prot · GF0924 · 1991-11-13 00:00:00 — Statsrådet är inte helt entydig i vadgäller möjligheterna att framöver debiteraidrottsklubbar för nödvändig polisbevakning vidderas arrangemang.Jag blev dock litet grand förvånad när jag i går ibåde mitt och statsrådets husorgan läste att StigBertilsson (m), som är någon form avidrottsminister inom regeringen, enligt ett TT-telegram gick ut och klart deklarerade att idrotteninte skall behöva stå för poliskostnader vid sinaarrangemang. Jag vet inte om det är rätt eller feluppfattat, men jag bara noterar att det i förrgår gickut ett TT-meddelande om detta. Det vore bra omman någorlunda exakt visste vad som gällde.Fru talman! Det är två saker som jag främstreagerat över.Det finns idrottsföreningar som drar mycket folktill sina matcher. Om man beslutar att införa enlagstiftning som säger att föreningen skall betalabevakningen, ser jag en stor risk för att annan viktigverksamhet minimieras eller läggs ned, framför alltviktigt ungdomsverksamhet -- okej, man lägger intened ett ishockeylag i elitserien eller ett fotbollslag iallsvenskan bara för att man måste betalakostnader som man inte tidigare behövt betala.Om en förening bara har en viss summa pengar, omman anser att elitarrangemangen är de viktigasteför föreningen och om det medför en stor kostnadatt betala för bevakning är risken stor för att deangelägna pengar som man lägger påungdomsverksamhet inte längre finns. Effekten blirdå att man tvingas lägga ned denna ytterst viktigaverksamhet.Fru talman! Det andra som gjorde mig litetförvånad och t.o.m. litet skrämd var att jag fick enmisstanke om -- den misstanken var kanskefelaktig, men jag vet att många reagerade precissom jag -- att demonstrationer skulle kunnainbegripas i detta.Om man nu skall tolka allting illvilligt, innebär detatt polisen skulle kunna säga: När den härorganisationen demonstrerar krävs det si och såmycket folk från polisen och därför måsteföreningen betala den bevakning som polisen anservara nödvändig. Där går enligt mening gränsen förvad man kan acceptera i ett demokratiskt samhälle.I mitt och statsrådets hemlän anordnas sedan långtid tillbaka endemonstration i . Visserligen kan man tyckavad man vill om föreningen som arrangerardemonstrationen, men polisledningen i sadei går att det kommer att krävas 160 poliser för attupprätthålla ordningen under dennademonstration -- och det är inte demonstranternasom stör ordningen utan det är utomstående. , som består kanske högst av etthundratal medlemmar, som arrangerardemonstrationen skulle debiteras poliskostnadenär resultatet uppenbart: det blir ingendemonstration.Jag hoppas att jag har missförstått det hela och attstatsrådet i debatten här kan säga att det rör sig omen missuppfattning, eftersom demonstrationsrätt iSverige 1991 och framöver inte får vara avhängigpengar.Anf. 44 ():Fru talman! Demokratin är en öm planta. Manmåste se till att värna den. Det åligger oss allihopasom medborgare i ett land och som politiker.Demokratins starkaste sida är öppenheten ochtoleransen, som också kan vara dess svagaste sida,i fall man inte är beredd att noga vakta demokratinsgränser.När jag hörde och läste justitieministerns svar ärdet mycket som jag kan hålla med om. Men jagskulle vilja ha en specificering av justitieministernpå några punkter. Jag har också ett ganska hyfsatförslag att komma med när det gäller hur man böranvända insatserna.Till att börja med när det gäller den diskussion somstatsrådet för i sitt svar om att polisen måste göraprioriteringar, tror jag att man borde överväga attslopa en del byråkrati kring många folkrörelsers,föreningars och organisationers arrangemangsåsom smärre lotteritillstånd och smärremötestillstånd. Det finns en hel del onödig,tidskrävande och säkert dyrbar byråkrati som mankunde avskaffa. Det skulle upplevas som väldigtpositivt av folkrörelserna och av organisationerna.Statsrådet för i sitt svar en diskussion om detriktade polisarbetet, som jag har uppmärksammati min fråga. Jag menar att aktionerna mot våldet,framför allt runt omkring idrotten, bör riktas in merspeciellt på de uppviglare som oftast äryrkeskriminella och som befinner sig långt ute påden extrema högerkanten. För hela delhandlar det kanske om 200--300 personer. Manskall inte betrakta det våld och de oroligheter somuppkommer vid en fotbollsmatch eller enishockeymatch som ett massproblem. De allraflesta människor som går på fotboll och ishockey ärvanliga, hyggliga och hederliga människor som intealls är intresserade av våld eller uppror. Men detfinns ett litet antal som söker sig dit där människorsamlas.Om polisen skall uppleva det som meningsfullt attsätta in sitt spaningsarbete mot dessa människor,måste det kanske till justeringar i straffsatserna.Man borde se över vilka straff som är lämpliga attutdöma för dessa personer, så att inte polisenspanar och åklagaren anhåller utan att det blir såmycket mer. Om ingreppen skall varaverkningsfulla, måste det också finnas adekvatastraffsatser.Jag har alltså två förslag. Det första förslaget är skall överväga att slopa byråkratin kringtillståndsgivning och sådant -- smärre lotterier,möten och arrangemang när det gäller folkrörelseroch föreningar.Det andra förslaget innebär att man skall se överstraffsatserna beträffande dem som uppenbartuppviglar och ställer till våld och bråk inomidrotten.Anf. 45 ():Fru talman! Jag delar oro förutvecklingen, den oro som kommer till uttryck iinterpellationen. Jag skulle vilja ta upp problemetfrån en något annorlunda synvinkel. villeUnga örnar i genomföra en stormanifestation mot rasism och främlingsfientlighet.Det var 7 000 barn och ungdomar som hade målatplakat och förberett sig för denna manifestation.Nu blev det ingen manifestation. Skälet var attpolisen tyvärr inte kunde bevilja tillstånd, eftersomdet på samma ort skulle spelas enfotbollsmatch mellan och slutsats av detta är inte alldeles givet att det varfel av polisen att göra denna prioritering, även omjustitieministern säkert förstår vilket dilemma ochvilken vånda detta orsakade inte minst blandbarnen. Däremot menar jag att detta är en oerhörtallvarlig varningssignal om vart detta våld håller påatt föra oss, vilket gränsland vi håller på att hamnai.Vi har läst i tidningarna att en rad arrangemangnästa sommar hotas med anledning av fotbolls-EM.Hultsfredsfestivalen och andra stora arrangemanghar nämnts. Därför menar jag att frågan ärbefogad: Vad får ett arrangemang av detta slagkosta? Jag menar då inte kostnader i form avpengar, utan i form av yttrandefrihet, begränsningav friheten för andra människor.För mig finns det inte något givet svar på denfrågan. Det är ett oerhört svårt dilemma. Men vimåste vara måna om en rättvis behandling. I bådadessa fall, när det gäller fotbollen ochmanifestationen, handlar det om barn ochungdomar. Det är oerhört viktigt att vi gerkonsekventa besked, att vi ger lika signaler. Medsamma rätt som man kan ställa krav på att enarrangör av en demonstration skall uppfylla vissavillkor, menar jag att man måste kunna ställamotsvarande krav på arrangörer av fotboll. Jagmenar då inte att avgifter eller att polisen rustar sigtill tänderna skulle vara lösningen. Det finns andrakrav man kan ställa när det gäller antal åskådare,utformningen av arrangemanget, antalordningsvakter och annat. Det är snarare denvägen man måste gå för att åstadkomma likabehandling. Det är den principen som måste varavägledande, att alla behandlas lika. Det är bäst attlägga till att jag är en stor älskare av fotboll ochtycker om att gå på fotboll, så det handlar inte omnågot slags misstänksamhet mot fotbollen somsådan. Vad jag är ute efter är lika behandling.Jag vill komplettera fråga:Delar justitieministern min oro för att vi medanledning av håller på att bege oss in iett gränsland? Delar justitieministernuppfattningen att det är viktigt att man frånpolisens sida, när man beviljar tillstånd, värnar omprincipen att alla skall behandlas lika? Ett beskedpå denna punkt är viktigt för många.Anf. 46 (nyd):Fru talman! Ny Demokrati ser avmånga skäl med gillande på att man i fortsättningenöverväger att ta betalt för rent kommersiellaoffentliga tillställningar. Till skillnad från WidarAndersson förstår vi att tillståndsbyråkratinbehövs, inte minst för att ge ordningspolisen deninformation som behövs för ordningspolisensplanering och övervakning i samband medoffentliga tillställningar och allmännasammankomster.Till slut vill jag understryka att vi i Ny Demokratiutgår från att det är självklart för statsrådet att inteens överväga att ta betalt för grundlagsskyddaderättigheter i samband med demonstrationer. Detsista behövde jag väl egentligen inte nämna, menjag vill ta upp även den saken, eftersom det råderoklarheter.Anf. 47 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill första kommentera en frågasom har varit mer eller mindre tydligt gemensamför samtliga talare, nämligen oron för att jag ärberedd att göra ingrepp i våra grundlägganderättigheter. Jag vill klarlägga detta genom attytterligare en gång peka på vad jag sade i mitt svar,nämligen att ändrade regler inte får utformas så attde grundlagsskyddade yttrande-, mötes- ochdemonstrationsfriheterna träds för när. Det är enväsentligt punkt i mitt svar och i min egenuppfattning.Jag pekade vidare i mitt svar på att reglerna inteheller får utformas så att de utgör ett hinder för detviktiga och värdefulla arbete som de ideellafolkrörelserna svarar för i vårt land.Sedan till de andra frågorna och resonemangen.När denna fråga kom upp var det som en bisats i ettstort resonemang om våldet i samhället. Det var enbisats från min sida som resulterade i en separatartikel. Det har jag ingenting emot. Tvärtom tyckerjag att det är bra att vi får upp denna fråga tilldiskussion och att vi vågar ta i de problem vi möteroch det problem som tar upp --oron för vad som håller på att hända.Det primära för mig när jag i en bisats tog och vad det kan få för konsekvenservar att vi måste hitta lösningar för att stävja våldet,och att jag därför hade för avsikt att ta initiativ diskussion med idrottsrörelsen. Jag kommerockså -- förhoppningsvis är tiden bestämd förelunch -- att tillsammans med statsrådet , som ansvarar inom finansdepartementetför dessa frågor, och civilministern, som har handom ungdomsfrågorna, ha en gemensam sittningmed företrädare för . Detprimära för oss är att diskutera hur vi skall kommatill rätta med våldet, där idrottsorganisationernasansvar, och det är mycket mer än ett ekonomisktansvar, är en av de stora frågorna.När det sedan gäller vad dagens åtgärder för attklara idrottsvåldet innebär för annan verksamhet ärdet naturligtvis viktigt att alla behandlas lika. Menvi måste vara klara över att vi har begränsadepolisresurser . Vi har i och för sig mångapolistjänster, men de är inte besatta. Vi harnämligen för få utbildade. Det försöker också denborgerliga regeringen göra någonting åt genom attöka intagningen till , så att vi skall fådet lättare att klara av de problem som finns.Självfallet skall vi arbeta för att plocka bort såmycket byråkrati som möjligt. Om inte mitt minnesviker mig helt har det för något eller sedanskett en viss förenkling på just en punkt som WidarAndersson tog upp, nämligen lotteritillstånd. Jaghar ett minne av att jag i min egen kommun tidigarevar med om att förordna en kommunaltjänstemansom fattade beslut i lotteriärenden, efter ettövertagande från polisen. Det finns säkert mycketmer som kan göras på de områdena, men jag troratt vi i första hand måste gripa oss an attitydfråganoch föra diskussioner om vad vi med gemensammaresurser kan göra för att komma åt våldet kopplattill idrottsverksamhet.Anf. 48 i (m):Fru talman! Jag tycker att det är bra och positivtoch förtydligande att statsrådet här så klart talar omatt ett eventuellt kommande förslag inte kommeratt innebära någon som helst ändring vad gällerfriheten att demonstrera och friheten att hålla t.ex.politiska sammankomster.Jag frågade: Vem bestämmer vad? Statsrådet harinte sagt här klart och tydligt attidrottsföreningarna framöver skall betala för denpolisbevakning som anses nödvändig, men precismotsatsen gjorde faktiskt den s.k. idrottsministerni går, enligt ett TT-meddelande. Det här kan skapaoklarheter hos idrottsföreningar runt om i landet.Men att vi är överens om den friademonstrationsrätten är jag glad och tacksam över.Låt mig, fru talman, bara något kommentera vadsom sagts av ett par av deltagarna i debatten.Widar säger att det inte behövs någonbyråkratisk process för att tillåta smärre möten.Det låter bra, men var någonstans skall man dragränsen? Är det vid 10, 15, 20, 30, 40 eller 50deltagare? Skall det vara om det gäller enorganisation som har gjort sig känd för att iblandskapa bråk? Det är en mycket mycket svårgränsdragning.Sedan skulle jag vilja ta död på talet omhögerextremister och extrema högerkrafter. Desom har skapat de största problemenför polisen här i landet har varit extrema grupper påvänsterkanten.Lars tog upp någonting som faktisktprövats i andra länder, nämligen att söka minimeraantalet åskådare. Jag tycker att det är att gå ett stegtillbaka. Om människor vill gå på fotboll ellerishockey och det finns en arenakapacitet för detta,skall de inte få lov att hindras, därför att enminoritet av ligister och huliganer bär sig illa åt.Dem måste samhället kunna ta hand om på ettannat sätt.Anf. 49 ():Fru talman! Jag vill beröra några punkter här. Deattityder som justitieministern nämner är givetvisgrundläggande och viktiga på den medborgerliganivån och detta är en av de allra viktigaste frågornaför folkrörelser, organisationer, sammanslutningarosv. Men då måste folkrörelsen ellerorganisationen också känna att den har större frihetoch större möjligheter än i dag.Man borde se över en rad saker som upplevs somonödiga eller byråkratiska och som faktiskt binderfolkrörelserna i ett visst arbetsmönster som inte ärså bra, exempelvis kravet på väldigt dyraordningsvakter när man genomför ettarrangemang. Det vore bra om justitieministernkunde fortsätta det arbetet i sitt departement, fördet här tror jag är väldigt viktigt.Myndigheternas attityder måste så att säga gå handi hand med vanligt folks. Det medborgarna ansermåste försvaras och upprätthållas avmyndigheterna. Vi politiker har tre möjligheter attstyra därvidlag: lagar, regleringar och pengar. Detär vårt sätt att kunna styra, utöver att driva opinionoch föra samtal.Om nu i är så snarstuckenatt han tog illa upp för att jag talade om extremisterlångt ut på högerkanten, vill jag säga att jag intemenade moderata samlingspartiet. Men StenAndersson kan faktiskt inte ha undgått att se att detfinns ett antal ungdomar -- 200 eller 300, enligtolika uppskattningar -- som tillhör organisationerlångt ute på den nynazistiska kanten och att en stordel av problemet finns där.Det här måste påverka också polisens arbete, ochdå är det viktigt att det finns straffsatser som görpolisens spaningar och ingripanden värdanågonting. Jag tycker att det är viktigt att se överdetta.Polisens arbete är ofta hårt och svårt, och det ärviktigt att den öppna och toleranta demokratinförsvarar sina gränser, att vi inte väljer att vikaundan, vända andra kinden till, när sådana härtendenser dyker upp.Anf. 50 ():Fru talman! Stoppa våldet är målet, sägerjustitieministern, och det är vi naturligtvis överensom. Vi deltar i den här debatten därför att vi ärupprörda och bedrövade över det våld som finns.Jag misstänker att den punkt där vi i första handskiljer oss åt handlar om det som upp i sitt första inlägg, nämligen: Vad är detsom orsakar våldet och vilka är det som orsakardet? Jag delar slutsats att det --dess bättre, säger jag, för det vore förskräckligt ommotsatsen vore sann -- handlar om en liten klicksom fungerar som uppviglare och som utnyttjar dehär arrangemangen för att skapa oro och orsakavåld.Det finns många tecken på att det faktiskt är så. Detär bl.a. dokumenterat i Sportnytt för ett parsöndagar sedan, där man på ett bra sätt spegladestämningen på en ståplatsläktare här i landet.Också många av dem som själva ingår ihejaklackarna har vittnat om detta.Det förvånar mig, och det gör mig också litetupprörd, att polisen trots det inte har tagit denomständigheten på tillräckligt stort allvar. Förpolisens del vore det ju en tröst, och det skulleonekligen underlätta arbetet, om problemet kundeavgränsas till att handla om en mindre grupp.Jag tror inte att lösningen är fler och bättreutrustade poliser. Jag tycker inte heller att vi kanacceptera priset, som tydligen justitieministernändå var inne på, nämligen att fotbollsvåldet gör attvi måste begränsa friheten för andra arrangörer avoffentliga arrangemang. Jag anser att det priset äroacceptabelt.Grundprincipen måste vara att vi ställer sammakrav på alla. Det är inte minst viktigt när det gällerungdomar att oavsett om de är fotbollsälskare ellermusikälskare skall de mötas av samma besked.Då finns det från polisens sida medel att tillgripa.Man kan ställa krav på arrangörerna, och somyttersta ''vapen'' kan man naturligtvis i nödfall sägaatt det beviljas inget tillstånd.I Unga örnars fall, som jag berättade om i mittförsta inlägg, handlade det om att det behövdes enpolisman för ordningshållningen. Det kunde intepolisen avsätta. Vid fotbollsmatchen mellan behövdes 300 poliser för atthålla ordning. Man klarade ändå inteordningshållningen.Det är klart att den typen av mycket svåraavgöranden från polisens sida skapar osäkerhet.Människor undrar om principen om likabehandling faktiskt gäller.Anf. 51 Justitieminister ():Fru talman! Först till oro överolika budskap. Jag kan då säga att mittinterpellationssvar är utformat efter diskussionmed den ansvarige ministern ifinansdepartementet, . Han är alltsåväl medveten om vad det är för budskap jag har förtfram och har ställt sig bakom detta budskap.Entydigare kan det då knappast vara.Widar är inne på attitydfrågan och talarom strängare straff. Jag är inte beredd att föradiskussionen från den utgångspunkten. Däremottror jag att det är viktigt att vi får möjlighet tillsnabbare reaktioner. Det tror jag är viktigare änsträngare påföljder.Slutligen . Vi är överens om att vivill stoppa våldet. Jag tror att våra chanser att göradetta är störst, om vi för en dialog medidrottsorganisationerna.Hos oss har, tack och lov, våldet inte någon störreomfattning. I , där man ju har haft mycketstora problem, har trenden vänt, i vart fall enligtden information som jag har lyckats få. Man menaratt det håller på att bli bättre i . Man menarockså att det hänger samman med attidrottsklubbarna har tagit större ansvar, och då ärdet inte fråga om ett ekonomiskt ansvar, för atttydligt markera att man inte accepterar våldsamteller störande beteende i samband medidrottsevenemang.Sedan är jag helt överens med omatt alla skall behandlas lika. Men måstevi också vara överens om att när vi har begränsaderesurser och det kanske kommer åtskilligatillståndsansökningar för ett och samma tillfälle,kan inte alla få möjlighet att genomföra sittarrangemang. Då bör det rimligen vara fråga om''först till kvarn''.Jag, som kommer från en kommun där det finnsmängder av grupper som tycker om attdemonstrera, vet av erfarenhet att vissa ibland harfått vänta , för att polisensresurser inte är tillräckliga. Men det viktiga är ju attvi även i den situationen har en likabehandling, såatt man inte automatiskt prioriterar vissagrupperingar. Vi måste inse att vi inte kan byggaupp en organisation för topparna.Anf. 52 i (m):Fru talman! Statsrådet säger att hon har diskuteratinterpellationssvaret, innan det blev definitivt, medskatteminister . Det har jag ingenanledning att det minsta ifrågasätta. Men idrottenär faktiskt en företeelse som berör hela svenskafolket. Alla -- om man nu skall använda termen''hög som låg'' -- är intresserade av någon form avidrott, och många engagerar sig i frågan om våldeti anslutning till idrottsevenemang. Man kan säga attjag inte skall visa brist på partilojalitet genom attfortsätta bråka om kostnadsansvaret förpolisbevakning, men jag kallar det för missriktadpartilojalitet, om jag skulle avstå från att begäraklart besked.Den som är utsedd till ''idrottsminister''har sagt att arrangörerna inte skall behöva betalaför polisinsatser i samband med idrottstävlingar.Det har via TT gått ut i många medier. Jag hoppasatt justitieministern förstår att motstridiga budskapskapar oklarhet i djupa led inom idrottsrörelsen.Widar vidhåller fortfarande attbyråkratin skall minska i omfattning. Jag tycker ommindre byråkrati. Där är vi helt överens. Men detär fråga om vilken byråkrati som skall minska iomfattning. Jag är inte så säker på att det är bra atttillåta smärre möten.I har ett antaldemonstranter, inkl. SSU, varje måndagdemonstrerat mot beslut att bygga enbro mellan och . Då går ettfemtontal ungdomar och sätter sig på gatan närtrafiken är som mest intensiv. Polisen säger att detär tveksamt om det går att ingripa mot sådanademonstrationer.Dessa demonstrationer irriterar så klart mångamänniskor. Biltrafiken fungerar inte, ochleveranser av varor kommer inte fram som de skallpå grund av att vissa tar lagen i egna händer.Baserat på dagens lagstiftning kan man tydligenagera på det sättet. Det är en sådan situation somjag inte vill skall uppstå.Anf. 53 ():Fru talman! Det är nog som justitieministern sägernär det gäller idrottsklubbarna i England.Situationen har blivit mycket bättre. Det beror delspå att klubbarna har tagit sitt ansvar, dels på att endel av uppviglarna, de yrkeskriminella, rent avmördarna, sitter i fängelse och kommer att göra detganska . Det är ett attitydarbete,idrottsklubbarnas ansvar och riktade insatser frånpolisen som har gått hand i hand. Man har försöktatt minska ned tendenserna till att leka krig utanförfotbollsarenorna -- som också har hetsatstämningen.Mitt politiska engagemang i den här frågan är attlika väl som den borgerliga regeringen har en klarhuvudinriktning när det gäller att släppa kapitaletfritt och att avbyråkratisera reglerna, som är detbärande i den borgerliga ideologin, är det för migsom socialdemokrat så, att släpp gärna kapitaletfritt. Det kan ingen hindra er från. Men släpp i såfall folkrörelserna fria. Ett problem är attmånga folkrörelser är sammanbundna med stat ochmyndigheter att det kan vara svårt att se vad somär skillnaden. Vid kampanjer mot det ena eller detandra går stat och folkrörelse hand i hand. Lagar,regleringar och bestämmelser hindrar den friafolkrörelseverksamheten och hindrar folk från attsluta sig samman och försvårar för nya rörelser attetablera sig.Okej, släpp kapitalet fritt. Men släpp i så fallfolkrörelserna fria så att vi kan få full rulle isamhället.Anf. 54 Justitieminister ():Fru talman! Först, i , skallvi göra klart att statsminister inte har utsettden idrottsminister som talar om.Det är massmedia som har utsett en person somidrottsminister. Den som statsministern har utsettsom idrottsminister är statsrådet , hosvilken jag har förankrat mitt svar. Det bör väl varatydligt nog när det gäller vilket budskap som givits.Vi vill också släppa folkrörelserna fria, WidarAndersson. Jag tycker att det är viktigt att vi tardenna diskussion om våldet i samband medidrottsrörelsen. Problemet är inte bara ettvåldsproblem, det är också ett problem föridrottsrörelserna. Idrottsrörelsen får inte någongod PR av att dessa våldshandlingar förekommer isamband med idrottsutövning. Jag är övertygad omatt vi är helt överens på den punkten, dvs. att vi allamåste hjälpas åt för att komma till rätta med dettaproblem.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1991/92:53 till konstitutionsutskottet1991/92:72 till socialförsäkringsutskottet10 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 12 november1991/92:43 av () till statsrådetBeatrice om mediaundervisningen i skolan:Mediautbudet är stort och växande. Det finns ettstort behov av att barn och ungdomar lär siganalysera de olika medierna till form och innehåll.Medieundervisningen i har visat sig habrister.