt bönderna i tredjevärlden genom program fåråtminstone jag information om att det kan gå till såatt man avskedar tusentals lantarbetare och sätterin några få som i ett för u-landet högteknologisktkemiskt jordbruk kör traktorer. De som tidigarehade jobb som lantarbetare blir arbetslösa och blirhelt enkelt utan inkomster, medan de som körtraktor får rätt rejält betalt.De som då blir arbetslösa borde åtminstone få enjordbit, så att de kunde odla sin egen mat, som dehar gjort tidigare, men i stället skalljordbruksprodukterna gå på export. Jag kallar intedet någon ökad inkomst för bönderna. Det kanvara en kraftigt ökad inkomst för av bönderna,medan förlorar sina inkomster.Man måste alltså analysera vad som ligger bakomden vackra statistik som iblandredovisar.Anf. 55 () replik:Herr talman! Det är bra att man nu övervägerasociationsformen för den nya myndigheten, menvi anser att IMPODs ställning bör ytterligareövervägas. Framtiden får väl visa om man skall säraut IMPOD och göra det till en självständigmyndighet eller om det skall uppgå iGrossistförbundet, som det ju nära samarbetarmed.Anf. 56 ()replik:Herr talman! håller just nu på attgenomföra de strukturanpassningsprogram somblivit så fruktansvärt kritiserade. Det är de somhåller på att implementeras. Man har även egnaidéer. Det finns u-landsekonomer både i ochpå andra håll som har idéer om hur man skall kunnaändra sin struktur på ett annat sätt och anpassa sigtill sina egna förhållanden, till syd-syd-samarbeteoch till en utveckling på ett annat sätt än vad sompassar de nyliberala ekonomerna i världsbanken.De är oerhört influerade av en viss ekonomiskteori.Kristina hade inte tid att svara på minfråga. Därför vill jag upprepa den. Om nu bestämmer sig för att inte underteckna ettnytt avtal med , är villig att arbeta för att bilateralt skallkunna stödja ett sådant u-land? Då kan de få ordnasin utveckling efter egen modell och inte varatvungna, för att få sin ekonomi ordnad när detgäller skuldomsättning, gå in för världsbankensmetoder?Anf. 57 () replik:Herr talman! När det gäller det nyabiståndsorganet har utskottet också klart markerati sitt betänkande att IMPOD bör behålla sinidentitet. Det bör även behålla sitt namn. Detta harnaturligtvis att göra med att IMPOD, som gör ettmycket gott arbete, är inarbetat i de länder manarbetar med. Detta har vi skrivit klart och tydligtom i betänkandet.När det gäller kommentar omVietnam är det väl bara att konstatera attfolkpartiet och socialdemokraterna skiljer sig ifråga om ramen till . Vi hoppas och tror påen utveckling som leder mot demokrati i Vietnam.Vi kan väl inte heller glömma bort vilkaerfarenheter det här landet har bakom sig.Det är svårt att föra den här diskussionen eftersomjag känner att vi inte når fram till varandra,. Jag har rest ganska mycket,bl.a. i , och verkligen försökt att tränga in iden här frågan som gäller strukturprogrammen.Det är synd att vi inte kan föra en saklig diskussion.Jag har kommit fram till den slutsatsen att de härprogrammen är nödvändiga att genomföra om manskall nå en hållbar ekonomisk utveckling och intebli ständigt biståndsberoende.Den vackra statistik som åberoparskall naturligtvis läsas kritiskt. Det är jag heltöverens med honom om.Slutligen vill jag säga till attVärldsbanken till syvende og sidst är enutvecklingsbank. Det måste vi komma ihåg, och detmåste vi kanske ibland påminna dem som arbetar iVärldsbanken om. Det är en utvecklingsbank somskall arbeta för ekonomisk och social utveckling i och inte en ren formell bankinstitution.Anf. 58 ():Herr talman! Vi ser i land efter land hur biståndetfrån en regering till en annan regering ofta gör merskada än nytta. Biståndet som ges till t.ex.Etiopien, och har stärkt densittande regimen och bidragit till att de fattiga blivitännu fattigare. Såvitt jag kan förstå finns det intenågon enda diktator eller statschef som frivilligtunderminerar grunden för sin egen makt. Inte ensstatschefen i , hur trevlig och förtjusandehan än må vara i privat umgänge medbiståndsministern.Ett flertal experter, såväl svenskar som andra, harpekat på hur dåligt vissa biståndsformer fungerar.Det gäller både multilaterala och bilateralabiståndsformer. Den hjälp som kommer fram ärden som ges i form av katastrofbistånd och detbistånd som ges via organisationer av olika slag,t.ex. , , Röda korset osv.Det biståndet lämnas direkt till nödställda fattigamänniskor. Den hjälpen kommer verkligen fram tilldem som behöver hjälp och till dem som vi villhjälpa.I erhåller bistånd via SIDAsom s.k. programland.