prot · GE09106 · 1991-05-03 00:00:00 — ''Reservation 2 från liberalernaöverensstämmer alltså med den revideradenationalbudgetens bedömning, vilketutskottsmajoritetens uppfattning inte gör. Jaghoppas att i drar någonslutsats av detta.Herr talman! Det kan ibland synas nästan omöjligtatt tillgodose medborgarnas berättigade krav påbra skola, barnomsorg, äldreomsorg, sjukvård ochmycket annat som kommuner och landstingtillhandahåller, om den kommunala expansionennästan helt skall utebli. Kommun- ochlandstingsförbunden anser i sina beräkningar attdet behövs en expansion på mellan 1,5 och perår för att klara gjorda åtaganden.Jag vill först slå fast att lösningen på detta dilemmainte heter höjda kommunalskatter. Folkpartietliberalerna anser liksom moderata samlingspartietatt skattestoppet måste förlängas, i första handt.o.m. Sedan måste kommunalskattensänkas till i genomsnitt . för att säkerställaskattereformens princip om ''hälften kvar''.Lösningen på dilemmat med gapet mellanskatteintäkter och medborgarnas servicebehovheter inte heller ökade bidrag från staten. Sådanapengar finns nämligen inte. Lösningen heter istället konkurrens och privata alternativ. Dethandlar om att utnyttja existerande resurser på ettbättre sätt och därmed öka produktiviteten och fåen effektivisering av den kommunalaverksamheten.Jag måste säga att det förvånar mig attsocialdemokraterna är så benhårda motståndare tillenskilda alternativ och så ovilliga att skapakonkurrens inom den sociala tjänstesektorn. Påflera andra områden har det skett en positivutveckling i regeringens politik. Det talas en hel delom avreglering och konkurrens i regeringens olikapropositioner, och vissa konkreta åtgärder harockså vidtagits. hörde jagjordbruksminister tala om hur viktigt detvar med konkurrens, för att inte sådant som hör tillhans område skulle bli för dyrt. Det gällde särskiltmaten. Det tycker jag är utmärkt. Men det måsteockså gälla sådana viktiga saker som barnomsorg,utbildning och vård. Jag tycker därför att ArneAndersson i borde ta sitt försvar för deoffentliga monopolen under omprövning och se tillatt de kommer bort, så att även de viktiga tjänstersom dagis, skola och sjukvård utgör kan få blitillgängliga för medborgarna till rimliga kostnader.Monopol är nämligen ineffektivt. Därmed bidrarden socialdemokratiska politiken till slöseri medresurser. Detta går i slutänden ut över barn, gamlaoch sjuka. Dessutom skapar den en orimligarbetssituation för de anställda som har idéer omförbättringar, vilka helt omintetgörs av en i dagomöjlig arbetsorganisation.Herr talman! De finansiella strömmarna mellanstat och kommunsektor består av ett stort antalposter i båda riktningarna. Alltihop är förnärvarande föremål för utredning i denkommunalekonomiska kommittén och det är minförhoppning att man där skall komma fram till ettbetydligt bättre system för statsbidragen och denkommunala skatteutjämningen. Framför allt måstekommunerna få större möjligheter att användapengarna på det sätt som passar de egna invånarnabäst -- vilket med stor sannolikhet inte alltid är detsätt som vi politiker i beslutar om. Jag villalltså förorda att vi tar bort en mängd statligapekpinnar. Detta ligger också i utredningensuppdrag.Det finns annat som måste bort . Dithör den s.k. . Detta är enprogressiv avgift som tas ut på kommuner med högegen skattekraft. Det finns mycket att säga omdenna skatt. Jag delar den uppfattning som RuneRydén gav uttryck för . Särskiltanmärkningsvärd är effekten för vissa kommuner iStockholms län. För dem är avgiften så hög att omskatteunderlaget ökar, t.ex. därför att någonperson flyttar in, så ökar den summa somkommunen skall betala ut till staten mer änkommunens skatteintäkter ökar. kallades detta förPomperipossa-effekten. Det är fortfarande ett braord. En inflyttad person blir rena förlustaffären fördessa kommuner.Jag måste erkänna att jag hade vissa förhoppningarom att utskottets socialdemokrater skulle göranågot åt den här problematiken. Även om de, imotsats till oss i liberalerna, vill ha kvarRobin Hood-skatten, var det uppenbart även fördem att den konstruktion vi har är orimlig. Desäger i betänkandet att ''detta förhållande utifrånprincipiella utgångspunkter är otillfredsställande''.Det är sannerligen det minsta man kan säga. Närnågonting som man själv beslutar om är''principiellt otillfredsställande'' är det naturliga gör något åt det -- men icke. Jag utgår dockfrån att vi får en chans till i voteringen såsmåningom.Herr talman! Jag har undvikit att ställa några frågortill utskottets talesman, , eftersomjag tyvärr är förhindrad att delta i någotreplikskifte.Jag vill för tids vinnande tala om att vi i folkpartietliberalerna självklart står bakom alla reservationersom vi har undertecknat, men jag vill bara yrkabifall till reservation nr 2.Anf. 4 ():Herr talman! Jag vill först instämma i att det finnsen betydande samsyn när det gäller denkommunala ekonomin och den kommunalaverksamheten. Jag tror att vi alla i utskottet ärmedvetna om att produktiviteten måste förbättras.Vi måste få ett bättre skatteutjämningssystem. Vimåste ge kommunerna en större frihet. De måstesjälva ta det fulla ansvaret.Sedan finns det nyanser som skiljer. Jag tror ocksåatt bedömningarna kan skilja sig något åt. Jag tarupp några av dessa saker.Jag vill börja med att konstatera att denkommunala ekonomin genom sin omfattning ochinriktning är avgörande för ekonomi. Denkommunala ekonomin är svag. kommer de samladekommunala utgifterna att bli ca 20 miljarder störreän de samlade intäkterna. Detta sker trots attmånga kommuner genom fastighetsförsäljningaroch andra extraordinära intäkter skaffar sigtillfälliga inkomstförstärkningar.Kommunernas situation beror inte till oväsentligdel på den socialdemokratiska regeringens politik.Kommunerna har påförts nyauppgifter motsvarande iskattehöjning. harkommunalskatterna höjts med . Dessanya uppgifter är huvudorsaken till den alltförsnabba expansionen i den kommunala ekonominunder . Den har i genomsnitt varit ca 2 %per år. Detta kan och får inte fortsätta i en situationdär tillväxten i ekonomi är noll ellerdärunder.Vi i anser att den privata och offentligakonsumtionen måste hållas tillbaka för att skapautrymme för nödvändiga framtidsinvesteringar.Centern delar under vissa förutsättningar det målsom anges i budgetpropositionen, attvolymtillväxten i den kommunala verksamheten fårbli högst . Förutsättningen måste bl.a.vara att kommunerna inte åläggs nya uppgifter utanatt godtagbar finansiering kan anvisas från statenssida.Den kommunala självstyrelsen måste respekteras.Det nu gällande skattestoppet är därför olyckligtoch ger sannolikt inte några som helst långsiktigtpositiva effekter. Det bidrar mer till tillfälligalösningar av kommunernas ekonomiska problemän till att stimulera till den långsiktigaeffektivisering som är helt nödvändig för att skapabalans i den kommunala ekonomin. Varaktigtunderskott i den kommunala ekonomin är likaallvarligt som varaktigt underskott i den statligabudgeten.Herr talman! Ett talande exempel påskattestoppets orimliga effekter är kombinationenmed den särskilda skatteutjämningsavgiften. har till uppgift att verkaför en utjämning av skattenivån kommunernaemellan. I dess nuvarande utformning har centernröstat emot . Dess effekter ikombination med skattestoppet är helt orimliga.Det innebär t.ex. att och , medhög egen skattekraft och med låg skattesats, påmarginalen får betala väsentligt mer iskatteutjämningsavgift än vad de får in i skatt. Närdet gäller de här marginaleffekterna vill jag ändågöra den kommentaren att det för är merlönsamt att det flyttar in låginkomsttagare än att detflyttar in höginkomsttagare. I nuvarande situationmedför låginkomsttagarna en sänkning avskattekraften och därmed också en sänkning av dentotala , om vi ser den härmatematiken i en förlängning. Det är en uniksituation. Effekterna är helt orimliga.Nu kan vi konstatera att hela finansutskottet haranslutit sig till uppfattningen att detta förhållandeär orimligt och måste åtgärdas. I motionFi314 tas dessa problem upp och snabba åtgärderkrävs för att man skall komma till rätta med de mestorimliga effekterna av och nöjer sigmed att med anledning av centermotionen göra ettuttalande. Man menar att effekter bör beaktas i samband med att ettnytt skatteutjämningssystem utarbetas. Dettainnebär att beskrivna orimligheter kommer attbestå ytterligare ett par år.Moderaterna och vill avskaffa RobinHood-skatten, något som också är centernsmålsättning. Men detta är möjligt först när ett nyttskatteutjämningssystem kan sättas i sjön.Centern och föreslår därför ireservation 19 att regeringen skyndsamt läggerfram förslag som går ut på att ingen kommun påmarginalen skall betala mer i änman får in i kommunalskatt. Vi menar att dettamåste ske så snabbt att vi får ett ikraftträdande den1 -- alltså vid kommande årsskifte.I utskottet har och anslutitsig till det förslag som handlar om denna åtgärd. Jagförväntar mig därför att både ochfolkpartiet vid omröstningen kommer att stödjareservation 19. Jag yrkar härmed bifall tillreservation 19.Vidare förväntar jag mig att det åtminstone skallfinnas så många självständiga och rättänkanderiksdagsmän bland socialdemokraterna ochvänsterpartisterna att det kan skapas en majoritetför reservation 19. Det borde vara en hederssak föralla riksdagsmän, oavsett partitillhörighet, att intebara tala om det som är orimligt utan också ipraktiken medverka till att det blir möjligt attkomma till rätta med detta orimliga förhållande.Min uppmaning till alla riksdagsledamöter är: Ta erdel av ansvaret och rösta för reservation 19!I reservation 21 tar vi i upp en annanorättvis skatt. Det gäller den s.k.avräkningsskatten. Avräkningsskatten är avgenerell karaktär, dvs. den drabbar alla kommunerlika. Däremot varierar utfallet avskatteomläggningens effekter väsentligt mellanskilda kommuner. Det finns alltså helt klart ettbehov av att också avräkningsskatten anpassas tillskattereformens verkliga effekter för de enskildakommunerna.Den varaktigt bästa lösningen vore att reglera dettavia det nya skatteutjämningssystemet. Men avtidsskäl låter sig detta knappast göra. Inom den tidsom den kommunalekonomiska kommitténförfogar över hinner man inte få tillräckligerfarenhet. Det är också viktigt att kommitténfullföljer sitt arbete inom den tänkta tidsramen. Vii förordar därför att en särskild utredaretillkallas som får i uppdrag att göra analyser och attlägga fram förslag till en differentieradavräkningsskatt. Jag yrkar bifall till reservation 21.Centerns riksdagsgrupp står självfallet bakom allareservationer som varit med om attunderteckna. Men för att spara tid åt kammarenyrkar jag bara bifall till reservation 3 -- förutom dåde två tidigare nämnda reservationerna.Anf. 5 ():Herr talman! Kommunerna har hand om en stordel av den generella välfärdspolitiken i vårt land.Det är faktiskt i kommunerna, nära medborgarna,som den tryggheten finns. Naturligtvis påverkarkommunernas ekonomi, organisation ocheffektivitet i mycket stor utsträckningmedborgarnas möjligheter att leva i det här landet.Men på något sätt har kommunerna hamnat istrykklass när det gäller den ekonomiska politiken.Kommunerna är inte effektiva nog och gör alltingfel. Kommunerna tar för stora resurser i anspråk.En tes som drivs är att kommunernakräver alltför stor del av våra samlade resurser. Omkommunerna krävde ännu mera, skulle detinnebära att den privata konsumtionen skulle fåminska -- precis som om det skulle vara fråga om enjämn fördelning över hela riket. Det finns faktisktgrupper av människor, och även juridiska enheter,här i landet som skulle kunna minska sinkonsumtion för att därmed i stället tillåta enfördelning. Det finns alltså någonting somegentligen handlar om fördelningspolitik. Men detär något som sällan kommer till uttryck när man ide fyra partierna diskuterar kommunernasekonomi. Jag tänker då på de tre borgerligapartierna samt socialdemokraterna.Vi i har stora ambitioner när detgäller den generella välfärdspolitiken. Vi menar attplånbokens storlek absolut inte i något skede eller inågot sammanhang får vara avgörande. Det ärdärför som vi föreslår ett kommunalt stödpaket.Vi är inte ute efter att bara göda kommunerna, utanvi vill ha preciserade och direkta insatser för att pådet sättet stödja kommunerna. Därför anser vi --och det framgår också av våra reservationer -- att1 % volymtillväxt i det här läget är alldeles för litet.Jag tror att de som arbetar ute i kommunerna stårpå vår sida. Inte minst gäller detKommunförbundet och Landstingsförbundet.Dessa är inte allenarådande när bedömningar skallgöras. Vi har ju också konsumenterna avkommunernas resurser.Vi för vår del vill framför allt att vården, omsorgenoch skolan skall få sina resurser. Vi vill också att deanställda skall ha en dräglig arbetsmiljö.Förhållandena måste vara goda. Det skall ocksåfinnas resurser för att kontrollera att bådeorganisation och ledning ute i kommunerna äreffektiva. Detta är en omöjlig uppgift med tanke påde neddragningar som har gjorts. Jag tänker då påde huvudlösa besparingar som har genomförts.Vi menar alltså att kommunerna skall varaeffektiva och ändamålsenliga. Men att tillgripaprivat finansiering och höjda avgifter -- något somutgör en del av förslag i denreviderade nationalbudgeten -- är absolut att gå åtfel håll.Det talas här mycket om produktivitet. För densom är verksam inom industrin är det mycket enkeltatt förstå detta begrepp. Men här har vi lyssnat tillRune och , som direkt sade attproduktiviteten är för låg inom den kommunalaverksamheten. Själv sitter jag med i denkommunalekonomiska kommittén, som har kallatin allehanda experter och utnyttjat allehandaresurser vad gäller produktivitet. Men ingen harhittills kunnat presentera entydiga mätningar ifråga om produktiviteten. Ingen har kunnat sägavad som är plus eller minus i det sammanhanget.När det gäller industrisektorn i övrigt kan manockså se till sådana här resultatenheter. Frågan ärom det är produktiviteten i kommunerna som ärviktigast att läsa ut. Inom en industri skärs ju detbort som är otrevligt. Men inom en kommun finnsdet mycket kostsamma saker. Vården ochomsorgen exempelvis är ju besvärliga områden.Det rör sig säkert om en annan resultatenhet här.Inom industrin skär man bort delar som inte ärgångbara på marknaden. Naturligtvis ökarproduktiviteten ofantligt inom verksamheter där såsker. Men si i kommunerna går det inte vad gällervård och omsorg att göra sådana mätningar. Därförär produktivitetsmåttet inte något bra mått ikommunala sammanhang.Däremot tror jag att den bästa mätaren på vad somär bra i en kommun eller inte är medborgarnas egenuppfattning om den kommunala verksamheten. Jaglovar att medborgarnas dom över onödig byråkrati,ineffektivitet och dålig service är oerhört hård. Manser inte mellan fingrarna när det gäller den kritiksom man har. Jag tror att den så att säga folkligabiten är allra viktigast när det gäller attåstadkomma effektivitet och att göra det helaändamålsenligt. Det handlar alltså inte om diktatuppifrån, något som jag faktiskt tycker att deborgerliga och socialdemokraterna ägnar sig åt.Enligt det stödpaket som vi har föreslagit skallresurserna framför allt går till barnomsorg,hemtjänst och sjukvård. Vi tycker att 10 miljarderpå årsbasis skall tillföras kommunerna. läser vi,som det redan har nämnts, i den revideradenationalbudgeten att det inte ens blir utan detskall bli . Det som är intressant här är faktisktvad utskottets socialdemokratiska majoritet skrivermed anledning av folkparti- ochmoderatmotionerna. Där säger man att detvisserligen måste till omprövningar ocheffektiviseringar om vi verkligen vill värna omvården, omsorgen och utbildningen, för detta ärväldigt viktigt, men krav på ivolymtillväxt går inte alls och absolut intemoderaternas förslag på . Det går inte alls, fördå blir det ytterst svåra konsekvenser förmänniskor som är beroende av den kommunalaservicen. Så skriver utskottets socialdemokratiskamajoritet i det här sammanhanget. Det voreintressant att höra vad som egentligen hänt sedanjanuari, vad det egentligen handlar om. Det är enklar dragning till den moderata ståndpunkten, somRune mycket riktigt påpekade, som vi serframför oss. Nog om detta, herr talman.Jag skall ta upp ett par andra frågor som behandlasi betänkandet. Statsbidraget skall tydligen lösaallting när det gäller effektivitet. Vi frånvänsterpartiet är inte heller för detaljerade när detgäller statsbidraget, som ju minskar kommunensmöjligheter att göra det så ändamålsenligt sommöjligt. Men vi är inte heller för att smeta utalltihopa som ett stort skatteutjämningsbidrag. Detfinns ändå en viss motsättning mellan samhälletstotala ambition att uppnå rättvisa och lika villkorför medborgarna i samhället på olikasektorsområden -- skolan, äldreomsorgen,barnomsorgen och vården -- och de nationella målsom bör hävdas. Först när någon kan övertyga migeller mitt parti om att man kan hävda de nationellamålen genom att bara ha generella statsbidrag skallvi ge oss. Men problemet är att jag tror att manmåste ha sektorsbidrag för att på något viss kunnafölja upp det ansvar som samhället har för hurresurserna fördelas till kommunerna.Vi har ställt oss bakom en reservation tillsammansmed om den kommunalautdebiteringen. Vi har varit emot att det har införtsett kommunalt skattestopp. Vi är helt övertygadeom att det i det här läget med problem blir ensnedvridning och orättvisa för kommunensinvånare genom de ökade avgiftsuttagen och andrasnedfinansieringsformer. Vi vill klart uttala attdetta är av ondo.Vad gäller den kommunalekonomiska kommitténsfortsatta arbete har intressanta förslag förts frammotionsvägen. Några socialdemokrater med IngerHestvik i spetsen -- det är inte heller vilka som helstsom har skrivit på motionen, bl.a. --säger att kommunerna bör ha andrafinansieringskällor än bara statsbidrag och sinkommunalskatt. Man kan tänka sig en nykommunal företagsskatt eller en fastighetsskatt föratt se till att kommunerna får in nya resurser. Manpekar på de problem som kommunerna har medansvaret för näringslivet på orten. Man pekar ocksåpå de problem som uppstår när kommuner, som imitt hemlän , har enorma kostnader förmänniskors fritidsverksamhet i fjällen menbeskattningen ligger någon helt annanstans. Detklarar man aldrig av med ettskatteutjämningssystem, såvitt jag kan förstå. Detär rakt upp och ner. Det måste till förändringar.Därför har vi sagt att det som sägs i motionen,nämligen att den kommunalekonomiska kommitténskall se över frågan, också bör göras. Tyvärravstyrker utskottet förslaget, men vi vidhåller det ien reservation.Till sist med anledning av villjag säga att det naturligtvis kan bli mångamarginaleffekter men en liten reflektion: Det kanfaktiskt vara en möjlighet till styrning att in i denrika kommunen flytta en och annanlåginkomsttagare. Det kanske inte skulle vara sådumt med tanke på den sociala balansen.Därmed yrkar jag bifall till reservationerna 4 och 8.Anf. 6 ():Herr talman! Vi hyllar ju principen om kommunaltsjälvbestämmande och att beslut fattas så nära demsom berörs som möjligt i samhället. Tillkommunerna har förts en mängd uppgifter påsenare tid -- , civilförsvaret och mycketannat samt skolan har kommunaliserats. Det ärbra, och det är en mycket viktig förändring.Samtidigt som vi hyllar principen om kommunaltsjälvbestämmande är de stora partierna i full färdmed att avskaffa vårt demokratiska system genomatt söka medlemskap i . Det är ett väldigt fintdemokratiskt system som vi har byggt upp. Vi harhaft parlamentarism . Det vill mannu avskaffa. Vad det kan få för konsekvenser förkommunalt självbestämmande anar väl ingen.Vi är nu inne i en utveckling mot ökat kommunaltsjälvbestämmande i så måtto att man vill att alltfärre statsbidrag skall vara specialdestinerade. Dettycker vi är en väldigt bra utveckling. Vi skallfortsätta på den vägen och vi skall lita på attkommunerna och deras valda ombud faktiskt vetvad de vill och att de kan ta ansvar för saker och tingi kommunerna. Menar man allvar med kommunaltsjälvbestämmande måste det vara rimligt attkommunerna faktiskt får bestämma i detalj hur devill ha verksamheten ute i kommunerna.Vi tycker att det är viktigt att denskattefinansierade verksamheten inte automatisktutförs av kommuner och landsting utan att man påolika sätt försöker finna vägar så att man får ut såmycket som möjligt av de samlade medel som vi hargnetat ihop i samhället och av skattemedlen. Mendet är viktigt att vi ställer precis lika högakvalitetskrav oavsett vem som sköter den fysiskaverksamheten. Kvalitetskraven kan vi inte prutapå. Men problemet är att kommunernas ekonomiär väldigt ansträngd. som man har lagt påkommunerna väldigt många nya uppgifter så harman infört kommunalt skattestopp och tvingar nukommunerna att fortsätta med det. Vidare har mandragit bort kommunernas beskattningsrättbeträffande fastigheter och juridiska personer. Mankan fråga sig om det finns något mera kommunaltförutom invånarna än de fastigheter som finns ikommunerna. Det är rimligt att kommunerna fårbeskattningsrätt beträffande fastigheter. Att hafastigheter i en kommun är förknippat med mångaolika sorters kostnader för kommunen. Det ärrimligt att kommunen på något sätt får hafastigheten som skatteobjekt och använda sig avfastighetsskatten för att täcka en del av dessakostnader.Detsamma gäller juridiska personer. Juridiskapersoner ger arbete och skattepengar från deverksamheter som människorna arbetar i. Menmånga av verksamheterna ger kommunen olikakostnader -- väginvesteringar av olika slag,trafikinvesteringar och miljöinvesteringar för att tahand om det som kommer ut ur fabrikerna på ettmindre önskat sätt. Det är därför rimligt attkommunerna återfår beskattningsrätten förjuridiska personer för att kunna täcka en del av dekostnader som juridiska personer faktiskt åsamkarkommunerna.Vi vet att kommunerna står i de flesta fall införmycket stora utgifter . Det gällerframför allt miljövänlig trafikförsörjning. Vatten-och avloppsfrågorna är mycket komplicerade. Detskall bli intressant att se hur kommunerna kommeratt klara detta med kommunalt skattestopp. Man intecknar framtiden elleravgiftsfinansieringsvägen. Vi ser naturligtvis attkommunalt skattestopp kan få en del mycketnegativa verkningar inom kultursektorn,fritidssektorn och på det sociala området. Vi serredan vissa tecken i skyn när det talas om att detinte längre skall vara gratis att låna en bok påbibliotek. För mig är det en sorts kulturskymning.Samtidigt är vi inte för att skattefinansieringen isamhället skall ökas. Ett hävt kommunaltskattestopp får ju inte innebära att kommunernablir våldsamt lössläppta på utgiftssidan. Viförutsätter att kommuner och landsting är minstlika ansvarsfulla som när det gällerpengar. Återhållsamhet är och borde vara enkommunal dygd.Under mitt politiska liv har jag arbetat i två olikakommunfullmäktige, dels i , dels i Hjo.Någon stor utgiftsyra var det aldrig fråga om, utanman strävade och gnetade verkligen för att intebehöva höja skatterna. Det finns en mycket starkvilja ute i kommunerna att inte avsiktligt höjaskatterna, om man därtill inte är absolut tvungen.Lars-Ove talade om att man inte skullebehöva ta hänsyn till plånboken för att uppnågenerell välfärd. Så ser inte vi i påsaken. Vi anser att man i det långa loppet måsteskapa grundtrygghet, lika för alla. Vill människorsedan ha någonting utöver detta, måste de tahänsyn till vad de faktiskt tjänar. De generellasystemen måste ändras i sådan riktning attde som tjänar mycket pengar inte får ut lika storandel av sin lön i ersättning som . Det är ettförslag som vi har framfört i många motioner. Vitror att det är en riktig utveckling.I en motion, Fi308, av m.fl. lyfter manfram ett speciellt internationellt miljöproblem, somdrabbar små och ofta ekonomiskt svagakustkommuner på . Dessa kommunerutsätts av en omfattande nedsmutsning från deninternationella sjöfarten, som är en del av vår friahandel med många länder.