prot · GE09126 · 1991-06-05 00:00:00 — Mankom då fram till att det på de nuvarande linjernaskulle behövas ungefär 8 000 nybörjarplatser och10 000 platser på de fristående kurserna.Vi trodde naturligtvis att regeringen omedelbartskulle ta itu med detta och komma med ett förslagom hur problemen skulle lösas. Men regeringengjorde ingenting . I åretsbudgetproposition finns det inte heller i realitetennågot förslag.Såvitt vi förstår kan man inte på något sätt inomutbildningsdepartementet vara okunnig om debesvärligheter som närmar sig. Antagligen varutbildningsdepartementet för svagt i förhållande tillfinansministern. Man kunde inte få fram denödvändiga resurserna. Nåväl, nu föreslås likväl enkraftig utökning av antalet högskoleplatser.Regeringen föreslog i budgetpropositionen enökning av antalet platser med 700 som gälldegrundskollärarutbildningen. Vi kan utan att varanågra större profeter förutspå att det kommer attvara rätt svårt att fylla alla lärarvakanser somkommer att uppstå i den närmaste framtiden.Sedan lade regeringen fram flera andrapropositioner. I den s.k. tillväxtpropositionenföreslog regeringen ytterligare 700 nya platser. Detgäller framför allt det tekniska området, men detgäller också fristående kurser.Sedan lades miljöpropositionen fram där detföreslogs en utökning av antalet platser med 28 närdet gäller miljö- och hälsoskyddslinjen i Umeå.Allt som allt har regeringen föreslagit 1 428 nyaplatser i tre olika propositioner. Att dettasplittrades upp på olika propositioner underlättadeinte heller utskottets arbete.Detta var inte till fyllest. Och sällan har vi fått såmånga uppvaktningar i utbildningsutskottet som vifick med anledning av den förväntade bristen påhögskoleutbildade . Det var ,,, TCO och LO. Samtligadessa och många andra underströk att det nu måstegöras något för att man skall kunna lösa problemetmed den framtida bristen på akademiker ochhögskoleutbildade.Samtliga oppositionspartier hade också tagit uppfrågan i sina motioner. Längst gick kanske vimoderater som konkret föreslog en ökning på 390milj.kr., vilket i och för sig skulle kunna räcka tillupp emot 15 000 platser, litet grand beroende påhur man räknar och var man lägger pengarna.Utbildning kan ju kosta olika beroende på vad detär fråga om. Det var alldeles uppenbart att det iriksdagen fanns en majoritet för en ökaddimensionering av högskolan. I det läget tillsattesinom utbildningsutskottet en arbetsgrupp som snartkom fram till att ett absolut minimum var enutökning av antalet platser med ytterligare 5 000.När detta stod klart för regeringen föreslog manhux flux i kompletteringspropositionen, kan någongissa vad, jo, just det, ca 5 000 nya platser. Iefterhand konfirmerade regeringen vad som varklart att en majoritet i utskottet skulle föreslå.Detta är gott och väl, men utskottet har ocksåstrukit under att det här inte får vara någon tillfälligökning utan att detta måste vara ett led i denuppbyggnad av den svenska högskolan och densvenska universitetsverksamheten som ärofrånkomlig under den närmaste tiden.Vi har varit eniga om denna minimiökning på 5 000platser. Och jag vill säga att det i mångt och mycketär utskottets ordförande som bärförtjänsten av att vi har kunnat komma till rättamed en del av de värsta bristerna påhögskoleområdet. Vi har också varit överens iutskottet om några nyheter. Jag skall emellertidunderstryka att detta är ett mellanår och att vi juarbetar i treårscykler när det gäller den högreutbildningen och forskningen. Men vi har trots alltvarit överens om några nyheter. Vi får enfullständig juristutbildning i . Vi får enfullständig juristutbildning också i . Ochde juridiska fakulteterna i resp. i Lundkommer att ha ansvar för den utbildning som finnsi sådana ämnen som saknas vid de bådauniversiteten.Vi kommer från också att ha entvåårig tandhygienisktutbildning, och vi kommeräven att få en treårig tandteknikerutbildninginförd. Dessutom har utskottet tillmötesgått ettmoderat yrkande om att ge regeringen till känna attvi behöver en reformering av vårdlärarutbildning.Allt detta är positivt.Men så har vi några områden där våra krav inte hartillgodosetts. Det gäller inte minst pålärarutbildningsområdet där det finns anledning,inte minst mot bakgrund av de rapporter som harkommit om grundskollärarutbildningen. Det finnsanledning att understryka att kvaliteten inte alltidär så helt tillgodosedd.Vi har tillsammans med reserverat osstill förmån för en ny utbildning vid sidan av den nuexisterande när det gäller grundskollärarutbildningför årskurserna 4--9. Vi vill betona att det ärkvaliteten i ämnesstudierna som är det absolutviktigaste i sammanhanget. Vi har föreslagit skall inrätta en utbildning som omfattar 140poäng ämnesstudier och sedan 40 poäng pedagogikoch praktik. Detta bör ske i slutet av utbildningen.Vi har också betonat, även där tillsammans medfolkpartiet, det orimliga i att man inte har ett vettigtbetygssystem när det gäller lärarutbildningen. Vivill ha en flergradig skala och har reserverat oss tillförmån för detta.Beträffande tjänstebenämningarna vill vimoderater komma bort från det som vi uppfattarsom de litet tjafsiga beteckningarna senarelärareoch tidigarelärare. Vi vill att man skall gå tillbakaordentligt till de gamla hederliga beteckningarnasom också gav en status åt yrket -- klasslärare,ämneslärare och adjunkter. Om det är på det visetatt man inte vill ta tag i detta från statsmakternassida, skulle jag vilja uppmanalärarorganisationerna själva att se till att man infördessa yrkestitlar.I detta sammanhang finns det också anledning förmig att ta upp en annan lärarfråga som jag hademöjlighet att diskutera med utbildningsministernför någon vecka sedan när jag ställde en fråga tillhonom. Det gäller möjligheten att rekryteragymnasielektorer . Jag uttryckte en vissoro för att kommunerna kanske inte skulle vara såhelt benägna att göra denna kvalitetssatsning.Utbildningsministern var väl mer optimistisk. I dagkan man i läsa en insändare påledarsidan från en lärare som berättar om hur enkollega disputerade. Denna lärare kunde inte fånågon lektorstjänst, eftersom det inte fanns någonsådan inrättad vid Åsö vuxengymnasium. Menläraren mister dessutom den automatiskalöneökningen som fanns som en morot tidigare föradjunkter som disputerade. Det är just så det intefår gå till i våra kommuner. Frågan är då vilkamedel vi skall kunna ta till från sida föratt utöva den nödvändiga pressen på kommunernaatt satsa på kvalitet när det gäller lärarna.Vi har, fru talman, också tagit upp några andrafrågor. Det gäller utbildningen av ekonomer. Denanses inte vara kvalitetsmässigt tillfredsställande.Vi vill att man inom de existerande resurserna skallgöra en omfördelning och satsa på en större kvalitetoch eventuellt också undersöka möjligheter attinföra något som jag vill kalla enmellanekonomutbildning, en kortareekonomutbildning ovanpå gymnasiet på kanske tvåår.Vi har också pekat på nödvändigheten av att byggaut specialpedagogiken, i synnerhet när det gällerlärare, för elever med tal- och språksvårigheter.Vi har också velat göra en beställning av ökadeinsatser för kulturvården, speciellt vid Göteborgsuniversitet där man mest framgångsrikt i landet harsatsat på dessa frågor. Men utskottsmajoriteten villinte tillstyrka en sådan beställning. Jag hoppas ändåatt det inte skall hindra att de nödvändigaåtgärderna kommer att ha vidtagits inför nästaforskningsproposition.När det gäller det aktuella betänkandet om dengrundläggande högskoleutbildningen vill jagnaturligtvis ställa mig bakom alla de reservationersom vi har avgivit. Men jag nöjer mig med att yrkabifall till två av dem, nämligen reservation 15, somgäller den nya utbildningen av lärare, ochreservation 22, som gäller tjänstebenämningarna.Sedan föreligger ytterligare ett litet betänkande,som jag bara vill säga några ord om och som gällerErasmus-avtalet. Det är mycket tacknämligt att vihar kunnat knyta dessa förbindelser med . För våra ungdomar kommer det iframtiden att betyda oerhört mycket att på det härsättet automatiskt kunna få en chans att studera vidandra europeiska universitet. Jag vill yrka bifall tillutskottets hemställan i betänkandet, men jag villockså erinra om det särskilda yttrande som vimoderater har avgivit. Där pekar vi på de praktiskasvårigheterna att ordna de här frågorna när detgäller att ta emot främmande studenter -- vilketockså Universitets studentkår harframhållit i en skrivelse till oss riksdagsledamöter.Vi har yrkat att man här skulle anslå mer pengar, 12milj.kr., för att vi skall kunna förbereda ossordentligt inför dessa utländska studenters vistelsehos oss. Men detta har vi behandlat i ett annatsammanhang, och det är det vi erinrar om i detsärskilda yttrandet, varför jag inte behöver ta uppden frågan mera här och nu.Anf. 16 ():Fru talman! Det är alltid likauppmuntrande att statsrådet är intresserad avdebatterna.Det finns många delar i detta betänkande som ärviktiga och efterlängtade, alltifrån att det nukommer att bli juristutbildning till jur. kand. iUmeå och till att utskottet är överens omatt aktualisera ett gemensamt huvudmannaskap förall högskoleutbildning. I 17 moment, avhemställans 100, gör utskottet egna bedömningarsom helt eller delvis avviker från resp.regeringsproposition.Men det viktigaste i betänkandet är att vi nu inlederökningen av antalet platser i högskolansgrundutbildningar. Det innebär ett första steg föratt uppnå det antal platser som UHÄ ien skrivelse till regeringen ansåg behövdes inför2000-talet. Utskottet har enats om ökningen stegför steg, inte minst genom att samtligaoppositionspartier har ''jagat på med blåslampa''.Regeringen föreslog i januaris budget 55 milj.kr.för att förbättra tillgången på grundskollärare,vilket skulle ge en ökning med 700 platser utövertidigare beslutade.Bl.a. liberalerna ansåg redan då attökningen borde vara större, och i enlighet med vadUHÄ sagt 1989. Vi krävde i vår partimotion ijanuari 6 000 platser /92. Tillsammans medmoderata samlingspartiet har vi senare fört framkrav på ännu större ökning.Ett skäl till en kraftigare ökning är sökandetrycket,ett annat den ökande arbetslösheten. Med tanke påde massiva insatserna förarbetsmarknadsutbildning ansåg vi att man bordeta till vara alla de ungdomar som söker sig till enhögre utbildning av egen vilja och som avvisaspå grund av att det inte finns tillräckligt antalplatser.Till dessa skäl för en platsökning kommer attSverige för sin internationella konkurrenskraftbehöver en större andel högskoleutbildadepersoner än vad vi har , och att extra storapensionsavgångar kommer att urholkahögskolans kompetens. Dimensioneringen har juinte ökat under en lång följd av år.Jag sade att regeringens ökning har skett stegvis.Man har motvilligt successivt insett att behoven avytterligare platser är påträngande och steg för steg,proposition för proposition, lagt till platser i en,dragit tillbaka resurser i en annan, för att till slutändå acceptera verkligheten.Budet var första steget. Det andra togs imars med propositionen om tillväxt. I den tillfördeshögskolan ytterligare platser /92, vilka skullefinansieras genom minskningar i de anslag till vård-och undervisningsyrken som föreslagits i budgeteni januari.Det tredje steget tog regeringen genommiljöpropositionen.Kompletteringspropositionen var fjärdesteget och det verkliga lyftet. Medel tillfördes nuLIF-anslaget motsvarande 4 700 platser, ochdessutom 300 platser i kommunalhögskoleutbildning, inalles 5 000.Regeringen hade alltså till slut insett attutbildningsutskottets socialdemokrater med ellermot sin vilja skulle komma att medverka ioppositionens krav på ökningar.Därefter har utskottet i enighet nyanserat dessaökningar på linjer och fristående kurser, ochdessutom i enighet gjort en fördelning på högskolorpå olika orter i landet.Varför är jag så övertydlig om proceduren, dåprodukten till slut blev tämligen bra? Vifolkpartister har ju fått igenom våra krav påutökning, med råge. Jo, jag anser att hattandetmellan propositioner och den utdragna processeninte varit särskilt bra. Det har inte minst försvåratför högskolorna att göra ett bra jobb. De har intehaft en rimlig framförhållning, eftersom de har fåttolika och delvis motstridiga signaler frånregeringen.Detta säger jag trots att ett enigt utskott gjorde alltför att underlätta för högskolorna, inte minst påordförandens initiativ. Utskottet gav så tidigt sommöjligt besked om ökningen till samtliga högskolor,dvs. så fort utskottet kommit överens. Vi föregrepmed andra ord dagens debatt, och det är i sig intebra för respekten för riksdagen.Det är därför bra att utskottet i enighet nu tydligtgör en beställning till regeringen på en ökning avminst samma storleksordning för nästa budgetåroch att utskottet också säger inom vilka områdennästa års ökning skall ske. Det bör underlättahögskolornas framförhållning. Vi liberaler anserinte att beställningen är tillräcklig för framtiden,men skälen till det ingår i nästa veckashögskoledebatt.Fru talman! Jag vill ta upp vissa vårdutbildningar,först inom tandvård. Regeringen förde i januarifram en rad förändringar i dessa.Bl.a. föreslogs på tämligen lösa grunder atttandsköterseutbildningen skulle bli enhögskoleutbildning. liberalerna ansågatt det inte fanns sakliga skäl till det, vilket ocksåutskottet kommit fram till. I betänkandet omgymnasieutbildningarna, som skall behandlassenare , föreslår utskottet att det skapas engren för tandsköterskors utbildning inomvårdlinjen. På det sättet betonas dels atttandsköterskor är en vårdutbildning med egenprofil, dels att det även i fortsättningen finns behovav väl utbildade och väl utnyttjade tandsköterskorför såväl assisterande som mera självständigauppgifter.Tandhygienistutbildningen blir tvåårig. Vi liberalervill att det även i fortsättningen skall vara möjligtför den som är tandsköterska att bli hygienistmed vidareutbildning. Eftersom det enligthögskoleförordningen ingår i resp. linjenämndsmandat att bedöma hur vidareutbildningarna skallarrangeras, har vi avstått från att reservera oss pådenna punkt. Men vi utgår från att resp.linjenämnd kommer att bedöma detta på sammasätt som vi gör.Den nya utbildningen till tandtekniker omfattar120 poäng och kommer att bedrivas inomhögskolans ram. liberalerna anser dockatt den, liksom utbildningen till hygienist, skallsamordnas med tandläkarutbildning inom denstatliga delen av högskolan. Men vi accepterar atthuvudmannaskapet för dessa bådahögskoleutbildningar ingår i utredningen omstatligt huvudmannaskap för allahögskoleutbildningar, som utskottet i enighet begäri betänkandet.Det är glädjande att en enskild motion medundertecknare från , ochcenterpartiet till utrikesutskottet om att tio baltiskastuderande skall få möjlighet att studera tilltandläkare på , som ettkonkret exempel på biståndsinsatser, tillstyrks avutskottet.Fru talman! Utskottet begärde enöversyn bl.a. av de medellånga vårdutbildningarnaslängd i ett internationellt perspektiv. Utskottetpåpekar i årets betänkande att det är en angelägenutredning; underförstått att det hastar.Vi har också enats om att begära en uppdatering avhuvudmannaskapskommitténs förslag från 1981.Där kom man ju fram till att all högskoleutbildningborde vara statlig. Enigheten om en uppdateringmed fokus på ekonomiska konsekvenser är mycketglädjande, eftersom liberalerna längeansett att ett gemensamt statligt huvudmannaskapger bättre samordning och därmed ökad effektiviteti utnyttjandet av gemensamma resurser i bådegrundutbildningarna och forskningen.Frågan har bl.a. aktualiserats av Göteborgskommun och , som tillsammansskrev till regeringen och begärdeförhandlingar med syfte att staten skulle varahuvudman för där.Utskottet efterlyser också med eftertryck ettförslag från regeringen om förändradvårdlärarutbildning. presenteradeUHÄ ett underlag, men har inget hänt.En förändring är minst lika nödvändig i dag.Fru talman! Jag vill säga några ord om folkpartietliberalernas reservationer. Vi delar uppfattningenatt miljöinslagen i t.ex.civilingenjörsutbildningarna är viktiga, men anser ireservation nr 2 att ord skall följas av handling. Föratt miljöinslagen skall bli handling vill vi locka medfyra extra miljoner till de tekniska högskolorna.Pengarna skall fördelas av UHÄ när de tekniskahögskolorna i sina verksamhetsplaner visat framnya miljöinslag som speglar resp. skolas specialitet.I reservation nr 8 begär vi en inventering ochsamordning av utbildningar som leder till guider fört.ex. Det är ett typisktkvinnoyrke, som gärna ses litet över axeln, men braguider ger ju en positiv bild av landet. De ärambassadörer för landet och lockar flera turisterhit.I reservationerna 14 och 15 lyfter vi och moderatasamlingspartiet tillsammans fram ämnesstudiernasbetydelse i grundskollärarutbildningarna. Ireservation 21 anser vi att betyget väl godkänd börfinnas i lärarutbilningar på samma sätt som detfinns i andra ämnesutbildningar.Reservation 23 innebär att liberalernavill satsa 5 miljoner på att de som studerarutländska språk i skall få möjlighet attvistas i det land vars språk de studerar. Språkstudierär ju så mycker mera än att lära sig tala, läsa ochskriva. Det är att få insikt i landets kultur, atmosfäroch vanor, något som det är omöjligt att läsa sig till;man måste få vara i landet.Till slut, fru talman: I ett särskilt yttrande har utgått ifrån att en investering i enkonsthögskola i inte är långt borta.Detta yttrande ligger mig varmt om hjärtat, och jagvill markera att han inte är ensam om att anse detvara att även landets södra delar får enkonsthögskola.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 23 ibetänkande UbU12. När det gäller betänkandeUbU5 om godkännande av Erasmus-programmetär utskottet enigt, och jag delar den glädje somBirger Hagård uttryckte över att frågan haravancerat. Jag yrkar bifall till den eniga hemställani betänkandet.Anf. 17 iVårgårda (c):Herr talman! Vi i har sedan mycket långtid tillbaka starkt tryckt på utbildningens betydelseför landets utveckling, för vår konkurrensförmåga iförhållande till omvärlden, för möjligheterna attlösa miljöproblemen, för individens möjligheteroch för att bevara och utveckla vår kultur. Vi menaratt satsningar på utbildning skall ses som eninvestering för framtiden och inte som en kostnad.Var och en vet att det företag som slutar investerainte klarar sig särskilt . Samma sak gäller förett land. Står vi stilla när det gäller att investera iutbildning är vi illa ute. Vi har starkt kritiseratregeringens defensiva politik, särskilt när det gällergrundutbildningen inom högskolan.När vi nu snart skall besluta om en ökaddimensionering av den högre utbildningen och endel andra frågor som har med grundutbildningenatt göra, finns det anledning att göra entillbakablick. Den debatt om behovet av en ökaddimensionering som kulminerade ochvintras med bok är ingalunda ny.Behoven har funnits länge, vilket också UHÄ harvisat, särskilt . UHÄ harföreslagit en utökning med totalt 18 000 platser pålinjer och fristående kurser under 1990-talet.Grunden i politik är alla människors likavärde och rättigheter. Det gäller även rätten tillutbildning var man än bor i landet. Vi anser atthögskoleutbildning skall vara tillgänglig för densom önskar och kan studera. Då är närheten till enhögskola av avgörande betydelse. Inte minst förvuxenstuderande och för kvinnor gerhögskoleutbildning inom pendlingsavstånd nyamöjligheter. Dessutom är högre utbildning en avförutsättningarna för att näringslivet i en regionskall fungera. Vi har därför varit pådrivande när detgäller inrättandet av de små högskolorna; oftaunder hårt motstånd från andra. Det senasteexemplet är högskolan i /. Viföreslår nu också att ytterligare högskoleenheterskall inrättas i , och Södertörnsamt att högskolan i /skall delasi två självständiga högskoleenheter.I december 1989 lade fram en partimotionom betydelsen av högre utbildning och forskningför den regionala utvecklingen. Vi konkretiseradedär hur man kan stärka de mindre högskolornagenom successivt uppbyggande avforskningsresurser i samarbete med universiteten,hur lärarna skall kunna få forskarkompetens, hurdistansundervisningen skall stimuleras och hur fyraav de medelstora högskolorna skall kunna byggasut till universitet. Det gäller högskolorna iKarlstad, , ochSundsvall/. En modell för detta ärsamverkan med andra närliggande mindrehögskolor till ett s.k. nätverksuniversitet, t.ex. iVäxjö, där man redan nu har ett utvecklatsamarbete med högskolorna i ochKarlskrona/Ronneby.Jag vill gärna säga detta efter Hans Gustafssonsengagerade inlägg isamband med forskningsdebatten med anledningav en flerpartimotion om just detta. Vi i centernställer upp på den modellen och är redo att fattabeslut. Vi föreslog i motionen att enorganisationskommitté skulle tillsättas för att kunnalägga fram en utvecklingsplan för högre utbildningoch forskning inför nästa forskningsproposition.Det innefattade även en uppluckring avlinjesystemet, vilket regeringen äntligen insett ären riktig väg att gå.Förra årets budgetproposition innehöll inget avdetta, varför vi upprepade våra krav om enutbyggnad av de regionala högskolorna och omökad dimensionering av grundutbildningen ochkrävde att regeringen skulle ta fram underlag förbeslut om högskolans dimensionering för resten av1990-talet.I utskottet kunde vi dock , närsocialdemokraterna insåg risken att bli överkördaav en samlad opposition, nå enighet om en vissutökning till en beräknad kostnad av 18,8 miljoner.Dessa medel tillfördes dock inte . Det blev enbesparing. Det är nu glädjande att konstatera attutskottet återigen i enighet återför dessa medel,sedan socialdemokraterna återigen funnit att deannars var på väg att bli överkörda.Samtidigt som vi går mot ett alltmerkunskapsintensivt samhälle är på väg atthalka efter omvärlden när det gäller tillgången påhögskoleutbildad arbetskraft. Redan nu är andelenhögskoleutbildade lägre än i flera av de länder somvi konkurrerar med. Vad värre är: Vi har haftungefär oförändrat antal högskoleplatser desenaste 20 åren, medan andra länder bygger ut.Trycket från fackliga organisationer, frånstudenterna och näringslivet ökade starkt underhösten och vintern och inte minst införutskottsarbetet nu i vår. Vi vet att resultatet blevganska klent, inte minst i budgetpropositionen.Insikten om behoven fanns nog hos regeringen. Detvisar bl.a. en intervju med statssekreterarenSverker iuniversitetslärarnas tidning, som jag fick ögonen påi går. Hindret är enligt honom finansieringen.Detta är bara ett exempel på det statistiskatänkande som präglat den socialdemokratiskaregeringen . Medan kostnaderna fört.ex. transfereringar tillåtits rusa i höjden har manunderlåtit att satsa på investeringar i infrastrukturför framtiden -- investeringar som vi vet betalar sigi det långa loppet, investeringar som, om vi inte gördem, riskerar att undergräva vår förmåga att klarabåde social välfärd och miljö . Det gällerbåde högre utbildning och satsningar på vägar ochjärnvägar.I inledningen till det betänkande vi behandlar i dagbeskrivs hur regeringen i fyra propositioner dennavår föreslagit förstärkningar inomgrundutbildningen. Det är bra och välkommet.Fram t.o.m. miljöpropositionen var utökningendäremot klart otillräcklig. Dessutom hadeförslagen en del fläckar. Regeringen glömde t.ex. itillväxtpropositionen helt bort de små högskolornai . De skulle däremot få vara med ochbetala utökningen på andra ställen, eftersomfinansieringen skulle ske genom omfördelningar.Den utökning av platser på miljö- ochhälsoskyddslinjen som föreslogs i skulleockså finansierias genom besparingar.Vi i motsatte oss dessa besparingar ochföreslog också en utökning med 6 000 platser inomgrundutbildningen för nästa budgetår med enbegäran om ytterligare lika stor utökningnästkommande år. Vi föreslog också en fördelningav platser inom sektorer där behoven är stora ochdär det var praktiskt möjligt att göra dessautökningar med så pass kort varsel. Det gällde inomområdena undervisning, vård--omsorg ochekonomi--teknik.