prot · GE09124 · 1991-06-03 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:124Måndagen den 3 juniKl. 10.001 § Anmälan om återtagande av plats iriksdagenFörste vice talmannen meddelade att () återtagit sin plats i , varigenom tjänstgöring som ersättareupphört.2 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 27 och 28 maj.3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkanden1990/91:KU30 och betänkanden /91:FöU9,FöU10 och betänkande 1990/91:JoU26Näringsutskottets betänkanden /91:NU37 ochNU484 § betänkande1990/91:JoU30 Miljöpolitiken (prop. 1990/91:90delvis och prop. 1990/91:100 delvis).Anf. 1 ():Fru talman! Finns det något viktigare att tala omän livet? Mänskligt liv och livet självt? De fantastiska samspel som ärgrundförutsättningarna för liv. De samspel som vihotar med vårt sätt att leva.Svaret är enkelt! Det finns inget viktigare änmiljön. Det vet alla när de tänker efter. Och ändåtar man mer hänsyn till kortsiktiga ekonomiska ochtekniska fördelar vid valet av politik och individuelllivsstil.Men varför är det så tyst? Varför är den politiskamiljödebatten så lam? Varför finns det inga åhörarei kammaren ?Valrörelsen och valet kom i stor utsträckningatt präglas av säldöden i . Rapporteringeni media trängde via TV-apparaterna rätt in isvenska vardagsrum. Miljöproblemen blev mycketpåtagliga. Opinionen för de politiska krafter somprioriterar miljön stärktes.Kraften i detta från havet förmedlade budskapetvar t.o.m. så starkt att socialdemokraternatvingades lova ''att bli ett miljöparti i ordets rättabemärkelse''.Det är lätt att dra paralleller de tillopinionskonsekvenser som de två storakärnkraftsolyckorna, i ochTjernobyl 1986, medförde. I det första falletföranledde det socialdemokraterna att helt svänga ifrågan om folkomröstningen. Efter Tjernobyl komså småningom förslag till en annan energipolitik,där 1995 utmålades som år för första reaktornsavstängning.I energipolitiken dröjde det emellertid ända till densenaste vintern, efter förslaget om det som felaktigtkallats ''förtida avveckling'', innan kundeförmå socialdemokraterna till en uppgörelse --inkluderande även -- som konkret är ettsteg på vägen till förverkligande av svenska folketsavvecklingskrav.Tillbaka till frågan. Handlar den politiska, passivamiljödebatten om fel saker? Har detaljrikedomenoch teknokratiseringen blivit så stor att dramatikeni miljöförändringarna skyms?Jag är allvarligt oroad för det. Miljöpropositionenär ett exempel på ett ambitiöst detaljerat -- menäven fragmenterat -- arbete som motverkar ettfolkligt deltagande och engagemang.Som utskottsordförande kan jag inte undå att starktreagera mot det otillständiga av regeringen, att iriksdagsperiodens och valperiodens elfte timmelägga fram en proposition som till sin karaktärnästan är helt omöjlig att behandla på ett anständigtsätt.Var strävan från regeringen att dölja sig bakom enmur av detaljer? Detaljrikedomen i propositionenvar sådan, att den jämte de direkt sakliga bristerna,föranledde över 900 yrkanden i motioner frånpartier och enskilda ledamöter.Jordbruksutskottets personal gick på knä ocharbetade både nätter och . För att över huvudtaget få fram ett betänkande värt namnet måste jagsom ordförande konstatera att utskottför miljöfrågor var tvunget avstå från att analyseraÖresundsbron ur miljösynpunkt i ett yttrande tilltrafikutskottet.Bara detta sistnämnda är i sig en skandal. Det liggeringen prestige från min sida i denna kritik. Det ärsakallvaret som är vägledande för kritiken. Det ärmilt uttryckt oansvarigt mot svenska folket attbehandla miljöfrågorna som regeringen ochBirgitta nu gjort.Miljöbeslutet borde ha föregåtts av en principielldebatt om de stora miljöproblemen och hur de skallåtgärdas. vill föra in en helt ny, merprincipiell syn på miljöpolitiken.Centern anser att samhället skall styras mot enlivsstil där hänsyn tas till naturen och till våramedmänniskor. I ekohumanismen, som är grundenför politik, förenas ekologi och humanism.Ekohumanismen innebär en helhetssyn påmänniska och miljö, byggd på respekt för livet.Kvalitet skall bli viktigare än kvantitet. Ekonominskall baseras på att bruka, inte förbruka. Genomekonomisk styrning och klara spelregler kanmarknad och teknisk utveckling leda till ettsamhälle där ekologi och ekonomi står i samklangmed varandra.Centern vill bygga samhället för en varaktig ochhållbar utveckling. måste fungera som endel i ett uthålligt globalt system. Genom ökadkunskap, personligt ansvar och internationelltsamarbete är en sådan förändring möjlig.För att göra miljödebatten mer begriplig har vi fråncentern föreslagit fyra principer -- grundregler -- atttesta dagsläget, ambitioner och lagstiftning mot.Jag skall säga några ord om de principerna.1. Slut kretsloppen.I det ekologiska systemet går allt material runt ikretsloppet, alla rester är nyttiga. De bryts ned ochanvänds på nytt. Det är inte längre tillräckligt attbara skärpa utsläppsnormer, utan för att få enuthållig utveckling krävs totala lösningar sombygger på systemförändringar. Grundfelet i vårnuvarande resurshantering är att resurser hämtasfrån ett ställe, förädlas, används och sedan blirsopor på soptippen eller utsläpp i luft och vatten iett linjärt system.Nyckeln till ett uthålligt samhälle ligger i att skapaslutna kretslopp, cyklista system, också inomindustrisamhället. Målet måste vara attresursförbrukningen upphör, att vi använderresurser utan att förbruka dem -- precis som sker iett moget ekologiskt kretslopp.Ju effektivare produktionsmetoder vi lyckas införa,desto mindre råvaror behöver tillföras och destolättare kommer det att bli att utveckla fungerandekretslopp. Allt avfall skall antingen återföras tillnaturens kretslopp eller till ny användning. Ettframgångsrikt utvecklingsarbete kommer att kunnamätas genom att avfall och utsläpp minskar. Dettamåste avspeglas också i vårt sätt att mäta samhälletseffektivitet, som vi anser bör göras i en s.k. grönbruttonationalprodukt, kanske produktionsvärdetdividerat med avfallsproduktion.2. produktion.Ren produktion och resurssnål teknik följerprincipen om slutna kretslopp, där både avfall vidproduktionen och varan efter användning återförsendera till ny användning eller tillbaka till naturenskretslopp. Med en sådan teknik kan produktionenökas utan att miljön påverkas. Därmed skapasverkliga möjligheter för såväl uthållig utvecklingsom uthållig tillväxt.Ren produktion och resurssnål teknik är strategiskautvecklingsområden, med hela världen som möjligmarknad.3. Hushållande samhällsstruktur.Samhällsplaneringen skall syfta till att skapafullständiga lokala miljöer, fungerandelokalsamhällen, i såväl storstäder som andratätorter och på landsbygd. Miljöhänsyn måste ingåi allt planering. Produktion, boende och service kandå vävas samman till en lokal mångsidighet, sombegränsar transporter och föroreningar.Decentralisering är därför ett medel för att skapaett miljövänligt samhälle som är effektivt ochsamtidigt ger livskvalitet.I ett decentraliserat samhälle utvecklas livsmönstersom ger förutsättningar för en fullvärdig miljö. Detbygger på de enskilda människornas egna insatseroch egen vilja att ta personligt ansvar i samverkanmed andra. Miljöansvaret stimuleras när beslutendecentraliseras och man ser samband mellan beslutoch handlande.4. Livsstil och överlevnad.För att klara miljöproblemen är det nödvändigt attutveckla en ny livsstil som tar hänsyn till sambandetnatur-människa-samhälle.I vardagens konsumtion måste man göra enkostnad-nytta-bedömning, inte bara med hänsyntill privatekonomin utan även till miljö ochsamhälle. Miljöavgifter, panter och individuelltförsäkringsansvar och miljömärkning av produkterkan hjälpa den enskilde till bättre totalbedömningoch möjligheter att ta ett eget och större personligtansvar.Livskvaliteten avgörs inte endast av materiellkonsumtion, i varje fall inte av mängdenproducerade sopor, utan mer av på vilket sättmänniskans materiella och immateriella behovtillgodoses.Det är de många människornas attityd till sinkonsumtion som styr produktionen. Med ökadkunskap, ökat ansvar och med etiska regler förhänsynen till medmänniskor och miljö påverkasefterfrågan på ett för miljö positivt sätt. Attitydenklorblekt papper är ett bra exempel på detta.Människans syn på livskvalitet och livsstil påverkardärigenom också produktionen.Vi anser att miljölagstiftningen måste förändras såatt den genomsyras av kretsloppstänkande.Utskottsmajoriteten har avvisat våra förslag ominriktningen av miljöpolitiken och kravet attregeringen måste ge miljölagutredningentilläggsdirektiv att utforma miljölagstiftningenutifrån de principer som vi här redovisat. Jag yrkarbifall till reservation nr 3 om miljöpolitikensinriktning.Ekonomiska styrmedel måste i en miljöanpassadmarknadsekonomi användas i ökad utsträckningför att ge de rätta signalerna.Miljöavgiftsutredningen påbörjade ett viktigtarbete med att ge ett politiskt hanterbart underlagför att införa miljöavgifter. Regeringen ochutskottsmajoriteten tar enbart fasta på ett fåtal avmiljöavgiftsutredningens förslag. När det brännertill och när regeringen möter motstånd från starkapåtryckningsgrupper, som skogsindustrin, då törsman inte införa miljöavgifter. vill införamiljöavgifter på klor. Det är ett av de mestnaturvidriga ämnen som släpps ut i naturen, ochdärför är det angeläget att se till att man snabbtupphör med dessa utsläpp.Centern vill gå vidare med att både införainternationella miljöavgifter och miljöavgifter iSverige. Jag anser att kan och bör visavägen för hur miljöavgifter kan utformas.Miljöhoten är globala. Utsläpp i luft och vattenkänner inga nationsgränser. Växthuseffekten, somföljer av ökade utsläpp av koldioxid och andragaser till atmosfären utgör, liksom angreppen påozonskiktet, ett allvarligt hot mot vår överlevnad.Det krävs internationellt samarbete ochinternationella lösningar. Överstatliga bindandebeslut kan bli nödvändiga på miljöområdet.De internationella åtgärderna för att reducera degränsöverskridande föroreningarna i luft och vattenmåste innefatta ekonomiska styrmedel. Det ärnödvändigt med överföring av resurser för attmöjliggöra investeringar i bl.a. reningsteknik iekonomiskt svagare länder. Världen över behövsockså ett utbyte av information mellan länder ommiljövänliga produktionsmetoder och fungeranderegelverk för miljöarbetet.När järnridån i rasat har miljöproblemen iden östra delen av blivit allt tydligare.Människor mår dåligt och på vissa håll minskarmedellivslängden. Det krävs enorma investeringari miljöteknik för att åtgärda problemen. Men imånga fall är skadorna obotliga.Situationen i tredje världen glöms lätt bort, närmiljöeländet i Öst- och tornar uppsig. Problemen med ökenutredning och försaltning,regnskogsavverkning och dumpning avmiljöskadliga avfall i tredje världen ökar. Fattigaländer tvingas av ekonomiska skäl att våldföra sigpå naturen.För att radikalt ställa om kursen -- både i Öst- ochCentraleuropas länder och i fattiga --behövs därför internationella miljöfonder, somfogar kapital till kunskap om trygg miljöteknik. Vii de rika industriländerna har råd att görainvesteringar för den globala miljöns skull. Det ärvår återbetalning på den skuld till miljön som vårtlevnadssätt har orsakat.Centerinitiativet till en internationell luftvårdsfond1985 var en logisk uppföljning av vårt engagemangför . Luftvårdsfonden skullemöjliggöra konkreta åtgärder. Förslaget fickriksdagens stöd, men den harsaknat engagemang i ärendet. Efter åratal avväntan och tjat fördes det svenska initiativet fram iECE.Men tycks den socialdemokratiska regeringentro att idén kan bytas bort mot miljöåtgärder iÖsteuropa. Men luftvårdsfonden är inte utbytbar.Den är en del i ett omfattande internationelltåtgärdsprogram, där rader av initiativ måstekomplettera varandra.Det är anmärkningsvärt att inte samma princip sområder i biståndspolitiken också kan få bli gällandepå miljöpolitikens område. föreslårinrättandet av en global miljöfond, därindustriländerna står för finansieringen, genom attavsätta en del av sin BNP, 0,5 %.Fullt utbyggd skulle fonden förfoga över 500miljarder kronor . Det låter som mycketpengar, men ändå en droppe i havet.Helsingforskommissionens estniske ordförandegjorde i Stockholmberäkningen att det bara i skulle krävasinsatser i storleksordningen 600 miljarder kronorför att restaurera miljön efter planekonomins ochkommunismens misshushållning.Fru talman! Med vad jag nu sagt har jag velat visapå grunddragen i miljösyn både nationelltoch internationellt. Jag har -- för att sträva efter eninledande principiell debatt -- endast yrkat bifall tillvår första principreservation.Det paradoxala i vårt betänkande är emellertid --och här måste jag få en förklaring från majoriteten,dvs. socialdemokraterna stödda av moderateroch/eller vänsterpartister -- att man avvisarcenterns grundläggande principer med hänvisningtill att man inte har någon grundläggandeavvikande mening i propositionen. Men sedan, dåvi behandlar konkreta förslag för att möjliggöraslutna kretslopp på avfallsområdet eller iindustriprocesser, då blir även dessa förslagavslagna.Därmed vågar jag påstå att debatten omprinciperna inte är slutförd, och den majoritet somstår bakom utskottsbetänkandet i dessa delarsaknar en nödvändig helhetssyn på miljön för attgarantera en uthållig utveckling.Karin och kommer iden fortsatta debatten att mera i detalj gå in påområden som föroreningar, lagstiftning ochnaturvård och beröra några av de 249reservationerna och vårt särskilda yttrande tilldetta mastodontbetänkande.Avslutningsvis: Låt oss besinna vårt ansvar sompolitiker! Vi har den dubbla uppgiften att vara demånga människornas lyssnande företrädare ochsamtidigt centralt placerade opinionsbildare.Vi skall fånga upp signalerna om krav påförändringar. Vi skall också föra en debatt ochbesluta på ett sätt som folk begriper och kanengagera sig för.Tyvärr tar den miljödebatt vi nu för inte vara på demånga människornas stora miljöengagemang. Bl.a.därför att den är så detaljrik, fragmenterad ochoöverskådlig. Ansvaret för detta vilar naturligtvispå oss alla, men mest på regeringen och BirgittaDahl.Vi behöver både rena miljön och rensa debattenoch därigenom få stöd för en ansvarsfull politik förframtiden. miljöprinciper ger underlagför detta.Anf. 2 ():Fru talman! Att skydda och förbättra miljön är enav vår tids viktigaste uppgifter. Vi moderater ärövertygade om att detta endast är möjligt i en frimarknadsekonomi med mångfald och pluralismoch med fria, ansvarstagande medborgare. Det ärdärför beklagligt -- och där håller jag medutskottets ordförande att behandlingen avregeringens miljöproposition ochoppositionspartiernas motioner har skett undermycket hård tidspress. Utskottets möjlighet att pådjupet tränga in i de ofta mycket kloka förslagenfrån oppositionen har varit nästintill obefintlig.Det är faktiskt inte regeringens förslag som vållatbekymmer. Till stor del är ju miljöpropositionen ettsenkommet fullföljande av miljöbeslut1988. Många av dessa beslut togs med starktsocialdemokratiskt motstånd. Detta är kanske denpsykologiska förklaringen till att förslagen kommerförst . presenterades de dessutomsom fräscha socialdemokratiska idéer.Självgodheten och det ohämmade skrytet över deegna insatserna blir mot den bakgrunden direktpinsamma.Vanskligheten att behandla miljöfrågorna itreårsintervall framstår tydligt. De är för viktiga föratt integreras i den socialdemokratiskavalplaneringen. möjlighet att på djupetanalysera alla de motionsförslag som propositionengivit anledning till och som till en del väcktes ijanuari och ännu har varit minimal. Dettaär otillfredsställande, särskilt som det juerfarenhetsmässigt visar sig att det är ioppositionsförslagen vi finner de nya idéerna och denya greppen inom miljöpolitiken.I en viktig miljöfråga -- kanske den viktigaste --backar regeringen in . Växthuseffektenutgör vår tids största och allvarligaste miljöhot.Brundtlandkommissionen placerade den påtopplats och rekommenderade nationella ochinternationella åtgärder.Sveriges riksdag var det första parlament som medsitt beslut om koldioxiden tog ett första steg för attuppfylla kommissionens krav. biföll ju1988 en centermotion och en moderatmotion ochtillkännagav att ''regeringen bör kartläggaenergianvändningens effekter på koldioxidhalten iatmosfären och utarbeta ett program för att minskautsläppen till vad naturen tål. Som ett nationelltdelmål bör anges att koldioxidutsläppen icke börökas utöver den nivå de har . ''Socialdemokraterna reserverade sig mot dettabeslut.Under valrörelsen inträdde emellertid enmärklig förändring. På sitt karakteristiska sättuppträdde som om hon själv drivitigenom det viktiga koldioxidbeslutet. Eftervaldagen blev attityden en annan. Då var det merandan i en replik till i en annanmiljöfråga som gällde. Hon sade då: Valet är övernu, har ägnat mycket tid åt attmisstänkliggöra beslutet. Ena dagen har hon kallatdet ''stolligt'', har hon felaktigt hävdatatt koldioxidtaket var genombrutet. Hon hardessutom antagit att 1988 är utgångsåret förbeslutet. Detta är ologiskt. En handlingskraftig regering hade alltsåredan då kunnat vidta mått och steg för att minskakoldioxidutsläppen. Det gjorde förvisso inte densocialdemokratiska regeringen. Men det visar juändå att det självklara basåret är . Detta år harockså använts av naturvårdsverket.Fru talman! sommaren 1988med vetenskapsmän och politiker från hela världenutfärdade rekommendationen att i-länderna skulleminska sina utsläpp av koldioxid till år2005. Även här utgår man från . Nuföreslår att skall fattabeslut om ett nytt koldioxidmål. skall verkaför att utsläppen i inte fåröverskrida dagens nivå för att därefter minska. Vårtlands egen roll i det klimatvårdande arbetetpreciseras inte. Det är i sanning att dra sig undanansvar. Skillnaden i vårt uppträdande på dettaområde och på freonområdet är iögonfallande.EG och EFTA-länderna beslutade redan förra åretatt verka för en stabilisering av utsläppen till år2000. senare träder den svenskaregeringen fram och kräver att skall verkaför en stabilisering av utsläppen, trots att alla beslutredan är fattade. Många stora länder i Västeuropahar dessutom beslutat att minska sina utsläpp medmellan 20--till år 2005.Sanningen är att -- medsocialdemokraternas goda minne -- medsocialdemokraternas god minne -- intarbakåtsträvarens roll i den golobalt viktigastemiljöfrågan. Det ger ett förödande lågt betyg påBirgitta Dahls miljöministertid.Det är däremot glädjande att i enreservation sätter upp en målsättning om en 60-procentig minskning av kodioxidutsläppen.Centern skriver också i sin reservation att ''det ärviktigt att verkligen driver på arbetet på enklimatkonvention inför 1992och inte drar på sig kritik för att vara bromsare,vilket skedde vid klimatmötet i ''. Just så vardet, och just så är det.Man kan undra varför socialdemokraterna i dennahelt avgörande miljöfråga intar en så felaktighållning. Jag kan tänka mig en förklaring.Socialdemokraterna vill kunna splittra en borgerligregering genom att t.ex. föreslå enkärnkraftsavveckling som startar . Vi har settpolitiskt falskspel av detta slag tidigare.I den moderata reservationen om atmosfären ochklimatet föreslår vi att skall följa riksdagenstidigare beslut om att de svenskakoldioxidutsläppen inte får överstiga nivåoch att de dessutom skall minska till år2005. Moderata samlingspartiets krav är tufft mennödvändigt. Det handlar om Sverigesinternationella ansvar.Fru talman! Vi saknar prioriteringar imiljöpropositionen. Det är faktiskt en förutsättningför att miljöarbetet skall bli framgångsrikt. I vårmotion tar vi upp utvärderingar som gjorts på andrahåll i världen. Det amerikanska naturvårdsverketsanalys utgick från naturens krav, cancerrisker ochandra hälsorisker och väldfärd. I denna utvärderingkom luftföroreningarna högst och uttunningen avozonskiktet på andra plats. Växthuseffekten fick entopplacering när det gäller ekologisk fara menutgör däremot inte någon omedelbar hälsorisk. för miljö och utveckling -- som jaghar talat om tidigare -- sätter växthuseffektenfrämst, följt av hotet mot ozonskiktet,luftföroreningarna och hotet mot våra vatten.Jag anser att bör göra en egen studie, somnaturvårdsverket bör samordna, med förslag tillhur miljöfrågorna bör prioriteras. Med en sådanstudie skulle vi kanske slippa att en del miljömässigtbetydelselösa symbolfrågor togs upp ochpresenterades som viktiga miljöinsatser. Sagan omPET-flaskan är bara ett exempel.Vi moderater har i ett par reservationer pekat påhur vi vill driva på utvecklingen i miljövänligriktning genom att använda ekonomiska styrmedel.Det var inte länge sedan socialdemokraternamotsatte sig borgerliga förslag om olikamiljöavgifter. Socialdemokraterna försökte dåanvända det felaktiga argumentet attmiljöavgifterna innebar att industrin skulle kunnaköpa sig fria från miljövårdande insatser.1988 svängde socialdemokraterna. Svängningenhade sin grund främst i statsfinansiella skäl; manhade funnit en ny luckrativ mjölkko. Från moderatsida säger vi nej till skattehöjningar. Vi vill därföratt miljöavgifterna skall användas för att förbättramiljön. Vi vill t.ex. att svavelskatten ändras till ensvavelavgift och används för att minskaförsurningsskadorna, exempelvis genom ökadkalkning. Vi har på det viset velat tillförakalkningsanslaget 50 miljoner. Kompromissen iutskottet stannade på en höjning med 20 miljoner.Fru talman! Vi vill även använda ekonomiskastimulanser för att göra miljön bättre.Massaindustrin fick ju ett tufft beting av riksdagen1988. skulle utsläppen av organiskaklorföreningar ner till TOC1 per ton massa.För att ytterligare minska dessa utsläpp villmoderata samlingspartiet införa en skatterabatt på50 kr. per kilo AOX -- som är det nya sättet att mätadetta -- i intervallet till AOX per tonmassa. Så länge vår omvärld, med ofta lägre kravän de vi har på svensk industri, inte har införtmiljöavgifter tycker vi att stimulansmodellen är denenda möjliga. Vi får annars en orimligskattebelastning på vår egen industri. Vi tror attdenna metod kan ge goda miljöeffekter även påandra områden. Vi har här en delvis annaninställning än . Vi är rädda för attmiljöavgifter på svensk industri i detta avseendekan medföra oacceptabla risker.Vi vill också pröva ett nytt miljöpolitiskt instrumenti , det gäller s.k. utsläppsrätter. Ordet lederegentligen tanken fel. Det är ju i själva verket frågaom att sätta så låga utsläppsvärden för ett områdeatt man vet att inga miljöskador uppkommer. Närdetta väl är gjort får de anläggningar som står förutsläppen anpassas så att kraven uppnås. Det visarsig då mycket ofta att denna anpassing sker till enbetydligt lägre kostnad än med andra metoder.Man får därigenom en stor miljöförbättring förpengarna.Vi har i en reservation tillsammans med folkpartetliberalerna givit ett exempel på hur metoden skallkunna användas på ett aktuellt område. Ipropositionen föreslås att kustbaseradereningsverk för mer än 10 000 personer från norskakusten till skall ha en50-procentig kvävereduktion. Den svenskamiljöskyddslagen föreskriver att varje anläggningskall bedömas för sig och alltså få egna villkor.Kommunförbundet har uppvaktatjordbruksutskottet och redovisatinvesteringskostnaden för detta alternativ till ca 4miljarder kronor. Man har också varnat för att denhöga kostnaden kommer att leda till kraftigt höjdavatten- och avloppsavgifter.Eftersom kväveutsläppen påverkar miljön i störreområden skulle systemet med utsläppsrätter kunnaanvändas för att radikalt minskainvesteringskostnaderna. Det räcker ju att indelakusten i lämpliga zoner och inom dessa krävakväveminskningar med . Kommunernakan då förhandla med varandra om hur målet skalluppnås. Om kväveutsläppen kan minskas på andrasätt, exempelvis genom anläggande av våtmarksom kvävefälla, skall detta också kunna användasoch inräknas i denna måljsättning. Våtmarkernakan ju dessutom tillföra nya naturvärden.Jag är övertygad om att skulle sparaåtskilliga miljarder i minskade investeringar omdenna metod kunde tillämpas. Dessa besparingarskulle då till en del stå till förfogande för andraviktiga miljöinsatser.