prot · GE09112 · 1991-05-15 00:00:00 — Om det finns ettupphandlingsreglemente och inte lagreglering kanöverträdelser beivras bara genomkommunalbesvär.Upphandlingsärenden är ofta mycketkomplicerade, och möjligheterna att påtala avstegfrån reglementet kan vara begränsade. De blir ännumer begränsade, om det kan ske bara genomkommunalbesvär.För en lagreglering talar också att ytterligarefördelar kan uppnås genom attupphandlingsreglerna skulle få samma status överhela det offentliga området. Det finns ett klartbehov av fördjupat och intensifierat samarbete närdet gäller upphandlingsregler mellan den statligasektorn och den kommunala sektorn. Men tyvärrhar det samarbetet snarareförsvagats än förstärkts.Dessutom bör kostnaderna för den kommunalaegenregiverksamheten kompletteras med enredogörelse för vilka redovisningstekniskaprinciper som har använts. En redovisning avegenregiverksamheten ger företag och allmänhetviktig information och ökade möjligheter attjämföra kostnaderna för kommunens egenverksamhet liksom för entreprenader. Det stärkerenligt oss reservanter konkurrensmöjligheternainom den kommunala sektorn.Visserligen säger utskottets majoritet att det finnsenhetliga principer för den externa redovisningen,men vi pekar på att det stora problemet gäller deninterna redovisningen, som gör det mycketbesvärligt att göra rättvisa jämförelser mellan olikakommuner och mellan kostnaderna föregenregiverksamhet och för kommunernasentreprenadverksamhet.Så länge detta inte kan ske på ett relativt enkelt sättblir det ingen riktig konkurrens mellankommunernas verkasmhet i egen regi och externaentreprenader. Det tycker vi reservanter ärbeklagligt.Anf. 133 ():Fru talman! Jag skulle egentligen kunna avstå frånatt hålla något anförande eftersom hartalat för de fyra reservationer som är gemensammaför liberalerna och . Jagskall fatta mig ganska kort. Jag har ändå velat ta dethär tillfället i akt för att markera att frågan omupphandlingen och dess bestämmelser faktiskt ären oerhört viktig del av hela avregleringen av denoffentliga sektorn och av mycket väsentligbetydelse för att avskaffa de offentliga monopolen.Jag kan också markera att vi, i likhet med vad RuneRydén sade, tycker att man inte av regionalpolitiskaeller industripolitiska skäl skall kunna göraundantag från den viktiga principen omaffärsmässighet, vilket faktiskt i alltför hög grad harskett.Vi menar att upphandlingen och dess bestämmelserär nyckeln till att skapa en konkurrens ochkostnadspress som vi tror är alldeles nödvändig föratt de tjänster som tillhandahålls från kommuneroch andra skall kunna ges till befolkningen tillrimliga kostnader. För att man skall kunna göradetta måste man, menar vi, ta alla tillfällen i akt föratt få till stånd en rimlig jämförelse mellan vad detkostar med egenregiverksamhet ochupphandling med hjälp av entreprenader. Detinnebär att vi kan tänka oss att gå så långt att manpå försök kan ha en tvingande lagstiftning för någrakommunala ansvarsområden, där det alltså sägs måste ta in anbud för att få till stånd en rimligjämförelse.Det här med jämförelsematerial är oerhört viktigt.Det leder mig till den sista gemensammareservationen på det här området. Den handlar omenhetliga redovisningsprinciper. Man kan ta inanbud och jämföra hur mycket man vill, men omman inte är överens om att räkna kostnaderna påsamma sätt kommer man aldrig att kunna avgöra pånågon riktigt saklig grund vad som faktiskt ärbilligast och bäst. Det är därför som reservationenom enhetliga redovisningsprinciper har återkommiti så många betänkanden -- problemet har inte fåtten tillfredsställande lösning, även om några småljuspunkter ibland kan ses.Låt mig slutligen, fru talman, säga att vad jag sagtom upphandling och användning av entreprenaderinte bara gäller den typ av lagstiftning som finnsbeskriven i det här betänkandet och som delvisredovisas i det betänkande frånkonkurrenskommittén som det här hänvisas till,utan det gäller också en del annan lagstiftning somär nog så viktig att också se över. Jag kan särskiltnämna medbestämmandelagen, som innehåller enmöjlighet för fackliga organisationer att i vissa fallfaktiskt försvåra och rent av stoppaentreprenadupphandlingar. Den typen avbestämmelser bör givetvis också avskaffas för attmöjliggöra entreprenader i betydligt högre grad äni dag.Jag har inte något annat yrkande än det RuneRydén redan har framfört, nämligen om bifall tillreservation 1, men vi står självfallet bakom även deövriga tre reservationer som vi har avgivit.Anf. 134 ():Fru talman! Hur offentlig upphandling, som vidiskuterar i det här betänkandet, går till är, som härhar sagts, en principiellt viktig fråga. Ofta är det ettganska stort komplex. Det är fråga om attkombinera lägsta anbud med trovärdigleveransförmåga. Dessutom gäller det att väga in ianbudet snabb service och allt vad som därtill hör.Vi vet också vilka problem vi har med dennuvarande upphandlingen. Ett stort antalbokhandlar har fått lägga ned därför att man enligtnuvarande ordning inte får handla böcker tillskolan lokalt, utan de måste köpas från centralakedjor. Det är klart att det har varit ett stortbekymmer även för näringsverksamheten. Detfinns alltså många sidor av upphandlingen att tänkapå, och den här frågan förtjänar verkligen intresse.Till finansutskottets betänkande har vi fråncenterns sida avgivit ett par reservationer. I denförsta, nr 3, berörs frågan om internationellkonkurrens i upphandling. Vi anser att det främstav beredskapsskäl är av stor betydelse att man inomvissa branscher har kvar en vissutvecklingspotential. Det är viktigt att man inteupphandlar på ett sådant sätt att man på siktförlorar kompetensen på vissa områden. Påtekoområdet finns det en rad exempel på att vihåller på att förlora kompetensen i landet.I reservation nr 5 tar upp frågan ommiljöpolitiska hänsyn vid upphandling. Vi säger däratt statens och kommunernas upphandling bordeanvändas systematiskt för att bl.a. medverka till enenergisparande och påverka näringslivetsomdaning till en miljövänlig produktion. För attdetta skall uppnås krävs vissa förändringar iupphandlingsförordningen. Vi hänvisar ireservationen till den rapport somnaturvårdsverket har gjort på området där manföreslagit en ändring i upphandlingsförordningenmed denna inriktning.Vi framhåller också att regionalpolitiska hänsynskall vägas in. Det har gjorts en del sådana försök ibl.a. mellersta , och de försöken har fallitut ganska väl.I en internationaliserad miljö, t.ex. vidmedlemskap i , ökar också kravet på att göra envärdering av de miljöpolitiska skäl som ligger tillgrund för olika beslut. I de fall vi anser att vikommit längre på miljöområdet är det också viktigtatt man kan ta hänsyn till detta vid upphandlingen.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall tillreservation nr 5.Anf. 135 ():Fru talman! Offentlig upphandling är ett intressantområde. Jag själv har under ett tjugotal år arbetatinom svensk industri och gjort upphandlingar imånga olika former. Tanken är naturligtvis att detskall ske under en strikt affärsmässighet. Vikommer då in på en lång rad olika problem som görfrågan mycket mer komplicerad , som jagupplever det, t.ex. och jag var upphandlare var det för mig intressantaatt minimera kostnaden över hela den tid somdenna produkt, vara eller maskin skulle användasoch se till den service och underhåll som kundeerbjudas i olika sammanhang. Detta gör attupphandlingen blir utomordentligt komplicerad.Det är inte alls så fantastiskt enkelt som att säga attdet bara är penningbeloppet vid inköpstillfälleteller någonting annat enkelt som skall räknas.Affärsmässigheten är något som man i hög gradmåste sätta inom citationstecken, och man måstemycket noga tänka igenom vad det innebär. Mankan mycket lätt hamna i en stark ensidighet viddetta betraktande. Om man hade gjort detta underden tid jag arbetade inom industrin hade man fåttlov att gå, det kan jag bara lova. Det hade inte gåttom man bara tittat på priset.Vi i tycker att det är mycket viktigt arbetar på ett systematiskt och bra sätt, ochman måste också på allvar väga in miljöfrågorna.Det går då inte att säga som utskottet gör ibetänkandet: ''Gällande bestämmelser för denstatliga upphandlingen inrymmer möjligheten'' --möjligheten -- ''att beakta de olika miljökrav sommåste gälla för myndigheternas verksamhet''.I detta fall tänker man kanske enbart på vad denenskilda produkten innebär ur miljösynpunkt. Mendet ställer till problem när varan produceras,används och när den slutligen hamnar på soptippendär den ligger och läcker och förgiftar, om den intekan återanvändas på något sätt.Det är en mycket lång kedja av miljöhänsyn sommåste vägas in när man gör en upphandling. Detframgår inte alls klart och tydligt av betänkandet,och det tycker jag är djupt beklagligt. Det visar attett genomgående miljötänkande på intet sätt harträngt igenom. Det är bara att hoppas att framtidenvisar att man kan komma fram på denna väg.Offentlig upphandling, om den sköts rätt, är avallra största betydelse för utvecklingen inom dettaområde. Om man på detta sätt kan visaframfötterna kommer också det privata näringslivetoch industrin att ta efter. De lär sig de också. Dettaär ett utomordentligt stort komplex som måstehanteras på ett helt annat sätt än vad som gjortstidigare. Det är därför som vi reservanter har avgettreservation nr 6, som jag här yrkar bifall till.Jag tycker inte heller att det alltid är så självklartmed en enhetlig redovisningsprincip. Det äregentligen ett intrång i den frianäringsverksamheten. Man kan inte springa runtoch kräva att människor skall redovisa sinakostnader på ett visst sätt. Det måste finnas enbetydande frihet när det gäller hur man räknar sinakostnader och sätter sina priser.Priset är egentligen det som kunden är villig attbetala och har mycket litet att göramed kostnaden att producera varan. Det beror påkonkurrensen, och det finns många andra skäl somär avgörande för priset. Det är inte alls självklart attdet är kostnaden och kostnadsredovisningen som äravgörande för det pris man får lov att betala. Prisetär det man i en konkurrens är villig att betala.Det finns här litet olika principer. Är manintresserad av marknadsekonomi osv. måste manfaktiskt tillåta människor att räkna precis hur devill. Det är lönsamheten i deras verksamhet är somär det viktiga, och den får de sköta själva. Hur deräknar ut saker och ting är deras ensak. 136 PER ():Fru talman! I de allra sista meningarna i sittanförande sade någonting som jag tillfullo vill instämma i. Jag beklagar dem som arbetarmed upphandling inom den offentligaverksamheten som inte känner till de exaktakostnaderna. Jag har litet erfarenhet avupphandling i offentlig verksamhet, och jag vet attdetta förekommer även om jag själv i minverksamhet har försökt att få sådan kunskap.Jag har å andra sidan erfarenhet från den privatasektorn, vilket också redovisade. Jag harsamma minnesbild som han, nämligen att det äroerhört svårt att ta fram vad som är den faktiskakostnaden. Detta är inte så enkelt som man iblandvill göra gällande.När man läser detta betänkande kan man kanske fåintrycket att vi är mycket oense. Jag tror att vi närdet gäller många avsnitt inom det man kan kalla förkärnområdet egentligen är rätt överens. Vad dethandlar om är det tempo med vilket vi skall gåfram.Detta är gamla och för kammaren förhoppningsvisväl kända ting. Så sent som var ettmotsvarande betänkande föremål för beslut. Låtmig därför mycket kortfattat gå igenom vad det isak handlar om.När det gäller frågan om en översyn av den gällandeupphandlingsordningen pågår ett arbete med detta.Man kan med visst fog påstå att kraven i den delenär tillgodosedda. När det gäller översynen avkonkurrensreglerna vid upphandling är det faktisktinte motiverat av de skäl som anförs att göra ensådan översyn, och jag avvisar alltså detta krav.Gunnar resonerar om behovet av att behållainhemsk kompetens för att verksamheten skallkunna fungera i vissa lägen. Jag ställer upp på det.Men de krav som förs fram i reservationen och ibakomliggande motioner strider motinternationella överenskommelser. Det blir alltsåfråga om man skall bryta mot dessa eller inte. Härhar majoriteten intagit ståndpunkten att vi medhänsyn till beroende av fri handel inte kanmed berått mod bryta mot dessaöverenskommelser. Jag beklagar att kommit till en annan ståndpunkt.När det gäller frågan om upphandlingligger utredningar till grund för detberedningsarbete som pågår i ,och det har aviserats en proposition i frågan tillnästa år. Det kan vara klokt att avvakta den.Carl resonerar om möjligheten att tamiljöhänsyn och menar att detta skall skrivas insom någon form av villkor för upphandling. Härargumentar han egentligen emot sig själv, eftersomhan i andra sammanhang talar om behovet av attkunna göra anpassningar med hänsyn till lokalavariationer osv. Majoritetens ståndpunkt är att detinte bara kan tas miljöpolitiska hänsyn utan attsådana också bör tas.När det sedan gäller krav på viss enhetligredovisning och frågor som är kopplade till detta,pågår ett utvecklingsarbete inomKommunförbundet. Jag kan förstå att det inte är såenkelt att komma fram till resultat. Å ena sidan harvi skapat en frihet för kommunerna att inom ganskavida ramar organisera sin verksamhet. Det haruppstått en mångfald av olika verksamhetsformeroch andra ting som gör att kravet på enhetlighetkanske är ett tekniskt och praktiskt svårt attgenomföra om man inte med berått mod vill styrakommunerna ganska hårt. Men å andra sidan är viöverens om att avreglering och frihet är bra. Jagtror att det därför kan vara klokt att avvakta detutvecklingsarbete som pågår i detta avseende bl.a.inom Kommunförbundet.Fru talman! Med detta ber jag att få yrka bifall tillhemställan i finansutskottets betänkande nr 28.Anf. 137 ():Fru talman! Det var intressant att lyssna till PerOlof anförande. Han konstaterar attskillnaderna inte är så stora mellan vårauppfattningar, och det är i och för sig glädjande omdet är på detta sätt. Han sade också att han deladede synpunkter jag framförde i slutet av mittanförande, nämligen att det inte är så enkelt attberäkna kostnaderna inom t.ex. verksamhet i egenregi, entreprenadverksamhet inom denkommunala sektorn, och offentlig verksamhetinom t.ex. kommuner.Det är helt klart att den kommunala upphandlingenmåste förändras och ses över. Per att en proposition är aviserad . Jagtyder detta som att vi reservanter i praktiken iprincip har rätt och att regeringen så att sägakommer att följa i våra spår. Det är också englädjande upplysning. Det är bara synd att inteutskottsmajoriteten redan nu har haft modet attvandra den vägen som vi har förespråkat.När det sedan gäller den enhetliga redovisningen,är det självfallet med nuvarande organisationsforminom kommunerna inte särskilt lätt med de olikatyper av redovisning som finns där stora kommunerhar ett system och små kommuner har ett helt annatsystem. Vi måste försöka få en större enhetlighetnär det gäller redovisningen av de olikakostnaderna inom kommunerna.Mycket tyder på att den datorisering som sker avkommunernas redovisning och bokföring kommeratt leda till att man lättare än kantillgodogöra sig information om de olikakostnadsslag som kommunerna har och därmedlättare bedöma skillnaden i kostnad för verksamheti egen regi och verksamhet i entreprenad. Detta ärför närvarande, som jag sade i mitt anförande,praktiskt taget omöjligt att göra på etttillfredsställande sätt. Också detta anser vireservanter är beklagligt.Om utvecklingen går åt det håll som både Per OlofHåkansson och jag skisserar är det vällovligt. Vikan då hoppas att våra synpunkter helt har vunnitframsteg inom några års tid.Anf. 138 PER ():Fru talman! Jag vill egentligen bara få två sakersagt. Det ena är att det i princip är lika svårt attbedöma verksamhet i egen regi inom den offentligaverksamheten som att bedöma verksamhet i egenregi inom den konkurrenssatta sektorn. Detförekommer också där samma stora svårigheter attgöra en korrekt bedömning.Det andra är att de förhoppningar som att få rätt eller ha rätt enligt min mening inteär det intressanta. Det intressanta är att tolka vadmajoriteten skriver: ''Mycket talar för att någonform av lagreglering kommer att bli aktuell vadgäller den kommunala upphandlingen -- -- -- dessafrågor bereds av regeringen som ettled i anpassningsarbetet och kommer enligtnuvarande planer att redovisas i en propositionunder ''. För att se vem som kommer att harätt eller få rätt i den frågan får vi vänta till år 1992.Anf. 139 ():Fru talman! Jag vill till Per sägaatt det är helt riktigt att svårigheten att bedömaverksamhet i egen regi kan vara lika svår i denprivata sektorn som i den offentliga sektorn. Denstora och avgörande skillnaden är att man använderallmänna medel i den offentliga sektorn. Därbehöver man verkligen kunna penetrera, analyseraoch se till att man inte använder alltför dyraverksamhetsformer, utan att man använder denbilligaste, effektivaste och för samhälletsmedborgare bästa formen.Anf. 140 PER ():Fru talman! De allmänna aktsamhetsregler sombör gälla när man hanterar pengar finns inte i denkonkurrensutsatta sektorn.Anf. 141 ():Fru talman! Självfallet finns sådana regler också iden konkurrensutsatta sektorn. Företag ochorganisationer har helt andra incitament när detgäller att se över kostnadsbilden. Inom denoffentliga sektorn har man inte haft sammadrivkraft eller samma tryck på sig att se överkostnadsbilden och konkurrensen som man harhaft och har i den privata sektorn. Det har varit enavgörande faktor till de skillnader i kostnadsbildensom vi kan se i dagsläget.Anf. 142 PER ():Fru talman! Jag vet inte vilket underlag som RuneRydén har för detta sitt påstående. Jag konstaterarbara att den kommunala verksamhet som jag harkommit i kontakt med överensstämmer inte medden bild som här försöker frammana.Det utesluter inte att i något fall ellerkanske t.o.m. några fall kan ha rätt. Det är möjligtatt hans hemkommun har förfarit på det sätt somhan beskriver.Anf. 143 ():Fru talman! Jag förstår att Per intekan tänka sig att detta har inträffat i den kommunsom han själv har styrt . Men som hansjälv sade i sitt anförande finns det flera fall av dettaslag som man kan peka på. För att inte förlängadebatten skall jag inte räkna upp den här, men jagvet att Per är väl medveten om deexempel jag tänker på.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )18 § Dubbelbeskattningsavtal medFrankrikeFöredrogsskatteutskottets betänkande1990/91:SkU35 Dubbelbeskattningsavtal medFrankrike (prop. 1990/91:174).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )19 § Vissa åtgärder mot betänkande1990/91:UU7 Vissa åtgärder mot (skr.1989/90:58 och skr. 1990/91:62)Anf. 144 ():Fru talman! I ser vi nu en glädjandeutveckling i riktning mot demokrati.ANC-ledaren frigivning för ett årsedan var inledningen på en process som lettfram till att arbetet med en ny författning påbörjats.Flera rasåtskillnadslagar har redan avskaffats. Vidöppnandet av parlamentet ladepresident de fram förslag som innebär attapartheidpolitikens hörnstenar försvinner. Härmedavser de lagar som bestämmer var man får bo, vemsom får äga jord och till vilken befolkningsgruppman hänförs vid den klassificering av rastillhörighetsom bestämmer ens plats och möjligheter isamhället. lovade han också att allamänniskor i landet skall få rösträtt.Ett allvarligt problem har varit det ökade våldetmellan olika svarta grupper, främst anhängare tillANC och Inkhata. Sammanlagt har omkring 5 000människor fallit offer i dessa strider. Mötet mellanANC-ledaren och Inkhata-rörelsens samtderas gemensamma deklaration i vilken de manadetill fred och försoning mellan de båda rörelserna,ingav hopp.Trots detta fortsätter emellertid våldet mellanInkhata- och ANC-anhängare.Vid de förhandlingar mellan företrädare för ANCoch president de som hölls ,försökte man nå enighet i hur man skall komma tillrätta med våldet i de svarta förstäderna och därmedundvika ett dödläge i förbättringen av de bådaparternas relationer.ANC har tidigare hotat med att avbryta sinaförberedande förhandlingar med regeringen om enny , om den inte vidtaråtgärder för att stoppa det politiska våldet. Dentidigare satta tidsfristen har förlängts.Som ett erkännande av regeringen de Klerksåtgärder för att avskaffa apartheidsystemet, harEG nu beslutat att avskaffa de handelssanktionermot som EG själv tidigare beslutat om.Vid de nordiska utrikesministrarnas möte iår beslöts att man skulle avskaffa de särskildariktlinjer som gällt för beviljande av visum försydafrikanska medborgare.Utrikesminister uttalade följande: ''Utvecklingen i riktning motgrundläggande förändringar i har tagitbetydelsefulla steg framåt. Därmed närmar sig dentidpunkt då frågan om våra sanktioner måste tasupp till prövning. ''Utskottet konstaterar i betänkandet att avgörandeför om sanktionerna kan tas bort bör vara faktiskaoch konkreta steg och åtgärder, som är djupgåendeoch oåterkalleliga för avskaffande avapartheidsystemet.Fru talman! Beslut i det sydafrikanska parlamentetunder innevarande session om ett totaltupphävande av apartheidsystemet och de lagar detvilar på samt fortsatta framsteg i de samtal somskall leda fram till en demokratisk konstitution, ärsådana avgörande steg som enligt vår mening börleda till ett hävande av de svenska sanktionerna. Enstark ekonomisk tillväxt, som kan komma deeftersatta grupperna till del, är nödvändig för attden demokratiska omvandlingen skall kunna skeunder fredliga former.De stora steg som tas mot ett demokratisktSydafrika måste omvärlden uppmuntra och stödja.Utökade handelsförbindelser är ett sätt att göradetta. Vi anser att regeringen mot denna bakgrundbör förbereda ett utvidgat svenskt samarbete medett framtida demokratiskt Sydafrika.Med detta uttalar jag mitt stöd för reservationen.Anf. 145 ():Fru talman! I tider när människor lever i enatmosfär av otrygghet och våld är det viktigare ännågonsin att stöda kampen för ett demokratisktSydafrika. ANC står inför en enorm uppgiftatt förbättra levnadsvillkoren för folket -- fysisk ochpsykisk rehabilitering av f.d. politiska fångar,repatriering av återvändande från exil, stöd tillhemlösa och arbetslösa -- ett folk som fortfarandelever under apartheid och det lidande det medför.Samtidigt arbetar ANC under stort tryck att bringaregimen till reella förhandlingar för ett totaltavskaffande av apartheid. Så uttalar sig NelsonMandela, vice presidenten i ANC.Efter närmare kamp inom ANC har manbörjat skymta det demokratiska icke-rasistiskaSydafrika. Men än är detta inte uppnått; det ärfortfarande långt kvar. Genom att släppa NelsonMandela fri, lyfta på en del restriktioner osv. harregeringen de skaffat sig internationellrespekt. Det står helt klart. vet vi attmånga går omkring och tror -- och det deklareradeockså -- att det bara är en tidsfrågainnan vi har ett demokratiskt och fritt Sydafrika.Jag vill nog säga att denna frigörelseprocess i dagbefinner sig i ett mycket kritiskt skede. För ANC ärdet naturligtvis svårt. Som sade idet uttalande som jag citerade så måste ANC ta ettansvar utan de resurser som man långsiktigt villbygga upp. och förväntas imånga stycken lösa problem. När dettainte går så snabbt som man har hoppats, så vänderman i många fall ANC ryggen, och det är mycketallvarligt.Inger har citerat ur utskottsbetänkande, ochäven jag vill lyfta fram ett avsnitt ur det. Det IngerKoch åberopade, nämligen att presidenten den 1februari aviserat ett lagförslag om att ta bort detsom kallas grundpelarna i apartheid, har vi ännuinte sett någonting av. Det har inte fattats någotbeslut. Vi känner till de krav som ANC ställde påsin kongress om frigivning av allapolitiska fångar, om rätt för dem i exil attåtervända, om upphävande av repressivasäkerhetslagar och avbrytande av alla politiskarättegångar. Alla dessa krav skulle ha varituppfyllda .