prot · GF0932 · 1991-11-26 00:00:00 — Det är därför för tidigt för mig att säga omäven frågan om barns ställning i sociala målkommer upp i detta sammanhang, eftersom vi heltenkelt ännu inte har kommit så långt att vi kanlämna något definitivt besked på den punkten.I varje fall i mål om vårdnad och umgänge är detinte givet att frågan skall lösas på ett sådant sätt attdet är talerätten som skall ändras, utan det finnsäven andra sätt att ge barnen en starkare och merframskjuten position i vårdnads- ochumgängestvister. Men jag förstår att det som LenaÖhrsvik framför allt avser är talerätten när detgäller sociala mål.Anf. 84 ():Fru talman! Jag håller med om att det kan finnasandra vägar som är bättre när det gäller vårdnads-och umgängesärendena, t.ex. att man lyssnar påbarnen. De kan själva få lämna den informationsom behövs. Man kan tro på barn på ett bättre sättän man har gjort tidigare. Men det är inte detta sommin fråga gäller, utan den gäller de sociala målen.Och denna fråga har man alltså utrett sedan 1977.När vi antog socialtjänstpropositionen 1980 såskulle frågan naturligtvis ha lösts. Men då sades detatt denna fråga skulle lösas tillsammans medvårdnads- och umgängesfrågorna i utredningen ombarnens rätt.Nästa tillfälle då vi borde ha löst denna fråga varvåren 1990 när vi antog de nya LVU-reglerna.Givetvis borde denna fråga ha lösts då, men detskedde inte. Jag är mycket besviken över det. Jagskrev motioner om det då, men man hänvisadefortfarande till regeringens beredning av förslagenfrån utredningen om barnens rätt. Därför står mitthopp nu till statsrådet om att man ändåskulle kunna titta på frågan om talerätten i socialamål. Vi kan alltså inte ha ett kontinuerligtutredande. Detta utredande har pågått , ochjag vill faktiskt att denna fråga skall lösas snart.Anf. 85 (--):Fru talman! Jag kan förstå att vill hadenna fråga löst utredande. Men jagkan inte utlova något resultat, jag kan barasäga att det är sannolikt att denna fråga kommerupp i detta sammanhang, eftersom frågornatidigare har kopplats ihop.Anf. 86 ():Fru talman! Som jag sade tidigare står mitt hoppnu till statsrådet , eftersom jag inte kunde fåmina riksdagskamrater med på att uttala att dennafråga borde tas upp i detta sammanhang. En sådanbeställning kunde faktiskt ha gjorts. Då hade detkanske varit litet enklare.Jag kommer naturligtvis att bevaka denna frågaäven i fortsättningen. Men jag hoppas på envälvillig behandling, som det heter.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1991/92:193 omproduktivitetsdelegationens betänkandeAnf. 87 (m):Fru talman! har frågat mig om vilkaslutsatser jag drar av de påpekanden som finns iproduktivitetsdelegationens betänkande om bl.a.sambandet mellan mängden hemarbete å ena sidanoch elevernas prestationer å den andra.Vid en jämförelse med elever i andra länder iEuropa ligger svenska elever på eller undergenomsnittet i fråga om tid för hemarbete. Underperioden --1985 har hemarbetstiden förelverna genomsnittligt halverats. Nyligengenomförda undersökningar visar dock atteleverna, framför allt flickorna, är positiva till attha hemuppgifter.I läroplanen för framhålls atthemuppgifter för eleverna utgör en del av skolansarbetssätt. Att lära eleverna att ta ansvar för enuppgift är en väsentlig del av den karaktärsdaningsom skolan skall ge. Huvuddelen av elevernasarbete skall dock enligt grundskoleförordningenutföras under skoldagen.I gymnasieförordningen sägs att hemuppgifter skallfördelas så att eleverna får en så jämn arbetsbördasom möjligt. Läroplanen utgår från attgymnasieskoleleven bör kunna utföra denväsentliga delen av sina studier på skoltid.Studier inom komvux förutsätter ett omfattandehemarbete eftersom den lärarledda undervisningenär begränsad.I regeringsförklaringen har vi satt som mål attunder skapa bästa skola. En nyläroplan för med tydlig kunskapsprofilkommer att utarbetas.Jag är övertygad om att det finns ett klart sambandmellan hemarbete och goda kunskaper. Att höja sinprestationsnivå och öka sina kunskaper gör maninte bara genom arbete i skolan. Hemuppgifter ärbetydelsefulla för att t.ex. genom övningar ochrepetitioner befästa kunskaper och färdigheter. Iförsta hand är hemarbetet naturligtvis ett ansvar föreleven själv, men hemmet och skolan har också ettstort ansvar för att hemuppgifterna bidrar till ökadkunskap. Föräldrarna, som har huvudansvaret försina barns fostran, kan genom hemarbetet följa sinabarns skolarbete och ge dem stöd och uppmuntran.Lärarna får genom hemuppgifterna en naturligsamarbetsform med elevernas föräldrar.Anf. 88 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. En preliminär version av svaret fick jagredan i går genom , dären läxtrött tolvåring som ringde till programmetfick tröstande ord av men samtidigtklara besked om att den skola som skall bli Europasbästa också kommer att använda läxor som enväsentlig inlärningsmetod. Tolvåringens värstaämne var engelska.Produktivitetsdelegationen har naturligtvis sinaalldeles speciella utgångspunkter när den granskarden svenska skolan. Och slutsatserna kan väl inteanses vara den enda ledstjärnan för den fortsattaskolutvecklingen, men de måste ändå vägas in. Närman säger att det är utbildningssystemets inriktningoch kvalitet i förhållande till konkurrentländernasom är av stor betydelse för produktivitetensutveckling, måste vi alltså sträva efter attfånga upp nya idéer. Man är speciellt orolig förmatematiken, där läxornas betydelse tydligen äralldeles särskilt tydlig. Och jag tycker att BeatriceAsks svar andas en viss oro för del just pådenna punkt.För den som under valrörelsen fick möjlighet atttala moderat skolpolitik med elever från olikastadier är det förbluffande med vilket allvar deengagerade sig i frågor som rör skolans kvalitet.Det gällde oftast läroböckerna och ganska oftaskollokalerna. Men en årskurs 6 från en skola iHelsingborg hade förberett frågan: Vad tänker dittparti göra åt att det finns så många icke-kompetentalärare i skolan?I arbetet med att skapa bästa skola har visåledes eleverna med oss. Med rätt förberedelserkan det säkert också vara möjligt att få ävenpojkarna att inse betydelsen av att ha läxor. Ochbetygssystemet kan kanske bidra till denförståelsen.Anf. 89 (m):Fru talman! Jag håller helt med om att om vi vuxnatog skolarbetet på samma allvar som sjuåringarnagör när går till skolan skulle mycketvara vunnet. Detta allvar gör också att eleverna iallmänhet har stor förståelse för att de måste göraläxor och att läxor är bra.Anledningen till att produktivitetsutredningen ärbekymrad över läxläsningen är ju att vi i Sverigeligger extremt dåligt till när det gäller tiden förläxläsning. Och när det gäller matematik hamnar vimakalöst långt ner på listan över mängden läxor. Vii åstadkommer inte ens hälften så mycketsom det land som ligger näst sist av västvärldensländer. Och det är alldeles uppenbart att den härtypen av ämnen inte fungerar om man inteåterkommande tvingas öva och träna och om detinte finns färdighetsmoment som man måste ta sigigenom. Därför är det nödvändigt att ändra pådetta.Men det finns emellertid positiva signaler. Det finnsnämligen mätningar som tyder på att elevernai inte har läst läxor i den omfattning somsker i många skolor på 10, 15 eller . Ochjag tror att hemarbetets betydelse haruppvärderats, bl.a. på grund av nya kunskaper ominlärning.Jag anser att det är väsentligt att vi i det arbete somnu skall starta med läroplaner och annat lyfter framatt skolarbete inte består av enbart det som skerunder lektionerna. Jag tror att det litet för myckethar betonats att allt skall ske under skoltid och attingenting sedan skall hända. Men det skapar integod studieteknik, och det skapar inte tillräckligakunskaper.Anf. 90 ():Fru talman! Inte minst den sista punkten omstudietekniken tror jag är väldigt viktig. Dågrundlägger man nämligen, som vi sade undervalrörelsen, goda vanor och ger ett ansvar som ärav värde för framtiden.Ulf målade i gårdagens program upp enskräckbild av en elev som gick till skolbussenkl. 7.00 och som inte var hemma igenförrän och undrade hur han skulle få tid attläsa några läxor. Min erfarenhet är att det snarareär på det sättet att tonårselever oftare brukar klagaöver att de inte har något att göra på eftermiddagaroch kvällar. Och kanske läxor är lösningen påderas sysselsättningsproblem.Anf. 91 (m):Fru talman! Skräckvision eller inte, barn som harlångt till skolan kan ha långa och arbetsammaskoldagar. Men jag tror ändå att vi måste se pågenomsnittet. Sedan får man utgå från att lärareoch föräldrar har ett visst omdöme när det gäller attställa krav på mängden läxor och att lärarna ocksåförsöker fördela läxor och skrivningar på ett sådantsätt att eleverna får en rimlig arbetssitation, annarsblir vardagen helt omöjlig att hantera. Men jag tror,som sagt, att vi är på väg mot en sundare inställningnär det gäller dessa frågor i svensk skola. Och jagskall också se till att dessa frågor i läroplansarbetem.m. ges den uppmärksamhet som jag tycker att deär värda.Jag vill också säga att det är bra att vi nu börjar få endel undersökningar där svensk skola jämförs medandra länders skolor, eftersom vi har ett och annatatt lära. Och vi kanske också kan komma på att endel saker är bra i vår egen skola, och det är ocksåroligt.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av talmannenatt ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.18 § Svar på fråga 1991/92:181 om kreditgarantiför export till östeuropeiska staterAnf. 92 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen överväger att ge exportkreditnämnden(EKN) generösare regler för kreditgarantigivningnär det gäller export till östeuropeiska stater, iförsta hand Sovjetunionen.Riksdagen beslutade om nya riktlinjerför exportkreditnämndens garantigivning. Orsakenvar bl.a. de stora förluster som uppkommit inämndens garantiverksamhet till följd avskuldkrisen. Riktlinjerna innebär bl.a. attgarantigivningen i det s.k. normalsystemet skall skemed målet att verksamheten skall gå ihop. LT-systemet gäller målet . LT står förlångfristiga krediter, dvs. krediter med en löptid påöver fem år.Mot denna bakgrund gör EKN en ingåendeprövning av förlustrisken innan beslut om garantifattas. Garantier utfärdas inte för länder där riskenför utebliven betalning bedöms vara mycket stor.Vidare tillämpas ett system där premien är högreför större risker än för mindre.Vad beträffar de central- och östeuropeiskaländerna är EKN öppen för garantigivning förexport till , och . FörAlbanien, och utfärdasendast garantier för en kredittid på upp till ett år.För vissa av de länder jag nu har nämnt gällerdessutom andra begränsningar. För ,, , och Jugoslavienutfärdas inga garantier.Ansökningen om medellånga och långa garantierför bordläggs pågrund av den politiska och ekonomiskaosäkerheten och den bristande kreditvärdigheten.Regeringen har inga planer på attföreslå förändringar i riktlinjerna för EKNsgarantigivning. Erfarenheterna visar att det ärviktigt att exportkreditgarantiverksamheten, motbakgrund av förlustrisken för staten, bedrivsutifrån realistiska riskbedömningar och attverksamheten varken utvecklas till ett sätt attmedvetet subventionera export eller till ettinstrument för utvecklingssamarbete med andraländer. Härtill kommer att , på riksdagensuppmaning, i internationella fora verkar för att allagarantiinstitut skall bedriva en verksamhet som gårihop och i vilken riskbaserade tillämpas.Flertalet garantiinstitut har numerai likhet med en mycket restriktiv politikavseende garantigivning för Sovjetunionen.Situationen i vad gällervalutatillgång, betalningsförmåga ochkreditvärdighet belystes i förra veckansöverenskommelse mellan företrädare för G 7-länderna och de sovjetiska republikerna. Som enföljd härav är avsikten att en överenskommelseskall träffas inom om senareläggningav betalningar av den sovjetiska utlandsskulden.Jag är medveten om att svensk industri harintresserat sig för en rad stora projekt iSovjetunionen och i det övriga och attdessa länders behov av samarbete med utländskaföretag är mycket stort. Denna fråga övervägs förnärvarande i . vill jagsäga, med hänvisning till formuleringar i TagePåhlssons fråga, att grunden för ett varaktigt ochstabilt varuutbyte ändå måste vara att köparenbetalar.Anf. 93 ():Herr talman! Jag får tacka statsrådet svaret.Anledningen till att jag ställde den här frågan är attjag från olika håll fåttoroliga frågor och fått höra funderingar om detsvenska näringslivets möjligheter att utvecklaösthandeln, nu och för framtiden.Det är ett faktum att flertalet industriföretag ilandet har svårigheter att fullfölja sina planerbeträffande exportaffärer till just de östeuropeiskastaterna, framför allt , och just på grund avproblem med krediter -- det är ju ett känt faktumatt man där har svårt att betala, i varje fall inom vadvi betraktar som rimlig tid. Som en följd därav fårman i flera fall ta till driftsinskränkningar, dåproduktionen ofta är inriktad på den typ avprodukter som skulle vara lämpliga där. Det är iförsta hand affärer med långa krediter -- enligtexportkreditnämndens regler innebär det längre änett år -- som här drabbas. Det finns enligt EKN inte något förbud mot att ge garantier påkortare tid än till exempelvis , men närdet gäller de längre har man slagit till bromsarna.Jag kan som exempel nämna ett verkstadsföretag iNorrland som har utvecklat ett mycket intressantutrustningspaket för rekognosering av sovjetryskaoljeriggar -- det är ju en sak som skulle förbättraSovjetunionens inhemska oljeförsörjning ochlandets möjligheter att exportera och få västvaluta,med allt vad det innebär. Ett sådant projekt skulleinnebära att verkstadsföretaget i fråga inte behövdepermittera och dra ned på produktionen.Grunden skall vara att köparen skall betala -- det ärsjälvklart. Men det är fråga om när köparen skallbetala. Vi måste alltså kunna hjälpa till och därmedhjälpa även vår egen industri. Jag skulle då viljafråga statsrådet om det G 7-möte som ägde rumförra veckan. Man fattade där ett beslut om attställa upp och hjälpa . Kommer detta inte attinnebära någon ändring av inställning?Anf. 94 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig först säga att jag är välmedveten om den oro som många företag härkänner, inte minst mot bakgrund av deras intresseav att exportera till och till andracentral- och östeuropeiska länder. Utgångspunktför arbetet här måste vara den politik som har lagtsfast för exportkreditnämnden, nämligen att mangör en riskbedömning, och bedömer man att riskenär stor att man kommer att göra förluster trots högapremier och självrisk skall exportkreditnämndenenligt sina riktlinjer inte ge några garantier.Situationen kan ju komma att förändras genom gör en annan riskbedömning. Just en sådan saksom en skuldkonsolidering, exempelvis inomramen för , kan liksom även andrafaktorer komma att förändraexportkreditnämndens politik i det här avseendetliksom i andra avseenden, t.ex. när det gällerpremiesättning och liknande. Så har det t.ex. varitolika politik för de olika länder som jagnämnde i mitt inledningsanförande. Men jag kanför dagen inte ställa någon förändrad politik iutsikt.Låt mig göra tillägget, att när man går utanförsådana här ramar och gör direkta biståndsinsatser --i så fall måste det bli fråga om det -- har mannaturligtvis att väga det mot andra insatser. Viöverväger inom regeringskanslietbiståndsinsatser i första hand för de baltiskaländerna och närområdet, och då måste detta vägasmot andra insatser, kanske av ännu mer akut slag.Anf. 95 ():Herr talman! Jag återkommer till ochG 7-mötet.Sovjet och hela är ju eller kan ju varaen intressant marknad -- det är vi väl överens om?Frågan är bara när man i de länderna får råd attbetala. Här skulle det egentligen vara läge för eninsats typ Marshallhjälp från väst. Där skulleSverige kunna ställa upp på sitt sätt.Skall jag tolka statsrådets uttalande att en annanriskbedömning kan komma i fråga positivt,nämligen så att det här kan bli en ändring inomkort, inom så att det kan vara till nytta förde industrier i som verkligen har behov avatt komma i gång med den här exporten?Anf. 96 Statsrådet ():Herr talman! Politiken från exportkreditnämndenssida prövas och omprövas, som jag sade, ständigti ljuset av inträffade händelser, skuldkonsolideringoch liknande. Men jag sade också att jag för dagenicke kan ställa i utsikt någon ändring i det häravseendet. Jag säger detta just därför att jag intevill skapa några förväntningar som sedan inte kaninfrias.I övrigt vill jag gärna säga att det är viktigt medgemensamma operationer, och därför är enaktiv deltagare i G 24, det internationellasamarbetet på det här området, med sikte på attstödja och de andra länderna i Central- ochÖsteuropa. är en mycket aktiv deltagare idet samarbetet. Det är ofta förenat med insatserinom ramen för andra organisationers verksamhet.Anf. 97 ():Herr talman! Jag skulle då bara vilja frågastatsrådet vad, konkret, som skulle krävas för att vifrån svensk sida skulle kunna gå in för enannan kreditbedömningsmodell när det gällerSovjet och de övriga öststaterna.Anf. 98 Statsrådet ():Herr talman! Det är inte fråga om någon annankreditbedömningsmodell -- det är fråga om attinom ramen för den nuvarande modellen göra enannan kreditbedömning. Det avgörs av objektivafaktorer av typ skuldkonsolidering och en annanvärdering av landets möjligheter att återbetala. Gårman utanför den bedömningen måste man gå inmed direkta insatser av annat slag, och då måstebetalningsbalansstöd och kreditgarantier vägas motandra insatser som exempelvis tekniskt bistånd,som kanske är den mest angelägna uppgiften justnu i förhållande till exempelvis de baltiskaländerna.Anf. 99 ():Herr talman! Låt mig då slutligen bara frågastatsrådet: statsrådet och regeringen då i detsammanhanget in den svenska exportindustrinssituation?Anf. 100 Statsrådet ():Herr talman! Svaret är att det är klart att detta vägsin både när det gäller frågor som gäller teknisktbistånd och i andra sammanhang.När det gäller det tekniska biståndet kaninfrastruktur, stöd till yrkesutbildning och liknandemycket väl komma att kopplas till speciella insatser,dvs. investeringar, från näringslivets sida. Det äralltså en faktor som vägs in i sammanhanget när vifunderar på en ökning -- det har aviserats avregeringen -- av Central- och Östeuropastödet. hamnar vågar jag för dagen inte säga.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1991/92:184 om hanteringenav i riksdagenAnf. 101 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig påvilket sätt riksdagsbehandlingen av EES-avtaletpåverkas av att paraferingen av avtalet skjutits upp.I dag anordnar EG en intern hearing om . Jag hoppas att det skall bli möjligt attparafera avtalet därefter.Omedelbart efter paraferingen kommer regeringenatt genomföra sedvanligt remissförfarande.Regeringen avser därefter att planenligt lägga framlagrådsremiss , följd av enproposition . Det är min bedömning attuppskovet inte kommer att förändra vare sigtidtabellen för det svenska beredningsarbetet ellertidpunkten för ikraftträdande.Anf. 102 ():Herr talman! Jag skall be att få tacka för svaret.Vår Europaminister är optimistisk som alltid, hörjag. Min erfarenhet av hela den här processen ärannars att de mycket optimistiska tidtabeller somgörs upp här i inte alltid motsvaras avverkligheten i . Så har det gått även medparaferingen. Den skulle ju ha varit färdig , menEG tyckte själv att det var idé att titta på det här.Jag förstår att det inte är möjligt att ge någrakonkreta svar, eftersom hearingen enligt vad jagförstår pågår just och det är svårt att veta vadsom sägs. Men det har ju spekulerats i att det här ärså stora frågor och att framför allt EG-domstolenhar ganska stora invändningar. Det har sagts eventuellt inte kan blir klar med någotställningstagande förrän kanske när den härterminen har tagit slut nere i , och då blir detinte något svar förrän i januari.Vad jag kan se framför mig är att den här processeni borde skjutas motsvarande tid framåt.Skälet är att jag är orolig för att detta blir etthastverk. Det är ett mycket stort problemkomplex,och vi vet redan nu att det är svårt för mångamänniskor att tränga in i hela den här materien.Många är också besvikna över hur processen hargått till hittills.Jag hade hoppats få svaret att om processen skjutsframåt i kommer vi att förskjuta tidtabelleni motsvarande grad här i , för att gemöjlighet till att behandla den här frågan med såstor öppenhet och i så demokratisk anda sommöjligt.Anf. 103 Statsrådet ():Herr talman! Till svar vill jag för det första sägaatt jag föredrar att vara optimist i de flesta av livetsskeden. Man har mycket roligare så.För det andra: Jag har avsiktligt uttryckt migförsiktigt; jag har sagt att jag hoppas -- jag har intesagt att jag kan garantera det -- att vi kommer attklara tidtabellen när det gäller paraferingen, menjag har förhoppningar om att vi skall kunna klaraden och att det bara blir några veckors förskjutningnär det gäller paraferingen och kanske inte alls sålång förskjutning när det gäller undertecknandet,som är det väsentliga.När det sedan gäller tidtabellen som sådan är detsant att det har skett förskjutningar. Jag menar måste sätta målet högt om man går in i enförhandling, även till priset av att behöva erkännaatt man inte kunnat klara den tidtabell som gjortsupp. Sätter man ett lågt mål kommer man ingenvart.I det stora hela måste jag säga att jag tycker att vihar lyckats hålla tidtabellen ganska väl. Och,, erkänn: Målet var när vi startadeförhandlingarna att avtalet skulle träda i kraft den1 . pekar det mesta på att vikommer att klara den tidtabellen och vara klara den1 januari 1993.Slutligen vill jag när det gällerriksdagsbehandlingen och liknande säga att vi harlagt in reservtid, precis som vi gjorde när vi gick ut.För vår del hoppas vi att ärendet skall kunnaslutbehandlas i redan undervårriksdagen. Därför vill vi lägga fram enproposition . Men här finns ganska mycketreservtid. Det behöver inte vara klart förrän den 31december 1992.I sammanhanget kan jag peka på att schweizarnahar folkomröstning så sent som den 6 december1992. Vi har lagt in ordentligt med reservtid, ochdet kommer att finnas god tid för behandling av denhär propositionen i riksdagen.Anf. 104 ():Herr talman! Det låter betryggande.Jag kan kanske glädja statsrådet med att säga att viär fullständigt överens om att det gäller att varaoptimistisk -- det är jag också, även om vi bådaibland hamnar på olika ståndpunkter. Jag vet attmålet och tidtabellen i det avseendet har hållits tillsvidare, även om det har blivit förskjutningar underresans gång. Vad som inte har hållit är innehållet --målet att vi skulle kunna få ett avtal som innebäratt vi också har inflytande i beslutsprocessen, att viskulle kunna få permanenta undantag, osv. Mendet är en debatt som vi får föra vid ett senaretillfälle. Vi kommer att återkomma i den härfrågan, statsrådet och jag.Jag tycker som sagt att det är viktigt att man äroptimist, att det är viktigt att man sätter målet högtoch att man gör klara tidtabeller, men det är ocksåmycket viktigt att man inte försummar dendemokratiska processen. Jag hoppas att vi äröverens om det och att de förskjutningar som blirett resultat av hanteringen i också kommeratt motsvaras av förskjutningar i tidtabellen här.Det är riktigt att vi egentligen har mycket tid på oss,och det finns över huvud taget ingen anledning atthasta i den här frågan.Anf. 105 Statsrådet ():Herr talman! Jag konstaterar till min glädje att viär eniga på två punkter: för det första om att manskall vara optimist, för det andra om att det skallges god tid för riksdagsbehandling; det kan jagförsäkra. När det gäller de övriga frågorna är jagöverens med om att vi får andratillfällen att diskutera dem.Anf. 106 ():Herr talman! Vi får återkomma, jag tror det blirom . Vi har redan tid inbokad för fortsattdebatt om avtalet och EG-medlemskapet.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1991/92:187 omcivilministerns besök hos påvenAnf. 107 Civilminister ():Herr talman!