prot · GE0981 · 1991-03-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:81Tisdagen den den 19 marsKl. 14.301 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 13 mars.2 § LedighetAndre vice talmannen meddelade att MargaretaIsraelsson (s) ansökt om föräldraledighet undertiden --den 29 september 1991.Kammaren biföll denna ansökan.Andre vice talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för MargaretaIsraelsson.3 § Svar på fråga 1990/91:424 om den sovjetiskarapporten om ubåten U 137Anf. 1 Försvarsminister ():Herr talman! Per har, med anledning avatt publicerat en sovjetisk rapportom ubåten U 137s grundstötning iBlekingeskärgården , frågat mig vilkaslutsatser regeringen drar och vilka åtgärderregeringen tänker vidta med anledning avpubliceringen.Efter grundstötningen 1981 utreddeöverbefälhavaren de närmare omständigheternakring densamma. Denna utredning utgjordegrundvalen för den dåvarande regeringensställningstagande i frågan.Om nya uppgifter framkommer, som skulle kunnage ytterligare underlag för värdering avhändelserna 1981, gäller att dessa uppgifter skallanalyseras av den berörda myndigheten, som sedanskall yttra sig till regeringen.Efter artikeln i harhärvidlag ännu inte framkommit något somföranlett ändring av det ställningstagande somgjordes av den dåvarande regeringen.Anf. 2 PER ():Herr talman! Det är inte lätt att tacka för svaret,för det är ju inget svar. Det är, såvitt jag kan se,bara ytterligare ett lockpåläggande. Det är ju ändåfråga om en av de större utrikespolitiskahändelserna i modern tid i . Den inträffadeför och väckte oerhörduppmärksamhet. Den påverkade hela det politiskaklimatet i och den föranledde en ganskahäftig försvarsdebatt och har på många sättpåverkat det svenska samhället.Redan då fanns det personer som ansåg att denofficiella svenska teorin inte behövde vara riktig,utan att det kunde vara fråga om ett misstag ifrånsovjetisk sida. kommer det alltså en rapport,som även om den inte behöver vara autentisk ändåär publicerad i en av största tidningar ochsom ger en någorlunda sammanhängande versionav vad som skulle kunna vara sant. Rapporten gårut på att det faktiskt var en felnavigering.Då begär en riksdagsledamot, i sin egenskap avfolkvald, att regeringen skall ge besked om vad dentänker göra. Svaret är alltså vad vi har hört.Har ni officiellt beställt rapporten ifrånSovjetunionen? Gör ni någonting? Pågår någonanalys inom den myndighet som åsyftas i svaret? beredda att offentliggöra den ursprungligasvenska rapporten , som ärhemligstämplad? Sker över huvud taget någonting?Tar regeringen detta på allvar, eller tycker ni att dethär är någonting som bara skall läggas tillhandlingarna? Det har ändå påverkat den svenskapolitiken väldigt mycket. Eller anser regeringen attsvenska folket inte har med det här att göra överhuvud taget?Det finns en rad väl motiverade frågor som ställsav svenska folket, och försvarsminitern harskyldighet att ge litet mer kött på benen än hangjorde i sitt svar.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1990/91:438 omkustbevakningens postering på DalaröAnf. 3 Försvarsminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att medverka till attkustbevakningens postering i kan bevaras.Kustbevakningen genomför enöversyn av sin lokala organisation. Enligt vad jaginhämtat inriktas övrsynen på att inom givnaekonomiska ramar åstadkomma en ökad närvarotill sjöss, förbättrad beredskap försjöräddningstjänst och minst bibehållen nivå förövrig serviceverksamhet.Den särskilda arbetsgrupp inom kustbevakningsenscentrala ledning som arbetat med översynen har idagarna överlämnat sitt förslag till verksledningen.Denna kommer senare i vår att besluta om den nyalokala organisationen.Jag har för egen del ingen anledning att ta ställningtill arbetsgruppens förslag eller till någon enskildfråga som har samband med detta.Anf. 4 ():Herr talman! Jag tackar för svaret, men ärdäremot, av åtminstone två skäl, inte beredd attacceptera slutsatsen i det. Först och främst menarjag att det även i försvarsdepartementet måstefinnas ett ansvar för den regionala utvecklingen ochde konsekvenser som förändringar i organisationeninom en sektor får på det totala livet i en region.Det finns såvitt jag vet en bestämmelse, somstadgar att förslag till förändringar av den här artenskall hänskjutas till för yttrande. Förden händelse att och det centralaverket inte är överens, förs ärendet upp påregeringsnivå.Jag vill först fråga försvarministern om han på denhär punkten är beredd att medverka till att så skerockså i det här ärendet.Jag vill också säga något ytterligare. Jag vet attförsvarsministern är en man med erfarenheter frånkust och hav och att han är väl bevandrad inom dethär området, men det är inte säkert att kammarenär lika väl orienterad när det gäller denna del avStockholms skärgård. I den ligger ett stort marintcentrum med omfattande anläggningar på Musköoch , och där förkommer en stor yrkesmässigsjötrafik och en utomordentlig livligfritidsbåtstrafik. En befolkning på 2 000 personerökar till kanske 50 000--60 000, ochkustbevakningen spelar en utomordentligt stor rollför säkerheten för dessa människor. Jag tycker attdet mot den här bakgrunden finns stor anledning attbevara postering i , inteminst därför att personal är bosatt inomdetta område.Anf. 5 Försvarsminister ():Herr talman! har på regeringens förslaglagt fast den regionala organisationen förkustbevakningen. är det kustbevakningensuppgift att se över den lokala organisationen och attdriva den frågan till sitt slut. Jag är mycket välmedveten om att nu för enmycket aktiv debatt i denna fråga liksom omangelägenheten av att alla berörda får tillfälle attlämna sina synpunkter på det här arbetet.Om tror att någon sitter på sinkammare i och bestämmer om detta,kan jag alltså lugna honom på den punkten. Detutförs ett omfattande arbete inomkustbevakningen, innan styrelsetar ställning till de här frågorna.Detta arbete syftar också, helt i enlighet med desynpunkter som Wictorsson har, till attkustbevakningen skall ges förutsättningar att ävenfortsättningsvis vara till sjöss så mycket sommöjligt. Ledningen undersöker just nu bl.a. påvilket sätt man skall kunna tillse attkustbevakningen får vara ännu mera till sjöss.Anf. 6 ():Herr talman! Jag tackar för denna kompletteringav svaret och tolkar den på det sättet att också deregionala myndigheterna får möjlighet att yttra sigoch framföra sina synpunkter i denna fråga.Jag vill allra sist framföra en hälsning tillförsvarsministern från vår gemensamme vän, f.d.mästerlotsen i . Han harbett mig hälsa följande: Låt båtenligga kvar i även om man sätter ledningen iStavsnäs! Då kan man hålla dem som interespekterar hastighetsbegränsningar och liknande iHerrans tukt och förmaning.Anf. 7 Försvarsminister ():Herr talman! Känner jag mästerlotsen Sjöblomrätt, avser han nog att se till att ärtill sjöss så mycket som möjligt, inte att den skallligga vid kaj så mycket som möjligt.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1990/91:463 om åtgärder motvärnpliktigas skadegörelse underpermissionsresorAnf. 8 Försvarsminister ():Herr talman! Med anledning av uppgifter om attvärnpliktiga vandaliserat ett tåg har ErkkiTammenoksa frågat mig vad jag ämnar vidta föråtgärder för att dylika, inte minst frånförsvarssynpunkt, negativa händelser inteupprepas.Jag har ingen annan inställning nu än den jagredovisade i samband med enliknande händelse. Det är alltså helt oacceptabeltatt sådana här saker inträffar under de värnpliktigaspermissionsresor. Den skadegörelse som ägtrum påverkar också allmänhetens bild av försvaretoch av de värnpliktiga som grupp. Därför ser jagallvarligt på det inträffade.Det finns en del oklarheter kringhändelsen. Jag avser därför att förhöra mig om denärmare omständigheterna i ärendet och sedanöverväga om åtgärder är påkallade från min sida.Anf. 9 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Nuhar det hänt igen. Jag ställde en liknande frågaförra året, och då svarade statsrådet avslutningsvis:''Jag är inte helt övertygad om att alla de åtgärdersom bör vidtas har vidtagits.'' Det är därför som jagkommer igen med denna fråga, inte för att retaförsvarministern. Jag tror på allvar att manförsöker fundera över varför sådana här sakerhänder.Förra året var det 350 stockholmare som gickbärsärkagång på ett extratåg till . är detfråga om ungdomar från andra delar av landet, mendet gör inte saken bättre.Jag gjorde min värnplikt i ett annat land -- därskedde transporterna med flakvagn, och det kundeinte hända så mycket.Jag är inte så mycket inne på att krävastraffåtgärder, men jag skulle bara vilja veta omförsvarsministern kan redogöra för vilka åtgärdersom vidtagits efter förra årets händelse och om detfinns något att säga om det. Gives det någoninformation till de värnpliktiga och till dem somlämnar det militära? Vilken roll har militärpolisen?När det gäller året händelse kan jag inte ställa någradetaljfrågor, eftersom den skall utredas. Minafrågor gäller alltså förra årets händelse.Anf. 10 Försvarsminister ():Herr talman! Efter förra årets händelser har, somTammenoksa efterlyste, informationen förstärkts.Genomgångar har gjorts och rutiner har granskatsoch setts över. Den nu inträffade händelsen äranmäld till polisen. Enligt avtalet mellan SJ ochöverbefälhavaren om värnpliktsresor mellanStockholm och har försvaret ansvaretför att utnyttjade vagnar återlämnas i oskadatskick. I annat fall har SJ rätt till ersättning frånförsvaret förutsatt att det inte har gått att klara utvem eller vilka som har vållat skadan i fråga.Slutligen, herr talman, vill jag säga tillTammenoksa att jag inte överväger att sätta inflakvagnar och inte heller söker direkt repressivametoder för att komma fram till en bättre tingensordning. avvaktar jag vad den här utredningenkan komma fram till, och sedan får jag se om detfinns skäl att på några punkter ytterligare ändrarutinerna på det här området.Jag tycker att det är allvarligt om helavärnpliktskullen skulle få en negativ stämpel på sigbara därför att några få har handlat på det här viset.Vi löser inte detta problem med ytterligare förbud,utan vi skall försöka nå ännu bättre resultat medandra metoder än dem som vi har prövat.Anf. 11 ():Herr talman! Jag instämmer medförsvarsministern. Inte heller jag tror på någrastraffåtgärder liksom inte heller på insättande avflakvagnar. Sådana tillhör historien -- möjligen kande sättas i samband med utryckning i krig. Jag ärnöjd med försvarsministerns svar och hoppasverkligen att man bland de värnpliktiga ochstamanställda diskuterar dessa frågor iinformationssyfte. Det vore konstigt om de som engång skall försvara landet skall på dethär sättet förstöra statens egendom.Anf. 12 Försvarsminister ():Herr talman! Jag vill bara tillägga att vi ändåskall betänka att det under är tiotusentalsvärnpliktiga som reser. Det är allvarligt när ensådan här händelse inträffar, men jag vill varna föratt på grundval av sådana här företeelsergeneralisera över de värnpliktigas uppträdande påpermissionsresor. När det inträffar sådana härsaker måste vi ta det till oss och försöka förbättrarutinerna, men jag vill inte lämna denna talarstol,om det kvarstår någon misstanke om att detgenerellt går till på det här sättet på de värnpliktigaspermissionsresor.Anf. 13 ():Herr talman! Jag sätter in det här i ett störresammanhang, bl.a. den förstörelse som sker påskolor. Jag tänker inte bara på vad som händerbland de värnpliktiga i vårt försvar. Man måste varamycket noga med att ta sådana här händelser påallvar.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1990/91:362 om irakiskaambassadens videoövervakningAnf. 14 Utrikesminister ():Herr talman! har frågatjustitieministern vad hon ämnar vidta för åtgärderför att förhindra den uppenbara och mot svensk lagstridande kränkningen som ambassadsvideoövervakning innebär.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Utrikesdepartementet fick delav en polispromemoria, av vilken det framgick attIraks ambassad hade två övervakningskamerormonterade på fastigheten. Något tillstånd enligt1990 års lag om övervakningskameror m.m. fannsinte.Med anledning av polisens promemoria kalladesIraks chargé d'affaires till utrikesdepartementet.Från departementets sida påpekades att tillståndsaknades för kamerorna. Den aktuella lagtextenöverlämnades och ambassaden uppmanades attsnarast lämna in en ansökan om tillstånd.Ansökan har inkommit från ambassaden ochöverlämnats till för sedvanligprövning. Regeringen har ingen anledning att troannat än att det var ett förbiseende att ansökan integjorts tidigare.Utländska ambassader är skyldiga att följa svenskalagar och förordningar, om detta inte inkräktar påderas immunitet och privilegier. En utländskambassad ligger inte, som frågeställaren hävdar, påfrämmande makts territorium. Den åtnjuterdäremot immunitet och är okränkbar. Avsäkerhetsskäl är det vanligt att ambassader harövervakningskameror. Det krävs tillstånd fördessa, om de riktas mot en plats dit allmänheten hartillträde.Anf. 15 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern försvaret. Det är bra att man har agerat och att Irakschargé d 'affaires kallades upp för att få reda på attsvensk lag skall gälla i Sverige.Jag är emellertid något förvånad över attutrikesministern i svaret talar om''övervakningskameror''. På de bilder som gjordeatt jag reagerade såg man inte två men väl trekameror, som var riktade ut mot en svensk gata icentrala . Människor vittnade om att dekände sig övervakade. Det var nämligen ingenvanlig övervakningskamera, utan man filmadeockså.Jag kan gå med på att det bör finnas möjligheter tillsäkerhetsövervakning, men då är det som regelfråga om kameror som riktas utefter en fasad ellersom finns i en port i syfte att se till att ingaobehöriga tar sig in.Strax efter det att jag hade ställt min fråga -- den ärju gammal nu -- utvisades fyra irakier från just denhär ambassaden. De hade enligt vad som skrevs itidningarna planerat terrorattacker. Det måste halegat något allvarligt bakom utvisningarna,eftersom dessa faktiskt skedde mycket snabbt.Människor har varit oroliga, och man hyser misstromot videokameraövervakning som innebär attmänniskor filmas och att filmerna kan arkiveras.Detta är anledningen till min fråga.Jag undrar också vid vilka tillfällen utländskaambassader inte behöver följa svenska lagar ochförordningar. Utrikesministern har i svaret skrivitatt svenska lagar och förordningar skall följas avutländska ambassader ''om detta inte inkräktar påderas immunitet och privilegier''. Jag trodde attsvensk lag alltid gällde i Sverige.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1990/91:393 om Rumänienoch de mänskliga rättigheternaAnf. 16 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen avser göra för att internationelltuppmärksamma den rumänska regeringens oviljaatt garantera den ungerska minoriteten dessrättigheter och hur den kommer att agera för attförmå att uppfylla de krav somEuroparådet ställer på sina medlemsländer när detgäller respekten för mänskliga rättigheter.Vi har vid ett flertal tillfällen haft anledning att häri kammaren diskutera utvecklingen i ochinte minst läget för de mänskliga rättigheterna. Jaghar då redovisat de många initiativ som vi på svensksida har tagit för att få en förbättring till stånd.Detta har skett genom hänvändelser direkt till denrumänska regeringen men också i internationellasammanhang.Jag vill särskilt påminna om att FNs kommission förde mänskliga rättigheterna utsåg ensärskild rapportör för att granska MR-situationen iRumänien och att detta skedde på svenskt initiativ.Den dåvarande regimen vände sig mycket starktmot detta och vägrade t.o.m. att släppa inrapportören i landet. förlängdekommissionen -- också detta på svenskt initiativ --hans mandat, med stöd från den nyarumänska ledningen. avslutades åretsmöte i kommissionen, och rapportörens mandatförlängdes åter med . har återuttryckt sitt stöd åt rapportören genom att blimedförslagsställare till årets resolution i ärendet.Det är särskilt uppmuntrande att den rumänskaregeringen på detta sätt visar att den uppfattarrapportörens arbete som ett stöd för landets egenutveckling.I sin senaste rapport till FN-kommissionenbekräftar rapportören, den schweiziske professornVoyame, att utvecklingen på MR-området gåttmärkbart framåt. Detta innebär dock inte att allabrister är undanröjda.Denna syn stämmer väl överens med vår egenbedömning.På undervisningens område har under innevarandeskolår förbättringar skett. Allt fler ungerskspråkigaskolor har öppnats för den ungerska minoriteten.Vad gäller den högre utbildningen har man ännuinte lyckats finna en lösning på kravet att återöppna det ungerska i , som 1959med tvång slogs samman med det rumänska isamma stad. Som påpekar utfärdades ett förbud mot att bruka andra språk änrumänska vid inträdesprov till gymnasieskolan ochuniversitetet. Det var ett olyckligt beslut.För sedan presenterades ett förslag till nykonstitution. Det skall nu behandlas av detrumänska parlamentet. Ett första intryck är attungrarnas krav kommer att bli tillgodosedda, ävenvad gäller rätten att använda sitt modersmål vidinträdesprov.Det var dessa förbättringar av MR-läget iRumänien som fick att fatta beslutet om särskild gäststatusför . En delegation från Europarådetbesökte . Det torde havarit delegationens rapport som varit vägledanddeför beslutet.Att nu fått denna gäststatus innebär inteatt landet är fullvärdig medlem av Europarådet.Därtill är läget beträffande de mänskligarättigheterna ännu inte tillräckligt entydigt. Detverkar finnas en skillnad mellan centrala beslut ochhur de sedan omsättes på det lokala planet.Utvecklingen i måste fortsätta i rättriktning för att landet skall kunna blimedlem av . En ytterligare förbättringav det allmänna MR-läget är nödvändig. Det gällergenerellt för samtliga rumänska medborgare ochinte bara personer tillhörande landets minoriteter.Låt mig i detta sammanhang erinra om att vi anseratt de mänskliga rättigheterna är relaterade tillindividen. Det finns en risk att man underåberopande av kollektiva rättigheter genomföråtgärder som innebär att individuella rättigheteråsidosätts.Sverige har, som jag redan nämnt, på olika sättlänge verkat för att främja respekten för demänskliga rättigheterna i . Det kommervi att fortsätta att göra. Men vi bör inte bara riktakritik mot , utan även stödjademokratiseringsprocessen. Detta görs bäst genomde parlamentariska kontakterna i ,genom stöd till uppbyggandet av MR-institutioner iRumänien, genom FNs särskilde rapportör, osv.Det rör sig om en process, vars slutmål måste varaett demokratiskt där de mänskligarättigheterna respekteras. Då först kommer vi attkunna välkomna landet som medlem iEuroparådet.Anf. 17 ():Herr talman! Jag ber att få tacka utrikesministernför svaret på min fråga. Vi är överens på en punkt:vi vill båda se ett demokratiskt , där demänskliga rättigheterna respekteras fullt ut. Dettainnebär att den ungerska minoritetens rätt måstegaranteras i den nya konstitutionen. Tyvärrinnehåller det förslag som har lagts fram enligtuppgift flera inskränkningar när det gäller denungerska minoritetens möjligheter att bevara sinidentitet.Det är viktigt att på alla sätt verkar för attfrämja respekten för mänskliga rättigheter. Jag villdärför fråga utrikesministern: utrikesministernberedd att medverka till att den särskildarapportören får mandat att särskilt granskaeventuella begränsningar i den nya konstitutionennär det gäller mänskliga rättigheter för denungerska befolkningen i ?Anf. 18 Utrikesminister ():Herr talman! Svaret är ja.Anf. 19 ():Herr talman! Jag ser detta som ett löfte.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1990/91:410 om ochmänskliga rättigheterAnf. 20 Utrikesminister ():Herr talman! har ställt en fråga tillmig om och mänskliga rättigheter.Främjandet av mänskliga rättigheter och kritik avbrott mot dessa är en viktig del avsvensk utrikespolitik. Regeringen hävdar i fråga om mänskliga rättigheter ibilaterala kontakter, i internationella fora och påsätt som i övrigt befinns lämpligt. Så är även falletmed Iran.Sverige fäster stor vikt vid , och vi har genom vårtmedlemskap i kommissionen aktivtkunnat verka för en rapportör avseende MR-situationen i . Det ligger i sakens natur att enrapportörs uppgift är svår och kontroversiell. Isammanhanget bör också erinras om att FN-rapportörerna arbetar helt oberoende och svararför sina slutsatser i sin personliga kapacitet.Den särskilde representanten för har besöktlandet två gånger för att rapportera om MR-situationen där. Hans första rapport kritiserades avden iranska exiloppositionen. Den andra väcktemissnöje hos den iranska regeringen.Den särskilde representanten lade fram enpreliminär version av den andra rapporten igeneralförsamlingen i höstas.Den slutliga versionen med tillägg avrepresentantens slutsatser och rekommendationerangående situationen i landet behandlades i detnyligen avslutade mötet med FNs kommission förde mänskliga rättigheterna. I rapporten framgår attsituationen i kräver fortsatt FN-granskning,eftersom MR-situationen är långt ifråntillfredsställande.Eftersom regeringen i ansåg att fortsattgranskning inte var nödvändig, gjordes från iransksida under kommissionsmötet starka försök attavsluta den särskilde representantens uppdrag.Efter intensiva förhandlingar mellan och dentraditionella förslagsställargruppen, inkl. ,antog dock kommissionen en resolution medinnebörd att representantens mandat förlängs medytterligare ett år.Anf. 21 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern försvaret. Det innehöll dock ingenting om vadutrikesministern anser om kvaliteten på denrapport som senast behandlades och helleringenting om vad frågan gällde, nämligen och omdet har gjorts några försök att byta ut rapportöreneftersom han har fått så mycket kritik.Situationen i har ju på intet sätt förbättrats.Khomeinis uppfattning var kanske att islam var denviktigaste exportvaran, och han agerade grymt meröppet mot omvärlden. Han utfärdade dödsdomarmot människor både utanför och inom landet. Somexempel kan nämnas dödsdomarna mot SalmanRushdie och mot en sexbarnsmamma i . Dennakvinna dömdes till döden på grund av att hon i enintervju sade att hon hade en dam från somidol.Däremot har väl Rafsanjani insett atthandelsförbindelser med omvärlden är viktiga ochatt export av olja är viktigast. Men ingenting harförändrats inom landet -- tvärtom. Denrepressionsapparat som började byggas upp närKhomeini kom till makten har bara bliviteffektivare. har fått ett mycket stort stödunder kriget med -- fienden blev bundsförvant.Och lån på 250 miljoner låter jumycket bestickande. Beträffande Sverigeshandelskrediter till undrar jag om vi inte harlärt oss någonting. Skall vi fortsätta på samma sättmed som vi förr gjorde med ?Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1990/91:413 om och demänskliga rättigheternaAnf. 22 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig omSverige avser resa frågan om i för de mänskliga rättigheterna.I inledningen till frågan formulerar AnnikaÅhnberg den allvarliga anklagelsen att denamerikanske medborgaren, , dömts tillfängelse i för påstådda inbrott och sexuelltövergrepp när den verkliga orsaken, enligtÅhnberg, i stället skulle vara att varitfackligt och politiskt aktiv och starkt engagerat sigför de spanskspråkiga immigranternas rättigheter.Mark fall är välkänt -- i det amerikanskautrikesdepartementets FN-byrå, i kongressensIowa-delegation, i American Civil Liberties Unionsamt i 's huvudkvarter iLondon, där man har flera dossier om ärendet.Vid den undersökning av sakförhållandena jag låtitföreta, visade det sig att rättsfallet om inbrott ochsexuellt övergrepp inte har samband med MarkCurtis politiska aktivitet eller sympatier.Regeringen avser inte att ta upp frågan i för de mänskliga rättigheterna.I har inte bara underrätt utan ocksåmotsvarigheten till hovrätt avgjort målet mot MarkCurtis. Hovrätten fastställde underrättens dom.Amnesty International har erhållit omfattandematerial från en organisation i tagit sig an sak. Därför harAmnesty utrett fallet.