prot · GE0962 · 1991-02-13 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:62Onsdagen den 13 februariKl. 13.00--14.041 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 7 februari.2 § Svar på interpellation 1990/91:130 om ensamlad samepolitikAnf. 1 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågatjustitieministern vilken planering regeringen harför utarbetande av förslag till en samladsamepolitik och när förslag avses framläggas.Som har redovisats för vid olikatidpunkter finns inom regeringen en arbetsgruppför samefrågor. Arbetsgruppen är sammansatt avrepresentanter för berörda departement ochorganisatoriskt knuten tillutbildningsdepartementet.Arbetsgruppens huvuduppgift -- som denredovisades i proposition 1976/77:80 -- är attsamordna den fortsatta utbyggnaden av statensstöd för samerna och samekulturen. Det betonadesi propositionen att syftet med arbetsgruppen är attåstadkomma en effektiv samverkan vidberedningen av sådana samefrågor som berör fleradepartement och myndigheter. Jag är förnärvarande ordförande i arbetsgruppen.Interpellationen har därför överlämnats till mig.För handläggningen av de ärenden somaktualiseras i interpellationen svarar de berördadepartementen.Efter samråd med justitieministern,jordbruksministern och arbetsmarknadsministernvill jag därför anföra följande. När det gäller fråganom ett folkvalt samiskt organ har justitieministern itvå tidigare interpellationssvar berörtjustitiedepartementets arbete med att få fram enlösning som passar in i vår offentligrättsligaordning. Det arbetet fortsätter.I sammanhanget måste också frågan omkostnaderna lösas. Jag vill emellertid i dettasammanhang uttala att jag i princip är positiv tillförslaget om ett särskilt organ av det föreslagnasametingets typ.Regeringen lade fram enproposition om ändring i rennäringslagen.Förslagen byggde på samerättsutredningens förslagom stärkande av rennäringens rättsliga ställning.Riksdagen avslog propositionen den 28 november1990 i avvaktan på ett sammanhållet förslagangående samernas ställning, där förslagen frånsamerättsutredningen borde bli föremål för ensamlad bedömning.Samerättsutredningens slutbetänkande Samerättoch samiskt språk remissbehandlas för närvarande.Remisstiden går ut . Därefterkommer förslaget att beredas på sedvanligt sättinom regeringskansliet.Betänkandet innehåller bl.a. förslag till ändringar irennäringslagen för att förbättra fiskesamernasmöjligheter att försörja sig. Regeringen kan inte taställning till dessa förslag innan slutbetänkandetremissbehandlats. En eventuell ändring avrennäringslagen i enlighet med utredningensförslag kräver dessutom en lagrådsremiss.Martin har också uppmärksammatInternational ()konvention nr 169, om ursprungsfolk och stamfolki självstyrande länder. Konventionen antogs avinternationella arbetskonferensen . Denhade ratificerats av tvåländer, och , och träder i kraft den 5september i år.Konventionen kommer att föreläggasriksdagen genom en skrivelse. Därigenomuppfyller bestämmelsen i ILOs stadga attinformera den lagstiftande församlingen omantagna konventioner.Frågan om ratificering av konventionen harbehandlats i efter en bred remiss tillmyndigheter och organisationer.Remissinstanserna har på en rad punkter pekat påbristande överensstämmelse mellan konventionenskrav och nuvarande svenska förhållanden och påandra efterlyst närmare analys av konventionensinnebörd.Mot bakgrund härav och det arbete som förnärvarande pågår med samefrågorna ansåg att inte bordetillträda nr 169. Dennauppfattning delas av regeringen. De ambitioner ochkrav konventionen uppställer kommer emellertidatt noga övervägas i det fortsatta arbetet medsamefrågorna. Inom utbildningsdepartementetsverksamhetsområde kommer statsrådet kort att presentera förslag rörandefolkbildningen, vilket också omfattar reglering avstatens stöd till samernas folkhögskola. Jag kanredan nu avslöja att det förslag som kommer attläggas fram, innebär positiva förändringar församernas folkhögskola.Jag vill slutligen erinra om de förstärkta resurser,som till följd av förslag budgetpropositionfr.o.m. innevarande budgetår står till förfogandeför den samiska kulturverksamheten.Av det nu sagda bör framgå att regeringen strävarefter att nå fram till lösningar och så snart sommöjligt för lägga fram förslag i deaktuella samefrågorna.Anf. 2 ():Herr talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret på min interpellation.Sverige har försökt gå ispetsen när det gällt att skapa internationellopinion för att skydda minoriteter och derasrättigheter. I konsekvens härmed borde vi ävenförsöka vara ett föregångsland när det gäller våregen inhemska urbefolkning som blivit minoritet isitt eget område, alltså samerna.Men när man jämför samepolitiken i ochFinland kan man inte direkt finna att vi skulle varaföregångare. Tvärtom ligger vi iflera avseenden sist bland dessa tre länder vadgäller samepolitiska reformer, såsomsameparlament och samisk språklag.Både i nordisk och internationell jämförelse skullevi hävda oss väl om samerättsutredningens olikaförslag skulle genomföras. Vårt land skulle då fåden samlade samepolitik som vi saknat.När samerättsutredningen tillsattes våren 1983fanns en bred politisk samling bakom den och dessuppgifter. Direktiven hade utfärdats i början avseptember 1982 av regeringen , och dentillträdande socialdemokratiska regeringenutfärdade vissa tilläggsdirektiv.Utifrån folkrättsliga aspekter skulle utredningenpröva vilka särskilda behov den samiskabefolkningen har och vilka skyldigheter det svenskasamhället har gentemot samerna. Mot dennabakgrund skulle utredningen pröva tre för samernamycket viktiga frågor, nämligen stärkande avrennäringens rättsliga ställning, inrättande av ettfolkvalt samiskt organ och stärkande av det samiskaspråkets ställning.Vad gäller folkrätten kom utredningen tillslutsatsen att på folkrättslig grund harförpliktelser gentemot samerna och att Sverigemåste avstå från sådana ingrepp i naturen att denaturliga förutsättningarna för rennäringensfortbestånd äventyras. Vårt land är även skyldigtatt sörja för att nödvändiga resurser tryggas för densamiska kulturens fortlevnad och utveckling.Utredningen lade fram förslag ominrättande av ett folkvalt samiskt organ --sameting --, en särskild samelag, ettgrundlagsstadgande om samernas särskildaställning och om åtgärder för att stärkarennäringens rättsliga ställning samt förslag omfastare former för samordning av samefrågor iregeringskansliet.I november i fjol kom slutbetänkandet med förslagtill språklag och särskilda åtgärder förfiskesamerna. Jag vill ge den här bakgrunden för attvisa att det finns underlag för en samladsamepolitik.Riksdagen avvisade därför regeringensförslag, som innehöll mycket små förändringar irennäringslagen med undantag av reglerna omåtgärder för att begränsa renantalet.Om folkrätten sades i propositionen endast attrennäringen har starkare skydd än vad som kananses följa av folkrätten. avslag ochbegäran om en samlad samepolitik överensstämdehelt med de samiska organisationernas begäran.Vad har då regeringen gjort och vad planerar manatt göra för att utarbeta ett förslag om en samladsamepolitik som kan få brett såväl politiskt stödsom stöd av samerna och övriga intressen inomrenskötselområdet? Min första fråga blir därför omregeringen avser att verka för att detregeringsförslag som vi hoppas skall komma har ettsådant brett stöd både politiskt och från de olikaintressen som finns.Några ord om . Ännu tycks vi inte kunnaskönja något regeringsförslag. Efter två tidigareinterpellationsdebatter får vi nu för tredje gångenhöra regeringens hänvisning tillkostnadsproblemet. Men, utbildningsministern,demokrati måste få kosta. och harbåda inrättat motsvarande organ och har alltså haftråd till detta.Utbildningsministern säger sig vara ''i princippositiv till ett särskilt organ av det föreslagnasametingets typ''. Det är ett uttryckssätt sombrukar användas när man trots att man är positiv åtgärd, låter andra skäl hindra ettgenomförande. Min andra fråga blir därför: Närkommer att kunna inrättas enligtregeringens planer?Samerättsutredningen föreslog ett särskiltgrundlagsstadgande, vari skulle erinras omsamernas särskilda ställning i vårt land. Stadgandetskulle väl främst ha betydelse ur statussynpunkt,och jag vill passa på att fråga om regeringen ställersig positiv till ett sådant tillägg till regeringsformen.Samerättsutredningens slutbetänkandeöverlämnades till justitieministern den 21november . Det hade ännu inte skickats ut påremiss för sedan. kanske det ärutsänt att döma av det svar somutbildningsministern just har läst upp. Men jagfrågar: Varför detta dröjsmål och den storaförsening av arbetet med en samlad samepolitik?Beror dröjsmålet möjligen på en bristandesamordning i , visar det i så fall påbehovet av det av utredningen förordadesamordningskansliet.Sammanfattningsvis kan jag inte finna attinterpellationssvaret ger intryck av att regeringenskulle prioritera arbetet med att kunna framläggaförslag om en samlad samepolitik. Inte heller kanman utläsa någon klar viljeinriktning frånregeringens sida med ett enda undantag, nämligenatt regeringen klart säger att man inte anser attSverige nu bör tillträda omursprungsbefolkningsrätt.Till slut vill jag säga, framför allt för samernas skullmen även för vårt lands ambitioner att skyddaminoritetsrättigheter, att jag vill uttryckaförhoppningen om att regeringen sätter inerforderliga resurser inom berörda departement såatt vi får en samlad samepolitik med brett stöd i vårtland.Anf. 3 ():Herr talman! -- --förklarade justitieministern här i kammaren, att deolika samerättsfrågorna måste ses och behandlas iett sammanhang. Av någon helt outgrundliganledning lade så regeringen fram en proposition ihöstas -- innansamerättsutredningen skulle vara klar.Samerättsutredningen har med bredd och djup gåttigenom flertalet av samerättsfrågorna. Dennavalhänta hantering och brist på samband mellanlöften och verklighet i den socialdemokratiskaregeringens samepolitik, fick också bakläxa.Riksdagen avvisade regeringens proposition.Återigen -- som gång på gång förut -- efterlystes ettsamlat förslag.Ett samlat förslag på de många och svåra frågorna:-- om en särskild samelag-- om inrättandet av ett sameting-- om grundlagsfästande av samernas folkrättsligaställning i -- om den rättsliga grunden för rennäringen-- om avvägningen mellan rennäring och andraintressen-- om sameskolan-- om om urbefolkningar ochstamfolk,för att nämna några av de tunga frågorna.Redan förra våren när behandlade ettantal samerättsfrågor, hade vi uppfattningen attregeringen förberedde en mer omfattandeproposition med en större helhetssyn. Det var detintryck vi bibringades.Statsrådet har avlevererat ettsvar som, måste jag dess värre konstatera, ärväldigt tunt. Först får vi en genomgång avregeringens organisatoriska ordning församefrågorna. När det gäller ILO-konventionenskall vi få information här i , snart skallförslag komma om samiska folkhögskolan ochförstärkningar är på gång i budgeten angåendekulturfrågor.Efter lång tids nederlag i och flertaletfråge- och interpellationsdebatter är nu äntligenstatsrådet i princip positiv till förslagetom sameting. Det är hedervärt, men haringenting sagts om det ens blir ett förslag omsameting. Vi vet nu statsrådets egen inställning.Dessa spridda kommentarer i kanten kringinterpellationsfrågan och de svåra frågorna andasenligt min uppfattning att arbetet inomregeringskansliet åter bedrivs på ett mycketsplittrat sätt. Det besked jag utläser är att detknappast blir det sammanhållna samepolitiskaförslag som regeringen borde komma med.Riksdagen har ju gång på gång, senast i novemberförra året, beställt just det av regeringen.Den fråga som här ändå måste klarläggas och somstatsrådet borde kunna svara påär: Kommer regeringen att presentera ett sådantsammanhållet förslag om en samepolitik förSverige?Anf. 4 ():Herr talman! och har tagit upp frågor som rör den väntadepropositionen om ett sameting och en samelag ochom rennäringen. Jag vill börja där statsrådetGöransson slutade, nämligen vid konstaterandetatt samerna i årets budgetproposition har fått ettökat anslag för kulturen. Det är naturligtvis mycketpositivt, men jag vill i den fortsatta debatten medGöransson påminna om 1986,när och jag deltog i de svenska samernaslandsmöte här i . Då liksom nu taladeGöransson om den samiska kulturen som någotmycket begränsat. Den gången innefattadebegreppet teater och slöjd. Jag förutsätter nu attäven språket innefattas i definition avsamernas kultur.Nu liksom då finner jag mig föranlåten att påpekaatt begreppet kultur egentligen innefattar mycketmer än vissa kulturyttringar, vissa områden. Mindefinition av samefolkets kultur innefattarexempelvis även deras levnadssätt ochlevnadsförutsättningar, och i andra sammanhanguttrycker även regeringen att renskötseln utgörgrunden i den samiska kulturen. Jag föreslår därföratt vi i dagens debatt utgår från en vidare definitionav begreppet kultur.Något förslag till sameting är inte att vänta undervåren. Något sådant var väl inte heller att väntasedan man läst och ToreLjungqvists yttrande över ochkonstaterat hur man där desperat försöker undvikarättighetsfrågorna. Man kan också misstänka attjust det remissvaret låg till grund för regeringensrennäringsproposition, som riksdagsmajoritetennyligen avvisade.En annan remissinstans,diskrimineringsombudsmannen, skriver att detvore en skam om inte ratificeradekonventionen. Den är nämligen av mycket storbetydelse för minoritets- och ursprungsfolk runt omi världen liksom för våra samer. Han menar ocksåatt , när vi ratificerar konventionen, börvidta de lagstiftnings- och andra åtgärder sombehövs för att förverkliga vad både ochNorges högsta domstolar har konstaterat när detgäller samernas starka rätt till mark, vatten, jakt,fiske, m.m. Vi i är av sammauppfattning som diskrimineringsombudsmannen idet fallet.Jag vill än en gång påpeka att och Sverigestartade sina samerättsutredningar samtidigt.Norge har inrättat ett sameting. Det gjorde man iseptember 1989. har också dragitkonsekvenserna av Altamålet i högsta domstolenoch ratificerat ILOs konvention.Jag har mycket svårt att föreställa mig attregeringen medels en skrivelse kommer att kunnameddela att konventionen finns. Jagförutsätter att en majoritet i kommer attkräva att ratificerar konventionen, dettasom en logisk följd av att riksdagsmajoritetenavvisade propositionen om ändringar irennäringslagen.Samerna i , och levde framtill gränsdragningarna och 1900-taletinom ett gemensamt område. Med den vetskapenär finländskan om samiska rättsfrågor --Samernas rättssystem i och --mycket intressant även för oss i . I Finlandhar hennes avhandling fått mycket storuppmärksamhet, inte minst i massmedia. Det KaisaKorpijaako bevisar i sin doktorsavhandling är attsamerna så sent som ägde sinamarker och att det då inte fanns några tecken på attäganderätten var på väg att försvinna eller varhotad. Den här forskningsrapporten kan förståsvara en obehaglig läsning för somliga delar avmajoritetsbefolkningen, men forskningens uppgiftär ju även att lyfta fram obehagliga fakta.Rapporten översätts nu till svenska och beräknaskomma , och jag hoppas att den får likastor uppmärksamhet i som den har fått iFinland.Jag vill fråga: Menar verkligen attregeringens nu vidtagna åtgärder är relevanta iförhållande till det aktuella problemet, dvs. attbevara och utveckla den samiska kulturen i dessvidare mening, inte bara som ett exotiskt inslag isvensk turistverksamhet eller på museum, utan somen levande kultur?Anf.5 ():Herr talman! Jag får tacka för svaret, fastän detinte var riktat direkt till mig. Mest förvånande avallt är att det i svaret står att frågan om kostnadernamåste lösas. Jag har ingen som helst förståelse fördet. Vem skulle säga om en kommun i måste lösa kostnadsfrågan innankommunfullmäktige kan sammanträda? Det harjag ingen förståelse för.Om nu inte ganska snabbt förbereder sigför att skriva under är detfaktiskt enligt min uppfattning en ganska storskandal. Det är hög tid att börja arbeta mer aktivtför detta.Jag har i går och läst protokollen fråninterpellationsdebatterna om de fjällnära skogarnaoch från debatten om rennäringsbetänkandet, ochdet finns faktiskt inte mycket att tillägga. Olikapartiföreträdare har nämligen i dessa debatterverkligen lagt fram grunden för behovet av ensamlad samepolitik. Men denna debatt är väl viktigfrån den synpunkten att den kan väcka arbetet medden samlade samepropositionen ur sinTörnrosasömn.Urbefolkningar har enligt internationelllagstiftning rättigheter som skiljer sig från andraminoriteters rättigheter. Främst gäller deturbefolkningarnas rätt till självbestämmande. Detär en kollektiv rätt att fritt eftersträva ekonomisk,social och kulturell utveckling samt politisk status.Den internationella standard som börjar taform, exempelvis i form av 169 förurbefolkningar och stamfolk , erkännerinte bara rättigheter beträffande social ochekonomisk autonomi och självutveckling, utanäven rättigheter beträffande miljöskydd ochmiljörehabilitering. Det är därför från demokratisksynpunkt och miljösynpunkt mycket viktigt attkonventionen verkligen kommer till stånd och attden efterlevs och att vi när vi skriver underkonventionen -- vilket jag förutsätter -- verkligenefterlever den.Under de senaste åren har utbefolkningarnas egnaorganisationer vuxit sig större och starkare. Ettvärldsomfattande nätverk är på väg att utvecklas.Men ofta är deras representanter inte ens med iviktiga världskonferenser om miljön -- iblanddärför att deras nationer inte erkänns somsjälvständiga och ibland därför att de inte har rådatt skicka egna delegationer, eftersom nationernatillhör det ekonomiska bottenskiktet.Vi vill nu att regeringen skall öka sinaansträngningar att få i gång förhandlingar om ettfullständigt kärnvapenstopp när det gällerNordkalotten. Denna fråga har varit uppei interpellations- och efter det att samerättsutredningenlade fram sitt betänkande sänds det ut på remiss.Varför detta dröjsmål? Den 20 decemberbeslutades om en riksdagsskrivelse om 169, som jag har nämnt. Dethar gått dess? Att det harvarit allmän motionstid kan ju knappast utgöranågot hinder, då vi har överhopats av propositioneroch skrivelser även under den tiden.De nordiska staterna var aktiva när det gällde denresolutionstext som har lagts jämsides medkonventionstexten. Allt skulle spridas, ochländerna skulle verka i konventionens anda. För attverka i konventionens anda bör man ocksåpåskynda ärendet.Dessutom har regeringen fördröjt den utlovadesamlade samepropositionen genom att hösten 1990dela upp den i två, ja egentligen fyra olika delar:rennäringen, fiskenäringen, slöjdarna, de fjällnäraskogarna, sameskolfrågan, samernas kultur ochspråk samt sametingsfrågan -- ja, det blev ännu flerän fyra delar. Det syns inte finnas någon politiskvilja, och i detta vakuum är samer och Sverigesbefolkning osäkra om både regler och rättsläge.Delvis i skuggan av denna osäkerhet har den storakonflikten i seglat upp. Jag anser attregeringen aktivt borde öka möjligheterna tilllösningar i detta låsta läge genom att inbjudaparterna i processen till en diskussion och eneventuell medling. Regeringen borde orientera sigingående i denna fråga. Om regeringen kan göranågot kanske det kunde leda till att en process intelängre behövs. Skogsbolagens roll i processenborde man också titta närmare på i denna kampmellan och borde kunna bilda en renkommission. Det harju bildats en , som blandarsig i saker som regeringen egentligen inte har attgöra med. Där har man hot om en lagstiftning ibakfickan. Under buggningsrättegångens förarbeteförsökte man stifta en ny lag som skulle minskamålsäganderätten. I dessa fall har man enligt minmening gått litet längre än vad man egentligenborde. Men att i fråga om samerna ha en medlingoch kalla in dem till diskussioner är ju inte att gåutanför de rättigheter man har.Kommer regeringen att skriva under 169? Samerna är inte här . De harinte ens funnit det mödan värt att bevaka den härinterpellationsdebatten. är det endanordiska land förutom som saknar ettrepresentativt, folkvalt samiskt organ. Det är högtid att ändra på det. Det är också hög tid atterkänna samernas rättigheter som urbefolkning iSverige.Anf. 6 Utbildningsminister ():Herr talman! avslutade med attsäga att samerna inte har funnit det mödan värt attbevaka interpellationsdebatt. Detuttalandet förvånar mig något. Det drabbar junärmast själv. Jag kan för konstatera att samerna alltid anser det mödanvärt att delta i de överläggningar regeringensarbetsgrupp för samefrågor har om samiskaärenden.Den historieskrivning som redovisas i den härdebatten är på många sätt intressant. Den visar påförträngningar och glömska. Möjligen har dedebattörer som har lyssnat på olika debatter intevarit med på hela debatterna.Martin åberopar med stolthet attsamerättsutredningen fick sina direktiv avregeringen . Det stämmer, fick den. Jag kommer så väl ihåg hur det varnär vi tillträdde. Utredningen kunde inte börjaarbeta, eftersom de samiska organisationerna integodkände de direktiv som den Fälldinskaregeringen hade givit. En av mina första uppgiftersom ansvarig sameminister var att förhandla medsamerna för att vi skulle kunna utarbetatilläggsdirektiv så att samerna den gången ansåg detmödan värt att gå in i en utredning. Det var så detgick till. Utredningen fick alltså reviderade direktivför att den skulle kunna arbeta i en riktning som desamiska organisationerna kunde anse rimlig ochintressant. har kommitmed ett slutbetänkande som har gått ut på remiss.Det är viktiga frågor som behandlas. kulturfrågorna.Berith var tydligen inte med på hela detsamemöte som vi deltog i ,eftersom hon säger att för ärsameisk kultur tydligen bara teater och slöjd. Jagägnade en mycket stor del av mitt anförande dengången åt skolfrågorna. Skolfrågorna ärutomordentligt väsentliga. Jag har sannolikt mer ännågon annan av de som har sysslat med samefrågor haft möjlighet attstarkt engagera mig.Jag har engagerat mig mycket starkt för att vi skullekunna få en sameskola i , i vetskapen om inte kan behandla det samiska språket och densamiska kulturen som en liten exotisk rest som baraskall finnas på småorterna. Men jag noterar attriksdagens majoritet fann det angeläget att krävabibehållande av en sameskola där de allra flestaeleverna befriades från det samiska språket, frånundervisning i det som var kärnämnet i den skolan.Det tyckte jag var litet bisarrt. Jag tillät mig dengången att hävda att jag tyckte att ett minimum avkrav på en sameskola var att det undervisades isamiska. Vi har således haft en diskussion underåren, emellanåt med märkliga och bisarra inslag.Nu har vi gått vidare. Vi har fått detutredningsmaterial som behövs. Det ligger ute påremiss.Jag har uttalat mig för i skildasammanhang. Med det interpellationsspråk somtillhör riksdagsbehandlingens formalia säger jag attjag i princip är positiv till det. Jag har formuleratdet på annat sätt när jag har talat offentligt och närjag har mött samerna. Jag har sagt att jag tycker attvi skall ha ett sameting.Däremot kan jag inte säga som ,som med ett helt underbart lättsinne säger att honinte har någon förståelse för att kostnadsfrågormåste lösas. Det förstår jag. Jag har hört det förut.Jag har upptäckt det när har agerat idenna kammare. Man har ingen som helstförståelse för att man måste kunna betalaräkningarna.Det handlar faktiskt inte om att inte inrätta ettinstrument för något som helt saknas, utan detgäller att skapa ett nytt organ och att förändrastrukturen. Jag kan tänka mig att mångakommunfullmäktigeförsamlingar skulle hesiterainför inrättandet av nya nämnder. De kanske skullefå vänta med denna nämnd eller två, eftersomdet inte finns resurser under det kommandebudgetåret. Jag är övertygad om att mångakommuner har gjort det i vetskap om att de då kanskapa en god lösning. kommer.Ragnhild Pohanka säger att regeringen bordeingripa i den process som förs i . Jag haravvisat den tanken. Jag har nämligen så ofta möttde motsatta argumenten. Man har sagt att när maninte är nöjd med politiska beslut så vill man gå tilldomstol.