prot · GE09120 · 1991-05-28 00:00:00 — Därför förutsatte utskottetsom vanligt -- man har gott om förutsättningar,majoriteten i vårt utskott -- att regeringen skullefölja utvecklingen. Utskottet säger att regeringenibland har aviserat vissa justeringar och därförfinner man inga skäl till att förorda en särskildöversyn eller ytterligare ändringar i reglerna. Jagtycker att utskottsmajoriteten är alldeles för passiv.Beträffande spärregler i fåmansföretag har viavvikande mening på några punkter. Utskottetpekar på att spärreglerna kom till för att hindra attarbetsinkomster i fåmansföretag omsätts till lägrebeskattad utdelning eller reavinst. Det ärbetecknande för utskottsmajoriteten att den utgårfrån att företagare i alla sammanhang tillgriper deundanflykter som finns. Befintliga stoppreglerbehöver faktiskt kompletteras, därför attmajoriteten av alla företagare är ärliga.Anf. 10 ():Fru talman! Med tanke på den knappa tiden vi hartill förfogande har jag ingen större lust att startanågot meningsutbyte med . Jagerinrar mig dock att en gångberättade för mig att det pågick 40 utredningar påskatteområdet som finansminister.Dessa utredningar ledde knappast fram tillnågonting, så det är väl inget att förvåna sig över atten eller annan fråga i den väldigt genomgripandereformering, som vi har gjort av skattesystemet,har blivit utestående. Jag förutsätter att de kommeratt lösas.Fru talman! I det här betänkandet behandlasregeringens prop. 1990/91:167. Regeringen föreslåri denna proposition att aktiebolag i vissa fall skallkunna dela ut aktier i ett dotterbolag, utan attutdelningen blir föremål för beskattning.Från liberalernas sida delar vi dennabedömning. Men vi menar också att det finns skälatt medge samma skattefrihet för icke börsnoteradeföretag, vilket inte regeringen vill. Det äraktiemarknadsaspekter som har styrt regeringensresonemang. Vi menar att det även finns andrafördelar som kan uppnås, t.ex. ökning av bolagenskreditmöjligheter.Vi i liberalerna har därför i en motionföreslagit att så skall ske. Till detta yrkande harunder utskottsbehandlingen moderatasamlingspartiet och anslutit sig.Jag yrkar därför, fru talman, bifall till reservation 1.I betänkandet behandlas också ett antal motionerpå företagsbeskattningens område som har väcktsunder allmänna motionstiden. Jag skall kortfattatkommentera några av dem. Men låt mig först ägnanågra ord åt den reformering som skedde avföretagsbeskattningen när skattereformengenomfördes.Vi har från sida riktat enmycket kraftig kritik mot den gamlaföretagsbeskattningen. Den präglades av ensträvan från socialdemokraternas sida att försökabeskatta företagen någorlunda humant, medan detmotsatta skulle gälla företagarna. Denna ambitiontog sig uttryck i att företagen relativt frikostigtmedgavs reserveringar som kom att medförabetydande snedvridningar i kapitalanvändningen.Den socialdemokratiska regleringsivern innebar attkapital låstes in i gamla verksamheter samtidigtsom en förnyelse av svenskt näringslivförhindrades. Trots de alldeles uppenbaraskadeverkningarna på svenskt näringsliv vägradesocialdemokraterna att gå oss till mötes genom enreformering av företags- ochföretagarbeskattningen.Först när situationen blev fullständigt ohållbar, närdet stod fullständigt klart att konsekvenserna skullebli ödesdigra om vi inte gjorde något här i ,ändrade man sig på socialdemokratiskt håll. Deskador som åsamkats som industrinationgenom denna försumlighet är ytterligt betydande.Skattereformen har vänt upp och ned på dettidigare systemet, eller rättare sagt, skattereformenhar vänt saker och ting rätt när det gällerbolagsbeskattningen. Tyvärr förlorades mycket tiddå det gällde att finna fram till en vettig beskattningav egenföretagarna. Jag skall återkomma något tilldetta. Låt mig bara säga att om vi hade haftytterligare på oss att arbeta igenomdenna problematik, är det min övertygelse att detskulle ha kunnat leda fram till en lösning som varitbetydligt närmare en mer permanent och hållbaregenföretagarbeskattning än den som vi nu harkunnat uppnå.När det gäller bolagsbeskattning kom vi emellertiden bra bit på väg. Det gamla systemet närmasttvingade fram en inlåsning av kapital i företagen. 50à av årsresultatet kunde på detta sätt låsas ingenom reserveringar, reserveringar som inte kundedisponeras efter företagsekonomiska elleraffärsmässiga bedömningar utan oftast styrdes avpolitiska beslut och tillståndsgivningar.Utdelningskapitalet efter bolagsskatt utgjordevanligen en bråkdel av årsvinsten, i bästa fallkanske en femtedel av resultatet. En brutalinkomstskatt såg till att denna utdelning krymptetill närmast ingenting.I det nya systemet är förhållandet närmast detomvända. SURV-en låser inte in kapital på sammasätt. Och i den mån den uppmuntrar tillreserveringar handlar det om en betydligt mindredel av vinsten. Normalt kan 50 à görastillgängligt för utdelning efter skatt. Systemettillåter därför -- med kapitalbeskattning avutdelningen -- en förnyelse av svenskt näringsliv.Kloka och affärsmässiga bedömningar kan styrasatsningarna, inte som tidigare ett inkröktskattetänkande.Från liberalernas sida har vi ingenanledning att känna oss annat än nöjda med detresultat som vi har uppnått när det gällerbolagsbeskattningen.Fru talman! Jag nämnde tidigare egenföretagarnasbeskattning. Vi nådde som jag konstaterade intefram till en tillfredsställande och hållbar lösning.Regeringen skulle enligt den uppgörelse som viträffade fortsätta beredningen av detta avsnitt ochlägga fram förslag. Från liberalernassida förutsätter vi att utredningsarbetet bedrivsskyndsamt.Mot bakgrund av den skälva som tycks ha spritt siginom socialdemokratin är väl inte minaförhoppningar särskilt stora att regeringen skalllyckas ta sig samman och presentera ett acceptabeltförslag. Misstroendet mot landets småföretagarkårhar alltid lyst igenom i det socialdemokratiskaagerandet. Att hoppas på en ändring i dettasammanhang är väl att sträcka förhoppningarna förlångt. Fru talman, det är nog mer realistiskt atthoppas på en ny regering.I det här betänkandet behandlas ocksådubbebeskattningen av aktieutdelningar, dvs. denfråga som statsministern, när den stora skälvanspred sig inom socialdemokratin, tog till intäkt föratt påstå att vi i liberalerna hade spräcktskattereformen. Självfallet kan jag, fru talman, intebara slinka förbi denna fråga.Folkpartiet har som jag har suttit iriksdagen med fullständig kristallklarhet kritiseratdubbelbeskattningen av aktieutdelningar. Redanvid mitt första /83 krävde vi attutredningen om ett avskaffande avdubbelbeskattningen på aktieutdelningar skulleåterupptas, den utredning som socialdemokraternalagt ned. Det här är inget nytt. Vi tycker attprivatpersoner skall kunna äga aktier på sammavillkor som institutionella placerare. Det har viliberaler alltid tyckt. Ni socialdemokrater tyckerinte det. Ni har alltid favoriserat kollektivismen.Att påstå att vi skulle ha anslutit oss till dennauppfattning, er uppfattning, och övergett en liberalgrunduppfattning i skatteöverenskommelsen är,som jag ser det, närmast löjeväckande.Förhandlingsresultatet innebar att vi kom överensom att inte lägga fram förslag i denna fråga isamband med reformen. Däremot lindradesdubbelbeskattningen faktiskt under resans gång pågrund av att Anell-avdraget behölls. Vad står det dåi skriften Ny start för , som har upprörtstatsministern så mycket. Jag skall be att få citera:''Den pågående institutionaliseringen avaktieägandet i är oroande. Den måstemotverkas genom att diskrimineringen avprivatpersoners aktiesparande upphör. Detförutsätter att dubbelbeskattningen avutdelningsinkomster avvecklas. ''Vore det inte för allvaret i denna fråga skulle jaglitet ironiskt kunna anmärka att nisocialdemokrater faktiskt är hemskt snarstuckna.Nej, vi har inte skrapat på livsnerven i den liberalaideologin, en grundideologi som bygger påmarknadsekonomi, näringsfrihet och enskiltägande. Vi har inte heller krävt att ni skall skrapapå livsnerven i den socialistiska ideologin sombygger på kollektivt ägande, regleringar ochfondägande. Därför fick den här frågan den lösningsom den nu fick i överenskommelsen. Likauppenbar som den här grundläggande ideologiskaskillnaden mellan våra partier har varit har ocksåunder hela den tid som jag har suttit i dentotala samstämmigheten varit då det gälltmatmomsen. Detta är ju inte speciellt märkvärdigt.Den som kan läsa innantill har ju inte särskilt lättatt finna några argument för lägre matmoms i detmastodontutredningsarbete som gjorts i dennafråga.Nu tänker ni socialdemokrater lägga fram ettförslag som är nästan identiskt med det förslag somKIS lät se på. Och ni gör det tvärtemotallt förnuft och bättre vetande.Låt mig, fru talman, sluta med att citera vad SörenWibe skrev i sammanfattningen beträffande ettprecis likadant förslag i KIS. Citatet gäller dentotala bilden av folkhushållet. ''Beaktande de osäkerheter som finns kanresultatet sammanfattas med följande ord. Förkonsumenterna som helhet uppkommer en mindreförlust på 0,5--, huvudsakligenberoende på skatteomläggningens snedvridandeeffekt. Konsumenterna vinner ca 10 miljarderkronor på de sänkta livsmedelspriserna, men fårbetala igen samma summa med råge på de höjdavarupriserna i övrigt. De stora vinnarna ärlivsmedelsproducenterna. Vinsten för deras deluppgår till ca . De storaförlorarna är gruppen övriga producenter. Deförlorar ungefär motsvarande summa.Sammantaget över alla grupper uppkommer ensamhällsekonomisk förlust i storleksordningen0,5--. ''Fru talman! Låter jag litet mera bitter än vanligtberor det på att jag är bitter över attsocialdemokraterna har velat spräckaskattereformen bara för att ådra landet ensamhällsekonomisk förlust på mellan 0,5 och 1miljard kronor.Anf. 11 () replik:Fru talman! hänvisade till de olikautredningar som pågår och menade att detta var engod förklaring till att utskottet varhandlingsförlamat i en rad frågor, där vi hadereservationer och andra yrkanden. Han nämnde attdet under tid somfinansminister pågick ett fyrtiotal utredningar påskatteområdet. Detta kan ha varit en bidragandeorsak -- utredningar är ju kostnadskrävande -- tillatt han lyckades åstadkomma det störstabudgetunderskottet . Jag vill minnas attdet uppgick till . För att bl.a.hålla nere kostnaden, då det ju finns utredningaroch föreligger förslag som från laglig synpunkt ärhelt godtagbara, kunde ju utskottet mycket väl hafattat ett beslut. Hade vi bara haft en majoritet iutskottet, hade vi fått igenom de yrkanden där vihänvisar till att frågan är tillräckligt utredd. Det rörsig bara om den obotfärdiges förhinder, när manhänvisar till pågående utredning och vill avvaktaförslaget, osv.Anf. 12 () replik:Fru talman! Om man säger de obotfärdigasförhinder, blir det kanske lättare att förstå.Anf. 13 ():Fru talman! Effekterna av den genomfördaskatteomläggningen gör sig nu påminda på en långrad områden. Den mödosamma och för partiernabakom skatteuppgörelsen uppenbarligenprestigefyllda perioden för nödvändiga justeringari skatteomläggningen är nu inne. Sakligt sett liggerdet inget uppseendeväckande i detta. Det ärsnarare en alldeles naturlig företeelse att det i en såkraftig förändringsprocess som den somskatteomläggningen innebär och inneburit begåsett och annat misstag som behöver rättas till.Det som däremot väcker förvåning är att detframför allt i de partier som står bakomskatteuppgörelsen vållar sådan uppståndelse såsnart krav reses på välmotiverade förändringar. Detmest uppmärksammade i bl.a. media är denomsvängning i matmomsfrågan somsocialdemokraterna har gjort , enanpassning till verkligheten som i och för sig harförutsetts av bl.a. och som borde hakunnat förutses även av andra partier. Den häromsvängningen har också kommit attuppmärksammas i denna debatt, även om sakensträngt taget inte hör till dagens ärende. I detbetänkande som vi här och har att behandla görsockså ett angeläget tillkännagivande till regeringenom behovet av justeringar i skatteomläggningen.Beslutet om detta tillkännagivande haruppenbarligen föregåtts av betydande vånda inomframför allt regeringspartiet. Jag anser detangeläget att till såväl folkpartister somsocialdemokrater rikta uppmaningen att sebetydligt mindre dramatiskt och prestigefyllt på debehov av förändringar som kommer att visa sigönskvärda och nödvändiga i vårt skattesystemframöver. Den nu genomförda omläggningen ärnaturligtvis inte i alla sina beståndsdelar något förall framtid givet. Också era insatser kommer attbehövas för att skapa de justeringar ochförbättringar som kontinuerligt vunna erfarenhetermotiverar.När det gäller skadeförsäkringsföretagensskattesituation har i realiteten kunnat påvisas attde ömsesidiga bolagens skatteeffekter tvingar dessabolag att överväga annan associationsform för attbibehålla sin konkurrenskraft, vilket allvarligtskulle minska flerfalden i branschen. Fråganuppmärksammades av redan föreikraftträdandet. Det är därför för oss glädjande attdenna uppfattning nu delas av hela utskottet.Mycket arbete återstår emellertid, innan frågan ärslutligt och tillfredsställande löst. Jag utgår ifrån attregeringen behandlar frågan med storskyndsamhet, så att de berörda företagen kanplanera efter stabila förutsättningar i dettahänseende.Jag utgår vidare ifrån, även om det inte omnämns ibetänkandet, att regeringen vid den överarbetningsom nu beställer också åtgärdar dekonkurrenssnedvridningar somskatteomläggningen medför för övriga federativtuppbyggda företagsformer vid sidan av deömsesidiga skadeförsäkringsföretagen. Jag tänkerdå i första hand på förändringar inommervärdeskatteområdet. Jag vill också deklareramin mycket bestämda uppfattning attregeringskansliet i sin bedömning i hithörandefrågor behöver tillföras kompetens om dessaföretagsformers specifika villkor ocharbetsförutsättningar. Det är uppenbart att kanslieti dag saknar tillräcklig kompetens för att göra dessabedömningar. Skatteomläggningen präglas i alltförstor utsträckning av aktiebolagens förutsättningaroch tänkesätt. Mångfalden i det svenskanäringslivet är en styrka som inte får försvagas tillföljd av förändringar i skattesystemet.Det ensidiga betraktelsesättet att haaktiebolagslagstiftningen som rättesnöre förföretagsbeskattningen har också medfört attsmåföretag som drivs i företagsformen enskildfirma har kommit i en skattemässig strykklass. Ensådan principiell orättvisa är att egenföretagarenbetalar sociala avgifter på såväl arbetsersättningsom avkastning av i företaget satsat kapital. Dettaberor på att vi inte har en utvecklad teknik föratt särskilja dessa storheter i den uppkomnavinsten. En särskild redovisningsmetod skulle lösadetta och en del andra problem. Vi har fråncenterpartiets sida alltsedan utredningsstadiet varittillskyndare till en sådan metod. Jag har vissförståelse för att det är en tekniskt komplicerad sakoch att det därför krävs tid för att framlägga ettutarbetat förslag. Men jag kan inte dölja att julängre tid som förflyter, desto mer förefaller detvara ointresse från partierna bakomskatteuppgörelsen att komma till rätta med de härproblemen. Jag skulle vilja fråga ,med de kontakter som han har medregeringskansliet, om han har någon informationom arbetsläget i departementet när det gäller denhär frågan.Jag har i tidigare skattedebatter funnit anledningatt påpeka att det, för att det skall bli ordentlig farti agerandet för behövliga justeringar i den gjordaskatteomläggningen, krävs en ny regering, och dåen regering med som en stark part.Det finns skäl att upprepa detta påstående nu när vii ett historiskt perspektiv betraktarhandläggningen. Det återstår alltså att behandlafrågan om en särskild redovisningsmetod föregenföretagare.Fru talman! I övrigt behandlas i detta betänkandeett flertal frågor som har stor betydelse föregenföretagens skattesituation ochutvecklingsmöjligheter. Det gäller t.ex. införandetav en särskild s.k. mini-SURV. Det gäller också enändring av förvärvskällereglerna föregenföretagare och ändrade regler förräntefördelning samt i fråga om reavinst vidavyttring av näringsfastighet. Men det handlarockså om en del andra angelägna förändringar.I dessa frågor har utskottsmajoriteten -- så är det ivarje fall -- avvisat framställdaförslag. Jag är dock övertygad om att verkligheten,om utgångspunkten är att de små företagen iallmänhet och egenföretagen i synnerhet skall fågynnsamma och i varje fall med aktiebolagenjämförliga villkor, kommer att tvinga framförändringar också i dessa avseenden.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall tillreservationerna 1, 5 och 23.Anf. 14 () replik:Fru talman! tycker inte att fråganom matmomsen hör hemma i den här debatten.Men det var faktiskt han själv som tog upp denfrågan.Jag nämnde utredning, vilken visar atteffektivitetsförlusterna i producentledet uppgår tillca 1 miljard. Vissa producenter av livsmedel tjänar10 miljarder på andra producenters bekostnad.Detta kommer att föranleda bl.a. omställningar.Enligt min mening hör alltså frågan ommatmomsen hemma i debatten omföretagsbeskattningen i Sverige.Anf. 15 ():Fru talman! Den här debatten är kanske en av desista debatterna om inkomstbeskattningen här ikammaren . Den härdebatten har inte förhandsannonserats av vare sigkammarkansliet eller någon annan instans som enav vårens större och viktigare debatter. Men jagmenar att denna debatt och detta betänkande ärviktiga. De är viktiga av två skäl. För det förstainrymmer betänkandet en reservation från oss ivänsterpartiet. Vi redovisar där en inriktningbeträffande företagsbeskattningen. Ännu så längeär vi dock ensamma om denna uppfattning. Menjag menar att den av oss föreslagna inriktningen harframtiden för sig. För det andra är betänkandetviktigt därför att där finns reservationer som visarvilken väg den nyliberala alliansen -- dvs.folkpartiet och -- vill gå i svenskskattepolitik.Jag skall kommentera dessa båda aspekter, och jagbörjar då, naturligtvis, med vänsterpartietsalternativ. Detta redovisas främst i reservation 2,som jag härmed yrkar bifall till. Jag yrkar ocksåbifall till reservation 14.Vad är det för linje som redovisas i reservation 2?Ja, egentligen gäller det en politik som är så enkelatt det enda anmärkningsvärda med den är att denännu inte omfattas av fler partier än vänsterpartiet.Svenska företag har ju länge haft en förmånligbeskattning, och skattereformen har inte inneburitnågon ändring i det avseendet. Menskatteomläggningen borde ha lett till en kraftigareinkomstbeskattning, främst när det gäller de storaföretagen, för att finansiera sänkt skatt påarbetsinkomster. Så har man gjort t.ex. i ReagansUSA. Men den svenska skatteomläggningen har istället lett till att vi nu troligen har Västeuropaslägsta företagsskatt. Det gäller såväl nominellt somi fråga om en effektiv skattebelastning avkvarhållna vinstmedel. Skattesatsen har sänkts,från . Om reserveringsmöjlighetensamtidigt helt hade slopats, skulle detta ha kunnatresultera i ökade skatteinkomster -- trots en lägreskattesats. Det är en lösning som är lika elegantsom den är tilltalande.En sådan reform håller man för övrigt på attgenomföra i vårt grannland . Men så blir detinte i . Här har man i stället infört en nyreserveringsmöjlighet -- skatteutjämningsreserven,nämligen SURV-en. SURV har inte bidragit till attvi har fått ett förenklat skattesystem. SURV-systemet gynnar storföretagen. Det lederemellertid till besvärliga problem för mångasmåföretag. Men framför allt bidrar det tillsnedvridningar och inlåsningar i fråga omkapitalanvändningen och på investeringssidan.Skattesystemet, inte produktionens villkor, tillåtsalltjämt styra.Varför infördes då denna SURV? Det verkarobegripligt mot bakgrund av att man säger sigeftersträva enkelhet och dynamit. Men det kanfinnas två skäl.Först och främst kunde man genom denna SURVhålla kvar ett skatteuttag om i genomsnitt ca 20 %.Samtidigt kunde socialdemokrater ochfolkpartister sprida myten att skulle få ettskattesystem skatt på alla inkomster,såväl för storföretag som för löntagare. Min frågatill socialdemokrater och till liberalernaär: Vill ni förneka att det i verkligheten blev drygt30 % för jobbaren och för företagen? Detgår bra att ge ett svar här i kammaren. Men det gårockså bra att svara annorstädes, om ni behöver merbetänketid.Det har också funnits ett internationellt skäl. Dethandlar då om t.ex. kravet på att visavi EG försökaframställa det hela så, att skulle få 30 %företagsskatt. Redan vid i nominell skattskulle avvika dramatiskt neråt från övrigaländers företagsbeskattning. Om vi i dåskulle lägga oss på en nivå om skulle det finnasen risk för att EG kom med synpunkter.I svensk debatt försöker en del debattörer, främstpå högerkanten men t.o.m. också på vänstersidan,framställa det hela så, att EG skulle rikta formellakrav på skattesänkningar hos sina medlemsstater.Det är felaktigt, och det vet alla som har följtskattedebatten i EG.Vad EG kräver, i den mån man kräver något påskatteområdet, är i stället motsatsen. Jag tänker dåpå detta med minimiskattsatser, dvs.skattehöjningar. En avvikande lågföretagsbeskattning kan med rätta uppfattas så, attnågot land skulle försöka dra åt sig investeringargenom skattekonkurrens, dvs. en form avproduktionsstöd via skattesubventioner.Jag tror att vi har att vänta problem för svenskföretagsbeskattning om blir medlem i EG.Jag vill därför fråga föregående debattörer, alltsåHugo Hegeland, , ,och även och socialdemokraternasrepresentanter som kommer upp senare i debatten:Hur många av EGs medlemsstater har lägrebolagsskatt än ?Jag vet, fru talman, att idecember 1990 tillsatte en arbetsgrupp under dentidigare holländske finansministern . Gruppen fick i uppgift att studera i vilkenutsträckning medlemsländernas existerande systemför företagsbeskattning kan inverka snedvridandepå konkurrensen eller på investeringarna inom deninre marknaden. Hur tror ni att denna gruppkommer att bedöma ett effektivt skatteuttag om ca20 % som det i ? Vi kan ju hamna i denegenartade situationen att EG kräver att Sverigeskall lägga sig på en högre nivå.Fru talman! Sammanfattningsvis: Grundbulten ifråga om syn påföretagsbeskattningen är förslaget om att SURV-systemet skall avvecklas. Det skulle leda till enökad inkomstbeskattning av företagen eller till, föratt tala i termer som är populära på annat håll, attföretagsskatten anpassas till den europeiska nivån.Av hänsyn till kammarens planering hänvisar jag iövrigt till redovisningen i vänsterpartietsreservation 2.Inledningsvis sade jag att jag skulle tala om tvåaspekter på detta betänkande. Dels gäller det alltsåvänsterpartiets linje, dels gäller det den linje somföreträds av en regering ''in spe''. Det handlar omden liberala högerlinjen, som återfinns bl.a. ireservationerna 4 och 11.Folkpartiet anklagar gärna regeringen för svek närregeringen villfar krav på ensänkning av matmomsen. Men själv finner man sigi dock fri att, som framgår av reservation4, lägga fram förslag om en slopaddubbelbeskattning av aktieutdelningar. har ju redogjort för den saken.Personligen menar jag att den tanken möjligenkunde prövas i samband med en allmän översyn avalla skattereformer som berör företagen och som viredovisar i vår reservation.Men så tänker man inte i . I det partietser man inte företagsbeskattningen som en del avfördelningspolitiken. Att inte gör såförvånar däremot inte. Frågan är väl ommoderaterna anlägger fördelningspolitiskaaspekter på någon skatt över huvud taget. Men attfolkpartiet, som en gång var det borgerligavänsterpartiet, inte gör det är en beklagligutveckling.Så ser alltså friheten enligt . Vadfolkpartiet får bryta, får ingen annan bryta. Ja, härfinns det inte någon symmetri.Fru talman! Det sägs ibland att blockpolitiken ärdöd. Och det är den bitvis bland väljarna. Menblockpolitik i blir det när partier gör sigtill renodlade företrädare för ett bestämtpartsintresse. I skattepolitiken gör sig nufolkpartiet och till en form av talrör åtden kravmaskin som heter Industriförbundet.Slopa dubbelbeskattningen, heter det i dettabetänkande. Det innebär alltså en uppmaning omatt lägsta vinstbeskattning skall sänkasytterligare.