prot · GE0951 · 1991-01-17 00:00:00 — Som LO-representant var mycket positiv till enåterbäring. Jag hoppas att vi, innan vi skall skiljasåt det här riksdagsåret, har ett förslag som återförvissa av vattenkraftens vinster till de regioner därde har skapats. Det är inte mer än rätt, för man haruppgivit stora naturvärden.Det behövs ingen särskild utredning för attkorrigera det s.k. stödområdet. Det utreddes 1987och synpunkter lades fram i remisserna. Jag hoppasatt vi får en förändring i Västerbotten.Anf. 19 ():Fru talman! På en punkt håller jag medindustriministern. Det är när han klart uttalar attnäringspolitiken kommer att ha större betydelse dekommande åren. Jag är övertygad om att den tesenär riktig. Jag vill dock erinra industriministern omvad vi så högtidligt skriver och säger omregionalpolitiken. Den är till för att ge människortillgång till arbete, service och god miljö, oavsettvar människorna bor. Det kan man naturligtvisgöra på olika sätt. Verksamheten skall bedrivas såatt de regionalpolitiska målen uppnås.Industriministern nämner själv utbildning. Jagtänker då särskilt på lokaliseringen av universitetettill . Det var det bästa lokaliseringsprojektsom någonsin har genomförts i . Det harUmeåregionen och haft stor nytta av.Men satsar inte socialdemokraterna lika mycketpå grundutbildning. toggrundutbildningen vid avresurserna. gick till forskarutbildning. ärde siffrorna omvända. Det är att utarma en nation,att minska grundutbildningen. Vi behöver flerutbildade människor i vårt land för att vi skall klaranäringspolitiken.Jag återgår till frågan om stödområdesindelningen.Jag har ett färskt papper från ett företag i . Demeddelar att kostnaderna för deras verksamhet är1,7 miljoner större, med högre arbetsgivaravgifteroch högre fraktkostnader, än jämförbarverksamhet i , som ligger iNorrbotten. beräknas kostnaderna bli 2miljoner högre.Jag vill ha ett svar från industriministern: detverkligen anses vara rättvist att företag som ligger inorra inland, med enbart några milmellan sig, skall dras med så olika kostnader? Skallde till statskassan betala arbetsgivaravgifter sombelastar deras möjligheter att expandera och somkommer att leda till att de här företagen flyttarsöderut med sin tillverkning, för då får de billigaretransporter?Anf. 20 Industriminister ():Fru talman! Jag tänker svara på en del av de frågorsom har ställts. Först gäller det infrastrukturfondenoch storstadsområdena. Regeringen har omtalat att5,5 miljarder av de 20 miljarderna avsätts för de trestorstäderna. Det är detta storstadsförhandlarnaöverlägger om. Det finns rätt mycket pengar kvaratt satsa på andra delar av landet. Det skall vinaturligtvis också konkretisera. Tanken medinfrastrukturfonden är att man skall få enförhandlingsmöjlighet med olika intressenter föratt på det sättet mångfaldiga pengarna. Då får vi sevar det går att få fram mesta möjliga infrastrukturpå bästa möjliga ställen. Det är en uppgift som viinte kan klara ut på en gång. Det är en process.Den andra frågan gäller stödområdesindelningen.Jag har inte för avsikt att tillsätta någon utredningsom gäller den frågan. Vi har fattat beslut för enkort tid sedan. Jag tycker att det blev ett bra beslut.Jag kan inte se att problemen är av den karaktärenatt det krävs en ny utredning. Det blir alltidproblem när man skall dra gränser. Men jag tyckerinte att de är svårare nu än de har varit tidigare. Vihar olika kriterier för stödområdena. Dekriterierna har lett fram till denna indelning. Skulledet visa sig att denna inte är lämplig,med hänsyn till den utveckling vi har i olika delarav stödområdet, får vi naturligtvis se över det. Detgör vi kontinuerligt i och med att vi lyfter upp endel kommuner i tillfälliga stödområden. iVästerbotten är ett exempel på att vi också harflyttat en kommun från stödområde 2 tillstödområde 1.Får jag sedan med anledning av anslagen säga tillBörje att vi, i den skrivelse somriksdagen fick , och som presenteradeåtgärder för att stabilisera ekonomin och begränsatillväxten av de offentliga utgifterna, redovisade enlång rad olika förslag för att komma till rätta medden snabba tillväxten av den offentliga sektornsutgifter. Det innebär naturligtvis i praktikenminskade anslag på en rad olika områden istatsbudgeten. Det är enligt min mening naturligtatt det också måste påverka anslagen förregionalpolitiken, utan att möjligheterna attbedriva en kraftfull regionalpolitik för den sakensskull äventyras.Alla ändamål som vi gett anslag till i statsbudgetenär angelägna. Det gäller naturligtvis att se över omman kan effektivisera användningen och hur manskulle kunna få ut det bästa möjliga av de pengarsom satsas.De särskilda infrastrukturprogram somlänsstyrelserna i de nordligaste länen nu håller påatt arbeta fram beräknas bli genomförda under entreårsperiod. För detta är medel redan anvisade. Vibehöver också utvärdera det sättet att arbeta medde regionalpolitiska frågorna. Det är ett nytt sätt.Regeringen har därför i den framlagdabudgetpropositionen menat att det är rimligt attföreslå ett något mindre belopp förregionalpolitiska infrastruktursatsningar undernästa budgetår jämfört med innevarande budgetår.Vi tror att de resurser som vi har och somkommer att användas under det här året men somtäcker ett treårsprogram gör att vi kommer att få enganska ordentlig satsning tillsammans med demedel som kan fås fram från de olika sektorerna.De resurser som vi får för nästa budgetår skall varaen komplettering som gör att vi kan täcka de behovsom finns inom de olika områdena.En annan viktig del är naturligtvisriskkapitalförsörjningen. Detta är en viktig del avinfrastrukturen. Därför beslutade underförra året om omfördelning av de statligafinansieringsinsatserna för småföretag. Det innebäratt ett delvis nytt instrument har skapats, nämligenägarkapital i form av minoritetsinsatser. Detta är enutomordentligt viktig infrastrukturåtgärd för attmedverka till en utveckling i nya företag ochväxande företag.Sigge Godin ställde frågan: Kommer denenergipolitiska uppgörelse som har träffats mellande tre partierna att hålla även när det gällertillgången på el till industrin och när det gällerpriserna? Jag vill då hänvisa till historien, om intenågot annat hjälper. Vi har i haftutomordentligt låga elpriser internationellt sätt. Vihar haft god tillgång till elenergi. Det har gjort att vihar kunnat bygga ut vår industri -- skogsindustrin,stålindustrin, gruvindustrin osv. -- och kunnatförädla våra produkter. Det skall vi fortsätta med.Det skall vi göra genom att vi får en bredparlamentarisk bas för en energipolitik. Det är detsom industrin har väntat på och som ocksåmöjliggör en tillräcklig tillförsel av elenergi tillrimliga priser. Jag kan inte se att det finns någotsom helst underlag för misstanken att denuppgörelsen inte skulle hålla.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare inlägg.Anf. 21 ():Fru talman! Låt mig ta det sista först, herrindustriminister. Industriministern ville hänvisa tillvår historia. Det gjorde jag också och påpekade attöverenskommelser inte har hållits under detsenaste året. Det är detta som gör mig orolig,speciellt av det skäl som industriministern självnämnde, att de elkraftsintensiva företagen är påväg ut ur landet. En del har redan flyttat, andraplanerar att flytta. Vi får hoppas att de nu kommeratt kunna ändra uppfattning.När det gäller infrastrukturen måste det varaförnuftiga satsningar. Det skall vara miljöinriktadekommunikationer med rationella lösningar. Viskall utnyttja såväl järnvägar, sjö som vägar i enförnuftig kombination. Jag tycker att regeringen ärlitet dålig på det. Industriministern satsar 70milj.kr. på transportutvecklingsstöd i årets budget.Det är inte ofta som det är fel på hur företagenutvecklar transporterna, men vad finns det förmöjligheter när det finns en smal krokig eländig vägatt köra på? Då spelar det ingen roll om man harrationell hantering i företagen både när det gällerproduktion och när det gäller leveranser, man harju inget val. Man har bara den vägen att hålla sigtill, det finns inget annat. Där är egentligenproblemet. Det måste vi försöka lösa på något vis.Låt mig säga när det gällerstödområdesindelningen, eftersom intehar taletid kvar, att var missnöjt medregeringens förslag. Vi är också missnöjda medriksdagens beslut i frågan. Vi tycker att det finnsskäl, precis som har sagt, att skaparättvisa i dessa frågor. Därför tycker vi att man skallse över stödområdesindelningen och försöka få enförnuftig indelning. Man kanske skall göra deindragningar som är föreslagna, men hänsyn måsteändå tas till vissa små kommuner, som har kommiti kläm. När industriministern säger att man inte harför avsikt att göra det beklagar jag, för ni kundeändå ge ett sådant löfte.Jag ställde några frågor om Bothniabanan -- om detär rimligt att riva upp asfalterade vägar och göragrusvägar av dem. Jag frågade om man är bereddatt ändra lagstiftningen när det gällersjötransporter, så att de blir rationellare förindustriföretagen. Någon fråga bordeindustriministern kunna ventilera.Anf. 22 ():Fru talman! Det var ett viktigt klargörande frånRune . Det behövs satsningar i vårastorstäder, men det behövs också på landsorten.Jag noterade bara att socialdemokraterna iStockholm tydligen blivit felinformerade t.o.m. avstatsministern.Ett annat statsråd har här talat om att fördelapengar till vägar efter folkmängden. Jag hoppas attinte heller det blir verklighet. Som till nöter slipbilen på vägen mer än tusenpersoner som bor efter vägen.Så om länsanslaget och transportstödet. Jag tror attdet går att uppbringa en riksdagsmajoritet motregeringen för att få dem på rätt nivå. Jag hoppasatt ni är glada förlorare, för det som man spar in därfår man igen på arbetslöshetens konto, och det blirdyrare för nationen. Jag hoppas också att det går attfå stöd för att en del små kommuner får bytastödområde under det här riksdagsåret.Nu vill jag inte bråka mer med omdetta, utan jag bara understryker attframtidssatsningar på vägar, järnvägar, forskningoch utbildning måste komma hela landet till del, fördet ger framtidstro i hela landet. Det är det bästasättet att skapa ekonomisk tillväxt, och det vill vi jubåda ha.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1990/91:87 omsysselsättningen i VärmlandAnf. 23 Industriminister ():Fru talman! har frågat mig om vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta försysselsättningen i med anledning av bl.a.ökande varsel om neddragningar ochnedläggningar i länet.Kjell tar upp fyra delfrågor. Jag kommeratt besvara dem i den ordning de har ställts.Till att börja med frågar om regeringen ärvillig att medverka till insatser förunderleverantörsindustrin som i och med attnäringslivet internationaliseras utsätts för enökande konkurrens.Underleverantörerna måste förnya ochutveckla sin kompetens för att kunna behålla ochstärka sin konkurrenskraft både på den svenska ochpå den internationella marknaden.Vikten av att stödja och stärka underleverantörerhar redan uppmärksammats av regeringen. Under1990 har regeringen exempelvis givit statensindustriverk, styrelsen för teknisk utveckling,delegationen för verkstadsteknisk utveckling,exportråd och industrifonden i uppdrag attgenomföra ett treårigt åtgärdsprogram förunderleverantörsindustrin. Programmet omfattarutrednings-, rådgivnings- och finansieringsinsatser isyfte att främja underleverantörernas utvecklingoch konkurrenskraft. Regeringen har uppdragit åtindustriverket att svara för samordningen av deinsatser som föreslås i åtgärdsprogrammet.På regeringens förslag beslutade dessutomriksdagen att anslå 50 milj.kr. perår för att stödja små och medelstoraverkstadsföretag, främst underleverantörer.Regeringen har tillsatt en verkstadstekniskdelegation som med dessa medel skall stödjaprojekt som ökar den tekniska kompetensen hosföretagen. Olika former av stöd kan lämnas tillsådana projekt som innebär att ny teknik eller nyamaterial kommer att användas i produkter ellerproduktionsprocesser. Målet är att flerunderleverantörer skall kunna ta fullt ansvar förkompletta delsystem, vilket ökar deraskonkurrenskraft.I sin andra delfråga tar uppinfrastrukturens och speciellt kommunikationernasbetydelse. Även jag vill poängtera vikten av godakommunikationer för näringsliv ochsamhällsutveckling.I den trafikpolitiska proposition som togställning till 1988 var en av de grundläggandeförutsättningarna för kommunikationsutvecklingenatt den skall leda till regional balans. Sedan 1988pågår också ett tioårigt bärighetsprogram som hartill syfte att anpassa vägnätet till EGsviktbestämmelser. Programmet förväntas även geeffektivare inhemska transporter samt bidra tillpositiva regionala effekter. Programmet omfattarriksvägar, primära länsvägar och i de sjunordligaste länen även de mindre vägarna.I den näringspolitiska propositionen för ökadtillväxt som kommer att läggas fram i februari i åravser regeringen att återkomma till frågan ominfrastrukturens utbyggnad.Kjell tredje fråga handlar om stöd tillforskning.Jag vill inledningsvis framhålla att de mindre ochmedelstora högskolorna är mycket viktiga för denregionala utvecklingen. Högre utbildning ochforskning ökar arbetskraftens kompetens, vilketförbättrar näringslivets utveckling och bidrar tillregional balans.På regeringens förslag beslutade under1990 att kraftigt höja de medel som står till demindre och medelstora högskolornas förfogandeför forskningsstödjande åtgärder. underlätta för lärare vid dessa högskolor attsöka forskningsstöd och anslag hos forskningsrådoch andra finansiärer. höjsbasen med 30 milj.kr. hartilldelats ca 4,7 milj.kr. av dessa medel.Vidare har styrelsen för teknisk utveckling påbörjatett arbete tillsammans med tio mindre ochmedelstora högskolor i anslutning till stödområdetoch i sydöstra för att förstärka forsknings-och utvecklingsarbetet inom främst det tekniskaområdet vid dessa högskolor. För detta ändamålhar 35 milj.kr. anslagits från det regionalpolitiskaanslaget för infrastrukturåtgärder. Av dessa medelhar högskolan i tilldelats en ram på 4milj.kr.Slutligen frågar om regeringen ärvillig att medverka till underlättandet av nyaarbetsplatser i länet och då speciellt i orter somSäffle och . Svaret är att det gör vi redan.Sedan 1982 har anslag för regionalutveckling fyrdubblats och uppgår /91 till 75 milj.kr. Medlen kananvändas till glesbygdsstöd, projektverksamheteller till stöd till företag i stödområdet. ingårnio av länets kommuner i det permanentastödområdet, och ytterligare två kommuner ärtillfälligt inplacerade.Både kommun och i kommuningår i det permanenta stödområdet 2, därregionalpolitiskt stöd i samband med investeringarkan lämnas i form av lokaliserings-, utvecklings-och sysselsättningsbidrag. I jämförelse med dessaorters tidigare stödområdesinplacering, som gälldefram till , är detta en förbättring,eftersom nu även sysselsättningsbidrag kan lämnas.Det regionalpolitiska företagsstödet har /90 lämnats till dryga 60arbetsställen i länet, som med hjälp härav beräknasöka sysselsättningen med sammanlagt ca 380personer.Anf. 24 ():Fru talman! Jag vill först tacka industriministernför svaret på min interpellation. Det var ett långtoch väl genomarbetat svar. Även om jag inte kanhitta så mycket konkret innehåll i svaret, tycker jagändå att det bär en positiv prägel. Jag hoppas ocksåatt industriministern vill medverka till positivalösningar på olika problem i vårt län.Jag vill först ta upp de bekymmer somunderleverantörerna till bilindustrin har. Många äranställda hos dessa företag i . Det ärföretag som har tvingats varsla om uppsägningav personal. Det rör sig om ganska mångamänniskor i , i , i och iTöcksfors.Dessa företag har flera bekymmer. Det ena är enkostnads- och strukturkris. Nuvarande produkterhar helt enkelt mycket svårt att klara konkurrensenmed utlandet beroende på för högaproduktionskostnader.Sedan har vi också lågkonjunkturen som gör attförsäljningen av bilar minskar ganska kraftigt, ochdet får till följd att beställningarna hosunderleverantörerna minskar.Det gäller nu att ge våra svenska företag möjlighetatt konkurrera med utlandet. Det gäller att få nerkostnaderna, vilket kanske är en av de viktigasteuppgifterna. Men det gäller också att utveckla bådenya produkter och nya produktionsmetoder ochäven få mer kompletta system.Därför tror jag att industriministerns förslag attsatsa på utveckling av underleverantörerna ärriktigt. Jag måste säga att jag blev glad när jag sågdetta förslag i den näringspolitiska propositionen ivåras. Jag är dock mycket osäker på om 50 milj.kr.per år är tillräckligt. Det kommer förmodligen atterfordras betydligt mer. Men det får vi återkommatill.För vidkommande är det nu viktigt attt.ex. staten är med och hjälper företag som TVABoch Scanmek med utvecklingen av nya produkteroch nya produktionsmetoder där det måste ske enomfattande mekanisering och automatisering. Attvara med och stötta utvecklingen hosunderleverantörerna är kanske det bästa sättet atttrygga produktionen i framtiden.En delegation från uppvaktadeindustriministern för sedan om just en sådanutvecklingsinsats med ett utvecklingscentrum förkablageindustrin i . I denna delegationingick företrädare för alla partier påVärmlandsbänken. Det råder alltså politisk enighetom detta.Vi i kan inte bara acceptera att vi inte klararvare sig det ena eller det andra på grund av för högakostnader. Vi måste också vidta åtgärder som gervårt näringsliv förutsättningar att verka i Sverige.Jag vill fråga industriministern om han är villig attmedverka till att underleverantörer i Värmlandstöttas i sin strävan att ta fram nya produkter ochproduktionsmetoder. Det är viktigt att man nustimulerar till investeringar.Vi är överens om att det är nödvändigt att det skersatsningar på kommunikationer. Problemet är baraatt det fattas medel för att kunna göra detta. Låtmig ta några exempel. För perioden --2000 harvägverket 142 milj.kr. till sitt förfogande försatsningar på riksvägar. Dessa medel räcker baratill ett enda projekt. Alla andra prioriteradeprojekt på listan för riksvägar inryms inte. För skulle kunna klara av detta behövs det enligtvägverkets beräkning fördenna tioårsperiod. Projekten gäller E 18, väg 61och vägarna i och , osv.som är i stort behov av investeringar, men det finnsinga medel till detta.Även när det gäller anslaget tilllänstrafikanläggningar finns det 183 milj.kr., ochbehovet är närmare 700 milj.kr. Även på dettaområde saknas det alltså medel för att nödvändigaförbättringar skall kunna göras.Även om regeringen nu har förklarat att man underdenna lågkonjunktur inte skall satsa så mycket pådirekta beredskapsarbeten, är det nödvändigt attvägverket får resurser så att vägar kan byggas. Jagvill fråga industriministern om han är villig attmedverka till att i får resurserför att kunna genomföra prioriterade investeringar.När det gäller de nya infrastrukturmedel somregeringen har aviserat i årets budgetpropositionvill jag fråga om de kan vara tillämpliga för dettaändamål och inte satsas enbart på storstäderna,som har sagts i en tidigare debatt. Om man satsarpå vägar ger detta fler välbehövligaarbetstillfällen, eftersom det finnsväldigt få anläggningsarbeten i Värmland.När det sedan gäller forskningen och utbildningentror jag att det är nödvändigt att ordentligautbildningsinsatser sätts in, inte minst för att höjagrundkompetensen och därmed ge de arbetslösa enbättre chans att få ett nytt jobb. Jag hade i gårkontakt med arbetsförmedlingen i , därarbetslösheten har ökat ganska kraftigt under densenaste tiden. TVAB, Billerud och andra företagmåste av olika skäl varsla om uppsägning. Så är detockså i , och på flera andra hålli länet, och det är ofta kvinnlig arbetskraft som hardrabbats. Det gäller nu att satsa för framtidengenom att ge dessa människor en bra utbildning.För forskningens vidkommande har det gjorts endel , vilket industriministern anger isitt svar. Men det finns dock mycket mer att göra.Jag tänker då på bl.a. skogsindustrin, där det finnsbara tre professurer. Det är klart färre än inom t.ex.skeppsbyggnad. I är skogsnäringen avbetydande omfattning, men forskningen är dockklart eftersatt. T.ex. inom området träteknikförekommer mycket litet forskning. I dettasammanhang tror jag att det skulle vara av stortintresse att öka forskningen för att därmed kunnahöja förädlingsgraden på våra träprodukter. Ensådan forskning skulle möjligen kunna förläggas tillhögskolan i . Det finns även andrasatsningar som skulle vara önskvärda på högskolani Karlstad.Fru talman! Slutligen är det nödvändigt att tillskapanya arbetsplatser i . Det vore önskvärtmed ytterligare utlokalisering av statligverksamhet. T.ex. delar av postgirot skulle kunnaplaceras i , där det behövs arbetstillfällen förkvinnor. Därtill behövs det ytterligare möjligheteratt skapa ersättning för de arbetstillfällen somförsvinner vid omställningen av jordbruket.Förhoppningsvis skall den uppgörelse som harträffats om energipolitiken leda till nyaverksamheter. Jag hoppas även härvidlag attindustriministern kommer att medverka till attolika projekt kan komma till stånd.Anf. 25 ():Herr talman! I slutet av sitt anförande berättadeindustriministern stolt om det regionalpolitiskastödet till . Det gläder mig att statsrådetnu tycker att det är bra, eftersom det är tack varemassiv borgerlig påtryckning och majoritet iriksdagen som detta har uppnåtts. Senast när dettatogs upp i riskdagen reserverade sigsocialdemokraterna t.o.m. mot höjningen.Även när det gäller stödområdesindelningen vardet genom massiva borgerliga protester från justVärmland som , och blevinplacerade i permanenta stödområden. Vijobbade även mycket för att ävenfortsättningsvis skulle vara tillfälligt inplacerat istödområde. Om statsrådet nu anser att det är såbra, undrar jag varför han har föreslagit att justdessa länsanslag skall sänkas.Vi har problem i , och vi befarar att deskall bli än värre . Vi villhelt enkelt få bättre förutsättningar och mertillgång till kompetens, kunskap och godakommunikationer.Det är oroande med allt fler anställningsstopp,varsel och uppsägningar. Kostnadsutvecklingenunder har varit helt förödande, ochvi får nu tydliga signaler på en kraftigt försämradarbetsmarknad. Tyvärr brukar Värmlanderfarenhetsmässigt ligga på en högre nivå änriksgenomsnittet när det gäller arbetslöshetssiffror.Osäkerheten om den svenska EG-politiken, mennaturligtvis också en önskan att ligga näramarknaden, har medfört att storföretagen undersenare år kraftigt har ökat sitt engagemang inomEG. Det har de gjort genom uppköp ochsamarbetsavtal. Den här växandeutlandsproduktionen leder tyvärr till att gamlaetablerade kontakter med svenskaunderleverantörer bryts till förmån för utländskakontakter. Vi har många underleverantörer tillbilindustrin i , och de är, som sagt, iverklig gungning genom just utländsk konkurrens.Kostnadsläget i har blivit oacceptabelthögt.I en konstateras att man nu ocksåkan se att devalveringarna förtmed sig nackdelar genom att industristrukturen harkonserverats och att resurser har bundits uppframför allt i traditionella industrigrenar. Detta harmedfört minskade möjligheter att konkurrera inomnya framtidsbranscher. Frukten av detta är vad vinu börjar se -- en strukturomvandling som inteprecis förlöper i lugna banor.Infrastrukturen i länet kommer att bli allt viktigare.Allt tyder på att morgondagens avgörandelokaliseringsfaktorer kommer att vara tillgång tillkompetens och närhet till marknader. Kraven påsnabba transporter och elektronisk dokumenteringkommer att öka. Därför är det från värmländsksynpunkt illavarslande när det kommer signalerfrån olika håll om att resurserna inte skulle medgeen likvärdig infrastruktur över hela landet. För ossär det ett reellt hot mot vår utveckling om vi skullehamna utanför något slags gyllene triangelbestående av , och Malmö.För hela näringslivet i är det oerhörtbetydelsefullt med bättre kommunikationer. Detgäller både vägar, järnvägar och en ny flygplats.Där känner vi oss missgynnade och är rädda för attkomma på undantag.Vi i måste få en hög vägstandard och engod framkomlighet.