prot · GE0992 · 1991-04-11 00:00:00 — Där ingår åtgärder för attfrämja en effektivare energianvändning ochutnyttjande av inhemska förnybara energikällor.Energipropositionen är ett resultat av enöverenskommelse mellan tre partier,socialdemokraterna, och folkpartiet.I den första reservationen hävdar reservanterna attnågon försäljning av aktier i till Fortia inte ärpåkallad, och vill avstyrka förslaget. Reservanternavill privatisera statliga företag. Utskottsmajoritetenvidhåller sitt tidigare ställningstagande beträffandeFortia och övrigt statligt ägande och avstyrkerreservationen.Miljöpartiet vill i reservation nr 2 att aktierna skallsäljas ut till de anställda inom OKP.Med hänvisning till vad jag anfört om den förstareservationen, yrkar jag avslag även på dennareservation.I reservation nr 3 menar att defrigjorda medlen från försäljningen skall användastill en energiutvecklingsfond.En energiteknikfond som finansierar utveckling avny energiteknik finns redan. Denna fond skallenligt förslag tillföras ytterligare medel frånstatsbudgeten, 110 milj.kr. Därigenom borde reservanten varanöjd, eftersom förslaget i det betänkande vi just jubehandlar innebär att medel överförs för att främjaeffektivare energianvändning och utnyttjande avinhemska förnybara energikällor.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i sin helhet och avslag påreservationerna.Anf. 90 ():Herr talman! Jag skall inte förlänga debatten ionödan. Jag har också förståelse för attmajoritetens talesman inte ville besvara någon avmina frågor om var någonstans i världen man kanfinna erfarenheter som talar för att staten skallplacera aktier i ett aktiebolag, och var man i Sverigeoch den svenska statliga företagssamhetens historiakan finna motiv för att överlåta aktierna till Fortiai stället för att låta enskilda människor äga dem.Det vore intressant att höra om majoriteten harnågra argument för varför staten skall äga dessaaktier och varför man inte i stället skall tillåtaenskilda människor att äga dem.Anf. 91 ():Herr talman! Jag vill till säga attvi naturligtvis inte är nöjda. är ju i ochför sig pengar, men vår generella uppfattning är,vilket har klargjorts i tidigare debatter och bl.a.remissdebatten om energipropositionen, att deinsatser som gjorts för omställning avenergisystemet från energislöseri tillenergihushållning och till inhemsk förnybar energiär helt otillräckliga.Det behövs mer pengar, och de pengarna kan manenkelt hitta genom att försälja dessa oljeintressen,vilka staten inte kan ha något primärt intresse av attbehålla.Anf. 92 ():Herr talman! Det är väl känt attsocialdemokraterna och de borgerliga partierna harolika uppfattningar i frågan om statligt ägande ellerprivat ägande av aktierna.I sitt första inlägg efterlyste attregeringen skulle använda pengarna tillinfrastrukturen. Detta förslag innebär att mankommer att använda pengarna i samband medgenomförandet av den energiuppgörelse somträffats mellan tre partier för att främja effektivareenergianvändning och utnyttja inhemska förnybaraenergikällor.Anf. 93 ():Herr talman! Jag håller med omatt det är väl känt att socialdemokrater ochborgerliga har skilda ståndpunkter i frågan omstatlig företagsamhet och privat företagsamhet. Viär för privat företagssamhet ochmarknadsekonomi. Ni har traditionellt stått förstatligt ägande och mer eller mindre planeradekonomi.Barbro har fortfarande inte givit någotargument för varför staten i detta fall skall ägadessa aktier. Jag förstår henne i den delen, eftersomdet inte finns några argument. Det finns inget motivtill varför staten skall äga aktier i . Man kan runt om i världen inte finna någotsom styrker varför detta skulle vara bra. Det finnsinte i teorin eller i den svenska historien någotargument som talar för detta.Jag vill också tala om för att honblandar ihop olika slags pengar. De pengar som honalldeles nämnde har samband med denöverlåtelse som sker genom att statens aktier iSvenska överlåtes tillOK . Det vi reservanter talar om ireservation nr 1 är de pengar man skulle kunna fåin till staten genom att sälja statens aktier i talman! Det är mycket i detta,men det skulle kunna bli ännu mer pengar till attbygga vägar med.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )16 § Vissa anslag till bostadsförsörjningenFöredrogsbostadsutskottets betänkande1990/91:BoU12 Vissa anslag tillbostadsförsörjningen (prop. 1990/91:100 delvis).Anf. 94 ():Herr talman! Jag tror det är många som ärintresserade av att under denna debatt få höra hurföreträdarna för den majoritet som står bakom dennya bostadsfinansieringen kan förklara varför detnya bostadsfinansieringssystemet med räntelån ärlösningen på den kostnadskris som vi nu har iboendet och på problemet med de växandebostadssubventionerna. Det är många som medintresse ser fram emot förklaringen till hur manskall kunna hålla tillbaka statens kostnader i ettsystem där man går in med dels stora garantier motför höga realräntor, dels garanterar låntagarnaersättning för i stort sett alla förluster vid enförsäljning.Vi är många som med spänning väntar på hurmajoriteten skall förklara hur vi skall få bukt medkostnadsökningarna i boendet när följden av detnya bostadsfinansieringssystemet blir att en 20 årgammal bostad kommer att bli ca 1 000--1 500 kr.dyrare i kapitalkostnader i kombinationmed fastighetsskatt jämfört med kostnaden för ennyproducerad lägenhet.Vi är många som med intresse kommer att lyssnatill förklaringen till hur man skall kunna stimulerahushållssparandet i ett system där man så fort mangår in med en kontantinsats riskerar att förlora denom man tvingas till en försäljning. Det är mångasom väntar på att höra de lugnande besked sommajoriteten har att ge dem som kommeratt se skulden växa mycket hastigt trots att deamorterar lånen med mycket dryga amorteringar.Jag tror att det är många människor som vill ha svarpå dessa frågor. Det är detta som just nu är detcentrala i bostadspolitiken.Väldigt många människor känner oro inför hurfinansieringen av det egna boendet kommer att tesig . De vågar inte satsa på att bygga enny bostad, och det är detta som gör att vi nu ocksåhar fått en stagnation i bostadsbyggandet.Centern avvisar förslaget till ny bostadsfinansieringmed räntelån. Vi vill inte vara med om att locka inde boende i ett system som kan leda till förlusteroch skuldfällor . Vi vill inte vara med omatt bryta de avtal som finns med alla de husägaresom långsiktigt har intecknat en stor delav sin hushållsinkomst och hushållsekonomi i ettboende. De får helt plötsligt andra förutsättningarför finansieringen.Vi vill inte vara med om att införa ett system somkan leda till att det blir en stor folkvandring frånäldre hus och att man bygger nya hus, eftersom detblir dyrare att bo i äldre hus än i nya hus, eller ominte det blir följden, att skapa en helt orimligmarknad som gör att systemet kommer att havereraganska snart.Vi anser, och det gjorde vi också när beslutetfattades , att dettasystem inte skall införas. Vi har gått emot förslaget,och vi föreslår i vår partimotion att beslutet skallrivas upp och systemet inte sättas i sjön. Ireservationen ges också ett klart besked till alla somhar det nuvarande lånesystemet med räntebidragom att de kommer att få behålla det även iframtiden.Reglerna för dem som tänker bygga och ge sig in iett nytt system finns skisserade i reservation nr 50som bygger på tre viktiga hörnpelare. Den första äratt räntebidragen kommer att vara kvar inomramen för en enhetssubvention. Den andra är att enomfördelning av kostnader över tiden kommer attske för att klara kostnaderna i nyproduktionen.Den tredje hörnpelaren är att stimulera detenskilda hushållssparandet för att klara av en högrekontantinsats och för att balanserabostadssubventionerna i framtiden.Herr talman! Betänkandet som vi nu behandlaravser många av de förslag som har lagts fram avregeringen och partierna i partimotioner och andramotioner som berör bostadsförsörjningen.Utskottet följer huvuddragen av förslagen ipropositionen. Men på fyra punkter gör utskottettillkännagivanden.Man har i enighet sagt att vintertilläggen inte skallavvecklas. På den punkten avstyrks motionensförslag.När det gäller ramen för tilläggslån tillkulturhistoriskt värdefull bebyggelse föreslårutskottet att den ökas med 25 milj.kr.Det tredje tillkännagivandet som utskottet gör äratt man tvingas acceptera en avveckling avförvärvslånen till flerbarnsfamiljer i nuvarandeekonomiska läge, men hemställer om ett nyttförslag från regeringen när det statsfinansiella lägethar förbättrats och att det då tas fram ett förslagsom eliminerar de skevheter som finns i systemet.Med anledning av en sexpartimotion gör utskottetdet fjärde tillkännagivandet om att det kan varalämpligt att ge ytterligare utredningsinsatser förstöd till eko-kommunprojektet.I samtliga fyra tillkännagivanden finns detcenterförslag och centermedverkan som har gjortatt dessa beslut har kommit till stånd. I övrigt berörbetänkandet skilda förslag ombostadsförsörjningen, däribland denbostadspolitiska inriktningen.Det läge som vi nu har på bostadsmarknaden är intedet bästa. Vi kan glädja oss åt att vi har världenshögsta bostadsstandard. är världensbostadstätaste land. Det råder inget tvivel om attsocialdemokraterna har stor del i att vi har nåttdetta resultat, men politiken har haft en baksida.Den har lett oss fel. Vi har fått subventioner somhåller på att växa statsbudgeten över huvudet. Vihar fått en kostnadsexplosion i byggandet som göratt de sociala målen håller på att äventyras och attstödet inte går till dem som bäst behöver det.Skattereformen och skatteomläggningen har lett tillatt problematiken att komma till rätta med deväxande subventionerna har blivit svårare.Vi är inne i en mycket unik situation som man medekonomiska termer kan beteckna som stagflation,dvs. vi har fler och fler tomma lägenheter samtidigtsom vi får en ökad bostadsbrist. De tommalägenheterna ställs tomma därför att vi inte har rådatt bo i dem. Många tvingas att byta ner sig för attkostnaderna är för höga. Det är en oerhört dålighushållning med resurserna. har vi fåttett bidragsberoende. Ytterligare mer än 100 000barnfamiljer kommer detta år att bli beroende avbostadsbidrag och nästan lika många pensionärermåste ha extra kommunalt bostadstillägg för attkomma upp i socialbidragsstandard.Den förda bostadspolitiken har lett oss fel,och det är dags att lägga om kursen. Enligt våruppfattning måste flera kunna bo utan bidrag. Detviktigaste nu är att få ner kostnaderna.I en partimotion har vi i åtta punkter föreslagit enstrategi för hur vi skall få ner boendekostnaderna.Jag skall inte gå in på alla punkter. Alla behandlasinte heller i betänkandet, men jag vill peka på treav dem.Den första punkten berör bostadsbeskattningen.Från sida föreslår vi en sänkt beskattning iboendet. Vi menar att det är utomordentligt viktigtatt se till att vi får ett frivilligt hyresstopp,annars klarar vi inte stabiliseringsavtalet, och detmåste vi göra för att klara samhällsekonomin. Ettstabiliseringsavtal innebär att de som har låga lönerinte kommer att få några nämnvärda lönelyft. Detär då orimligt att klara fördelningsproblematikenom man fortsätter att höja boendekostnaderna.Den enda möjligheten att undvika kompensationeroch få till stånd ett stabiliseringsavtal är att kunnahålla oförändrade hyror . Det kan man göraom man sänker bostadsbeskattningen. Då kan manfrivilligt få fram en sänkning av hyreskraven ochminskade boendekostnader nästa år.Från sida tycker vi att kraven som har förtsfram från hyresgäströrelsen och LO om etthyresstopp är riktiga. Jag måste frågasocialdemokraterna hur de tänker klara de socialamålen för de lågavlönade och för dem med småekonomiska resurser i ett stabiliseringsavtal omhyrorna ökar i den takt som har skett under densenaste tiden. Vad tänker ni göra? Blir detytterligare ökade bidrag eller kommer ni att lämnade lågavlönade i sticket och därmed riskera att eninflationsutveckling kan hävas och attstabiliseringsavtalet går om intet?Den andra viktiga åtgärden för att få nedboendekostnaderna är att vi får ett betydligt merkostnadskänsligt finansieringssystem. Det systemsom vi har bygger på ett kostnadstak och närman med jämna mellanrum slår i kostnadstakettvingas man från statens sida att höja det. Det kanman glatt göra eftersom det blir skattebetalarnasom får svara för en ökad del av kostnaderna förden enskilde som bygger i ett läge med ökadesubventioner. Ett sådant system stimulerarsjälvfallet inte till att hålla tillbaka byggkostnaderoch boendekostnader. Det gör inte hellerräntelånesystemet. I ett räntelånesystem skjuterman sina kostnader framför sig. Då finns intesamma morot att hålla nere kostnaderna om manvet att man kanske inte behöver betala igen demförrän om 20, 30 eller framåt i tiden.Centern och även och moderaternahävdar att vi måste gå över till ettfinansieringssystem som bygger på enenhetssubvention, dvs. att man, mycket förenklat,får en summa pengar i subventioner. Sedan är detupp till var och en som bygger att göra så mycketbostad som möjligt av pengarna.I ett sådant system finns det en drivkraft för demsom bygger att själva försöka hålla nerekostnaderna. Lyckas de med det så får de totalt ettekonomiskt bättre resultat -- mera bostad för enmindre summa pengar. Det är ett system som direktstimulerar till att hålla nere kostnaderna på bygg-och bostadsmarknaden. Man kan säga att det är ettkostnadskänsligt finansieringssystem. Det är enväldigt viktig faktor för att kunna klarakostnaderna i framtiden.Den trejde punkten som jag vill peka på är attförsöka skapa ökad konkurrens och mångfald närdet gäller både byggandet och boendet över huvudtaget.Herr talman! Det här var en mycket kortsammanfattande inriktning på den bostadspolitikför framtiden som vi i vill se.När det gäller framtidens boende och visioner förframtiden är det väldigt tunt i betänkandet frånregeringens sida och i propositionen.Låt mig peka på två viktiga saker för det framtidaboendet. Det ena är att vi i mycket högre gradmåste vara observanta på miljö- och resursfrågornai boendet. Byggandet och boendet tar väldigtmycket mark och andra naturresurser i anspråk.Det är viktigt hur vi planerar bostadsområdena ochhur vi planerar arbete, service och boendeintegrerat. Det är viktigt hur vi klararenergiproblemen i en utveckling där vi går motknapphet på energi och hur vi skall klaraavfallsproblemen i samhället . Mycketav detta är frågor som berör just bostadssektorn.Här måste vi satsa betydligt mer för attkomma närmare ett mer resursbevarande ochmiljövänligare boende och byggande. I en särskildmotion från har vi skissat på framtidensboende. Där tar vi hänsyn till miljö- ochresursfaktorerna.Det andra jag vill peka på är att vi måste vara merobservanta så att vi inte förbygger oss i framtiden.Vi måste ställa oss frågan om vi kan fortsätta attbygga mycket stora och exklusiva lägenheter förbarnfamiljer -- de behöver i och för sig dessa --som fyrtiotalister och de äldre behållersina stora bostäder när de egentligen inte behöverdem. De gör detta därför att skattesystemet ochsubventionssystemet låser fast dem i derasbostäder. Är det rimligt att hålla på och bygga stortoch dyrt och ha den här stagnationen i vår befintligabostadsstock? Vi måste börja tänka på hur vi kan fåen bättre anpassning av vår totala bostadsstock tillde behov som finns. Till detta krävs naturligtvis får en politik för regional balans som även göratt vi inte bara bygger för att vi flyttar ommänniskor. Det gäller även att hitta ökadanpassning och rörlighet med en rad åtgärder på detområdet.Slutligen finns det en rad andra förslag fråncentern, eftersom betänkandet innehåller intemindre än 92 reservationer, men jag tänker inte gåin på dem. Ja, alla reservationer är ju intecenterreservationer enbart. Men låt mig peka på ettpar detaljförslag innan jag slutar mitt anförande.Vi i menar att det är oerhört viktigt attskapa valfrihet i boendet. Bostadspolitiken måstevara lika och boendet måste ske på lika villkor i alladelar av landet. Det betyder att det måste finnasalla besittningsformer så att man kan välja hur manvill bo. I det fallet saknas hyresrätten på mångaställen på landsbygden och på de små orterna. Detär ett stort problem eftersom det tvingar ungdomenatt flytta hemifrån på grund av att de saknar lämpligbostad om man inte är villig att gå in i ett ägande,vilket man inte är . Därför har vi föreslagitett stimulansbidrag från staten på . perlägenhet till varje hyreslägenhet som kommer tillpå landsbygden och på orter med mindre än 300invånare. Detta för att öka valfriheten i boendetinte minst för ungdomen på landsbygden.De orättvisor som vi har i bostadspolitiken slårkanske hårdast mot storstädernas människor, inteminst mot ungdomen där. I en särskild motion harvi tagit upp det problemet. Vi föreslår en radåtgärder som tyvärr inte har vunnit utskottetsgehör.Men, herr talman, de överskuggande frågorna ärändå hur vi skall få ned kostnaderna i boendet ochhur majoriteten kan förklara hur räntelånesystemetskall kunna lösa den här kostnadskrisen och deväxande bostadssubventionerna. Med det, herrtalman, ber jag att få yrka bifall till reservationerna3, 5, 50 och 70.Anf. 95 ():Herr talman! Det sägs att socialdemokraternaövergivit flera av sina politiska ståndpunkter, attkollektiva lösningar fått vika för mermarknadsanpassade förslag, ja, det finns t.o.m. desom påstår att regeringen lämnat viktigasocialistiska idéer bakom sig för en politik i moderatanda.Något korn av sanning ligger det nog i dessapåståenden. Verkligheten, och de egnamisslyckandena, har framtvingat ett omtänkandeeller i varje fall ett annat handlande. Hur det ärmed den inre omvändelsen är ganska svårt att vetaegentligen.Det må vara hur det vill med den här saken, ett ärdock helt säkert; på bostadsområdet sittersocialdemokraterna fast i den gamla röda fållaneller i vänsterburen om man så vill. Här är det intetal om omvändelse eller förnyelse i marknadensanda. Det är inte heller tal om att öka valfriheten.En vän av ordningen kanske invänder att det nyafinansieringssystemet för bostäder ändå är etttecken på att regeringen slagit in på en ny väg. Ja,en ny väg är det. Visserligen är förslaget nytt, ellerrättare sagt nygammalt, men det hjälper inte. Detär ändå oacceptabelt, inte minst när det gällerattacken mot äganderätten. Mera om detta senare.Skiljelinjen i svensk bostadspolitik går främstmellan de socialistiska partierna och oss moderater.Det är ingen tillfällighet att vi finns med reservationer i detta betänkande, BoU12,som vi nu behandlar.Oavlåtligt och konsekvent har vi under en följd avår arbetat för ökad frihet för de boende, minskadbyråkrati och besparingar i statens utgifter. Likaenvist har socialdemokraterna motsatt sig våraförslag, ofta med hänvisning till att vår politikskulle leda till oacceptabla hyreshöjningar eller attden i största allmänhet var helt felaktig.Kungstanken i regeringens politik har uttryckts ibegreppet ''Den sociala bostadspolitiken''. Dennapolitik skulle mer än andra partiers främja och tatill vara de sociala aspekterna. Större rättvisa, lågaboendekostnader, bättre boendemiljöer, bostad åtalla och att bostaden skall vara en social rättighethar varit några av honnörsorden.Den moderata politiken däremot skulle i alla dessahänseenden leda i rakt motsatt riktning. Orättvisor,höga hyror, usla miljöer och bostadsbrist skulle vårpolitik leda till.Hur har det nu gått med den socialdemokratiskapolitiken? Vad har socialdemokraternaåstadkommit under sina iregeringsställning och i en extrem högkonjunktur?Har boendekostnaderna sjunkit? Har det funnitsbostäder åt alla dem som velat skaffa sig en ny?Svaret på dessa frågor är att densocialdemokratiska bostadspolitiken harmisslyckats. Inflationen har härjat fritt i Sverigeunder senare år -- vilket regeringen har det fullaansvaret för -- och allra värst har det varit inombyggsektorn. Detta har naturligt nog lett till ensnabb stegring av boendekostnaderna.Hyreshöjningarna ligger på en nivåsom får de flesta att ta sig för pannan och fråga vaddet är för en politik som har lett till detta.Höjningar på 600--. för ennormallägenhet är inte ovanliga. Till råga på allt ärdet inte så sällan hyresgäster som inte får någonnytta av marginalskattesänkningarna som drabbas.Tala om solidaritet och rättvisa!Hade vi moderater drivit en politik som fått dessaeffekter hade kritiken från socialdemokraternavarit skoningslös. har vi aldrig varit i närhetenav dessa kostnadsstegringar med vårabesparingsförslag. De har varit måttligaoch legat på avsevärt lägre nivåer än de som densocialdemokratiska politiken i praktiken lett framtill.Värst drabbade är pensionärerna. Derasekonomiska ställning har försämrats efterskatteomläggningen. Att det skulle bli så, det hadeju regeringen inte en aning om. Men som alltid german sig djupare in i bidragsdjungeln.Pensionärerna skall givetvis få kompensation i detuppkomna läget heter den . Alltså merasubventioner och mera rundgång.Bidragsberoendet ökar igen.Något annat är egentligen inte att vänta från dethållet. Varje missförhållande, varje ojämnhet ivälfärdstäcket skall rättas till och slätas ut medsubventioner eller flera regler. Så har det alltidvarit, och så kommer det att förbli, så längesocialdemokraterna har makten. Men detta löser juinga problem. Det skapar bara nya och värreproblem.Vad som framför allt känntecknat densocialdemokratiska bostadspolitiken ärfastlåsningen i bidrag, subventioner, regler,styrning och byråkrati. Allt detta har i sin tur drivitupp kostnaderna utan att de boende fått ökad friheteller lägre boendekostnader.I detta betänkande som vi nu behandlar framgår attlåsningarna uppenbarligen är permanenta. Allavåra förslag för att komma ur bidragsberoendet,öka valfriheten och minska byråkratin avvisarmajoriteten. När det egentligen ändå är entidsfråga när även socialdemokraterna tvingas attfrångå sin socialistiska bostadspolitik, vore det dåinte lika bra att göra det nu först som sist? Denblinda tilltron till kollektiva lösningar har juunderkänts av verkligheten. Varför är ni då såhalsstarriga?Exempelvis har många av länder, även dei , anammat idéerna om ägarlägenheter.Varför skall då socialdemokraterna i avvisadessa rimliga förändringar?Lika obegripligt är motståndet mot likabehandlingav olika byggherrar och upplåtelseformer. Varförskall vissa bostäder favoriseras framför andra?Varför skall vissa företag få bättre villkor än andra?Vad har ni emot bostadsrätt som bygger påenskildas initiativ och fristående föreningar? Varförgynna allmännyttan på bekostnad av privatägdahyreshus? Dessa frågor kräver svar!Inom bostadssektorn skall -- enligtsocialdemokraterna -- normalt underhåll av husensubventioneras av skattebetalarna med särskildasubventioner. Detta strider mot suntföretagstänkande men är givetvis helt i linje meddet socialdemokratiska tänkandet. Vi har föreslagitatt särskilda fonder skall få avsättas skattefritt föratt säkra ett långsiktigt underhåll. Detta är etträttvist och företagsmässigt riktigt system. Varföravvisar majoriteten detta?Den kanske viktigaste frågan just nu är det nyabostadsfinansieringssystemet med s.k. räntelån.Tillsammans med och avvisar videtta system. Vår ambition är att det aldrig skallträda i kraft. Detta är en av en ny regerings främstauppgifter.Räntelånesystemet har flera allvarliga brister.För det första försvinner i ett slag de hittillsvaranderäntestöden. Att staten ensidigt frånträder deregler som många husbyggare och husägare inrättatsin ekonomi efter är omoraliskt och klandervärt.Människors privatekonomi kan snabbt gå över styrnär villkoren i grunden förändras och försämras.För det andra kommer ett system med årligaskulduppskrivningar inte att fungera. Särskiltmärkbart blir detta på landsbygden och i mindreorter med en svag arbetsmarknad och vikandevillamarknad. Vem vågar ta på sig bördan av ettmiljonlån som växer år , när huset kanskeblir osäljbart om nytt arbete måste sökas på annathåll?För det tredje uteblir de positiva effekter somregeringen utlovat. Visserligen sjunker statenskostnader inledningsvis, men vad som händer påsikt är osäkert.