prot · GE0981 · 1991-03-19 00:00:00 — Denna självständigaorganisation har inte kunnat finna bevis som skullestödja anklagelserna om politiskt motiveradeoegentligheter i handläggningen av rättsfallet.Amnesty International har avstått från att adopteraMark som politisk fånge.I den amerikanska kongressens Iowa-delegationhar man gjort bedömningen att ärendet saknaraktualitet. Uppföljande undersökningar i saken harenligt en Iowa-ledamot gendrivit påståendena omoegentligheter.Anf. 23 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret på minfråga. Men jag kan inte säga att jag känner någonstörre glädje eller tillfredsställelse över svaret.Utrikesministern ifrågasätter mina tvivel angåenderiktigheten när det gäller domen, rättegången ochden situation som befinner sig i.Statsrådet hänvisar till en egen undersökning avsakförhållandena, som visar att rättsfallet ominbrott och sexuellt övergrepp inte har sambandmed politiska aktivitet eller sympatier.Men det finns ingenting i svaret som talar om vaddet är i statsrådets undersökning som bevisar detta.Jag kräver faktiskt att få litet klarare besked om vaddet är för en utredning som statsrådet har gjort ochsom bevisar detta. Jag anser nämligen att detta ärett upprörande fall, och jag är inte ensam om atttycka det. Det finns numera organisationer i mångaländer i världen, bl.a. här i , medstödpersoner som anser att detta fall måste få enordentlig och seriös prövning. I den stödkommitténingår t.ex. utrikesministerns egen partikamrat ochtillika riksdagsledamoten , somju har en del insikter i juridiska spörsmål.Mark var slakteriarbetare, fackligt aktivsedan många år tillbaka och socialist. Hanarresterades och anklagades för sexuellt övergreppoch inbrott. Han anklagades för inbrott vilketbestod i att han hade gått upp på en veranda. Handömdes till fängelse för dettapåstådda brott. Vid rättegången kunde inga somhelst fysiska bevis presenteras. Offrets kläder vartäckta med t.ex. smuts, damm och hundhår frånplatsen där det sexuella övergreppet hade ägt rum.På den påstådda gärningsmannen kunde man inteinte hitta ett enda hårstrå eller något damm. Detfanns inte ett enda fysiskt bevis som band honomtill detta brott. Han fick under rättegången inteheller tala om att han blev misshandlad av polisen --han fick käkbenet sönderslaget och blev sydd med15 stygn. Han fick inte heller tala om att polisen,när den misshandlade honom, anklagade honomjust för hans fackliga och politiska verksamhet.Jag tycker att det är upprörande att man frånsvensk sida inte vill ägna det här fallet störreuppmärksamhet.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1990/91:415 om de baltiskastaterna och de mänskliga rättigheternaAnf. 24 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen planerar för att stödja dendemokratiska samhällsutvecklingen i de baltiskarepublikerna, t.ex. genom att stärka demokratiskainstitutioner, facklig verksamhet och organiseratfolkrörelsearbete.Låt mig först säga att jag delar om vikten av att folkrörelser ochorganisationer i aktivt deltar i arbetet medatt återknyta och bygga ut kontakterna mellanSverige och de baltiska republikerna. Det är därförglädjande att se att många organisationer redan nuär mycket aktiva. Bara som ett exempel kannämnas den imponerande insats som gjorts avlantbrukskooperationen och genom de fackligakontakter som har börjat skapas.Regeringen stöder också denna typ av verksamhetgenom olika ekonomiska bidrag. När regeringen ijuni 1990 beslutade om svenskt biståndssamarbetemed öronmärktes 60 milj.kr. för stöd genom folkrörelser och enskildaorganisationer. Denna del av biståndet handhas avSIDA. För detta stöd gäller sedvanliga regler omegeninsats om av kostnaden.Även vissa andra former av stöd förekommer.Således deltog, genom regeringens medverkan, tvåframträdande svenska jurister, f.d.justitieombudsmannen, numera lagmannen , samt föreståndaren för , docenten , ien konferens om mänskliga rättigheter som denestniska regeringen arrangerade i i mittenav februari.Det finns mer att nämna, men jag nöjer mig meddetta.Anf. 25 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern försvaret. Det var i princip ett bra svar.Deltagande i konferenser är säkert utmärkt, mendet får ändå ses som ett ganska ringa handfast stöd.De 60 milj.kr. som utrikesministern hänvisar till gårtill ett flertal länder. Min fråga är då: Hur mycketgår till de baltiska republikerna, och vilkenlångsiktighet har regeringen när det gäller dettaekonomiska stöd?Anf. 26 Utrikesminister ():Herr talman! Jag önskar naturligtvis att det blir enlångsiktighet och en metod i stödet. Väldigt mycketav arbetet utförs av organisationer, och det är upptill dem själva att fördela pengarna. Jag kan intenämna vilken summa som stödet uppgår till, mende pengar som är anvisade utnyttjas ganska väl.Anf. 27 ():Herr talman! Frågan avsåg just den demokratiskautvecklingen i . Utrikesministernhänvisade till de 60 milj.kr. som går till ett flertalländer. Det är uppenbart att det är svårt att säga attregeringen har kontroll och en medveten viljaatt mer handfast stödja en långsiktig utveckling i debaltiska republikerna. Det är den slutsats som jagdrar.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1990/91:416 omkonventionen om barnens rätt i samhälletAnf. 28 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig om hurregeringen avser agera för att kontrollera attkonventionen om barnens rättigheter efterlevs.Konventionen om barnens rättigheter trädde i kraftmindre än efter antagandet, och det ärglädjande att redan så många som 74 stater haranslutit sig till den. På svensk sida fäster vi stor viktvid att konventionen efterlevs. Detta är en frågasom vi uppmärksammar i olika sammanhang, bl.a.under det avslutade mötet med för de mänskliga rättigheterna.Enligt konventionen skall dess efterlevnadgranskas av en särskild övervakningskommitté.Denna kommitté tillsattes vid ett möte medkonventionsstaterna i den 27 februaridär bl.a. , generalsekreterareför Rädda barnen, invaldes.För att kunna granska konventionsstaterna är detangeläget att kommittén påbörjar sitt arbete så snartsom möjligt och att den får tillgång till rapporter omläget i dessa stater. nämner i sinfråga särskilt och . Dessa tvåstater har anslutit sig till konventionen och kommerdärför att kunna granskas av kommittén.När det gäller den andra frågan som nämner, behandling av palestinskabarn på de ockuperade områdena, vill jag tilläggaatt inte tillträtt konventionen om barnensrättigheter. Frågan om läget i de av Israelockuperade områdena var emellertid föremål förbehandling i det avslutade mötet med för de mänskliga rättigheterna. Denaktuella konflikten har gjort situationen ännu värreoch det finns därför anledning att ägna den särskilduppmärksamhet.Mera konkret och praktiskt uttryckt hoppas jag attregeringen skall kunna fatta ett beslutom utökat bistånd till behövande på de ockuperadeområdena och att man då skall ha barnens situationi särskild åtanke.Anf. 29 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern för svaretpå min fråga. Jag har inte ställt min fråga angåendebarnens situation i världen för att kritiseraregeringen, utan för att jag tycker att det är viktigtatt man kontinuerligt i de olika parlamenten,däribland i riksdag där jag har möjlighetatt verka, då och då tar upp detta problem, som äroerhört stort.Jag är nöjd med det svar som utrikesministern harlämnat. Men barnens situation har ju inteförbättrats, snarare har den i vissa delar av världenförsämrats, dels på grund av kriget, dels till följd avdet som händer på de ockuperade områdena iVästbanken.Biståndet till tredje världens länder minskar, ochdet drabbar ju särskilt barnen. När anslagen blirmindre, minskar möjligheterna för barn att få gå igrundskola. Det var svårt redan tidigare, men nuhar det naturligtvis blivit ännu svårare. Det är ocksåen mänsklig rättighet att få gå i skola och skaffa sigen utbildning.För ett par veckor sedan visades ett reportage omsituationen i i TV-programmet . IBrasilien har tydligen ännu ingenting gjorts. Härkan driva på och verkligen fästauppmärksamhet på problemet. I lever sjumiljoner barn mer eller mindre på gatan. Dessabarn utsätts dygnet runt för dödspatruller somfångar upp och dödar dem. kan spela enväldigt viktig roll genom att bevaka just situationeni Brasilien.Anf. 30 Utrikesminister ():Herr talman! Jag har inte någon annanuppfattning. Något görs, men det är alldeles förlitet. Problemen förvärras helt säkert, inte bara i deområden som är drabbade av krig. Det är framförallt fattigdom och svält som försätter miljoner ochåter miljoner barn i den här situationen. Förbarnens skull -- men också i eget intresse -- måstede rika länderna, dit också hör, göra såmycket de kan för att förändra situationen.Anf. 31 ():Herr talman! hölls ett toppmöte i barnen. statschef lovade då skulle ta itu med problemet med gatubarnen,dödspatrullerna och den behandling som barnenutsätts för. Tydligen har det inte gjorts något, för iTV-programmet uttalade sig en biskop somsade att det ännu inte har skett någonting. Avjustitieministerns uttalande förstod man att haninte hade så stora möjligheter, eller någon störrevilja, att agera.Biskopen menade att det finns en lag för de rika iBrasilien som skyddar dem, medan det finns enannan för de fattiga som inte skyddar dem. Denstora andelen människor i är fattiga. Detär ju ruskigt att det skall vara på det sättet.Anf. 32 Utrikesminister ():Herr talman! Jag såg inte programmet, men jagbestrider inte att det kan förhålla sig så. Det vet jaginte så mycket om. Jag vet dock att det är mångabarn som far förfärligt illa i Brasilien.Inom kort kommer president ochutrikesminister att besöka . Då får vi tillfälleatt orientera oss om hurudan situationen är.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1990/91:417 om El Salvadoroch de mänskliga rättigheternaAnf. 33 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat på vilketsätt avser att agera i FNs MR-kommissionför att försvara de mänskliga rättigheterna i ElSalvador.Från svensk sida har vi under ett tiotal år intagit enaktiv roll i ansträngningarna att påtala det allvarligaläget för de mänskliga rättigheterna i El Salvadoroch att främja en förändring till det bättre. Senastskedde detta vid mötet i med FNs , som sammanträdde --8mars.Liksom tidigare år medverkade den svenskadelegationen till att en resolution antogs om detalarmerande MR-läget i . Därvid stöddeSverige aktivt att FNs särskilde representant skullefå i fortsatt uppdrag att rapportera om demänskliga rättigheterna i , vilket ocksåskedde.Sverige tog också upp i det allmännaanförandet om MR-situationen i enskilda länder iMR-kommissionen. Bl.a. kommenterade densvenska delegationen årets El Salvador-rapportfrån den särskilde FN-representanten.Sverige stöder självfallet starkt ansträngningarna iFNs regi för att åstadkomma fred och försoning i ElSalvador. Vi kommer även attuppmärksamt följa utvecklingen av MR-läget ilandet och att arbeta för att medborgarnasgrundläggande fri- och rättigheter respekteras.Sverige fortsätter sitt bistånd för att stödjahumanitärt arbete i , för insatser attvärna om de mänskliga rättigheterna och för attfrämja en demokratisk samhällsutveckling. Offerför den svåra politiska situationen i El Salvadorkommer även att beredas en ivårt land.Anf. 34 ():Herr talman! Jag tackar för svaret, som jag ser sompositivt och aktuellt. Svaret tog upp det FN-mötesom har pågått under de senaste veckorna.Samtidigt uttryckte svaret en vanmakt införnågonting som händer och som är så förskräckligtatt det är svårt att sätta sig in i vad det är somegentligen sker.Det som händer i skulle kunnajämföras med att ÖB beslutade om attmörda den svenska ärkebiskopen, att avrättaledaren för kristna grupp och i densvängen kanske också ta med ledaren för KDS samtytterligare en rad andra präster, arbetare ochbönder.Uppskattningsvis har det skett 70 000--75 000 mordi . Militärens makt står över den civilamakten. Tyvärr tvingas man också konstatera attUSA bidrar till att stödja detta med pengar tillregimen.Jag inser att det är väldigt svårt för det lilla landetSverige att göra någonting där man kan sätta maktbakom orden.Nyligen har det trots allt genomförts ett val underrelativ vapenvila, vilket kan ses som ett positivttecken. Min fråga blir ändå: Om vi nu är överensom att det sker brott mot de mänskliga rättigheterså till den milda grad i , går det inte attsätta in några kraftigare åtgärder tillsammans medandra medlemmar inom Världssamfundet?Anf. 35 Utrikesminister ():Herr talman! Jag delar den oro och förtvivlan somkommer till uttryck i anförande.Jag är ganska väl medveten omsituationen i , eftersom vi också påpartiplanet har haft kontakt med dem som kämparför frihet och demokrati.Den enda möjlighet vi har är att verka inom FNsorgan och genom bilaterala samtal med olikanationer, och på det sättet tänker vi fortsätta. Detär bra att frågan tas upp i riksdag.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1990/91:418 om och demänskliga rättigheternaAnf. 36 Utrikesminister ():Herr talman! Låt mig först uttrycka min beundranför den frenesi med vilken tar uppförhållandena när det gäller mänskliga rättigheterrunt om i världen. Det är bra att denna fråga får enordentlig genomlysning som visar hur illa ställt detär.Maggi har frågat mig hur avseragera för att brott mot de mänskligarättigheterna skall ges fortsatt uppmärksamhetinternationellt.Regeringen har agerat och kommer fortsätta agerasåväl i internationella fora som vid direktakontakter med företrädare för den kinesiskaregeringen för att brott mot de mänskligarättigheterna ges fortsatt uppmärksamhet.Så sent som uttalade densvenska regeringen sin sorg och besvikelse överdomarna mot ledarna för demokratirörelsen i Kina.I uttalandet underströks att rättegångarna gälldepersoner som enbart givit uttryck för sina politiskaåsikter och att detta står i strid med internationellanormer för grundläggande mänskliga rättigheter.Vi har uppmanat den kinesiska regeringen att frigesamtliga dem som fängslats för sina politiskaåsikter. Vi har understrukit att detta inte bara gällerintellektuella och studenter, vilkas falluppmärksammats av massmedia. Det gäller ocksåde fängslade arbetarna, om vilkas öde mycket litetär känt.Svenska regeringsföreträdare har kontinuerligt isamtal med kinesiska myndigheter uttryckt djuporo över läget beträffande mänskliga rättigheter iKina. Vi har också protesterat mot behandlingen avoppositionella i Tibet.I internationella fora har vi vid flera tillfällenkritiserat övergreppen mot de mänskligarättigheterna i . Senast skedde det i februarivid mötet med FNs kommission för de mänskligarättigheterna i . Vi berörde då ocksåsituationen i . Vi tog också upp MR-situationen i , inkl. , i FNsgeneralförsamling.Då , som framställt frågan,anmält att hon var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav andre vice talmannen attBertil Måbrink i stället fick delta i överläggningen.Anf. 37 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern försvaret. Det är bra att agerar när det gällerTibet och de övergrepp som där sker från Kinassida. Men det är beklagligt att några av de storaländerna i världen tydligen har glömt massakern ijuni 1989 i . är ett av de länder som nubörjat odla förbindelserna och är ett annat.Även och Asiatiskautvecklingsbanken har tagit upp förbindelserna.Detta utgör signaler till kineserna att de kanfortsätta att bryta mot de mänskliga rättigheterna.Massakern är glömd.De som med all rätt deltog i manifestationerna ijuni 1989 och tidigare, där man krävdedemokratiska fri- och rättigheter, straffas nu ochspärras in. Domarna fälls nu . Detenda som deltagarna har begärt är rätten attuttrycka sin politiska uppfattning och rätten attöppet få verka för den.Amnesty har i en rapport krävt att man skall begäraatt kineserna publicerar namn på de fängslade, alladetaljer om anklagelserna mot dem samt datum ochplats för förhören. Vidare har Amnesty krävt attförhören skall vara öppna och att internationellaobservatörer skall tillåtas. För mig,utrikesministern och det svenska folket är dettasjälvklarheter, men så är det inte i Kina.Sverige har visserligen en röst, men det är intetillräckligt när nu så stora länder -- Sovjetunionenär ett annat exempel och det var väl ingenting annatatt vänta -- är öppna för miljardkrediter, stora lånoch handelsutbyte.Perspektivet är något deprimerande, men jaghoppas att fortsätter sin kamp, och detframgår ju också av svaret, som jag inte har någonanledning att kritisera.Anf. 38 Utrikesminister ():Herr talman! Det är riktigt det som , att allt fler länder, också länder i vår närhetoch inte bara stora länder, har frångått den tidigarelinjen då det gäller krediter till och kontakter medKina.Det här är ett politiskt avvägningsproblem. Mångahar gjort gällande att om förhållandena efter så passlång tid normaliseras på handelns område, kan manpå det sättet också skapa möjligheter att stödja demsom kämpar för frihet och demokrati i Kina.Bland exilkineser här i finns hos mångastark övertygelse om att det vore bra om Sverigebörjade lätta på restriktionerna. Jag konstaterarmed viss stolthet att vi ligger sist i kön, men manmåste utan tvivel ta en viss hänsyn tillresonemanget om att de egna möjligheterna attstödja demokratin och frihetssträvandena minskar,om det kinesiska folket isoleras. Detta måste finnasmed i resonemanget då man fattar beslut i frågan.Det är ett faktum att många länder redan är i gångmed att normalisera förhållandena.Anf. 39 ():Herr talman! Det ligger kanske en hel del i det somutrikesministern säger, men jag är inte så säker.Före massakern 1989 var förbindelserna mellanKina och den övriga världen otroligt utvecklade,men likväl uppvisades samma fruktansvärdabrutalitet. Man bör nog vara försiktig i sinahandelsförbindelser, även om man inte behöverklippa av dem. Av rapporter som gäller ochUSA kan man få intrycket att det är fritt fram.Vi skall naturligtvis ha kontakt och förbindelsermed kineserna, för det är viktigt, inte minst föroppositionen. Det tror jag att vi kan vara överensom. Men handelsförbindelserna måste ändå hållaspå en låg nivå till dess man kan se positiva resultat.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1990/91:419 om dehomosexuella och arbetet för mänskligarättigheterAnf. 40 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig omSverige har lyft fram frågan om de homosexuellasrättigheter i FNs kommission för mänskligarättigheter eller avser att göra det.Jag vill först understryka att det, enligt minuppfattning, är mycket viktigt att man i ettdemokratiskt samhälle tillåter människor att varasig själva. Människor är olika, och varje individmåste ha rätt att ge uttryck för sin läggning inom deramar som gäller i en demokratisk stat. Naturligtvisgäller detta också en persons sexuella läggning.Som jag ser det är det viktigt att vi alla arbetar fören ökad tolerans av homosexuella och hindrar attde diskrimineras.Inom har man beslutat att sätta igång en utredning om de homosexuella medsärskild inriktning på deras sociala förhållanden.Inom har frågan om regler mot diskrimineringav homosexuella uppmärksammats. Ettunderorgan till kommissionen för mänskligarättigheter, den s.k. underkommissionen förförhindrande av diskriminering och för skydd avminoriteter, har uppmärksammat dehomosexuellas situation. harpå uppdrag av kommissionen initierat en studierörande diskriminering av personer med HIV-smitta eller aids.Även om en del görs inom FN måste mankonstatera att många länder ställer sig oförståendetill de homosexuella. Att driva deras situation ikommissionen skulle därför kunna få en effektmotsatt den som eftersträvar. Medhänsyn till detta har valt att inte särskiltlyfta fram frågan i själva FN-kommissionen.Anf. 41 ():Herr talman! Jag vill tacka utrikesministern försvaret. Jag är glad att utrikesministern görkopplingen mellan ett demokratiskt samhälle ochde homosexuellas villkor. Jag delarutrikesministerns uppfattning. Men jag måste sägaatt jag har litet svårt att förstå hur de homosexuellassituation någonsin skall kunna förändras, om detfaktumet att många länder är oförståendeförhindrar att man i kommissionen för mänskligarättigheter uppmärksammar de homosexellassituation. Den inställning som vi vet finns hosmånga regeringar -- de är oförstående, somutrikesministern uttryckte det -- beror inte på någotakademiskt problem om förståelse elleroförståelse, men resulterar i förföljelse ochförtryck.För sex år sedan skrev i ett brev, somgällde arbetet för de homosexuellas rättigheter i ettinternationellt perspektiv, till Föreningen försexuellt likaberättigande i . Han uttrycktesig så här: ''har valt att i olikainternationella organ arbeta för att all form avdiskriminering av homosexuella skall upphöra. Detär den effektivaste vägen som står till buds för attförbättra de homosexuellas villkor i ettinternationellt perspektiv. ''Jag vill då fråga om utrikesministern delar denuppfattning som kom till uttryck i brevvid det tillfället. Jag vill vidare fråga på vilket annatsätt utrikesministern menar att de homosexuellassituation skall kunna förbättras, om inte det ärgenom att ta upp frågan i kommissionen förmänskliga rättigheter. Ytterligare skulle jag viljafråga: På vilket sätt skulle de homosexuellassituation kunna förvärras av att fråganaktualiseras?Anf. 42 Utrikesminister ():Herr talman! målsättning ansluter jagmig till helt och hållet. Det är bara genom att mani FNs kommission för mänskliga rättigheter ochdärmed i FN beslutar att det handlar omdiskriminering som vi kan förbättrade homosexuellas situation.Egentligen är det, herr talman, en typisk konfliktmellan den tidigare revolutionären ochreformisten. Även om vi i det här fallet har sammamål, kan vi inte uppnå målet på en gång. Man får tadet stegvis, för då tillgodoser man sina intressenbäst. Det är alltså en skillnad i den taktiskabedömningen i det här fallet, och jag tror på minbedömning.Anf. 43 ():Herr talman! Jag tror inte att det är skillnaden. Jagtror inte heller att jag har gett uttryck för någotslags allting genast-inställning i debatten. Jagfrågade på vilka andra sätt man kan tänka sig attuppmärksamma frågan om inte i kommissionen förmänskliga rättigheter. Jag skulle kunna bygga utmin fråga. I underkommissionen för att förhindradiskriminering av minoriteter har fråganaktualiserats. Såvitt jag är rätt underättad har manantagit ett policydokument, som har blivit hårtkritiserat för att vara mycket fördomsfullt. Jagundrar om har agerat i samband med detdokumentets antagande.Anf. 44 Utrikesminister ():Herr talman! Jag kan bara säga att vi är bereddaatt göra allt vad vi kan för att den uppfattning somjag menar är riktig i det här fallet skall komma tilluttryck i konkreta beslut.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1990/91:425 om Sverigesneutralitet och en ansökan om medlemskap i . 45 Utrikesminister ():Herr talman! Per har frågat mig hur jagtolkar senaste beslut och diskussionangående EGs militära samarbete och vilkaslutsatser regeringen drar beträffandemöjligheterna för och utformningen av en svenskansökan om EG-medlemskap.Per fråga avser den diskussion som pågårvid om en politisk union,vars mandat rådet fastlade i i december 1990.Till konferensen bidrar EGs medlemsstater med enrad olika förslag och utkast om den eftersträvandeunionens omfattning, struktur, regler ochinstitutioner. Det av Per nämnda fransk-tyska förslaget är ett av dessa utkast.Sedan det presenterades har flera bidrag kommittill diskussionen om den politiska unionensutformning. Bl.a. har EG-kommissionensordförande och i tal framfört sinasynpunkter på utvecklingen av det utrikes- ochsäkerhetspolitiska samarbetet i Gemenskapen.Regeringen följer självfallet nogaregeringskonferensen om en politisk union, liksomden pågående regeringskonferensen omen ekonomisk och monetär union i perspektivet aven svensk medlemskapsansökan.