prot · GE0959 · 1991-02-08 00:00:00 — Med i bilden finns nämligen även det somman kallar , som också räknas in isatsningarna på trafiken runt Mälaren.Detta är alltså siffror som vi har att räkna med. Mankan då säga att det behövs åtminstone 2,5--3miljarder för satsningarna Stockholm--Örebro--Hallsberg.Anf. 50 () replik:Herr talman! Jag påstod inte att röstat nej. Jag sade att hon inte hade stött sinegen motion. Att avstå är detsamma som att intestödja motionen.Jag vill påminna om att en avhans kolleger, , tidigare underriksmötet ställde en fråga till industriministern ivilken han framförde önskemål om attHallstahammar skall flyttas in i stödområde. Det äralltså tydligt att det är splittring i desocialdemokratiska leden.När det gäller är det alldeles riktigtsom säger att från sinplan 10 flyttat över pengar till getingmidjan iStockholmsområdet. Det är klart att vi iVästmanlands län blir oroliga över det, eftersom vihar funnit, såvitt jag kan förstå är vi överens, attMälarbanan är ett absolut nödvändigt projekt förinre utveckling. Därför måste vigemensamt från länet försöka se till att vi verkligenfår vår andel av de pengar som föreslås i denregionalpolitiska propositionen.Jag fick mycket svävande svar från RolandSundgren. Men jag begär alltså inte att få mer säkrabesked . Men jag vädjar ändå till honom att vifrån länet tillsammans verkligen skall försöka göravår stämma hörd, så att vi får vår rättmätiga andelav de pengar som kommer att portioneras ut påangelägna järnvägsprojekt.Andre vice talmannen anmälde att RolandSundgren anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 51 ():Herr talman! , den 31januari, var jag i kontakt med arbetsförmedlingen imin hemkommun i län. Då fickjag veta att det fanns 11 lediga jobb i kommunen.Det fanns totalt 605 arbetssökande. Av dem varnästan hälften, eller 295, helt arbetslösa. Den andrahälften hade deltidsarbete men sökte heltid. Dessvärre är det så att dessa siffror bara är början på vadvi vet skall komma . Vi räknar med attunder ha en arbetslöshet på ikommunen.Stålindustrin genomgår, som vi alla vet, enlångtgående strukturomvandling. I kommuner avHällefors karaktär blir konsekvenserna av denstrukturomvandlingen förödande. Det är deyngsta, de med modern utbildning, som får gå först.Ungdomsarbetslösheten, åldrarna 18--, varden . Av dessa var drygt10 % öppet arbetslösa, medan resterande 5 %fanns i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Igrannkommunen är situationen likartad.I dessa kommuner har den tunga industrin alltidvarit totalt dominerande på arbetsmarknaden. Omvi tar som exempel, kan vi konstatera attav samtliga arbetstillfällen i kommunen är iindustrisektorn jämfört i landet iövrigt.Av dem som arbetar i industrisektorn finns isektorn järn, stål och metall och imetallvaruindustrin. Det är totalt avindustrijobben som är direkt knutna tillmetallsektorn.Om man inte är anställd i det dominerandeföretaget är man anställd ientreprenadföretag eller företag som på annat sättär beroende av . I är Boforsdet dominerande företaget med samma förhållandetill övrig arbetsmarknad i kommunen.Metallsektorn är totalt mansdominerad. Kvinnornaarbetar nästan uteslutande inom äldreomsorg,sjukvård, barnomsorg och handel. Det är illa nogom de som blir arbetslösa på grund avstrukturomvandlingen inom metallsektorn väljeratt flytta från kommunen för att skaffa nya jobb.Om de dessutom tar med sig fruar och samborkommer vård- och omsorgssektorn att drabbas avpersonalflykt.Kommunerna arbetar i samverkan medlänsorganen för att motverka effekterna av dessaförändringar. Man arbetar med stimulans till deföretag som finns etablerade och som harförutsättningar för framtiden, man arbetar medetableringar av nya företag inom nya sektorer föratt bredda näringslivet, och man arbetar medutbildningar för att höja kompetensen och skapaförutsättningar på arbetsmarknaden för dem somblir drabbade av arbetslösheten.I ett så svårt läge som det som råder räcker intekommunernas insatser. Här måste statenmobilisera kraft och god vilja för att hjälpa till.Det finns så mycket bra att ta till vara för framtiden.En god livsmiljö, bra skolor, utvecklad barnomsorgär investeringar som gjorts för en god livskvalitetsom inte skall gå till spillo. De skall utnyttjas!Se det som ett erbjudande från oss som är i en svårsituation just . Vi kan erbjuda människorfantastiska livsvillkor, bra miljö, stimulerandefritidsmöjligheter, helt enkelt livskvalitet. Det endavi saknar är jobb!Herr talman! Det är nog en rimlig begäran attstaten deltar i ansträngningarna. Vi behöver för attkomma över svårigheterna, under enövergångsperiod bli placerade i stödområde 1. Vibehöver statens medverkan för att underlätta förnyetableringar i nya branscher. Då kan det bli enframtid också i strukturomvandlingens spår.Anf. 52 ():Herr talman! Jag har begärt ordet för att säga någotom den oro som många inom känner införutvecklingen på arbetsmarknaden och för attframföra förslag till åtgärder som kan minskaarbetslösheten och bidra till fler jobb i framtiden.Under nästan har utvecklingen i vårvalkrets varit mycket positiv, men de senaste årenhar situationen främst inom bilindustrin lett tillkraftiga minskningar av industrisysselsättningen.Dessa bekymmer för bilindustrin har senareförstärkts av den allmänna konjunkturnedgångenoch även av kriget i . Den senastetidens kraftiga nedgång av bilförsäljningen skaparnaturligtvis en mycket stark oro bland tusentalsanställda för hur det skall gå med jobben.Den minskade sysselsättningen inom bilindustrindrabbar naturligtvis många regioner i vårt land.Men jag vill fästa uppmärksamhet påhur utomordentligt beroende som främst Dalslandoch är av bilindustrin. I nästan allaDalslandskommuner arbetar man inom stora ochdominerande företag med tillverkning för justbilindustrin. Den minskade produktionen av bilarhar lett till personalminskningar och varsel vilketslår mycket hårt i denna glesbygd. Arbetslösheten iDalsland har ökat mycket kraftigt och är iÅmål.I har minskat,och planerar att minska, antalet anställda medsammanlagt över 3 000. Det är ju en oerhört kraftigminskning. Jag kan också tillägga att det är mångai valkretsens södra delar som jobbar i bilindustri iGöteborg.Men det är inte bara bilindustrin som harbekymmer, även annan industri drabbas avminskad sysselsättning. Jag tror att vi kan säga attvi i , liksom andra, har drabbats avden allmänna konjunkturnedgången och dessutomav den kraftiga nedgången för bilindustrin.Men som jag redogör för bekymren villjag med kraft markera att jag tillhör dem som troratt svensk bilindustri har kvaliteter och möjligheteratt utvecklas. Men det är säkert också så att ävenvid en positiv utveckling för bilindustrinbåde och har behov av stödför att kunna bygga upp ett allsidigare och mindresårbart näringsliv.För att både utveckla den befintliga industrin ochskapa sysselsättning på nya områden är satsningarpå främst utbildning och kommunikationer viktiga.Vår region har tyvärr i flera hänseenden en inte likaväl utbyggd utbildning eller utbyggdakommunikationer som jämförbara regioner. Vårregion måste därför få en rejäl del av kommandesatsningar på tillväxt. Jag vill därför peka på någrasatsningar som skulle bidra till tillväxt och positivutveckling i och Götaälvdalen.För det första: Ge regionens högskola, som ju ärlandets minsta, ytterligare resurser till bl.a. utökadingenjörsutbildning.För det andra: Ge AMU i regionen resurser nog föratt kunna möta den ökande arbetslösheten medkraftfulla utbildningsinsatser.För det tredje: Bygg järnvägen från motOslo och med dubbelspår till Mellerudsom en del i de infrastruktursatsningar somplaneras.För det fjärde: Satsa på att öka möjligheterna tillpendeltågstrafik mellan och --, varvid en ny järnvägsstation byggs iÄlvängen.För det femte: Ge Europavägstatus ochhöj standarden på denna väg genom Götaälvdalenoch . Rusta upp de mindre vägarna iregionen.För det sjätte: Förlägg planerade nyaregionkontor till Vänersborg.För det sjunde: Ge , Dalslandsoch norra behov av godaflygförbindelser en långsiktig lösning.Herr talman! Det var vad jag hade att säga ombehov av insatser för och Götaälvdalen.Men när jag nu talar om läget i norra villjag också något beröra , som juhar haft en mycket starkt tillväxt och en positivutveckling. Men även i denna region finns frågorsom är mycket viktiga för dess utveckling. Jagskulle vilja nämna följande.Pendeltågstrafiken till och från bordeförlängas norr om i måste få utvecklastill ett resecentrum som betjänar Borås- ochfyrstadsregionerna.Vägen från mot måste byggasfärdig förbi måste ges en ny dragning förbiAlingsås.Herr talman! Genom att genomföra dessasatsningar kan vi se till att detta område får enfortsatt positiv utveckling.Anf. 53 ():Herr talman! A-region sade man förr i tiden.Knallebygden, Tygriket, Sjuhäradsbygden.Namnen är många, men jag föredrarSjuhäradsbygden -- kanske för att jag kommerdärifrån.Jag vill, herr talman, av två skäl börja med attinstämma i anförande. Delsdärför att jag tycker att det var i sak bra och riktigt,dels därför att vi i norra och södraÄlvsborg är så beroende av varandra och på enmängd områden har ett samarbete som fungerarväldigt bra. Jag vill alltså instämma i IngvarJohnssons anförande.Så tillbaka till . Det som jagtycker är typiskt för människorna i den bygden äratt de är idoga, arbetsamma, uppfinningsrika, menkanske också litet ''om sig och kring sig, för att fånåt' i sig och på sig''. Det finns elaka historier, jagpoängterar att de är elaka och säkert osanna, omknallen som hade två alnar -- en litet längre och enlitet kortare. Den ena användes när det var inköppå gång. Den andra när det gällde försäljning. Nifår själva gissa vilken som användes vid resp.tillfälle. undrar kanske vän av ordning vad dettahar med en allmänpolitisk debatt i riksdagi att göra. Det kan man naturligtvisfråga sig. Vad jag vill ha sagt är att människorna imin hembygd faktiskt aldrig har hemfallit till gnäll.Man har slitit och släpat ochalltid varit arbetsam. Så var det och så är det. ISjuhäradsbygden, med tekoindustrierna som bas iindustriverksamheten, gäller det faktiskt att ligga i.Där sätter man en ära i att klara sig själv.Under de senaste tre decennierna har vi haft endramatisk nedgång av antalet sysselsatta inomteko. Trots detta är denna industrigren fortfarandeviktig för våra bygder. Den är dessutom, precis somalltid, extremt konjunkturkänslig. Vi märkeruppgångar, men också nedgångar, snabbare än i deflesta andra områden i landet.I , huvudsakligen i ,med den största koncentrationen till Markskommun, arbetar 11 000 personer inom teko.Hittills har mer än 1 200, alltså ,varslats om uppsägning. Företrädare förbranschen, både på arbetsgivar- ocharbetstagarsidan, räknar med -- eller kanske spår --att antalet sysselsatta kommer attminska med ca 4 000 personer.Strukturen på näringslivet i ärsådan att alla är medvetna om att en fortsattstrukturomvandling är nödvändig. Det får dockinte innebära, och behöver inte innebära, att tekoslås ut. Det får inte heller innebära attomvandlingen går så snabbt att näringsliv,arbetsmarknad och -- viktigast av allt --människorna inte hinner med.Några av de åtgärder som är vidtagna, exempelvisfrisläppandet av investeringsfonderna, är viktigaför vår bygd. Ännu viktigare är dock strävan attsänka kostnaderna. På få ställen i landet betyderdet så mycket som i att vi kankomma över från inflationslöner till reallöner.Enligt den regionalpolitiska utredningen var det förnågra år sedan av de sysselsatta iSjuhäradsbygden som arbetade i det man kalladekostnadskänslig verksamhet. Motsvarande tal förnågra andra delar av landet, exempelvis Bergslagenoch sydöstra , var . Mot dennabakgrund är det naturligtvis av största vikt att vikommer till rätta med kostnadsutvecklingen. Detär därför vi hoppas mycket påRehnbergkommissionen.Nu skall jag inte lyfta fram problemen mer, nu skalljag i stället peka på några åtgärder som jag menarär viktiga och på ett antal starka sidor iSjuhäradsbygden.I finns högskolan, statens provningsanstalt,SIFU och Proteko. Dessa institutioner bör fåmöjlighet att mer aktivt samarbeta för attunderlätta den omstrukturering som vi alla inser ärnödvändig.Några ord specifikt om tekoindustrin. SIND har ettbranschstöd på 85 miljoner, som de administerar.Det måste i ökad utsträckning användas offensivtoch inte bara till uppehållande försvar. Proteko,som jag tidigare nämnde, bör få större möjligheteratt specialrikta offensiva insatser tillutvecklingsbara tekoföretag.Till frågan om importregleringar för tekovaror. Härrör jag mig på ett minerat område, det är jagmedveten om. beslutade attalla importregleringar skall vara avskaffade den 31juli . Det beslutet fattades under helt andrapolitiska och handelspolitiska förhållanden än desom råder . Det är i sig skäl till att man börfundera på att ändra det beslutet. Under storenighet har beslutat att , undervissa förutsättningar, skall eftersträva medlemskapi EG. Inom EG har man importrestriktioner förtekovaror. Man har sagt att strävan är att dessa skalltas bort, men att man räknar med att det kanske . Det betyder att om våra förhandlingar medEG leder till det resultat som en bred majoritet iriksdagen syftar till, kommer vi att fåinföra importrestriktioner på tekovaror igen. Detverkar inte speciellt förnuftigt eller rationellt. Jaganser att om vi på en mängd områden eftersträvaren harmonisering till EGs regler, så bör vi göra detäven på det här området.Trots nedgången kvarstår, i varje fall i en delavseenden, en viss överhettning ihuvudstadsregionen. I datakommunikationernastidevarv bör det inte vara några svårigheter attflytta viss verksamhet till andra delar av landet.Folksam har fattat sådana beslut. Jag tycker nu attpostgirot bör följa i spår. Om jag fårupprätta en önskelista, tycker jag att det vorerimligt att postgirot flyttade en del av sinverksamhet till --. Boråskommun har lovat att medverka i en sådanlokalisering.Bara en sak till. har fyraskolor ute i landet. Kapaciteten vid dessa räckerinte till, därför har man utlokaliserat vissutbildning. I har kommunen byggt enutomordentligt fin brandövningsplats. Det verkarvara finaste, i varje fall om man skall dömaav alla de studiebesök som görs där. hardeltidsbrandmän utbildats där. Jag tycker att detvore rimligt att utlokaliserade denutbildningen till . Jag påminner på nytt omden resurs som provningsanstalten kan vara.Det var inte meningen, herr talman, att detta skullebli någon litania, alltså klagosång, och jag hoppasatt mitt inlägg inte har uppfattats som en sådan. Detjag vill åstadkomma egentligen är att peka på destora möjligheter som har. En sakvågar jag lova, i våra bygder skall vi ligga i ochjobba som vi alltid har gjort. Vi vill bara hachansen, och den hoppas jag att vi kommer att få.Anf. 54 ():Herr talman! Regeringens politik att momsbeläggakollektivtrafiken och att höja restaurangmomsen ärverksamma slag mot näringslivet och framtiden förGotland. Kostnaderna för färjeåkande har stigitmed och för flyget sedan årsskiftet.Nu anvisar regeringen vägar för ytterligare åtgärderför att försvåra resandet till och från fastlandet.Slopandet av fraktstödet och stödet för flyget visarvad det är fråga om. Det är en ren isoleringspolitik,och det är otillständigt. Det är fråga omstorebrorssamhället som förtrycker en litenavlägsen del av landet. Det ser ut att kunna vara en''baltikumisering'' och kanske t.o.m. en''albanisering'' av Gotland.Miljöpartiet de gröna har en helt annan syn pådessa frågor. Vi vill att skall utvecklas,liksom andra delar av landet. Vi vill stödja ensjälvutveckling. Därför har vi bl.a. föreslagit attarbetsgivaravgifterna skall sänkas med 10procentenheter. Det innebär att lönekostnadernaför alla verksamheter på ön sjunker med 10 %.Detta sänker kostnaderna för kommunerna rejältoch de får möjligheter att klara sina lagstadgadeuppgifter.Det kommunala skattestoppet måste hävas. Det äregentligen ett brott mot principen om kommunaltsjälvstyre. Hur skall kommunerna kunna klara deuppgifter som vi ålägger dem, om de inte harmöjlighet att finansiera dem?Momsen på kollektiva transporter till lands ochsjöss måste slopas. Gör man det får näringslivet påön en rejäl skjuts. Momsen på restauranger ochturism måste återgå till det gamla värdet. Tankarnapå att slopa fraktstödet och flygstödet bör avvisas.Det är bara några exempel på vad man faktisktmycket enkelt kan göra för att lätta på situationenför den hårt trängda ön.Transporterna till och från måste utredas.I en sådan utredning måste de gotländskaintressena ha mycket stor tyngd. Vi anser att ägarnaav färjetrafiken måste befinna sig på Gotland.Gotlänningarna är faktiskt experter på sinaproblem, inte utredare som sitter på fastlandet ochtycker, inte heller ägare på fastlandet. Utredningenmåste tillsättas med stor skyndsamhet. Målet måstevara att få goda transporter till kostnader som ärrimliga. Vad kan då vara rimligt?Det går inga landsvägar mellan ochfastlandet. är egentligen landsvägen.Kostnaden för att komma till och från medde långsamma färjorna måste likställas medkostnaden att färdas med bil motsvarande sträckapå land. En utgångspunkt kan vara det statligaavdraget på . Det skulle betydaungefär . för en familj med bil. Omräknatskulle det kunna innebära att bilen kostar 100 kr.per resa och varje vuxen passagerare . Detskulle vara en radikal sänkning av kostnaderna föratt ta sig till och från . Vi tycker att det ärviktigt att ur transportsynpunkt likställa Gotlandmed resten av landet. Allt annat ärisoleringspolitik. För flygets del måste Gotlandgynnas med sänkta landningsavgifter. Så tycker viockså att det skall vara för övre Norrland.Vi vill avveckla löntagarfonderna och ersätta demmed kommunala närfonder för att utveckla lokalmiljövänlig produktion. Löntagarfonderna har istort sett endast kunnat användas till att höjabörskurserna och gynna stora kapitalägare. Det varväl egentligen inte det som var meningen medlöntagarnas pengar.Vi vill återföra fastighetsbeskattningen tillkommunerna och se till att taxeringsvärdena förbofasta i attraktiva områden blir sådana att debofasta inte får det ekonomiskt svårt på grund avde spekulationer som är så vanliga i dessa attraktivaområden.I vår gröna lunta, som är svar på regeringens nådigalunta, har vi visat hur vi kan finansiera våraomläggningar, bl.a. genom en skatteväxling mellanskatten på energi och skatten på arbete.Sedan har vi den stora frågan om oljeutvinningen.Regeringen har givit tillstånd till omfattandeoljeletning utanför , bl.a. på Klints bankar.Detta är ett planerat miljömord från regeringenssida. Den måste vara medveten om att löften omoljeletning kan leda till att man finner olja. Att i ettsådant läge förhindra oljeutvinning är praktiskttaget omöjligt. Exploatörerna har ändå satsat storabelopp och de räknar naturligtvis med att de skallfå tillbaka sina pengar.Östersjön är svårt skadad och havet tål inte mycketmer stryk innan det dör. Det vet regeringen. Manhar deltagit i stora konferenser om detta, bl.a. iRonneby . Goda kunskaper finns, menregeringen fullföljer sina planer på miljömordet.All oljeutvinning i måste stoppas. Detmåste vara en prioriterad uppgift för regeringen attverka för detta också internationellt. Därför måsteoljeletningstillstånden dras in, och det med engång. Jag tycker att det kan vara rimligt att t.o.m.betala skadestånd till de oljeletningsföretag, vilkaman har givit möjlighet att sätta i gång att leta efterolja. Det kunde faktiskt vara en billigförsäkringspremie. Det är mycket viktigt attGotland inte isoleras och att oljeletningen rasktupphör.Hela denna politik är mycket märklig i då vialla pratar om internationell samverkan. I ställetför man här en politik för nationell isolering. Vi serdet också i andra delar av landet, där manförsämrar möjligheten att ta sig fram på järnväg.Jag tänker på inland med inlandsbananoch andra ställen som faktiskt också drabbas av denkonsekventa isoleringspolitiken. Detta håller inte.Landet ingick , med regeringens hjälp, ien stor kampanj om att hela skulle leva.Gör man konsekvent på det här sättet, motsägerman faktiskt det man har satt i gång och som fått enfantastisk massa människor att med entusiasmarbeta på att hela landet skall leva. Då måste manfaktiskt i sitt dagliga arbete, i politiken, också inseatt det får konsekvenser. Då kan man inte behandlaGotland på det här sättet, med dessa enormakostnader för att komma till och från ön. Detbehövs faktiskt en folkstorm på för attpåverka regering och riksdag så attisoleringspolitiken kan stoppas. Det är ganskafantastiskt att vi i av internationalism bidrartill nationell isolering. Det måste bli ett slut på det.Anf. 55 ():Herr talman! Först vill jag säga att jag delar BirgerAnderssons uppfattning att det är viktigt attframföra regionala problem i de regionalpolitiskadebatterna. Jag tänkte tala litet grand omStockholms län. Tyvärr har ingen avoppositionspartiernas ledamöter anmält sig för atttala om regionalpolitiken . Det kan kanske blibättre ett annat år.Stockholms län är en modern och vackerstorstadsregion, där vi har tillväxt, där vi harexpansion. Det är människornas situation ochvillkor, förutsättningar och möjligheter i en storstadsom jag vill fästa kammarens uppmärksamhet på.Det handlar inte endast om arbete och bostäder,ekonomisk och social trygghet, utan det handlarockså om livskvalitet.I dag är kontrasternas region. Förmånga är möjligheternas stad, för andrainnebär den social utslagning och isolering. Härfinns de rika och de riktigt fattiga. Här är det fint attbo på och i , medan områdensom och har dålig klang -- där bormånga socialt utslagna och många invandrare.Bostadsområdena i är i mångtoch mycket socialt skiktade. I Stockholmsregionenär också ett av de största sociala problemenensamheten.Jag tycker, herr talman, att det är helt oacceptabeltatt vi i vårt rika land och i vår fina stad har så mångauteliggare. Det måste vidtas åtgärder , bådefrån kommunens och från sida, för attkomma till rätta med det här problemet.Bristen på platser på behandlingshem och på andrabehandlingsmöjligheter för barn och ungdom ärmycket stor, främst i , men även iandra storstäder. Ungdomar som begår allvarligabrott kan inte tas om hand. Kostnaderna på deinstitutioner som finns är höga.Personalomsättningen är stor. Socialnämndernasaknar ofta möjligheter till nödvändig uppföljning.Behandlingsresultaten uteblir i stor utsträckning.Läget är alarmerande. Nya satsningar behövergöras för att hitta bättre metoder för att nå fram tillungdomar i riskzonen. Det är nödvändigt att statenger öronmärkta anslag samt anvisningar till dennaverksamhet för att avhjälpa den akuta bristen.Stockholms län är inte bara , utan härfinns både glesbygd och tätort. Tänk på att Sverigesrikaste region också är den mest ojämlika!Arbetsplatserna finns i och norrut,medan en stor del av bostäderna finns i de södralänsdelarna. En betydande del av befolkningenmåste pendla kanske till ochfrån sina arbeten.Herr talman! När statliga åtgärder utformas, måstehänsyn tas även till de probem som finns i vårregion. Statliga åtgärder måste motverka, inteförstärka obalansen. Storstad och landsbygd måsteutvecklas i harmoni med varandra. De som vill attStockholm skall växa obehindrat är spekulanterna.Här handlar det om många människor som harflyttat hit från andra delar av landet och från andraländer.Bostadsmiljön måste förbättras i många av vårakommuner. Vårt län blir inte bättre om köerna tillnästan allt fördubblas, när trafiken tilltar ochavgaserna med den eller när vi tvingas byggabostäder på våra grönområden.Storstadsutredningen fann att problemen var störsti de minst attraktiva bostadsområdena. Det ärdärför mycket viktigt att dessa områden rustas ochvid behov byggs om, så att stämpeln av dåligabostadsmiljöer försvinner. Detta förutsätter statligtstöd i form av lån med förmånliga ränte- ochåterbetalningsvillkor.Herr talman! Antalet sysselsatta inomvaruproduktionen i harminskat med 75 000 personer .