prot · GE0947 · 1991-01-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:47Torsdagen den 10 januariKl. 1 TALMANNEN:Jag hälsar er, de tre vice talmännen,kammarsekreteraren och personalvälkomna tillbaka till det fortsatta riksdagsarbetetunder detta riksmöte.Innan vi övergår till dagens sakärende vill jag sägaett par ord om två allvarliga orosmoln på detutrikespolitiska området.Vi beklagar med djup oro, men också med storfruktan, gårdagens resultatlösa samtal i . Viställer nu våra förhoppningar till alla defredsansträngningar som kommer att göras denärmaste dagarna, främst av FNsgeneralsekreterare . Vi hoppas allaatt det skall vara möjligt att undvika ett förödandekrig.Vi hoppas också att samtal och förhandlingar skallgå före användande av våld och militäraaggressioner i Balticum, vars utveckling vi allaföljer med en blandning av oro och hopp.1 § Anmälan om återtagande av plats iriksdagenTalmannen meddelade att ()samt () ochJan Strömdahl (v) återtagit sinaplatser i , varigenom tjänstgöringen somersättare upphört för , och § AvsägelserTalmannen meddeladedels att () anhållit om att fr.o.m. den1 bli entledigad från uppdraget somledamot av ,dels att organisationssekreterare sig uppdraget som suppleant ivalprövningsnämnden.Dessa framställningar bifölls av kammaren.3 § Överlämnande av kommittéberättelsenAnf. 2 Justitieminister ():Herr talman! Jag ber att till få överlämna1991 års kommittéberättelse.Justitieministern avlämnade regeringens skrivelse1990/91:103 med redogörelse för verksamheteninom de kommittéer som hade tillsatts efter beslutav regeringen.Kommittéberättelsen bordlades.4 § Överlämnande av budgetpropositionenAnf. 3 Finansminister ():Herr talman! Jag ber att få överlämna regeringensförslag till statsbudget för nästa budgetår.Finansministern överlämnade regeringensproposition /91:100 med förslag till statsbudgetför budgetåret 1991/92.Anf. 4 TALMANNEN:Statens budget är den fråga som läggerned mest arbete på . För budgetåret1990/91 inleds nu detta arbete genom detbudgetförslag som regeringen alldeles haröverlämnat till riksdagen.Finansministern kommer att lämna kammarensledamöter information om budgeten. Därefter fåroppositionens företrädare komma till tals.Anf. 5 ():Herr talman! Den politik vi lägger fram i åretsfinansplan och budget är en kärv men ansvarsfullpolitik. Det är en politik för att skapa bättre tider.Ute i världen mattas den ekonomiskakonjunkturen av. Hos några av våra viktigastehandelspartner, bl.a. och , harnedgången varit snabb.Samtidigt är risken för ett krig i akut.Ett krig skulle få förödande effekter, mänskligt ochmateriellt. Det skulle dessutom få ekonomiskaeffekter över hela världen. Oljepriserna skulledrivas upp och därmed också räntorna.Utvecklingen i innebär en annan mycketosäker faktor med effekter på världsekonomin ochpå den politiska situationen i vårt eget närområde.Detta är -- i största korthet -- den internationellabakgrund mot vilken vi nu skall lägga fast vårekonomiska politik. Den svenska ekonomin harallvarliga problem och dessa är väl kända.Inflationen är för hög, tillväxten har försvagats ochaffärerna med utlandet visar underskott.Problemen beror på en snabb kostnadsökning.Men det skall också sägas att den svenskaekonomin har många starka sidor.Vårt näringsliv är väl utbyggt och har en betydandestyrka. Statens finanser är sunda. Sysselsättningenär hög och arbetslösheten är låg. Välfärden är högoch inkomsterna är jämnare fördelade än i andraländer.Regeringens förslag till ekonomisk politik tar fastapå de starka sidorna. Det är inriktat på att fullföljastabiliseringspolitiken och komma till rätta med deakuta problemen.Det är en kärv politik, men en väg ut urkostnadskrisen -- en politik för bättre tider.Målen för politiken ligger fast: full sysselsättning,ekonomisk tillväxt, stabila priser, rättvisfördelning, regional balans och en god miljö.Strategin för den ekonomiska politiken under dekommande åren kan sammanfattas på följandesätt.Den första uppgiften är att se till att aktivtoch framgångsrikt kan medverka i deninternationella integrationen.Den andra uppgiften är att bromsakostnadsutvecklingen och stärkakonkurrenskraften för att därmed hävdasysselsättningen och välfärden.Den tredje uppgiften är att återvinna tillväxtengenom att kraftfullt satsa på investeringar förframtiden, både i näringsliv och i infrastruktur, menockså i yrkeskunnande och kompetens.Den fjärde uppgiften är att skapa en starkare basför välfärdspolitiken genom att konsekventtillämpa arbetslinjen och att förbättra arbetslivetsvillkor.Den femte uppgiften är att lägga grunden för enuthållig tillväxt genom att skapa en bättre balansmellan ekonomi och miljö.Jag skall nu presentera de viktigaste åtgärderna påvarje område.En huvuduppgift i den ekonomiska politiken är attSverige aktivt och framgånsrikt skall medverka iden allt starkare internationaliseringen. Detta är90-talets stora politiska utmaning.Vi skall göra detta utifrån en styrkeposition med enstark industri, väl investerad och finansiellt stabil,med en samhällsorganisation som är väl skickad atterbjuda trygghet i förändringen, med en egenpolitisk identitet som vi skall hävda i det nyaöppnare , ett som också skall varaöppet utåt.I förhandlingarna med EG om ett har vinu nått långt. Ett avtal bör kunna vara klart föresommaren. Parallellt med detta inleder viförberedelserna för en ansökan om medlemskap iEG.För den ekonomiska politiken innebär detta attmålen för valutapolitiken ligger fast. Det innebärvidare att förutsättningarna för investeringar,produktion och sysselsättning i kommer attförbättras.Sveriges internationella orientering är ocksåbaserad på solidaritet. Biståndet ökar med 871 milj.kr. Vi upprätthållerdärmed enprocentsmålet.Den andra huvudlinjen i den ekonomiska politikenär att bekämpa inflationen, därför att den är detallvarligaste hotet mot sysselsättningen och mot enrättvis fördelning.Förslaget till statsbudget är utformatmed hänsyn till detta.Budgeten visar balans mellan utgifter ochinkomster. Omfattande omprövningar av utgifterhar skett för att bereda plats för att tillgodose demest angelägna behoven. Tillväxten istatsutgifterna har reducerats från i årtill . Budgeten innehålleringa förslag till nya skattehöjningar.För kommunernas del gäller skattestopp för 1991och 1992. De måste anpassa sin tillväxt efter deallmänna ekonomiska förutsättningarna. Detinnebär att de inte heller skall planera förskattehöjningar efter 1992. Om detta är vi överensmed och Landstingsförbundet.Det innebär att skatternas andel av den samladeproduktionen minskar från 56,5 till under1991.När det gäller lönerna är villkoren givna genomförslaget till stabiliseringsavtal. Det behövs ennationell samling kring detta avtal för att vi skallkunna återvinna styrkan i vår ekonomi. I annat fallhotar en omfattande arbetslöshet och en fortsatthög inflation.Utan ett stabiliseringsavtal skulle ytterligare 50 000arbetstillfällen komma att försvinna under denärmaste två åren, främst i industrin, ocharbetslösheten skulle komma att öka med minstlika mycket. Det skulle i första hand drabbaarbetare och tjänstemän inom industrin ochungdomar som inte kommer in i arbete.En stor majoritet av löntagarnas organisationer ochsamtliga arbetsgivare har accepterat förslaget tillavtal. Därigenom har en ny och realistisk norm förlönebildningen etablerats. Ett mindre antalorganisationer har avvisat förslaget. Regeringenhar dragit slutsatsen att någon allmän lönelag inteskall aktualiseras. På de områden där parterna äröverens bör de vanliga reglerna gälla och arbetetmed att teckna avtal drivas vidare enligt tidsplanen.De som har svarat ja har i många fall ställt somvillkor att avtalet skall gälla över helaarbetsmarknaden. Regeringen är därför beredd attsöka medverka till detta och säkerställa ennedväxling från inflationslöner till reallöner.Regeringen kommer därför att inbjuda till politiskaöverläggningar i denna fråga och de frågor avekonomisk natur som aktualiseras med anledningav utvecklingen i Mellanöstern.Priserna måste hållas nere. En aktiv prispolitik ärett viktigt komplement till stabiliseringsavtalet. Defrämsta inslagen i en sådan är åtgärder för attavreglera olika marknader och öka konkurrensenmellan företagen.I samband med arbetet på ett stabiliseringsavtal harhandeln engagerats för att fungera som prisbromsmot olika leverantörer. Dessa insatser har redanbörjat ge effekt.En neddragning av gränsskyddet förjordbruksprodukter är avgörande förmöjligheterna att sänka matpriserna. Regeringenförbereder därför en sänkning av gränsskyddet ochkommer att presenterna förslag omdetta.Den tredje huvuduppgiften är att få i gångtillväxten genom att främja produktivitet, sparandeoch investeringar både i näringsliv och i denoffentliga sektorn. Men framtidssatsningar behövsockså i form av investeringar i människor, i form avyrkesutbildning, i kompetenshöjning, i högreutbildning. Därför kommer vi att lägga fram förslagom att bygga ut gymnasieskolans yrkesinriktadelinjer och ge alla elever en treårig utbildning.Till det kommer en stor satsning påarbetsmarknadsutbildning, som redan nu ger AMSmöjlighet att utöka utbildningen med ca 19 000platser. Det är den mest kraftfulla satsning somnågonsin gjorts på arbetsmarknadsutbildningensedan den byggdes upp. Detta innebär en rejälinsats för att lösa dagens problem men också för attmöta morgondagens krav på yrkeskunnande.Som en tredje viktig del av framtidssatsningarna villvi ge fler möjlighet till högre utbildning. Enytterligare utökning av examina ochutbildningsplatser inom högskolan skall uppnåsgenom att högskolans samlade resurser utnyttjasbättre.Investeringarna i näringslivet har legat på en högnivå . Det är angeläget meden fortsatt utbyggnad. Därför kommer regeringenatt besluta att frisläppa investeringsfonderna och deallmänna investeringsreserverna, dvs.småföretagens motsvarighet tillinvesteringsfonderna. I dessa fonder och reserverfinns 18--avsatta, som nufrigörs för framtidsinriktade investeringar.För att stimulera utländska investeringar i Sverigebör reglerna för utlänningars köp av svenskaföretag ändras. Ett förslag om detta bör kunnaläggas fram under våren.Sverige behöver också rusta upp infrastrukturen,våra kollektiva transporter, våra järnvägar ochvägar. Det behövs för miljöns skull, förframkomlighetens skull och för att svenska varoroch tjänster skall kunna exporteras framgångsrikttill den stora europeiska marknaden.Under det innevarande och det kommandebudgetåret avsätts för dettaändamål. Vi planerar att avsätta ytterligare minst10 miljarder kronor för att göradet möjligt att snabbt komma i gång med ett antalstora, långsiktiga investeringar.Sammanlagt kommer vi att satsa minst 20 miljarderkronor utöver medel på ordinarie anslag. Inom denramen är regeringen beredd att avdela 5,5 miljarderkronor i de tre storstadsregionerna för en bättre,mer miljövänlig trafik.Genom dessa omfattande satsningar påyrkesutbildning och högre utbildning, påinvesteringar i näringsliv och transporter, vill visamla nationens krafter kring ett program för attmodernisera och skapa nyautvecklingsmöjligheter och en ny framtidstro. Idessa frågor återkommer regeringen i en särskildnäringspolitisk proposition under våren.Ökade investeringar förutsätter ett ökat sparande.Skattereformen ger i sig en god stimulans tillsparande. Därutöver bör det obligatoriskasparandet omvandlas till hushållssparande.I den pågående översynen av pensionssystemet bören utgångspunkt vara behovet av högre långsiktigtsparande.Den fjärde stora uppgiften är att skapa en starkareekonomisk grund för välfärd och trygghet.En mycket stor del av statens utgifter gällervälfärden i vid mening: vård, omsorg ochutbildning, men framför allt pensioner, barnbidragsamt försäkringar vid arbetslöshet och sjukdom.För det kommande budgetåret har vi satt av pengarför den andra etappen i barnbidragshöjningen. Vifortsätter att bygga ut barnomsorgen. Vi har skapatutrymme för den priskompensation sompensionärerna har fått från ochden som vi räknar med att ge . Visatsar också nya pengar på en förstärkning aväldreomsorgen.Men det är viktigt att slå fast att det bara är genomarbetet som vi kan skapa de resurser som behövsför en välfärd som omfattar alla, men som ger meståt dem som bäst behöver den. Det är detta somligger till grund för den aktivaarbetsmarknadspolitiken. Samma princip,arbetslinjen, måste vägleda utformningen avvälfärdspolitiken i övrigt. Det är arbete, hälsa ochett aktivt liv som vi syftar till, och därför måsteaktiva åtgärder som omsorg, vård ochrehabilitering komma i första hand.Vi gör nu en kraftfull och samordnad insats för enbättre rehabilitering. Det sker genom insatser föratt undanröja farliga arbeten, förbättraarbetsmiljön och skapa det goda arbetet. Det skervidare genom resurser till rehabilitering och genomförändringar i försäkringssystemet med den nyarehabiliteringsersättningen. Under vårriksdagenskall vi lägga fram förslag som är baserade bl.a. påarbetsmiljökommissionens resultat.Den femte uppgiften är att åstadkomma en uthålligtillväxt, en tillväxt som är i samklang med miljö ochnaturresurser, en långsiktig omställning av vårproduktion och vår konsumtion.Insatserna för en bättre kollektivtrafik är en viktigdel av denna omställning, liksom åtgärder för enbättre energihushållning.Ytterligare konkreta förslag läggs fram i denmiljöpolitiska proposition som kommer i februari.Detta är regeringens besked om hur vi vill läggaupp den ekonomiska politiken under de kommandeåren. Det är en politik som är präglad av allvaret iden ekonomiska situationen, nationellt ochinternationellt.I budgetförslaget är inkomsterna beräknade till454,. Utgifterna är 394,5miljarder kronor. Till detta kommer utgifter förstatsskuldsräntor med . Detinnebär balans mellan utgifter och inkomster.Vi har klarat en balanserad budget trots en mycketbesvärlig statsfinansiell situation -- och utanskattehöjningar.Vi har genomfört en noggrann prövning av allaoffentliga utgifter, med omprövningar på mångaområden och satsningar på några få, förmedborgarna och samhällsekonomin viktigaområden: tillväxt, sysselsättning, utbildning ochforskning samt miljö.Vi redovisar nu de omfattande besparingar somarbetades fram . Utöver vad sompresenterades i skrivelsen till finns nuytterligare besparingar. Det gäller bl.a.bostadspolitiken, där utgifterna sänks med drygt3,. Det gäller vidare kostnadernaför flyktingmottagandet som kan sänkas med 1,7miljarder kronor som en följd av en ny och bättreorganisation. Sammanlagt har budgeten förstärktsmed ca , främst genombesparingar men också genom krav på bättreaffärsmässighet i de statliga affärsverken.När det gäller den statliga förvaltningen läggsförslag fram om besparingar bl.a. inom ,fiskeri- och lantbruksadministrationen, försvaretoch transportsektorn.Ett utförligt program för att görastatsförvaltningen, inkl. ,effektivare kommer att läggas fram för riksdagentill våren. Den statliga administrationen bör kunnabantas under en treårsperiod.Budgeten innebär en svångrem för staten, men detinnebär att vi kan skapa svängrum för produktionoch investeringar -- det som skall ge oss nyaresurser under kommande år.När det gäller den allmänna ekonomiskautvecklingen befinner vi oss nu i ett allvarligt skede,med en stor internationell osäkerhet. Allaprognoser måste därför omges med flerreservationer än normalt.Med nu kända förhållanden kan vi dock se envändpunkt för den svenska ekonomin till bättretider:-- Vi står nära en vändpunkt när det gällerinflationen. stannarprisstegringarna på , och under loppet av 1992kan prishöjningarna komma att stanna vid 2,5 %.Det innebär en radikal nedväxling avinflationstakten.-- Vi kan därmed se vändpunkten när det gäller vårinternationella konkurrenskraft. kan viåtervinna förlorad terräng.-- Industriproduktionen når en vändpunkt underloppet av året. blir ett återhämtningens år.-- Investeringarna i näringslivet blir av ungefärsamma omfattning som 1989 och 1990 och börjaröka igen . Frisläppet avinvesteringsfonderna bör ge en god skjuts åtförnyelsen.-- Reallönerna efter skatt förbättras under 1991med för löntagarna i genomsnitt och ökarytterligare .-- Hushållens sparande, som varit negativt undernågra år, är positivt och förbättras nästa år.Skattereformen stimulerar sparandet.-- På arbetsmarknaden har vi kommit in i ett skedemed en mycket svagare efterfrågan och med en storrisk för ökad arbetslöshet. Men nedväxlingen avinflationen och en återställd konkurrenskraft gördet möjligt att nu lägga grunden för en ny period avframsteg i näringslivet.Vi skall klara omställningen genom en mycket aktivarbetsmarknadspolitik inriktad på att höjakompetensen i arbetslivet och på att göra särskiltstora insatser för dem som för tillfället saknar ettarbete. Detta skall göras för att klara dagensproblem, men framför allt för att mötamorgondagens behov av kompetens ochyrkeskunnande.Herr talman! Det är min uppfattning att vi i Sverigehar goda förutsättningar att lösa våra ekonomiskaproblem. Vi har redan vidtagit en rad åtgärder somkommer att ge effekt under detta och nästa år.Den politik som vi nu lägger fram är en kärv menansvarsfull politik. Det är en politik som skall skapany framtidstro och bättre tider. Vi inbjuder tillsamverkan kring denna politik här i riksdagen.Anf. 6 ():Herr talman! hade vi här ikammaren anledning och möjlighet attkommentera sista budget. I daghar vi möjlighet att kommentera ungefär ett år sedan sade attom det inte blir ett snabbt stopp påkostnadsutvecklingen står inför vad hankallade arbetslöshetens stålbad. Jag var då, som nikanske erinrar er, mycket kritisk mot en svagbudget och en svag ekonomisk politik. Jag varnadeför av kriser och av allt sämre konjunkturer.I dag har vi facit till det år som har gått. Efter 1980-talets misslyckande blev även ett förlorat årnär det gällde att få lönekostnadsutvecklingenunder kontroll. Den blev faktiskt ännu merabekymmersam 1990 än vad den varit tidigare. Dechocksiffror för vårt samlade underskott gentemotutlandet som jag varnade för i fjolårets debatt harsedan dess blivit ännu värre. Tillväxten har blivitännu svagare än vad det då fanns anledning attvänta sig. Den dystra sanningen är att siffrorna förSveriges ekonomi har försämrats på varje punktunder . har gått ochfortsätter att gå mot sämre tider.Jag har redan pekat på underskottet ibytesbalansen. Regeringen talar om 33 miljarder år1990, 50 miljarder och 60 miljarder år 1992.Det är en optimistisk revidering avkonjunkturinstitutets prognoser. Det innebärstörre underskott gentemot omvärlden än vadSverige har haft i modern tid.Det finns anledning att peka på utvecklingen i vadgäller investeringar. Svenska företags investeringari minskar kraftigt, medan de ökar kraftigt iandra länder. Vi ser hur svenska investeringar flyrSverige och utländska skyr Sverige.Så ser bilden ut. När finansministern i sinpresentation säger att näringslivets investeringar iår kommer att ligga på ungefär samma nivå som1990 och 1989 är det helt enkelt fel. Det framgår avnationalbudgeten.Räntorna har stigit. De ligger i på ennivå som är klart högre än nivån i de flesta andraländer i . Vi vet alla att höga räntor drabbarhårt. Det innebär att boendekostnader, som i allafall ökar till följd av skattehöjningar, skjuter ihöjden ännu kraftigare. Det innebär attinvesteringarna och nysatsningarna, som vi redanfrån början hade problem med, dämpas ännu mera.Priserna stiger som bekant mycket snabbt . Dethandlar just nu om en ren prischock. kommer vi att se att prisernaökar med en årstakt på 12, . Det innebär förmånga att de välkomnamarginalskattesänkningarna delvis eller helt ätsupp. Man kan t.o.m. gå back. Det gäller framförallt de grupper, t.ex. pensionärer, med lågainkomster som inte får så stor utdelning av demycket angelägna marginalskattesänkningarna. Påsamma sätt som det borde vara en självklarhet skall kunna leva på sin lön utan att tvingas sökabidrag, borde det vara en självklarhet att man skallkunna leva på sin pension utan att behöva sökabidrag. Det är orimligt att genom ökade skatter defacto tvinga fram ett ökat bidragsberoende.Nu ser vi också hur den öppna arbetslöshetenbörjar öka. Antalet varsel slår alla rekord. Antaletvarsel har under de senastedecennierna ökat så snabbt som de gör . Varselläggs av företag efter företag i olika delar av vårtland. Alla prognoser säger att detta bara är börjanpå de närmaste årens utveckling.Därmed fruktar jag att går mot just detarbetslöshetens stålbad som förlitet mer än en år sedan talade om. Det stålbadet ärden direkta, och tyvärr närmast oundvikliga,följden av att den så kallade tredje vägensekonomiska politik och dessfortsättning misslyckades med attfå kostnadsutvecklingen i under kontroll.Vi har rekordhöga priser, rekordhöga räntor,rekordstora underskott mot omvärlden och enarbetslöshet som kommer att bli rekordhög. Alltdetta kommer att drabba individer, familjer ochföretag . Det är politikensmisslyckande som kommer att ge någrasvåra år i början av 1990-talet.Jag tillhör dem som är övertygade om attutvecklingen kan vändas -- och självfallet också attden måste vändas.Med en politik enligt de riktlinjer som BengtWesterberg och jag lade fram i slutet av oktoberförra året och som redovisats igemensamma motioner och reservationer avfolkpartiet liberalerna och moderatasamlingspartiet i denna kammare är det möjligt.Där finns ramarna, och där finns riktlinjerna förden '''' för vår ekonomiska politik som ärden enda väg som kan vända den nu såbekymmersamma utvecklingen för . Dethandlar om att vi så snabbt som möjligt måsteansluta oss till den europeiska gemenskapen, att vimålmedvetet måste sänka skattetrycket moteuropeiska nivåer, att vi klart måste dämpa deoffentliga utgiftsökningarna, att vi måste få envalfrihetsrevolution i välfärdspolitiken --barnomsorg, sjukvård, äldreomsorg --, att vi måstefå en spridning av ägande och sparande och att viockså förhoppningsvis skall få ensund och realistisk energipolitik här i landet.Detta är vårt program. Jag noterade med stortintresse att den ekonomisk-politiska skrift somcenterpartiet redovisade ansluter sigtill detta synsätt. Det välkomnar jag. Det är ettbetydelsefullt steg.Det skall också sägas att det under det senaste åretfrån regeringens sida har tagits vissa steg somansluter sig till denna inriktning av politiken. Jagtänker på beslutet om sjukförsäkringssystemet --, men i alla fall. Jag tänker påbeslutet om det kommunala skattestoppet -- mångaår , men i alla fall. Jag tänker på dethistoriska riksdagsbeslutet ommedlemskap i . Det satt långt inne, och det komunder egenartade omständigheter, men i alla fall --det var viktigt, och det visar framåt.Till denna lista kan förvisso läggas att det äruppenbart att finansministern varit flink medrödpennan i arbetet med denna budget. Vi skallunder motionsperioden ge honom en del tips omhur man kan vara ännu flinkare med rödpennan --få se om han är villig att lyssna till dem.Men regeringen har inte klarat av att ge enpolitik som med kraft och framtidstro kan vändautvecklingen. Det blir alltid för litet och ,och det sker alltid med svårmod och tvekan.Därmed förmår man inte heller att bryta dennegativa utvecklingen.Detta gäller också det viktiga arbetet med att brytalöne- och prisspiralen. Det är misslyckandet därsom leder till misslyckanden på så många andraområden. Vi behöver -- det inser nog de flesta -- ettsystemskifte när det gäller lönebildningen i Sverige.Det gamla systemet fungerar helt enkelt inte. Detankar som har funnits på att låsa fast det gamlasystemet genom en lönelag skulle bara göra dettaän värre; jag noterar att regeringen nu avvisar denvägen.Men noterar jag att finansministern, efterdet att han i olika intervjuer och uttalanden underden del av då han har varit iansvarig ställning och med kraft avvisat alla typerav statlig inkomstpolitik, har som enda recept i dagatt inbjuda till politiska överläggningar om hurlönebildningen skall hanteras. Politiskaöverläggningar måste ju innebära förberedelser förpolitiska ingrepp -- och då är vi tillbaka i tankarnapå en statlig inkomstpolitik!