prot · GE0951 · 1991-01-17 00:00:00 — Då tror jagatt det hade varit bra att ha utvecklingsfondernaspengar kvar, i alla fall , som man förVärmlands del skall betala in när det gällerriskkapital från utvecklingsfonderna.Göthe tog upp frågan omsektorspolitiken. Man skall regionalisera saker ochting, och det innebär för del, omförslagen går igenom, att tullen och vägverketförsvinner till . Det är både kunskap,kompetens och service som försvinner från länet,och det tycker vi är allvarligt.Om man när det gäller i stället har sjuregioner och låter , ochÖrebro vara en region med regionkontor iKarlstad, så får vi en bra service i den delen avlandet också.Jag vill än en gång poängtera vikten av att det skersatsningar i infrastruktur -- vägar, järnvägar, en nyflygplats i , forskning och utbildning. Jagberörde också i mitt första inlägg behovet avvägbyggen i . Det gäller E 18 på sträckanHån--, väg 61 och vägarna i Fryksdalenoch . Men vi har också ett omfattandegrusvägsnät. Det rör sig om 25--trafikeradgrusväg som borde förstärkas och beläggas. Detgäller bl.a. vägen vid Värmlandsnäs och vägenmellan och , vägen vidSkiljemark, Gunnarsbo osv.Om man skall ge landsbygden en chans attutvecklas är den första förutsättningen att det finnsgodtagbara vägar. Det finns också många andrafrågor som rör infrastrukturen på landsbygden somär viktiga. Det behövs många utvecklingsinsatserför att man skall kunna bibehålla en levandelandsbygd. En sådan insats är att man just isamband med omställningen av jordbruket kanskekan börja producera olika energigrödor förenergiändamål.Överläggningen var härmed avslutad.Meddelande om uppskjutna interpellationssvarAndre vice talmannen meddelade att på grund avutrikesministerns information skulle de påföredragningslistan återståendeinterpellationssvaren (interpellationerna1990/91:119 och 114) lämnas vid ett senare tillfälle.AjourneringKammaren beslöt på förslag av andre vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till kl.14.30.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.30.5 § Information från regeringen om det aktuellaläget i GulfkrisenAnf. 35 Utrikesminister ():Herr talman! Innan jag börjar min information villjag gärna säga, att det snabba händelseförloppethar gjort att texten inte har kunnat delas inomföreskriven tid. Jag hoppas att haröverseende med detta.I natt gick de allierade styrkor som agerar påbegäran av legala regering till anfall motIrak och mot irakiska mål i . De allieradestyrkorna handlar i enlighet med . I gårmorse passerades som bekant den tidsfrist somföreskrivits i FNs resolution 678.Irak bär ansvaret för att denna djupt tragiskasituation nu uppkommit. Kriget startade redan den2 augusti , när på ett exempellöst ochbrutalt sätt angrep sitt lilla grannland i söder. In idet sista gjordes försök att förmå att efterlevaFNs resolutioner. Men med förakt förvärldsopinionen förkastade de många försöksom gjordes från , , övrigavärlden och från FNs sida att få en fredlig lösningtill stånd före . In i det sista valde Irakatt ignorera de konstruktiva appeller som gjordesav bl.a. och FNs generalsekreterare.Från första början av krisen har linje varitkristallklar: invasionen, och den efterföljandeannekteringen av är ett grovt brott motfolkrättens mest grundläggande principer om attkonflikter stater emellan skall lösas med fredligamedel och att förvärvande av territorium med våldinte under några som helst omständigheter kanaccepteras. Denna uppfattning redovisaderegeringen i ett uttalande sominvasionen ägde rum.Sverige är inte krigförande men vi står inte neutralai konflikten. Detta är inte ett krig mellan och . Krigförande är de stater somingår i den s.k. koalitionen. Dessa staterskrigshandlingar legitimeras genom säkerhetsrådetsresolution 678. Som lojal FN-medlem har vi frånbörjan stött alla resolutioner som beslutats i FNssäkerhetsråd. Vårt stöd till FN grundas på attorganisationens yttersta syfte är att upprätthållainternationell fred och säkerhet. Uppfyllandet avdenna målsättning kan, i enlighet med ,som sista utväg kräva användande av vapenmakt,när andra åtgärder är otillräckliga.Under den gångna hösten har säkerhetsrådetantagit resolution efter resolution som rör dennakonflikt. Bl.a. beslöts om ekonomiska sanktionermot i ett tidigt skede av konflikten. I densenaste resolutionen -- nr 678 -- sattes den tidsfristsom i går passerades.Den militära styrka som finns samlad i området ärenorm. Resultatet av kriget blir att tvingaslämna . Men kriget resulterar också i attstora mängder liv förspills och att och Kuwaitdrabbas av stor materiell förstörelse. Regionenkommer även efter ett krig att präglas av storpolitisk instabilitet inom och mellan länderna.Herr talman! Det är min innerliga förhoppning, attkriget kommer att bli kortvarigt och att så litet blodsom möjligt kommer att spillas. Det är också minförhoppning att den uppkomna situationen skallleda till att en lösning, grundad på FNsresolutioner, kan finnas.Sverige sökte från krisens allra första början aktivtverka för en fredlig lösning. Vi har därvid hela tidenagerat på många olika plan, både bilateralt,tillsammans med andra länder och i FN. Våratidigare kontakter med regionen och vårtraditionellt aktiva politik vad gäller Mellanösternhar gett oss en positiv grund att stå på. Från olikahåll har vi uppmanats att forsätta agera.Sverige har konsekvent hävdat, att en lösningmåste baseras på ett fullständigt irakiskttillbakadragande. måste gesförsäkringar om att ej bli anfallet under eller efterett tillbakadragande. Andra element som vi stött äratt efter tillbakadragandet övriga styrkor i områdetersätts med FN-styrkor, att förhandlingar påbörjasmellan och om utestående frågor samtatt en internationell fredskonferens omMellanöstern sammankallas. Dessa elementåterfinns i en rad av de olika förslag och tankar sompå senare tid presenterats av bl.a. ochFNs generalsekreterare.Herr talman! I den kritiska stund världen nubefinner sig i är det av yttersta vikt attfredsansträngningarna inte ges upp, trots att krigetbrutit ut. En lösning måste självfallet baseras påFNs resolutioner. Om skulle indikera enberedvillighet att dra sig tillbaka från ochuppfylla säkerhetsrådets resolutioner börvärldssamfundet reagera positivt på detta.Regeringen kommer självfallet att fortsättafredsansträngningarna. Intensiva konslutationerhar bl.a. ägt rum med denordiska länderna. För en dryg vecka sedanuppvaktade de nordiska länderna gemensamt FNsgeneralsekreterare och föreslog att FN snarastskulle inleda planeringen för FNs uppgifter isamband med ett tillbakadragande från Kuwait.Dessa ansträngningar bör fortsätta.Vi tog med stort intresse del av det initiativFrankrike tog i förrgår i FN. Detta initiativ syftadetill att få ordföranden i säkerhetsrådet att anta ettuttalande i vilket en lösning i flera punkterskisserades. Den första punkten var just en irakiskviljeförklaring att dra sig tillbaka. Regeringenuttalade sitt stöd för detta initiativ. Viuppmanade även att reagera positivt.Det uttalande generalsekreteraren gjorde påtisdagkvällen efter säkerhetsrådets sammanträdeförtjänar att uppmärksammas. I detta uttalandeförsäkrade generalsekreteraren att landet inteskulle angripas om man drog sig tillbaka. Hanutfäste sig att i fall av ett tillbakadragande verka föratt en fredsbevarande styrka skulle sättas in, för attsanktionerna mot skulle upphävas och för attde utländska trupperna skulle lämna området.Särskilt viktigt i generalsekreterarens uttalande äratt han sade sig på högsta nivå från berörda staterha fått en försäkran om att man i fall av ett irakiskttillbakadragande vore beredd att på ett seriöst sättverka för en lösning av den arabisk-israeliskakonflikten, inkl. Palestinafrågan.Även har, vid säkerhetsrådets senaste möte,bekräftat, att om drar sig tillbaka skulle USAsöka en fredlig lösning också på den arabisk-israeliska konflikten.De nu inledda stridshandlingarna förtar intebetydelsen av det franska initiativet och i de tankarsom generalsekreteraren framförde i sitt budskap.En långsiktig lösning bör fortfarande kunna utgåfrån dessa element.Herr talman! Jag vill i detta sammanhang ävennämna det betydande bistånd givit sedankrisens början, både för repatriering av personersom flytt från och till de länder varsekonomier drabbats extra hårt av konflikten.Senast fattade regeringen beslutom att anslå 17 milj.kr. till FNs humanitäraregionala handlingsprogram med anledning avGulfkrisen. Biståndsministern har kallatenskilda organisationer, verksamma i området, tillett möte om beredskap för ytterligare humanitärainsatser. har också i enlighet med vårahumanitära traditioner, med stöd av FNssäkerhetsråds resolution 678, beslutat leverera ettfältsjukhus till området för den händelse krig skulleutbryta, vilket nu inträffat.Som jag sagt finns det en stor risk för att krigetkommer att medföra fortsatt instabilitet i regionen.Palestinafrågan väntar fortfarande, efterstaten tillkomst, på sin lösning. Detta är denmest långvariga konflikt av grundläggandebetydelse i . Om inte denna frågafinner sin lösning, och det palestinska folketsrättmätiga krav kan tillgodoses, kommerMellanöstern att fortsätta att präglas av instabilitetäven långt efter det att konflikten mellan ochKuwait har funnit sin lösning.Herr talman! Världssamfundet har kunnat uppvisaen fantastisk enighet vad gäller invasionen avKuwait. FN har för kanske första gången sedansamfundets tillkomst kunnat spela den roll somavsågs från början men som det så längeförhindrade. Låt oss därför hoppas att sammaenighet, politiska mod och beslutsamhet kan visasav världssamfundet också när det gäller övrigakonflikter i regionen. Kanske detta då kan varainledningen till en process som leder till en varaktigfred och stabilitet i Mellanöstern.Anf. 36 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern för hansredogörelse.Krig är fruktansvärt, och det finns anledning att erinra sig att detta krig startade och att världen har levt i oro och ängslan sedandess. Jag vill ställa följande frågor tillutrikesministern med anledning av hansredogörelse och dagens händelser.För det första: Är utrikesministern beredd att ge ettökat humanitärt stöd, utöver de 17 milj.kr. somregeringen beslutat om , till de s.k.frontstaterna i denna konflikt -- dvs. ,och ?För det andra: Har utrikesministern omvärderat sinsyn på PLO efter denna organisations upprepadestöd till och dagens hot omterrorhandlingar?För det tredje: Anser utrikesministern att densvenska beredskapen mot terrorhandlingar är god?Anf. 37 PER ():Herr talman! är en förtryckareoch ockupant av det värre slaget. Det var därföralldeles utmärkt att FN kunde enas om hårdaoch effektiva sanktioner. Dess värre är han inteensam i denna roll på jordklotet.I dag har FN inlett ett krig enligt sina statuter. Denfråga jag till en början vill ställa till utrikesministernär: Är det regeringens uppfattning att det är pådetta sätt som FN skall upprätthålla respekten förmänskliga rättigheter också i andra fall där detföreligger brott mot dem? Är det meningen att FNskall agera på detta sätt mot Indonesiensockupation av , ockupation avVästsahara och ockupation av , föratt bara ta några av de allra tydligaste exemplen?Tycker att det som har skett i dagär bra, att det kanske största militära anfallet sedanandra världskriget har genomförts? Är StenAndersson tillfredsställd med detta?Jag vill också fråga vad utrikesministerns uttalandeom att inte är neutralt betyder. Att vi inte ärmoraliskt neutrala är helt klart. Men vi var neutralamot och neutrala mot . Det fanns entanke bakom en svensk neutralitetspolitik,nämligen att vi aktivt skulle kunna agera för fred.Hur tror utrikesministern att det påverkar Sverigesmöjligheter att aktivt agera för fred om vi i någonannan mening än den moraliska säger att vi harövergivit vår neutralitet? Om detta är fallet finns iså fall många nya signaler i svensk politik.Anf. 38 ():Herr talman! Trots den skuld som till den nuvarande utvecklingen efter Iraksöverfall på och den utveckling som skettefter detta, menar jag att detta krig är ett vansinne.Jag tror inte att vi i denna kammare behöverdiskutera skuld, där är viöverens. Jag menar att det är vansinne eftersomkrig och våld inte löser några politiska problem påsikt. Jag tror att president gör en allvarligfelbedömning om han tror, som han sade , attdetta krig är inledningen till en ny världsordning.Jag tror att det egentligen förhåller sig tvärtom. Detär troligt att detta krig kommer att öka denpolitiska och militära spänningen i Mellanöstern.Jag tror också att FNs möjligheter att agera harförsvårats. kommer säkerhetsrådet ochgeneralförsamlingen att tvingas att i sitt agerandehelt utgå från de militära villkor som USAbestämmer. Jag anser att FN måste göraallt för att få ett så snabbt slut som möjligt på dessakrigshandlingar.Bilder av blodiga människor i har trängtsig på oss . Vi kommer säkert attunder se liknande bilder frånIrak. Detta påminner oss om att våld, tvång ochblod inte löser problem och konflikter. Detpåminner oss också om att demokratisering är ensträvan och en kraft som inte får kuvas och som ilängden inte kan kuvas.Jag avser inte att med detta inlägg föra en debattmed utrikesministern, eftersom jag i långa styckendelar regeringens åsikt och huvudsakligen stöderregeringens agerande. Men jag vill ändå frågautrikesministern något som han delvis har svaratpå: Vilka möjligheter ser utrikesministern ochregeringen att i FN verka för en fredligdialog med och med , som ju kommerupp som en senare punkt i debatten här ikammaren? Vilken roll kan FN spela? Vilkakonkreta initiativ avser regeringen att vidta i dennuvarande situationen? Vilka konkreta initiativavser regeringen att ta när det gäller att få uppfrågorna om och palestiniernasrätt till eget land och självbestämmande pådagordningen?Anf. 39 HANS ():Herr talman! Det vilar en djup tragik över dennadag. Kriget kan komma att sprida sig. Jag tycker attdet var olyckligt att man inte avvaktade den fullaeffekten av de ekonomiska sanktionerna mot Irak.Om utrikesministern delar den uppfattningenskulle jag önska att han ytterligare något merakonkret angav på vilket sätt den svenska regeringenär beredd att agera för att få ett snabbt stopp påkriget. Antikrigsrörelsen, fredsrörelsen, växer numed stor styrka inte minst i , och man kräverjust ett snabbt slut på kriget.Det här sade om enMellanösternkonferens var tillfredsställande. Jagvill på den punkten ställa ytterligare en fråga omdet är hans mening att samtliga ockupationer upp vid en sådan konferens, dvs. de somförekommer i , , ochLibanon. Jag undrar vidare om den svenskaregeringen är beredd att stå som värd för eninternationell omönskemål därom framställs.Jag vill slutligen knyta an till den fråga somMargaretha här framställt om humanitärtbistånd och hjälp. Jag vill fråga utrikesministern påvilket sätt regeringen är beredd att se till att offren,de berörda, oavsett i vilket land de bor, kan fåmedicinsk och annan hjälp, och det gäller ävenmänniskor i som drabbas av kriget.Anf. 40 ():Herr talman! Det som inträffar i Mellanösternär en tragedi. Det är en tragedi med tanke på alla demänniskor som kommer att drabbas av ett oerhörtlidande. Det är en tragedi eftersom det är ettnederlag för strävandena att nå en fredlig lösning avkonflikten. Ansvaret för den tragedin vilarnaturligtvis fullt och helt på ochhans politik.Jag tror inte desto mindre att vi alla känner en storönskan att det varit möjligt att fortsätta arbetet fören fredlig konfliktlösning. Jag vill som en förstafråga efterhöra utrikesministerns uppfattning omhuruvida alla möjligheter till fredlig lösning avdenna konflikt verkligen var uttömda innan mangick till militär aktion.När nu detta har inträffat är det naturligtvis viktigtatt vi får ett så snabbt slut på kriget som möjligt.Det finns bara ett möjligt slut, nämligen att SaddamHussein och drar sig ut ur . Det ärviktigt att varje signal till ny hållning från SaddamHusseins sida, eller den irakiska regim det kan varafråga om, tas till vara. Jag vill gärna höra vadutrikesministern anser om vilka möjligheterSverige har att agera i det fall det kan behövasnågon form av medlande insatser.Det är viktigt att så mycket som möjligt begränsalidandet. Det har redan ställts frågor om vilkaytterligare insatser kan göra i detavseendet. Jag vill framhålla att det kan handlabåde om insatser i gränsstaterna och i ettkrigshärjat när kriget är slut. Det är ocksåviktigt att vi har beredskap för att spela en aktiv rollför att lösa de kvarstående problemen iMellanöstern, vilka förmodligen har förvärrats avdenna konflikt. Det vore intressant att hörautrikesministerns tankar om vad kan görapå detta område.Anf. 41 ():Herr talman! Problemen är inte slut när kriget ärslut. Jag vill ta upp frågan om hurSverige bör engagera sig i arbetet med attlångsiktigt lösa de svåra problemen.Utrikesministern berättade att nu kommeratt ansluta sig till president förslag omen konferens för . Det har sedan längefunnits sådana idéer, och bl.a. har professor , mottagare av , fört framsådana idéer. Jag är mycket glad över att nuansluter sig till detta förslag.Sverige har haft FNsgeneralsekreterares uppdrag att medla iMellanöstern. har också i olikainternationella fora på ett förtroendeskapande sättsamarbetat med tredje världen i grupper av icke-allierade och neutrala stater när andra stater hargrupperat sig i väst och öst. En viktig orsak till attvi i blivit betrodda är att staten satsatförhållandevis stora resurser på att ta framvederhäftig och relevant information. Vi har hellerinte erkänt att den rika världen har rätt attdominera den fattiga.Det kan befaras att motsättningarna mellan nordoch syd kan fördjupas efter kriget i Mellanöstern.Jag vill därför ställa två frågor till utrikesministern.På vilket sätt förbereder regeringen för en rättfärdig ekonomiskvärldsordning efter ? Kommerregeringen att till UD knyta freds- ochkonfliktforskare och experter från olika kulturer?Anf. 42 ():Herr talman! blev häromdagenintervjuad om läget i Gulfen. Reportern frågadeom det var värt ett förödande krig att värnaom frihet och oberoende. Inga Thorssonsvarade: ''Ja, det låter ju väldigt drastiskt när manuttrycker det på det sättet och vi är alla likaolyckliga inför den här situationen -- -- --. Men jagser det som det minst onda av mycket onda ting. ---- -- Jag kan inte se vilka alternativ det har funnits.Saddam begick ett angreppskrig mot enannan medlem av den andraaugusti 1990 och sedan har, som vi alla vet,säkerhetsrådet sammanträtt eftergång , tagit sammanlagt tolvresolutioner för att försöka förmå diktator attåtergå till sitt sätt att regera . Och inte angripaoch hålla på att nästan totalförinta en annanmedlemsstat i FN. ''Jag citerar detta eftersom ingen kan ifrågasättaInga Thorssons antecedentia som fredskämpe.Jag har inte några egentliga invändningar mot ivarje fall förra delen av utrikesministernsanförande. Det är inte min uppgift att recenseradetta. Men jag vill påpeka att visst är mycketmänskligt lidande involverat. har vi allavarit medvetna om den uppbyggnad avvapenarsenalen och det hot om framtida kärnvapensom har funnits i . Jag tillhör dem som hoppasatt det inte skall ske någon återuppbyggnad av demilitära anläggningarna i -- de som tillstor del har förstörts.Förutom den fråga som om möjligheter att göra ytterligarehumanitära insatser, vill jag också fråga om vilkenberedskap vi har mot terrorhandlingar. Inyhetssändningarna har man rapporterat attutrikesministern har kallat till sig PLOs företrädarei . Vad avserutrikesministern att säga till honom?Anf. 43 HANS ():Herr talman! Utrikesministern sade att FN harvisat en fantastisk enighet. Jag tycker att det är enväldig glädje att FN har kunnat visa handlingskraft.Det är faktiskt årtionden sedan det skedde.När gick med i FN var det efter ett årstvekan. hade ett problem eftersom Sverigesjälvt kunde bli indraget i något, och det varvetorätten som skulle göra att vi inte skulle kunnabli indragna i en konflikt där det fanns en stormaktmed. Men de facto kom vetorätten att resultera i attFN icke kunde ingripa i någon konflikt, och nästanvarje konflikt var en stormaktskonflikt. Därförblev många människor i världen förvånade över attFN kunde enas. Alla var förvånade. Det ligger enviss tragik i detta. Även angriparen var förmodligenförvånad.Därför är det viktigt att veta att nästa gång någongår till angrepp skall denne veta att FN fungerar.Det kanske inte gäller en stat som har vetorätten,men en annan stat. Det är naturligtvis mycketlättare att låta bli att gå in i ett land än att gådärifrån. Vi känner tragiska exempel på det.Varför fungerar nu FN? Det är naturligtvis enpositiv effekt, som också utrikesministern sade, avatt det har upphört. Det faktiskasammanbrottet av har gjort att FN kanfungera. Detta måste glädja som så längehar sagt i många sammanhang att vi har en vision aven kollektiv säkerhet, ett FN som fungerar. Det ärbeklagligt att detta inte har kunnat utgöra ett skyddför små stater.Jag beklagar kriget, men anfallet har kommit. AttFN har kunnat ta sig samman och verka är någotoerhört positivt. Det är en följd av andra positivasaker som har gjorts.Vi slår vakt, inte bara om rätt attåteruppstå som en fri nation, utan också omprincipen om den kollektiva säkerheten, dvs. attFN nu skall kunna fungera på det sättsom FN har gjort. Hade FN tidigare fungeratbättre, kanske denna invasion inte hade kommit tillstånd.Anf. 44 ():Herr talman! Genom sitt angrepp mot Kuwaitstartade . Genom sinvägran att släppa sitt byte och genom det föraktmed vilket han avvisade Förenta Nationernasfredsansträngningar bär den irakiske diktatorn detfulla ansvaret för det som händer.Herr talman! Jag vill fråga om regeringen delar minuppfattning att försök att införliva Kuwaitmed är något unikt i FNs historia, dvs. attaldrig har en stats rätt att existera satts ifråga. Hade lyckats, skulle en FN-medlems, , flagga som den första i FNshistoria för gott ha halats. FN skulle på grund av enannan stats hänsynslösa aggression ha förlorat enmedlemsstat. Vem, herr utrikesminister, skulledärefter ha vågat tilltro en rollsom en internationell rättsorganisation för fred?Min andra fråga, herr talman, är: Innebär detutrikesministern har sagt att det är regeringensuppfattning att de allierade omgående skall inställaalla stridshandlingar om , alltjämt underSaddam ledning, inleder ett uttåg urKuwait? Innebär det att regeringen anser attSaddam kan fortsätta att företräda iförhandlingar om vapenstillestånd och framtidakonferenser om varaktig och rättvis fred i MellerstaÖstern? Eller anser regeringen att sig som deltagare i fortsattafredskonferenser?Herr talman! Min tredje fråga gäller om regeringennu gör allt vad som kan göras för att påskynda attdet svenska sjukhus som skall ta hand om skadadeirakiska krigsfångar kommer på plats.Anf. 45 Utrikesminister ():Herr talman! är jag ställd inför en ganskaomöjlig uppgift. Jag skall , jag vet attjag får , besvara en mängd frågor.Låt mig börja med det där det råder total enighet.Vi anser naturligtvis alla att det är djupt tragiskt --det uttrycket har nästan alla använt -- att enfredsorganisation som FN hamnar i dennasituation. Jag tror att vi är lika överens om attskulden för detta måste läggas på ställer man ett batteri av frågor. Jag får lov attbunta ihop dem för att klara detta. Det finns enmängd frågor som tar upp om allt gjordes somkunde göras för att utnyttja de fredligamöjligheterna till en lösning. Var de uttömda innanman startade kriget? Vad har gjort? Vadkan organisationen tänkas göra i fortsättningen?Vad kan göra för att lösa upp detta?Jag har redan redovisat en del av vad hargjort. Jag samtalade med arabiska ledare omkringden då vi hävdade att skulle manåstadkomma en lösning som inte tränger inparterna i det hörn som båda parterna var på väg ini och som de inte själva skulle kunna ta sig ur, måsteman diskutera de olika stegen, de olika elementeni en fredsprocess. Jag har talat med ett otalutrikesministrar. Alla har diskuterat liknande detsom förekommer i den s.k. Mitterrandplanen. Detfanns med från början.Men ingen har kunnat tala om hur första stegetskulle kunna tas.