prot · GE09117 · 1991-05-23 00:00:00 — Det gäller t.ex.estniska, miljövetenskap, buller, avfallsåtervinningoch Vetenskapens hus. Alla dessa förslag har detgemensamt att de säkert är alldeles förträffligaidéer. Dessutom är de framlagda i vällovligt syfte.Men tog bara ställning tillfördelningen och omfattningen avforskningsresurserna. Alla andra goda förslag får vinu lagra och pröva tillsammans med annat bådenytt och gammalt , när det är dags förnästa forskningsbeslut.Sedan kan man naturligtvis säga att det har kommitupp en ''hjärtehjärtefråga'', som man tycker ändå vill föra fram. Det må vara partierna ochriksdagsledamöterna obetaget att göra det, men vihar försökt hålla någon linje i utskottet ändå,nämligen att få saker och ting prövade i ettsammanhang. Därför är många avställningstagandena till motioner, både enskildaoch partimotioner, av den arten att vi liksom interiktigt går in i förslagen och säger att det här kan viinte ha av det och det skälet, utan vi har tyckt att vifår slå ihop dem och låta dem ingå i en gemensamtävlan.Jag skall inte glömma att yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationerna, men jagtänkte ändå att jag skulle passa på att kommenteranågot av det som har tagits upp i de tidigareinläggen.Birger Hagård talar om situationen i närdet gäller särskilda fakultetsresurser tilllitteraturförsörjningen och sådant. pågår ju engenomlysning av temaforskningsorganisationen,och det är inte alls omöjligt att den i samband mednästa forskningsproposition leder fram tillkompletteringar av strukturerna i , så attden situation talar om inte uppstår. Iövrigt kan jag väl säga att frågan avgjordes ju i fjol.Både och talat om den medicinskakvinnoforskningsprofessuren, som har föreslagitsskall förläggas till . Jag vill bara säga omden att den inte har behandlats av regeringen pånågot annat sätt än som skett för de tvåmotsvarande professurerna, som också är ettresultat av fjolårets beslut, nämligen den inationalekonomi och den i sociologi. De harhanterats på samma vis, inkl. att man har föreslagituniversitet som de skall knytas till. Jag är dessutomövertygad om att har både flexibilitet,miljö och annat som gör att man klarar att vara värdför den nya medicinprofessuren påkvinnoforskningsområdet.Marianne i nämndeavfallsforskning som ett exempel på sådant somman kan känna alldeles särskilt för. Det finns dockmedel, bl.a. inom det nya avfallsforskningsrådet,som har börjat arbeta. Man förfogar över 87miljoner . Så det är väl inte såilla ändå.Det är klart att det är bra med en miljon till. Jagvet också att det har tagit uppkanske har en något annan inriktning, men det ärju inte så att vi inte sysslar med forskning på det härområdet, utan det är ett område som var betonat ifjolårets forskningsproposition.Jag yrkar som sagt bifall till utskottets hemställanoch avslag på reservationerna.Anf. 86 () replik:Herr talman! Med anledning av vad eller kanske inte sade när det gällde densärskilda fakultetsresursen till forskning förhögskolelektorer i kan jag konstatera attdet finns fortfarande inget svar på min fråga: Varförskall av alla universitet i landet särskiltdiskrimineras?Berit hänvisar till temaforskningen ochsäger litet luddigt att den väl skall kunna belysasunder , och vi får se vad det kanmedföra. Men, , detta har inte ettenda dugg med temaforskningen att göra.Temaforskningen i har inte en endahögskolelektor anställd. Min fråga gällerhögskolelektorerna som finns ute i den andraverksamheten, icke i forskningsverksamheten, ochsom inte har den möjlighet som deras kolleger alla de andra universiteten.Jag har efterlyst en enda vettig motivering varförhögskolelektorerna i skullediskrimineras. Jag har inte fått något som helst svar,antagligen av det enkla skälet att det inte finnsnågot vettigt svar att ge på frågan.Så ytterligare en sak bara. Nya frågor dyker upp,säger , och det finns inte pengar tillallt. Nej, låt mig då bara ställa frågan: Varför skallman då vidmakthålla ett i och för sig inte särskiltvettigt beslut om att ändra den enda professuren ityska vid till att bli enprofessur enbart i tyskspråkig litteratur?Hade det inte varit rimligt att säga sig att motbakgrund av vad som hänt kan vi inte hålla fast viddet beslutet, alternativt att göra en ordentligbeställning så att vi åtminstone i nästaforskningspolitiska proposition får ett förslag ominrättande av fler professurer? Det är flerprofessurer i tyska och inte färre som vi kommer attbehöva.Anf. 87 () replik:Herr talman! säger att Linköpingsäkert är den bästa värden för professuren ikvinnoforskning. Det är mycket möjligt, men innanden varit utsatt för fri prövning vet vi inte det. Detvore jättebra, om denna professur intesärbehandlades jämfört med andra medicinskaprofessurer.Det går inte att göra den koppling som BeritLöfstedt gjorde med nationalekonomi. Den härprofessuren skall vara förenad med enöverläkartjänst eller en distriktsläkartjänst, och detär ju inte en professur i nationalekonomi. Så jagmenar att med tanke på professuren själv så attsäga, dess validitet och för att den inte skall kunnaifrågasättas, borde den ha varit föremål för ettnormalt förfarande, dvs. att den hade utlysts ochdärefter placerats. Så gäller normalt för allamedicinska professurer.Observera att Forum för kvinnoforskning i Sverigehar rekommenderat att professuren skulle placerasi . Det har reservanterna inte gått på, utifrånvårt synsätt att den skall utsättas för ett normaltförfarande och därefter placeras. Det tycker jagborde ha skett, eftersom det är enda sättet attsäkerställa att den inte senare kommer attifrågasättas. Själva ämnet är så nytt ochkontroversiellt, och det finns många motståndaretill detta ämne. Därför hade vi unnat dennaprofessur att så att säga inte kunna ifrågasättas frånbörjan.Anf. 88 iVårgårda (c) replik:Herr talman! Jag tvivlar inte på attLinköping kan göra något ganska bra avprofessuren i kvinnoforskning. Jag har besöktmedicinska fakulteten där och är väldigt imponeradav dess sätt att jobba. Så det är inte därför jag görinvändningar.Jag tycker ändå att det är mycket svårt att accepteraatt man kör över nästan samtliga fora för kvinnligaforskare och dessutom UHÄ, medicinskaforskningsrådet och dekanerna vid de medicinskafakulteterna utom i . Jag kan instämma idet som sade, att det är väldigtsynd att just den här nya professuren skall på någotsätt ifrågasättas från början, när den är så oerhörtviktig.Anf. 89 () replik:Herr talman! Till vill jag säga attibland blir vi härskna på regeringen för att den integör som vi säger. I fallet med den tyska professurenhar regeringen gjort som vi har sagt, dvs. förändratprofessuren.Sedan är det klart att det kan behövas flerprofessurer i tyska, men det har ju inte ens BirgerHagård föreslagit, utan det är någonting som fårprövas i annat sammanhang. Universiteten kankomma att få chansen att pröva sådana sakeralldeles själva , om de intentioner följssom regeringen har i fråga om inrättandet avprofessurer, men det är en annan debatt en annandag.Visst ser forskningsorganisationen iLinköping, av historiska skäl, och det är inte allsomöjligt att den behöver kompletteras så att denbåde har den speciella karaktär som den har däroch också stämmer bättre överens medorganisationen vid andra universitet. Men även denfrågan tror jag att vi får ta ställning till i ett annatsammanhang.Vad beträffar medicinprofessuren är en av deviktigaste saker som man kan uppnå i det härsammanhanget att få i gång forskningen raskt pådetta område, som är banbrytande. Jag ärövertygad om att både iVårgårda och är överens med migom att det viktigt att komma i gång, att börjautbilda doktorander och påbörja forskningen. Detär ju en sak som man kan klara genom att göra denhär kopplingen omedelbart.Överläkartjänsten har tydligen på hjärnan på något vis. Det är vanligt ochmycket naturligt att medicinprofessurer ärkopplade till överläkartjänster. Det är inte alls barai . Det är t.o.m. så att UHÄ tyckte att såskulle vara fallet.Anf. 90 () replik:Herr talman! Låt mig först av allt konstatera attutbildningsutskottet har tagit förvana att köra över regeringen och dess förslag iolika sammanhang. Det borde ha varit möjligt attta ett liknande initiativ och köra över regeringenockså den här gången när det gäller tyska språketoch professuren i tyska eller i varje fall att försökaordna detta på ett hyggligt sätt. Varje vän avordning måste ju säga att det inte har blivit ett braresultat som kommer fram av beslutet. Mankunde i varje fall ha sagt någonting om det förframtiden önskvärda av att ha ytterligare någonprofessur i tyska, att man velat få detta belyst förframtiden, etc.När det gäller frågan om den särskildafakultetsresursen för högskolelektorer, som finnsvid alla universitet utom , är det alldelesuppenbart att inte kan få stå tillbaka avorganisatoriska skäl, därför att man i Linköpingskulle ha en odelad fakultet. Det är hur enkelt somhelst att anslå de i det här fallet futtiga medel sombehövs till den filosofiska fakulteten i ,att användas på sätt som annars har föreskrivits förde övriga universiteten. Fakultetsorganisationenkan ju inte vara något som helst godtagbart skäl förett avslag och för den diskriminering som nuförekommer.Jag vet fortfarande inte vad den härsärbehandlingen, den här diskrimineringen, avhögskolelektorerna i kan bero på. Detenda jag kan se är den tekniska historien, att maninte har hittat motsvarande humanistisk ellermatematisk-naturvetenskaplig fakultet. Men, somsagt, detta kan aldrig i världen vara någon vettigförklaring. Kolleger vid de små och mindrehögskolorna har fått särskilda anslag som de harkunnat använda för sin forskning. Det återståralltså här att rätta till en uppenbar felaktighet somhar blivit begången. Det är inte någon rättvisa somär förhärskande här för de olika befattningshavarnai olika delar av landet. Jag tycker att kunna instämma i det och säga att regeringenhär har gjort ett misstag och att det skall rättas tillinom den närmaste framtiden. I stället försöker honhitta mer eller mindre krystade förklaringar sominte har med saken att göra.Anf. 91 () replik:Herr talman! Visst är de flesta professurer inommedicinska områden förenade med enöverläkartjänst, . Jag försöktebemöta det argument som framfördetidigare, nämligen att andra nya professurer, t.ex.inom nationalekonomi, hade tillsatts på sammasätt. Jag menade då att en professur inationalekonomi är knappast förenad med enöverläkartjänst.Vidare har vi argumentet om att snabbt komma igång med forskning. Jag vill då hänvisa till det brevsom dekanerna i medicin har skrivit till oss. Debefarar att detta tillsättningsförfarande kommer attinnebära en satsning på en verksamhetsinriktningsom först kan generera förväntadeforskningsresultat. Denna typ av tillsättningfördröjer enligt deras förmenande processen att fåi gång forskning inom detta område, som vi äröverens om är viktigt.Anf. 92 () replik:Herr talman! Bara några ord till omde tyska professurerna. Om vi vill köra överregeringen, skall det åtminstone vara för attregeringen har kört över oss. Här har regeringengjort som vi har sagt. Då kan jag inte begripa varförvi skall köra över den.Anf. 93 HANS ():Herr talman! I utskottets betänkande redovisasbl.a. Den är framlagd av samtligariksdagsledamöter i , ochKalmar län. I motionen redovisas ett inomsydostregionen utarbetat förslag till inrättande avett nätverksuniversitet baserat på högskolorna iVäxjö, och /Ronneby.Vi motionärer har naturligtvis insett att inrättandetav ett nytt universitet är en stor och omfattandefråga som fordrar överväganden och utredninginnan ett beslut kan komma till stånd. Det gällersärskilt ett förslag till nätverksuniversitet, som intehar någon förebild i landet sedan tidigare.Det är mot denna bakgrund vi endast har föreslagitatt utbildningsutskottet genom skall beregeringen att i samband med förberedandet avnästa forskningspolitiska proposition överväga ochpröva frågan. Det är verkligen en ovanligt ödmjukhemställan och en att-sats som borde glädja varjeutskott att få tillfälle att tillstyrka.I utbildningsutskottets betänkande har utskottetinte kommenterat motionen, men väl föreslagit attden skall avslås. Jag har stor förståelse för attutbildningsutskottet med sin stora arbetsbörda kanha behov av en summarisk behandling av vissamotioner, och då särskilt sådana som utskottetbehandlat kanske tidigare. Men jagtycker nog att det är en aning nonchalant avutskottet att på detta sätt behandla en motion somaldrig tidigare varit föremål för utskottetsbehandling, och som är undertecknad av samtligariksdagsledamöter från alla partier i tre län. Jagmåste med anledning av utskottets betänkandefråga av vilka skäl motionen avstyrks. Det går inteatt inhämta något av betänkandet i detsammanhanget. Det skulle ha ett visst värde för osssom har väckt motionen att när vi kommer hemåtminstone kunna redovisa för våra uppdragsgivareskälen till utskottets avstyrkande.Nu kan jag inte tro annat än att denna motion råkatkomma in i högen av tidigare behandlade motioneroch därför blivit föremål för s.k. förenkladbehandling. Jag skall därför så snart somförutsättningarna föreligger ge utskottet en nymöjlighet att få pröva frågan en gång till ochdärmed också ge motionen en tillfredsställandebehandling.Eftersom jag har förstått att reservanterna medhänsyn till arbetsbörda äråterhållsamma när det gäller att yrka bifall till sinareservationer, skall jag å min sida avstå från att yrkabifall till motionen.I detta anförande instämde () ochAnders G Högmark (m).Anf. 94 ():Herr talman! Frågan om ett nätverksuniversitet iSydostsverige tillhör den rad av goda förslag som vii utskottet har på vårt bord -- nya och gamla. Dethar varit för oss övermäktigt att prioritera blanddessa förslag och säga att några av dem börregeringen särskilt belysa. Vi har utgått från att denberedningsprocedur som sträcker sig över tre årinför en forskningsproposition innehåller alla debakgrundsutredningar och överväganden som gördet möjligt för oss att sedan ta ställning till ettsamlat förslag. Därför har vi inte bara i det härfallet utan även i flera andra fall gjort en summariskprocess. Det är svårt för oss att lyfta fram någrafrågor att skicka till regeringen med etttillkännagivande. Att redan på detta stadium göraen prioritering av vad vi kan tycka är särskilt viktigthar vi inte underlag för. Vi har inte sagt att dennafråga inte är viktig. Vi har bara sagt att vi inte tarnågon ställning nu.Anf. 95 HANS ():Herr talman! Jag noterar med tillfredsställelse attBerit har i varje fall kommit fram till attdetta förslag tillhör de goda och bra förslagen. Detär mot den bakgrunden litet anmärkningsvärt attutskottet finner anledning att avstyrka motionen.Jag har mycket stor förståelse för utskottetsarbetsbörda i sig. Det är inte det som det helahandlar om. Jag har inte begärt att utskottet i detaljskall sätta sig in i frågan om ett nyttnätverksuniversitet i all den brådska som råder.Men vi har en utomordentligt ödmjuk och vänligatt-sats i vår motion, där vi inte ber om annat än attfrågan skall bli föremål för övervägande i sambandmed den forskningspolitiska propositionen. Jag harutomordentligt svårt att förstå attutbildningsutskottet inte skulle kunna ställa sigbakom en sådan framställning. Jag har erfarenhetfrån arbete i andra utskott. Jag skulle hälsa sådanamotioner med stor tillfredsställelse, om de barainnebar en begäran om övervägande och prövande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )8 § Anslag till ,m.m.Föredrogsutbildningsutskottets betänkande1990/91:UbU15 Anslag tillutbildningsdepartementet, m.m. (prop.1990/91:100 delvis).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 10 §. )9 § jubileumsfonds verksamhetunder år 1990Föredrogsutbildningsutskottets betänkande1990/91:UbU14 jubileumsfondsverksamhet (redog. 1990/91:6 ochredog. 1990/91:7).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 10 §. )10 § Fornminnesbrott m.m.Föredrogskulturutskottets betänkande1990/91:KrU30 Fornminnesbrott m.m. (prop.1990/91:123).Anf. 96 ():Herr talman! Vi har ett stort ansvar för bevarandetav vår kultur. Den finns dokumenterad i historiskabyggnader, i konst och i litteratur. Men vi harkulturminnen i form av fornlämningar och fornfyndsom också bidrar till vår kunskap om gångna tider.Vår kultur är ett arv från våra förfäders och fädersskapande liv. Det är utifrån detta arv som vi kanfortsätta att skapa. Detta perspektiv bakåt skalluppfattas som en tillgång, en uppfordran till nyaskapande initiativ.Vi har under behandlingen av regeringensproposition om fornminnesbrott m.m. lärt oss ettpar ting. För det första är det angeläget att man vidutformningen av propositioner som föreläggsriksdagen låter sig informeras väl genom kontaktermed berörda parter. För det andra är det viktigt attde människor som kan beröras av eventuellalagändringar inte drar sig för att kontaktariksdagsmän och även begära företräde införutskottet.Det betänkande vi nu skall fatta beslut om -- ienighet -- är i sina skrivningar i vissa avseenden inteså kategoriskt som regeringens proposition. Dettasom en följd av att det under ärendets behandling iutskottet framkommit att s.k. metallsökare har enmer omfattande yrkesmässig användning än somexemplifieringen i propositionen visar.Vi oroas självfallet över de ökande brotten motbestämmelserna till skydd för fornlämningar ochfornfynd. Därför beslöt att detgenerella förbudet att använda metallsökare påGotland utvidgades till att avse även Öland.Nu föreslås att förbudet skall omfatta hela landet.Ett förbud mot användning av metallsökaregaranterar naturligtvis inte skyddet av vårafornlämningar. Så enkelt är det inte. Vi har entendens i att ropa på förbud och otid.Det löser inga problem -- men skapar lätt ettförbudssamhälle som vi moderater tar avståndifrån. Det är missbruket åtgärderna skall riktasmot, inte själva bruket. Därför har vi ocksågodtagit förslaget om att införa en straffskärpning --fängelse i högst -- för grova brott.Herr talman! Jag slutar detta anförande med attcitera sista stycket i vårt och liberalernasgemensamma särskilda yttrande: ''I den nu rådandesituationen -- med rapporter om tilltagandeplundring av fornlämningar med hjälp avmetallsökare även i andra delar av landet änGotland och -- vill vi inte motsätta oss enlagstiftning i enlighet med regeringsförslaget. Vivill dock framhålla att vi vid denna bedömningförutsätter att de nya reglerna kommer att tillämpasav myndigheterna i enlighet med vad utskottetuttalat om grunderna för länsstyrelsernastillståndsprövning. Utskottets uttalande innebär enmera generös tillämpning än regeringens förslag.Det är angeläget att denna förverkligas även ipraktiken''.Anf. 97 ():Herr talman! Det är mycket angeläget att få ettsnabbt slut inte bara på det olagliga skattletandet ivåra fornlämningar, utan också den förstörelse avolika kulturlager som skattletarna gör sig skyldigatill.För ganska precis enades omatt begära en straffskärpning motfornminnesplundrare och att förbudet att påGotland över huvud taget använda metallsökareockså skulle gälla . Lagförslaget omstraffskärpning är mycket bra men regeringen villgå längre än så och med undantag för vissamyndigheter totalförbjuda användande avmetallsökare i hela landet.Så länge ingen föreslagit totalförbud t.ex. motanvändande av skjutvapen för att man sätterskyddet av människor högst tycker vi inte att etttotalförbud mot metallsökare står i rimligproportion till vad man vill uppnå. På ochÖland där fornlämningarna ligger tätt kan det varabefogat, men för resten av landet, dvs. fastlandet,där ändå bara kunnat påvisaett misstänkt fall av brottsligt förfarande, vore detatt ta i i överkant.Sätt gärna åt bovarna -- och här tycker vi attregeringen har tagit i rejält -- men varför straffa devanliga sakletarna, för att tala med PippiLångstrump? De är ändå många fler.I 20 § andra stycket står visserligen att länsstyrelsenkan lämna tillstånd om skäl därtill föreligger, mensom lagtolkarna är många har ett enigt utskottunderstrukit att man inte bör vara onödigt restriktivvid tillståndsgivningen.I det särskilda yttrandet från liberalernaoch har vi velat betona att det ärmissbruket och inte bruket av metallsökare somskall beivras. Vi vill också markera att vi förordarstörre generositet vid behandling av ansökningar.Vi delar alltså inte statsrådets uppfattning atthobbybruk av metallsökare måste få stå tillbaka fördet allt överskuggande intresset att skyddafornlämningarna.Herr talman! Jag vill med detta yrka bifall tillkulturutskottets betänkande nr 30.Anf. 98 ():Herr talman! Vi skall egentligen inte debatteraärenden där vi är ense, men det särskilda yttrandesom och liberalerna harframlagt i anslutning till detta betänkande gör attjag ändå vill ta till orda litet. Det har blivitnödvändigt för mig att framhålla att för alla oss somkänner ansvar för vårt kulturarv känns detangeläget att välkomna förslaget i propositionen,både beträffande straffskärpningen och när detgäller att utvidga området för förbud till helalandet.Liksom och en lång radlänsstyrelser i landet som är ansvariga myndigheterpå området ser vi med stor oro på den plundring avfornlämningar som förekommer och som ökar.Som har sagts av de föregående debattörernautvidgades området där förbud förmetallsökare gäller till att omfatta både Gotlandoch . Då diskuterades frågan om förbudskulle gälla i hela landet. sade dock attden saken skulle prövas i samband med ettlagstiftningsärende. har vi alltså fått ett förslagfrån regeringen som innehåller både den önskadestraffskärpningen och förslag om att förbud skulleomfatta hela landet. Jag skulle vilja citera någrarader ur propositionen:''Att avgränsa vissa områden av landet som särskiltskyddsvärda med hänsyn till deras fornminnen ärdock svårt att göra. Det är också svårt att -- utifråndet kända fynd- ochfornlämningsmaterialet -- peka ut något särskiltområde i landet som inte skulle vara begärligt förplundrare. På grund härav föreslår jag attanvändningsförbudet skall omfatta hela landet. ''Ett enigt kulturutskott instämmer i att det inte kangöras någon avgränsning av områden där hotetskulle föreligga i väsentligt mindre mån än i övrigt.Så kommer vi alltså till slutsatsen att det ärmotiverat att förbjuda användningen avmetallsökare i hela landet.Från förbudet att använda metallsökare skallundantag kunna göras utan onödig restriktivitet försåväl yrkesmässigt bruk som för fritidsändamål,under förutsättning att betryggande garantier finnsmot missbruk av tillståndet.Även om detta är kulturutskottet enigt.I anledning av vissa formuleringar i det särskildayttrandet skulle jag vilja säga att vi för vår del alltidutgår ifrån att regler som fattar beslut omkommer att tillämpas av myndigheterna i enlighetmed vad utskottet uttalat och beslutat.Fattas bara!Anf. 99 ():Herr talman! Förra årets beslut här i riksdageninnebär att vi begärde att regeringen skulle kommatillbaka med en ändrad lag som medförde enstraffskärpning. Det har vi nu fått och det är vitacksamma för.Men begärde aldrig något totalförbudmot användande av metallsökare, av det skälet attvi inte tror att förbud skyddar våra fornlämningar.Däremot medförde de tidigare lägre straffsatsernadels att ingen avskräcktes från att hålla på meddenna plundringsverksamhet och dels att det varomöjligt för myndigheterna att egentligen vidtanågra åtgärder.Anf. 100 ():Herr talman! Självklart förutsätter vi, SylviaPettersson, att myndigheterna följer det vi beslutarhär. Men vad vi har varit rädda för, och med all rätt,är att myndigheterna i sin tillämpning avbestämmelserna blir så byråkratiska att det blirnästintill omöjligt att få tillstånd att använda dessametallsökare för alla de människor som använderdem i sin hobbyverksamhet och för att de har ettstort intresse för sin bygd. De skall tvärtom ges allaenkla möjligheter att få detta tillstånd.Jag tycker att vi ofta andas litet för mycket avmisstänksamhet mot människor. De allra flestamänniskor är faktiskt hederliga och har ingen avsiktalls att missbruka metallsökarna till att plundrafornminnesplatser.Anf.