prot · GE0995 · 1991-04-16 00:00:00 — Många har sagt, och det gör jag gärna också,att det var ett utförligt svar som ändå visar att enhel del har hänt.Jag tar fasta på det sista stycket i det skriftligasvaret, nämligen att utrikesministern försäkrar attregeringen ger den kurdiska frågan hög prioritet. Idetta innefattar jag de akuta åtgärder som behövsför att hjälpa detta olyckliga folk i dennabelägenhet. Jag inser att det faktum att man nutemporärt har tagit emot dessa människor i Turkietinte kan innebära att de i längden förmår att klaradenna situation. Utskottet besökte t.ex.Diyarbakyr , och vi vet attTurkiet redan har tagit emot många hundra tusenflyktingar. Vi har ett stort ansvar i den frågan. Menjag hoppas också att nästa steg mycket blir attregeringen kan ta initiativ i FN så att vi får en meralångsiktig lösning. Jag vill önska lycka till med detarbetet.Anf. 14 ():Herr talman! Utrikesministrar är ofta försiktigapersoner. Jag tror dock ändå att det skulle behövasen litet tydligare markering om hur ser påkurdernas långsiktiga situation. Detställningstagande som redan nu har gjorts i FNinnebär att man inte betraktar det här som en inreintern angelägenhet för . Det finns faktisktockså precedens på att FN medverkar till att hållastridande folkgrupper åtskilda i enskilda länder.Det finns FN-styrkor på som bevakargränsen mellan den turkiska och den grekiskadelen. Det finns FN-styrkor i osv. Om manfår ett engagemang för att garantera det kurdiskafolket självbestämmande och överlevnad i norraEuropa, skulle det inte vara främmande iförhållande till FNs tidigare agerande.Anf. 15 ():Herr talman! Återigen tackar jag utrikesministernför det goda och utförliga svaret. är det väl gjortfrån alla håll och kanter.Alla de irakiska kurder som trängs i gränstrakternamellan , och kommer egentligenbara ur askan i elden på lång sikt. För dessa kurderkan den situation som de turkiska kurderna har,även om denna är något bättre, inte påsikt vara någon lösning. Det är absolut inget somkan tillgodose deras rättmätiga krav.Turkiets regering erkänner kurderna i , meninte sina egna turkiska kurder. De existerar inte.De kallas för bergsturkar. Om man låter ett antalirakiska kurder komma in i landet, kommer deockså att bli bergsturkar och förmodligenbehandlas som sådana.Det vore bra om man kunde få en uppföljning avvad som händer med dessa kurdiska flyktingar somockså fortsätter i . Jag ser fram emot denreaktion som vi kan få från utrikesministern eftergeneralsekreterarens rapport.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1990/91:487 om Sverigesrelationer till CubaAnf. 16 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat migom den är beredd att gepolitiskt och moraliskt stöd till den framväxandekubanska demokratirörelsen, den DemokratiskaPlattformen.Svaret är obetingat ja.Regeringen har i olika sammanhang framförtSveriges syn på MR-läget i till den kubanskaregeringen. Yttrandefrihet och åsiktsfrihet hör tillde grundläggande mänskliga rättigheterna. Ingenskall behöva riskera förföljelse för sina politiskaåsikters skull. Förekomsten av politiska fångar ochförföljelsen av MR-aktivister i utgör därfören kränkning av dessa rättigheter. Det är angelägetatt de kubaner som söker främja de mänskligarättigheterna i landet tillåts verka öppet. Vi har ibehandlingen av i FNs kommission för demänskliga rättigheterna stött generalsekreterarenskontakter med den kubanska regeringen i dettasyfte.Såväl bland MR-aktivister i som inom enväxande del av den kubanska dissidentrörelsen iexil är förhoppningen att demokratiskaförändringar skall vara möjliga att uppnå genomdialog och nationell försoning. Inte minst ärförhoppningen att de förbättrade relationernamellan supermakterna skall göra det möjligt förCuba att, utan inblandning utifrån, bestämma sitteget öde.Bestående demokratiska förändringar i måstekomma inifrån det kubanska samhället och intesom en följd av ytterligare konfrontation med denena supermakten eller mellan supermakterna.Cuba har alltför länge utgjort en bricka itvekampen mellan supermakterna.Vi har kontinuerliga kontakter med dessa grupper.Kabinettssekreteraren har, underde , sammanträffat med företrädare förden kubanska exilorganisationen, DemokratiskaPlattformen. Organisationen sammansluterliberaler, kristdemokrater och socialdemokrateroch stöds av MR-grupper såväl inom som utanförCuba. Vi har i våra kontakter med DemokratiskaPlattformen uttryckt vårt stöd för dessansträngningar att få till stånd en dialog med denkubanska statsledningen om demokratiskareformer.Anf. 17 ():Herr talman! Jag ber verkligen att få tackautrikesministern för det fina svaret. I är dettyvärr många som fortfarande betraktarSverige som främstabundsförvanter.Jag delar utrikesministerns beskrivning av attförändringarna måste komma inifrån , precissom de har gjort i och , ochinte genom konfrontation med supermakterna ellermellan supermakterna. Diktatorns järngrepphårdnar emellertid vartefter tömmarna släpper iÖsteuropa. Den katastrofala ekonomin gör just nulivet mycket svårt för kubanerna. sviktar isitt stöd, och har avbrutit sitt bistånd.Cuba är långt ifrån det under av social rättvisa somman gärna har velat måla upp inför omvärlden. Detenda man kan säga är att orättvisorna är väldigtjämnt fördelade. Röda korset, Amnesty och FNhar påtalat brott mot mänskligarättigheter, men betraktar allaoliktänkande som revolutionens fiender, och hanvill inte höra talas om några förändringar idemokratisk riktning.Därför vill jag fråga utrikesministern: densvenska regeringen tänka sig att ge en signal tillFidel genom att vi avbryter vårt bistånd tillCuba? Det skulle uppfattas som ett moraliskt stödoch uppskattas av dem som kämpar för ett CubaLibre i verklig mening.Anf. 18 Utrikesminister ():Herr talman! Jag vill utan att gå in på någradetaljer -- det tror jag skulle kunna få motsatteffekt -- bara säga att vi har gett klara ochotvetydiga signaler till den kubanska regeringen.Jag är inte så övertygad om att ett avbrytande avdet relativt ringa stöd som vi ger till skulleförbättra våra möjligheter till dialog och resultat.Anf. 19 ():Herr talman! Jag tror precis tvärtom. Det endasom förstår är nästan handgripligabesked. Jag menar inte att man plötsligt skallavbryta biståndet utan ge dessa signaler.Utrikesministern är säkerligen väl medveten om,inte minst genom kabinettssekreterarens täta besöki , att vårt bistånd inte används på det sätt somvi hade tänkt. Framför allt kommer det rakt inte detcubanska folket till del.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1990/91:488 om spänningarnamellan olika folkgrupper i MellanösternAnf. 20 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd medverka till för attförhindra mer blodspillan i samt ökapalestiniernas säkerhet i området.Befrielsen av efter närmare sju månadersockupation och brutalt förtryck av hälsadesmed stor tillfredsställelse av världssamfundet. Detvar en seger för folkrätten att till slut tvingadeslämna det land det ockuperat och rent av förklaradesig ha annekterat.Den fulla vidden av våldsdåd mot harefter befrielsen kommit : mord, tortyr,plundring, tagande av gisslan, bortförande avcivilbefolkning. Illdåden är otaliga. Kuwaitkommer också att få lida avföljderna av att hundratals oljekällor antändes avde irakiska trupperna.Det krävdes ett krig för att till slut skulle gevika, ett krig som medfört att många folk, även detirakiska, kommer att få vidkännas umbärandenunder mycket . Den irakiska ledningen bärdet fulla ansvaret för detta. En oundviklig följd avkrig och ockupation är det hat som föds. Oftastriktas detta hat mot den förtryckande staten ochmot dem som samarbetar med den. Men ibland servi tragiska exempel på hur känslor av hat ochfrustration vänds också mot oskyldiga personer.Irak utnyttjade på ett mycket cyniskt sätt denpalestinska frågan för att försöka rättfärdiga detövergrepp man gjort mot . Genom att sökakoppla invasionen av till Palestinafråganhoppades att kunna mobiliserastöd i omvärlden.Den internationella reaktionen på detta var mycketkallsinnig. För många paletinier, som underårtionden levt under svåra förhållanden och fört entill synes fruktlös kamp för sin sak, kom dockSaddam att framstå som ett hopp imörkret, någon som ändå tog upp deras fråga.Att ställa sitt hopp till visade sigvara ett stort misstag. Den sympati för SaddamHussein som vissa palestinier gav uttryck för harfått negativa återverkningar för både PLO och denpalestinska frågan. haråstadkommit mer skada än nytta för palestinierna.Ett tragiskt resultat är förföljelserna av palestinieri efter befrielsen.Efter har flera, trovärdigarapporter kommit om grymma övergrepp motfrämst palestinier i . Av AmnestyInternational och från andra håll har styrkts atttortyr och avrättningar förekommit. Det ärupprörande att det kaotiska tillstånd av laglöshetsom rådde i landet direkt efter befrielsen gavutrymme för sådana övergrepp. De kuwaitier somvar kvar i landet under den irakiska ockupationenfick utstå mycket grymhet, men det är givet attdetta inte rättfärdigar hänsynslösa hämndaktioner.Kuwaits lagliga regering har haft svårt attåterupprätta kontroll och lag och ordning i landet.Kuwaitiska ledare, med premiärministern ispetsen, har förklarat att man är fullt irniktad på attgarantera säkerheten för alla invånare och stoppavidare övergrepp mot palestinier. har ocksålämnat sådana försäkringar till FNs säkerhetsråd.Från svensk sida har vi noga bevakat utvecklingen idenna fråga och framfört vår oro till representanterför humanitära organisationer som verkar i Kuwait.Vi har också fått veta att dessa agerat i frågan ochatt detta fått verkan. UNRWA, FNs organisationför palestinska flyktingar, har också besökt Kuwaitoch rapporterat att man bedömer att faran förpalestiniernas fysiska integritet och säkerhet nuverkar vara överstånden. Antalet dödade beräknastotalt till mellan sex och tio. Ett fortsatt bekymmerär dock de många palestinier som gripits och varavuppemot ett tusental är häktade. Deninternationella uppmärksamheten har varit ochfortsätter enligt UNRWAs bedömning att varabetydelsefull för att säkerställa palestiniernasrättstrygghet.Svenska ambassaden i kunde återbemannas. Vi har instruerat vår ambassadör där attframföra oro till kuwaitiskamyndigheter över palestiniernas situation och vädjatill dem att göra sitt yttersta för att garanterasäkerheten för palestinierna. Ambassadören harnär han framfört detta fått försäkringar om att dekuwaitiska myndigheterna har vidtagit en radåtgärder för att förbättra lag och ordning.Situationen förefaller vara underkontroll. Vi kommer givetvis att fortsätta attbevaka saken.Anf. 21 ():Herr talman! Efter föregående talare blir det svårtatt uttala ett riktigt bra tack -- jag säger tusen tack,herr utrikesminister för ett som jag trots allt tyckerväl optimistiskt svar.Frågan är nu en månad gammal, men trots det ärden fortfarande högaktuell. Jag vill hävda attsituationen inte är under kontroll. Enligt deuppgifter jag senast har inhämtat är så intefallet.I skuggan av kurdernas situation tycker jag att detär angeläget att vi fortsätter att peka påpalestinernas situation i det här området.Orsakerna till palestinernas situation är naturligtvisflera. En orsak är PLOs agerande under konflikten.Det har emellertid alltid funnits spänningar mellankuwaitierna och palestinierna. Detta legitimerarnaturligtvis inte den blodsspillan som har skett ochsom fortfarande sker.Enligt Middle East Watch har trettio personerdödats. Enligt rapporter i palestinsk material är det200 à 300 människor som har dödats, och enligtuppgifter från internationella organisationer, bl.a.Röda korset , skulle det röra sig om 1 000dödade och svårt torterade personer. Dessutom hartusentals blivit väldigt illa behandlade ocharresterade.Oavsett vilka uppgifter som är sanna finns det allanledning att ta detta problem på största allvar.Därför måste världssamfundet på olika sätt agera.Jag anser att världssamfundet inte har tagit sitt fullaansvar i just den här situationen.Jag känner inte heller igen beskrivningen avUNRWAs situation. Den verkar kanske ocksånågot optimistisk, även om jag för min del har stortilltro till UNWRAs verksamhet.Jag undrar därför om på något sätt kanytterligare aktualisera den här frågan för att manskall, så långt det är möjligt, få garantier förpalestiniernas säkerhet i området.Anf. 22 Utrikesminister ():Herr talman! Vi är beredda att göra allt vad somstår i vår makt. Vi är dock beroende av de uppgiftervi får dels från , dels från olikahjälporganisationer och mänskligarättighetsorganisationer.Det är kanske någon överdrift att säga attsituationen är under kontroll. Situationen är sådanatt man noga måste bevaka vad som händer för attinte nya övergrepp skall ske. Det är vi beredda attgöra på allt sätt.Anf. 23 ():Herr talman! Det låter mycket bra.Ett uttryck som har använts av en talare är att kurderna är fredens förlorare. Man kanpå ett sätt säga samma sak om palestinerna, ävenom man i deras fall i formell mening inte kananvända ordet fred. Många talare har varitinne på frågan om ett gemensamt agerande förkurdernas sak. Jag anser att ett sådant agerande ärlika angeläget när det gäller palestiniernas ochasyriernas situation -- det är här fråga om flerafolkgrupper. Det är angeläget med ett gemensamtagerande från alla partiers sida och naturligtvis frånvärldssamfundets sida.Jag vill avslutningsvis fråga hur utrikesministernbedömer möjligheterna till ett gemensamtagerande från svensk sida och vad han har förförhoppningar på Bakers förestående andra resa tillområdet.Anf. 24 Utrikesminister ():Herr talman! På den sista frågan är det inte så lättatt ge ett kort svar. Jag delar uppfattningen att detvore bra för sakens skull om vi kunde komma framtill ett gemensamt svenskt agerande.Efter de samtal som jag hade nere i ilördags med den egyptiske utrikesministern ochblivande generalsekreteraren i ärjag mindre pessimistisk än jag var på väg ned tillKairo. Det skulle emellertid föra litet för långt attnu gå in på det ämnet. Vi får väl återkomma till denfrågan.Anf. 25 ():Herr talman! Jag vill ändå ta tillfället i akt attnämna att situationen på och iGazaområdet också är mycket instabil ochbesvärlig. har skolorna inte öppnats, sånär som på UNRWAs skolor. kan maninte komma i arbete, och det innebär attpalestinierna har en utomordentligt svår situation.Det är orättfärdigt att civila palestinier skall blidrabbade av vad som hänt under det här kriget,genom de ställningstaganden som gjorts och detsätt på vilket kriget har skötts. Det är mycketangeläget att man fortsätter att driva denpalestinska frågan med all kraft.Anf. 26 Utrikesminister ():Herr talman! Jag delar till fullo den uppfattningen,och jag lovar att vi skall göra vårt yttersta för att ommöjligt hjälpa till att lösa problemet.Anf. 27 ():Herr talman! Jag tackar så mycket för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1990/91:523 om minröjning iAfghanistanAnf. 28 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig omden är beredd att hjälpa till medminröjning i mot bakgrund avuppgifter om att svenska minor skall ha levereratstill gerillan i landet.Några leveranser av minor eller annankrigsmateriel till har inte förekommitfrån . Om pressuppgifterna om förekomstenav svensktillverkade minor hos gerillan iAfghanistan är riktiga, måste det röra sig om äldreminor som sålts till bl.a.Pakistan. har inte haft något attgöra med sådana vidareleveranser.Mineringen i är ett stort hinder för deafghanka flyktingarnas återvändande till ettnormalt liv i . Minröjning är därför enprioriterad åtgärd inom det svenska biståndet tillAfghanistan.Av de organisationer som med svenskt stödbedriver biståndsarbete för är det förnärvarande endast UNOCA, FNs koordinerandeorgan för hjälp till , som bedriverminröjningsverksamhet i . /91 har anslagit 5 milj.kr.för minröjningsinsatser till UNOCA.Sverige ger bistånd till folk ochafghanska flyktingar både via FN-systemet och viaenskilda organisationer. Det finns tvåhuvudinriktningar på det svenska biståndet,nämligen humanitärt stöd till flyktingar utanförAfghanistan och stöd till återuppbyggnadsinsatserinne i landet. Inom ramen för dessaåteruppbyggnadsinsatser sker även minröjning,liksom satsningar på skolor, hälsovård ochåteruppbyggnad av jordbruket i de områden där såär möjligt.Anf. 29 ():Herr talman! Jag skall be att få tacka för svaret.Det är riktigt att det är fråga om gamla leveranserav minor, och det är alltså den här gången inte frågaom några nya, braskande avslöjanden. Det är frågaom gamla leveranser i slutet av 1950-taletoch av minor till ,minor som sedan har gått vidare till Afghanistan.Detta sätter naturligtvis återigen den svenskavapenexporten och den internationellavapenhandeln över huvud taget i fokus. Dennahandel är bemängd med en rad problem, eftersomman inte vet vart vapnen slutligen tar vägen. Jagkänner till FNs koordinerande organ för hjälp tillAfghanistan finns. Jag känner också till att denbrittiske minröjningsexpert som jag har hänvisat tilli svaret har arbetat för den här organisationen. Hanhar också på uppdrag av skrivit en rapport, där hansäger att alla stater som direkt eller indirekt såldeeller gav bort minor måste inse att de är moralisktansvariga för minornas närvaro och därför måstehjälpa till på alla sätt att få bort dem.Förutom att man som gör anvisar pengar pådetta sätt, något som jag tycker är bra, anser dennabrittiske minröjningsexpert att det är viktigt attländerna ser till att all relevant information somman får görs tillgänglig för de team som äransvariga för minröjningen.Jag skulle vilja fråga utrikesministern om Sverigekan bidra med någonting mer än bara pengar, t.ex.att man via får den information om hurdessa gamla minor fungerar, vilken utrustning somskulle vara mest effektiv i röjningsarbetet, osv.Detta skulle vara en ännu mer påtaglig hjälp.Sedan skulle jag också vilja få en kommentar omden internationella vapenhandeln. Detta är ettexempel på hur denna kan fungera. Kriget i Gulfenvar ett annat exempel. Vad avser den svenskaregeringen att göra för att begränsa den svenskavapenexporten och den internationellavapenhandeln?Anf. 30 Utrikesminister ():Herr talman! Det sistnämnda diskussionsämnetskulle onekligen kräva litet mer tid. Det äremellertid värt att diskutera, inte minst lärdomarnaefter --Kuwait-konflikten.Får jag om den fråga som är aktuell säga att jaganser att oavsett varifrån minorna kommer ärdenna insats från svensk sida väldigt viktig. Den ärnödvändig för att man skall kunna klara de väldigtstora uppgifterna i detta område.Jag vet inte vilka uppgifter har lämnat. Jagtycker att det är självklart att skall ställa allauppgifter som finns tillgängliga till förfogande fördem som röjer minorna för att underlätta derasarbete. Jag skall gärna undersöka den saken.Anf. 31 ():Herr talman! Detta är mycket bra. Den svenskafredsrörelsen har ställt denna fråga till , menman har ännu inte fått något svar. Jag kan dåmeddela fredsrörelsen att det kommer ett positivtbesked i sakfrågan. Detta utrikesministerns svarmåste innebära att regeringen är beredd att takontakt med för att få ut all relevantinformation och se till att denna når fram till denorganisation som bäst kan nyttja den.Så hinner väl utrikesministern ändå ge en litenkommentar till den internationella vapenhandeln.Anf. 32 Utrikesminister ():Herr talman! Jag kan bekräfta förmodan att densvenska regeringen på något sätt måste ta kontaktmed . Om man inte redan har lämnat ifrånsig dessa uppgifter, skall jag medverka till att så blirfallet.Den andra debatten tar vi när den har aktualiseratsi ett större sammanhang.Anf. 33 ():Herr talman! Då skall jag ta på mig uppgiften attså fort som möjligt aktualisera den.Anf. 34 Utrikesminister ():Herr talman! Det är jag övertygad om.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1990/91:533 om svensktmedlemskap i och svensk neutralitetAnf. 35 Utrikesminister ():Herr talman! Per har frågat mig vad jagsagt till media i om ett svenskt EG-medlemskap utan neutralitetsförbehåll, och hanhar dessutom frågat vilken regeringens uppfattningär om svenskt medlemskap i i förhållande tillsvensk neutralitet och hur denna förhåller sig tillriksdagens beslut och tidigareregeringsmeddelanden.Mitt svar är att regeringen självfallet agerar ienlighet med beslut den 12 december1990, om att bör eftersträva att bli medlemi den Europeiska gemenskapen med bibehållenneutralitetspolitik. Detta beslut fattades av en bredriksdagsmajoritet till vilken jag hoppas att PerGahrton också skall sälla sig. Jag är optimistav naturen.Självfallet har jag vid mina besök i ochi de andra europeiska huvudstäder jag besöktföreträtt precis denna uppfattning, nämligen att detligger i vårt nationella intresse att bli medlem i EGmed bibehållen neutralitetspolitik. Hur detta skallformuleras för en svensk ansökan ären fråga som noga får övervägas och som harövervägts.Anf. 36 PER ():Herr talman! Om det hade varit möjligt för Sverieatt bli ett län i en superstat och behålla sinutrikespolitiska handlingsfrihet hade vi kanskekunnat ta en annan sorts diskussion. Jag är väl merapessimistisk på den punkten.Det intressanta är att utrikesministern, trots allamassmedieuppgifter, försäkrar att han skall följariksdagens beslut. Det är ju trevligt, men det värstaär att det i dessa sammanhang är närmastsensationellt att utgå från att beslutbeträffande EG skall följas.Det återstå ändå vissa problem. För det första lärregeringen ha gjort en utredning omneutralitetspolitiken som lär ha förevisats vissapartier och partiledare. Vi som är kritiska mot EGhar dock inte fått se röken av denna utredning. Föratt vi i landet skall kunna fortsätta en meningsfulldiskussion om neutralitetspolitiken och EGskonsekvenser för denna är det nödvändigt attutrikesministern ser till att samtliga riksdagspartierfår samma sorts information vad gäller EGsinverkan på neutralitetspolitiken. Min första frågaär om utrikesministern kan bekräfta detta.Min andra fråga är följande: Hur skall EG fåbesked om att det faktiskt finns ettneutralitetsförbehåll?Min tredje fråga gäller EGs planeradeförsvarsunion. Vi kan ju i tidningarna läsa attarbetet med detta går framåt ganska snabbt. Detsenaste budet är att försvarspolitiken skallsamordnas . Om vid dentidpunkten skulle vara medlem i EG, avser Sverigedå att använda vetorätten för att förhindra att EGutvecklar ett militärt samarbete av det slag somSverige har sagt sig vara motståndare till?Anf. 37 Utrikesminister ():Herr talman! Jag skall inte nu gå djupare in i denhär debatten. Vi får säkert tillfälle att återkommatill den.Det material som har presenterats för de fyrapartier som står bakom riksdagsbeslutet är närmastatt betrakta som ett arbetspapper. Jag tar för egenräkning för givet att det ur de diskussionernakommer någonting som måste ställas inte bara tillalla partiers utan även till allmänhetens förfogande.Det är jag emellertid beredd att ta upp en öppendiskussion om. I de diskussionerna ingårnaturligtvis som ett självklart led att man ocksådiskuterar vilken form vi skall välja för att tala omvar vi står i fråga om neutralitetspolitiken.Den mera spekulativa frågan går jag inte in på nu.Anf. 38 PER ():Herr talman! Vad finns det egentligen förkonstitutionell grundval för att regeringenförfärdigar ett utredningsmaterial om en av deväsentligaste frågor som vi nu har framför oss,nämligen om huruvida neutraliteten är förenligmed EG-medlemskap? Detta material delgesdessutom endast de partier som man på förhand vethar samma uppfattning som regeringen. De partiersom har en kritisk inställning till frågan får däremotinte någon möjlighet att i full utsträckning sätta sigin i vad detta egentligen handlar om, eftersom dessapartier inte har tillgång till samma material. Vadhar detta med öppenhet och demokrati att göra?Jag tycker att det minsta man kan begära är att vifår samma tillgång till materialet. Nästa fråga blirom det, som har begärt, skalloffentliggöras.