prot · GE09128 · 1991-06-10 00:00:00 — Jagkonstaterar att det finns personersocialdemokraterna och regeringen närståendesom trots allt har en annan attityd.I en bok med namnet ''Det nya samhället, om denoffentliga sektorns möjligheter'' skriver GunnarWetterberg, departementsråd och chef förfinansdepartementets strukturenhet, så här:''Sjukvården skall finansieras på ett sätt som gynnarkonkurrens och kostnadseffektivitet inom vården.Detta sker bäst genom att sjukförsäkringen tar överhela finansieringen av vården. Då följervårdersättningen patienterna, som själva kan väljavilken vårdcentral de vill ha som vårdare ochrådgivare. ''Förhoppningsvis förebådar ett nytänkande även inom socialdemokratin.Anf. 45 () replik:Fru talman! är mycket välkommenner till för att höra vad de gamla säger omvården och omsorgen i sin stad. Trots densocialdemokratiska ledningen och talet om dengoda staden är det inte så särskilt bra nere hos oss.Välkommen dit! Jag tycker att Bo Holmbergkanske skulle ha sagt ''storstadsområdena'' i ställetför ''08-området''.Anf. 46 () replik:Fru talman! Jag kan hålla med omatt fixeringen vid 08-området är olycklig. Det harockså vi i ofta hävdat. Vi var inteheller beredda att köpa ÄDEL-reformen såsomden kom att se ut, eftersom den i mycket storutsträckning utgick från den problembild som finnsjust i Stockholmsområdet.Bo Holmberg attackerade de borgerliga partierna.Hans sätt att ställa offentlig verksamhet ochoffentlig vård strikt emot den privata är någotolyckligt. Vi brukar alltid hävda att de offentligaoch de privata verksamheterna kompletterarvarandra. Såvitt jag har förstått har vi isocialutskottet under ganska stor enighet närmatoss den uppfattningen. Jag undrar därför om inteBo Holmberg kan medge att socialdemokraterna iutskottet i fråga efter fråga när det gäller vård ochomsorg fallit till föga för krav som rests ifrån deborgerliga partierna.Anf. 47 BO () replik:Fru talman! Jag kan inte hålla med omatt socialdemokratin ständigt springer och anpassarsig till de borgerliga förslagen. Däremot gläder detmig att flera av oss i utskottet är överens om att vimåste se mera nyanserat på sjukvården beroendepå var vi befinner oss. Jag kan också hålla medAnita om att storstäderna som sådanabrottas med annorlunda problem än vad landet iövrigt gör.Till vill jag säga att vi från utskottetbesökte ju . Där fick bådeDaniel Tarschys och jag en bild av hur hälso- ochsjukvården fungerar i glesbygd. Jag tror att DanielTarschys håller med mig om att man där medbegränsade resurser men med en kunnig personalhade löst hälso- och sjukvårdsproblemen på ett sättsom storstäderna skulle kunna dra nytta av. Någrafrån storstäderna borde kanske åka dit påstudiebesök och se efter vad de kunde ha att lära sigav hur man löst problemen där uppe. Jag ärmedveten om att avstånd och annat gör att man intekan kopiera olika modeller, men jag tror att detskulle vara till gagn om vi kunde nyanserasjukvårdsdebatten i med utgångspunkt frånvilken ort diskussionen gäller.Daniel Tarschys frågade vilka partier jag avsåg närdet gällde rättvisa och solidaritet. Jag har ju sett hurDaniel Tarschys partiledare för några dagar sedanblev åthutad av fundamentalisterna på . hade försöktnyanserat bilden av och sagt att allt iSverige inte är dåligt. Då sade man från sida: Är det inte så att vi inomhögeralliansen har sagt att är en randstat pånedgång? Hur kan då vara såoförskämd att han går ut och nyanserar dettapåstående?Jag kan se hur SAF och harblivit mer politiska. Jag är rädd för att de ytterstahögerkrafterna vill använda ochfolkpartiet i som någon sorts marionetterför dem som vill föra ut högerbudskapet. Däravkommer min oro för bristande rättvisa ochsolidaritet inom socialpolitiken.Jag delar Per Stenmarcks uppfattning att det harskett en klar polarisering kring marknad och denoffentliga vården. Per Stenmarck säger ungefärsom att först måste det bli ett himlakaos. Det finns ingenting i den befintliga vårdensom kan rättas till. Jag håller med att det visst kan finnas sådant som kan rättas till.Genom ÄDEL-reformen, betalningsansvaret ochgenom prioriteringar har vi rättat till en radmissförhållanden. Socialdemokratin står förförändringar, men vi vill inte ge oss på sådanaäventyrligheter som marknadsstyrning. Det är där,Per Stenmarck, som vi skiljer oss åt.Anf. 48 () replik:Fru talman! Jag förstår att vice ordföranden iutskottet inte är särskilt trakterad av att springa ochanpassa sig efter de borgerliga partierna, som hansjälv uttryckte det. uttryckte jag mig inte på detsättet, utan jag försökte i stället se det positiva i attvi i utskottet under enighet har närmat oss en meröppen inställning till olika vårdalternativ.Skrivningarna i utskottets betänkanden talar ju sitttydliga språk, bl.a. när det gäller antalettillkännagivanden till regeringen som i de allraflesta fall givetvis har sitt utsprung frånoppositionspartierna.Anf. 49 () replik:Fru talman! Den hälso- och sjukvårdslag som vi harär signerad av liberalt statsråd i samband med enborgerlig regering. har decennier avarbete bakom sig för en bättre sjukvård för allamänniskor i . Därför behöver vi inte ta emotden kritik som innebär att vi skulle vara ute efter attförsämra sjukvården, att göra den mindretillgänglig, att minska valfriheten och att allmäntskapa olikhet i samhället. Tvärtom talar hela vårhistoria för att vi har kämpat för motsatsen.Vi har också kämpat för att förbättra sjukvården påen mängd konkreta områden. Vi har arbetat förhusläkare, för att bryta ner de mellansjukförsäkring och sjukvård somsocialdemokraterna mycket länge har försvarat ochför att få bort köerna genom praktiska förslag, somnu till en del håller på att gå igenom. Jag tror att omBo Holmberg ser på praktiskasjukvårdspolitik, hittar han ingenting där som intesyftar till att öka solidariteten, rättvisan ochvalfriheten.Anf. 50 PER STENMARCK (m) replik:Fru talman! Till vill jag säga att detär alldeles fel att anklaga oss för att inte vilja ha ettsolidariskt system när det gäller sjukvården. Denallmänna, obligatoriska sjukförsäkring som vimoderater i och i många andrasammanhang har arbetat för är iallra högsta grad solidarisk. Var och en skall varamed och betala denna sjukförsäkring. Om man ärgammal och svag eller för ung för att själv kunnabetala skall man ändå kunna ta del av den. På detviset skulle den sjukförsäkring som vi förordarfungera precis som dagens system men med en heltannan smidighet inbyggd i systemet.När yttrar sig i debatten blir detmycket tal om solidaritet, etik och ständigalandstingslösningar. Verkligheten ger oss ändåmånga exempel på att det faktiskt inte fungerarefter den bild som här målar upp.Ett Rapportinslag för någon vecka sedan handladeom en äldre dam som efter en hjärnblödning och enhjärtinfarkt ansågs vara för frisk för att fåsjukhusvård men för sjuk för att få plats på ettrehabiliteringshem. Den gamla damen tvingades gåi ständig skräck för att bli hemskickad. Är dettarättvisa och solidaritet, ?Det var inte första gången som den gamla damensveks av systemet, fick vi höra. När hon några årtidigare behövde en höftledsoperation, fick honbeskedet att kön var lång. Då lånade dengamla damen pengar och betalade operationensjälv. Det var faktiskt som hon självbetalade. Under sitt yrkesverksamma liv hade honbetalat för att få den vård som hon inte kunde fåpå annat sätt. Är detta rättvisa och solidaritet, BoHolmberg? Detta sker inom det system som BoHolmberg och socialdemokraterna ständigtförsvarar.Anf. 51 () replik:Fru talman! Det förvånar mig när det här talas omsolidaritet och rättvisa. säger att destår för solidariteten och rättvisan precis somsocialdemokraterna säger att de gör. Jag tycker inte står för solidaritet och rättvisa om vi sompolitiker låter de mest utsatta grupperna betala sinsjukvård till viss del genom höjda avgifter och intevia skatterna. Då låter man de sjuka betala för sigmedan de friska går fria. Detta anser jag inte varasolidaritet och rättvisa.Anf. 52 BO () replik:Fru talman! Först vill jag till säga att dethar varit fint att arbeta i socialutskottet underdenna period av det skälet att vi i socialutskottet ettantal gånger har tänkt själva. Och det har vi tillstörsta delen gjort utifrån utfrågningar och denedslag ute i den svenska verkligheten som vi hargjort. Jag menar att vi har haft mer vägledning avdet än av motioner eller partiprogram. Det har gälltgentekniken, rättspsykiatrin och prioriteringar ivården. Jag hoppas att vi i socialutskottet även ifortsättningen med hjälp av sådana perspektiv ochlitet husesyn i det svenska välfärdssamhället skallkunna fortsätta med den arbetsmetoden. Sedan fårjag väl stå ut med att tycker att det ärmest förslag och vissa andra förslag som vihar utgått ifrån. Den politiska knorren kan jagbära, även om jag inte instämmer i den.Till vill jag säga att jag somsocialdemokrat med den nuvarande majoritetenoch med i utskottet inte alls är rädd förvar skall hamna. Men vad DanielTarschys tillsammans med ensam utepå landsbygden eller på någon öde ö skulle kunnahitta på oroar mig mycket. Jag är rädd för attfolkpartiet kan hamna i en diskussion därsocialliberalerna känner sig hemlösa. Den rättvisasom folkpartisterna står för vill jag inte allsunderkänna. Men den skall tillämpas också ipraktiken.Och det är där oron kommer inte barafrån mig som socialdemokrat utan även frånfolkpartister som har djup känsla för rättvisa ochför solidaritet.Till Per Stenmarck vill jag säga att vi beskriversjukvårdens verklighet på två olika sätt.Allmänheten och de som kan det här får väl avgöraom Per Stenmarck eller jag har rätt. Vi kan intefatta något demokratiskt beslut på den punkten. Vifår leva med att våra verklighetsbeskrivningar intestämmer överens. Jag har en mer positiv bild. Jagkan åberopa statistikoch annat enligt vilka i förhållande tillandra länder har en mycket bra hälso- ochsjukvård. Men Per Stenmarck ställer sig inte bakomdetta.Ute blåser då högervind. Och Per Stenmarck vill attden högervinden skall forma hälso- ochsjukvården. Jag hoppas att den vind som blåser förrättvisa, moral och solidaritet också skall vara såstark att den ger utslag och att det är utifrån densom hälso- och sjukvårdspolitiken skall formas.Förste vice talmannen anmälde att Per Stenmarckanhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 53 ():Fru talman! Jag har begärt ordet med anledning avsocialförsäkringsutskottets yttrande tillsocialutskottets betänkande SoU21.Kostnaderna inom socialförsäkringsområdet harökat kraftigt . harbeslutat om vissa åtgärder för att dämpakostnadsutvecklingen.Kompensationsnivåerna i sjukersättningen harsänkts. har också beslutat om en aktivrehabilitering och rehabiliteringsersättning och omarbetslivsfondens verksamhet. Denna nyainriktning kommer att innebära att utslagningenfrån arbetsmarknaden minskar. Det är arbetslinjensom skall hävdas. Det är mycket positivt attmänniskor kommer tillbaka till ett arbete i ställetför att vara långtidssjukskrivna ellerförtidspensionerade.För att rehabiliteringen skall bli framgångsrik krävsen effektiv samverkan mellan socialförsäkringenoch andra sektorer i samhället, och främst är det dåsjukvården som har en central roll.Jag vill här understryka att det är viktigt attförsöksverksamheten utgår från principen vård pålika villkor. har i sittyttrande poängterat vikten av att olikaförsöksverksamheter med samordning mellansjukvården och socialförsäkringen ovillkorligenutformas så att de inte ger utrymme förprioriteringar mellan olika grupper avvårdbehövade utifrån vilka besparingar påförsäkringen som kan göras beträffande de enskildaförsäkrade. Det får med andra ord inte skapas''gräddfiler'' i sjukvården.I socialförsäkringsutskottets yttrande harmoderaterna anmält en avvikande mening. De vill,som vi har hört här i kammaren , införa ettsystem med en allmän obligatorisksjukvårdsförsäkring. Detta förslag har tidigareavslagits av en majoritet i . Menmoderaterna fortsätter att hävda sitt förslag. Jagvill påstå att det skulle innebära en storsystemförändring att införa en allmän obligatorisksjukvårdsförsäkring och ett stort avsteg från dengenerella välfärdspolitik som vi socialdemokraterslår vakt om.Fru talman! Jag har inte något särskilt yrkande,utan jag yrkar bifall till hemställan isocialförsäkringsutskottets betänkanden 21, 22 och18.Anf. 54 PER STENMARCK (m):Fru talman! säger att detskulle innebära en stor systemförändring om maninförde en allmän obligatorisk sjukvårdsförsäkringi . Det kan ligga en del i det. Det kommeratt innebära stora förändringar. Men när hon sägeratt det skulle innebära ett stort avsteg från dentradition som vi har i , att sjukvården skallvara tillgänglig för alla, stämmer det inte. Detta ären försäkring som skall vara tillgänglig för alla ochsom alla skall ha möjlighet att ta del av. Oavsett omman arbetar och har möjlighet att arbeta ihop tilldenna försäkring själv, om man är gammal och inteklarar av det eller om man är för ung för att hahunnit delta i detta är den solidarisk och skallkunna användas av precis alla och i mycket storutsträckning, vill jag påstå, i motsats till det systemsom vi har , som vi har åtskilliga exempel påatt det inte är solidariskt och inte täcker alla. Det ärför att komma till rätta med dessa problem som vimoderater har lagt ned åtskilligt med tid, kraft ocharbete, inte minst i denna kammare, på att försökainföra någonting som är nytt.Vi är tacksamma för att det nu finns en politiskmajoritet för ett beslut som vi uppenbarligen skallfatta här i kammaren och sominnebär att man inför den vårdgaranti som vi hararbetat mycket länge för. Men vi ser det som ettförsta steg på vägen för att därefter gå över tillnågot som förhoppningsvis skall vara betydigtbättre än det som vi har i dag.Anf. 55 ():Fru talman! Jag har lyssnat till debatten här ikammaren om obligatorisk sjukförsärking och tagitdel av detta även tidigare. För min del väcker dettaen mängd frågor. Vad innebär egentligen enobligatorisk sjukförsäkring? Kommer den attinnebära att man skall försäkra sig i privataförsäkringsbolag senare? Hur skall en obligatorisksjukförsäkring kunna omfattas av alla om man inteinnefattas i försäkringssystemet? Man kan göra enjämförelse med den obligatoriska bilförsäkringen.Och vi vet ju att det är många som åker omkringutan försäkring. Detta är några frågor som jagskulle vilja ha svar på.Anf. 56 PER STENMARCK (m):Fru talman! Hur skall denna försäkring kunnaomfattas av alla, frågade . Låtmig då ställa följande fråga till kan landstingsskatten egentligen omfattas avalla? I grunden är det ju ett likartat system som manhärmed inför. Den enda skillnaden är att man sertill att det blir en försäkringsmodell i stället, dvs. attvi ser till att den enskilda människan får enmöjlighet att i större utsträckning vara med ochpåverka när denna försäkring skall användas, vilketvi som enskilda människor faktiskt i mycket litenutsträckning har med den landstingsmodellsom förekommer. Vi skulle alltså skapa ettbetydligt rörligare system än det som vi har förväldigt många av de människor som inom detnuvarande systemets ram faktiskt inte har tillgångtill den vård som de och efter decennium under ett heltyrkesverksamt liv har varit med och betalat för. Alltdetta kan vi förhoppningsvis komma ifrån om viinför ett något annorlunda system, dvs. denallmänna obligatoriska sjukvårdsförsäkring som vitalar om och som vi märker att alltfler människor ansluter sig till.Jag citerade en högt uppsatttjänsteman inom som i enaktuell bok alldeles har talat för just dennamodell. Välkommen i kretsen, ChristinaPettersson!Anf. 57 ():Fru talman! Det kan hända att jag har en hel delfrågor när det gäller den obligatoriskasjukförsäkringen, eftersom jag inte förstår hur denskall kunna omfatta alla och vara generell i likhetmed den politik som vi framhärdar i att föra. Ettskäl till att jag har så många frågor är att jag intekänner igen den bild som målar uppav svensk sjukvård, att så många står utanför. Jaghar den uppfattningen att svensk sjukvård i dagomfattar alla människor. Efter vad jag förstår ärdetta förslag ett satt att i högre grad privatiserasjukvården. Man vill också avgiftsfinansiera den istörre utsträckning.Anf. 58 PER STENMARCK (m):Fru talman! Ett av de stora felen med det systemsom försvarar i denna debattär faktiskt att sjukvården inte är så generell som nitalar om att den är. Alla människor får inte tillgångtill den, trots att de faktiskt har betalt för den ochslitit för den i många år.Någon allmän privatisering, dvs. att allt inomsjukvården skulle komma att skötas av det privata,har vi inte föreslagit och kommer vi säkert inte attföreslå heller. Däremot är vi alldelesövertygade om att en mycket stor del avsjukvården, framför allt kanske när det gällerprimärvården, i betydligt större utsträckning skullekunna skötas av privatläkare . Såfungerar det i väldigt många andra länder, och såskulle det på ett utomordentligt bra sätt kunnafungera också i Sverige.Anf. 59 ():Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att jag harlitet svårt att förstå när hänvisar till attdet skulle finnas mycket bättre system i andraländer. Jag är av den uppfattningen att vi i Sverigehar världens bästa sjukvård.Anf. 60 PER STENMARKCK (m):Fru talman! Det är en uppfattning som i så fall förstå för . Jag är ganskaövertygad om att alla de människor som i dagdrabbas av att stå i dessa köer -- i vissa fall och ivissa landsting 1,5--för att få enhöftledsoperation, starroperation eller liknandeoperation utförd -- har en annan uppfattning omhur den svenska sjukvården av fungerar.Därför är det nödvändigt med förändringen och attse på en rad länder, där man inte har alla deproblem som förekommer i Sverige.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas den 11 juni.)Anf. 61 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.6 § Uppskov med behandlingen av vissaärendenFöredrogsutrikesutskottets betänkande1990/91:UU23 Uppskov med behandlingen av vissaärenden.Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )7 § Uppskov med behandlingen av vissaärendenFöredrogsjordbruksutskottets betänkande1990/91:JoU29 Uppskov med behandlingen avvissa ärenden.Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )8 § Vissa livsmedelspolitiska frågorFöredrogsjordbruksutskottets betänkande 1990/91:JoU31Vissa livsmedelspolitiska frågor (prop.1990/91:191).Anf. 62 ():Fru talman! I den föregående debattens avslutning,som jag hade tillfälle att lyssna på, talade man omatt det blåser högervindar men att det var andrasom representerade rättvisa och solidaritet. När vinu behandlar jordbruket, blåser det ganska kyligavänstervindar, för här är rättvisa och solidaritetganska långt borta.I den lilla fickalmanacka som vi får finnsvarje vecka små visdomsord att tänka på. Nästavecka står det: Uppriktighet är inte att säga allt mantänker, utan att mena allt man säger. Man bordebegrunda detta. Jag hoppas att vi i den debatt somvi kommer att föra om jordbruket kommer attmena allt vi säger. Vi har under några års tidupplevt att man har sagt mycket men inte allt mantänker.Under de senaste månaderna har det förts enintensiv debatt här i landet om de svenskalivsmedelspriserna. De är utan tvivel mycket höga.En förklaring till detta är det unikt hårdaskattetrycket i . I många fall beror mer änhälften av livsmedelspriset på olika skatter. Gjordautredningar och undersökningar visar att matpriseti dag i butik till består av skatter ochavgifter. När det gäller produktion och hantering avsvenska livsmedel inom landet är andelen 60 %.Det blir ganska stora belopp.Inte bara matpriserna är unikt höga i detta land. Deflesta varor och tjänster är betydligt dyrare här än ide flesta andra länder. Orsaken är att finna i denförda högskattepolitiken. Världens högsta skatterger världens högsta priser. Sanningen är den attregeringen har pressat upp livsmedelsprisernagenom sina ständiga skattehöjningar. Höjdainkomstskatter, arbetsgivaravgifter ochenergiskatter, breddad och förhöjd moms samtandra skatteskärpningar måste till slut betalas avnågon. Det är de svenska konsumenterna somdrabbas av den förda skattehöjarpolitiken.Jag hävdar att även de svenska priserna kommer attligga på en orimligt hög nivå så längesocialdemokraterna vägrar att sänka skattetrycket.Moderata samlingspartiet anser att vi i skallnärma oss även när det gäller jordbruks-och konsumentfrågorna så att svenskakonsumenter skall kunna köpa sina livsmedel påsamma villkor och till samma priser somkonsumenterna inom EG. De svenska skatternamåste europeiseras. Skattetrycket måste sänkas.Först då kan de svenska livsmedelspriserna sänkasrejält.Med detta påstående om skatterna vill jag hävda attregeringen nu försöker vilseleda konsumenterna. Istället för att angripa den verkliga orsaken till denhöga kostnadsnivån gör regeringen enskenmanöver. Regeringens förslag om sänktgränsskydd kommer inte att leda till sänktalivsmedelspriser. SPK, dvs. statens pris- ochkonkurrensverk, har studerat problemet och ställtsig tveksamt till om förslaget kommer att medförasänkta priser.När det gäller prispolitiken hävdar vi från moderathåll att det enda effektiva är att SPK spelar en merbetydande roll i detta sammanhang. Verketsuppgift är bl.a. att aktivt följa prisutvecklingen.Regeringen föreslår nu inrättande av enkonsumentdelegation. Den är i sig själv inte någotfel, men vi tror inte på den. Om enkonsumentdelegation, en konsumentrörelse ellerkonsumenterna över huvud taget skall kunnapåverka priserna och konkurrenskraften, måsteman ha någonting som växer upp underifrån, ifrånkonsumenterna. Vi tror inte att man genom attvälja personer uppifrån kan lösa detta problem. Nugäller det att skärpa konkurrensen.Etableringshinder och liknande måste rivas.Så till det som jag förmodar blir dagens huvudfråga,nämligen gränsskyddet. , en intehelt okänd socialdemokrat, f.d. bostadsminister,f.d. vice ordförande i jordbruksutskottet, nuordförande i finansutskottet -- han är alltså inte vemsom helst -- är en av de få rakryggadesocialdemokrater som finns kvar. Han har väckt enenskild motion, 1990/91:Jo154, omstärkelseproduktion och gränsskyddet förstärkelse. ''beslutade om en nyjordbruks- och livsmedelspolitik. en avreglering inom nuvarande gränsskyddsamt att gränsskyddet skulle vara oförändrat intilldess nya GATT-regler överenskommits medinternationellt ömsesidiga neddragningar avgränsskydd och exportbidrag. Även andraömsesidiga internationella överenskommelser kanutlösa gränsjusteringar. ''Det var innebörden av det beslut som ienighet ställde sig bakom när detgällde gränsskyddet.För säkerhets skull skulle jag vilja göra en litenhistoriebeskrivning i detta sammanhang. Det varuppenbart för alla partier att en avreglering avjordbrukspolitiken var nödvändig. Det gick intelängre att fortsätta med det system som vi hade.Regeringen tillsatte en utredning,livsmedelspolitiska arbetsgruppen, LAG. Den ladefram ett förslag, och till detta fogades särskildayttranden -- inte reservationer, eftersom det intevar en parlamentarisk utredning. Dessa särskildayttranden var mycket hårda. Utredningen gick tilldepartementet, som förberedde en proposition.Under en tid stannade regeringsarbetet upp, ochpropositionen fördröjdes. begrep man attdet var mycket svårt att få fram en proposition somskulle kunna gå igenom i , och därförbörjade man med partiöverläggningar.Efter hård mangling inom en grupp medrepresentanter för alla riksdagspartier lade manfram en proposition. Jag vill säga redan nu att denpropositionen inte var riktigt genomarbetad, pågrund av att man hade haft tillförfogande. Manglingen fortsatte därför underutskottsbehandlingen. framlades ettutskottsbetänkande, och ett beslut fattades ikammaren.Det intressanta är att näringen ställde upp bakomriksdagsbeslutet. Man ville ha fasta regler, och detsade man också att man hade fått. Man skulle ocksåfölja dessa regler.Jag tror att man måste ha denna historiebeskrivningmed i bilden när man funderar över vad som sedanhar hänt.