prot · GF0937 · 1991-12-03 00:00:00 — Den överplanering som har skett hardrivit fram överhettning och överdimensioneringunder senare år.Jag ser fler regioner än och län,. Jag har sett hur byggnadsarbetarefrån min hemregion och från stora delar runtStockholm fortfarande pendlar till stadoch län. Jag tycker inte att man bara skall seStockholms stad och län, trots att jag själv tillhörregionen -- det finns ett land utanför huvudstadenockså.Anf. 81 ():Fru talman! Näringsministern har gett klara beskedom sin syn på och sin attityd till byggmarknaden.Jag kan bara konstatera att det för näringsministerninte är något problem att 10--avbyggnadsarbetarna går arbetslösa.Han talar också om industristödspolitik, när dethandlar om att regeringen har punkteratbostadsmarknaden för att kanske ta pengardärifrån och använda till andra ändamål -- vad vetjag. Jag kan också konstatera att regeringenkommer att vara passiv då det gäller åtgärder för attförbättra situationen.Anf. 82 Näringsminister ():Fru talman! Regeringen kommer att vara passivoch kommer icke att föra någonindustristödspolitik, däremot se till att det skapassunda, riktiga arbetstillfällen i lönsamma företag.Det är inte vi som har punkteratbyggnadsbranschen. Det har skettkonjunkturförändringar på grund av en uppblåstöverhettning via en ganska socialistiskbostadspolitik. Den skapade under entopp, som vi nu ser utförsbacken på, och när mankommer ner från den toppen utsätts man för enganska hårdhänt behandling. Det blir dess värre sånär man inte har en jämnare, rentmarknadsekonomisk utveckling.Anf. 83 ():Fru talman! Här talar näringsministern om ensocialistisk marknad, och det är en lockandediskussion. Det som utmärkte Stockholmsregionenför var att marknaden var närmastfri då det gällde byggande av kontorshus. Frånsocialdemokratisk sida ville vi gå in och hållatillbaka detta byggande, men då fick vi kritik för attvi skulle reglera marknaden och på det sättet skapautrymme för bostadsbyggande. Jag vet inte hur detsom Per säger går ihop, men jagkonstaterar återigen att det inte planeras någraåtgärder från regeringens sida för att underlättaläget. Sådana åtgärder som har föreslagits, t.ex. attsatsa på ytterligare utbyggnad av kollektivtrafiken,bryr sig Per tydligen inte om.Anf. 84 Näringsminister ():Fru talman! har tydligen intelyssnat på någonting av det jag har sagt ellerredovisat om de åtgärder som regeringen vidtar. Vitänker inte via industristöd eller statliga pengarupprätthålla volymen i en bransch som intemotsvarar efterfrågan. Det är bara att konstateraatt byggnadsbranschen, ochbostadsbyggnadsbranschen i synnerhet, har varit enav de mest genomreglerade ochgenomsocialiserade branscherna i , och viser också de problem som är resultatet av denpolitik som har förts.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1991/92:223 omsandsugningen utanför FalsterbonäsetAnf. 85 Näringsminister ():Fru talman! Per Stenmarck har frågat statsrådetGörel Thurdin om regeringen är beredd attmedverka till att ytterligare sandsugning inomområdet utanför Falsterbonäset inte skall bedrivasefter den nuvarande tillståndstidens utgång.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Jag vill först lämna en orientering om denlagstiftning som reglerar sandsugning i havet.De bestämmelser som reglerar utvinning av sand,grus och sten på vår kontinentalsockel, dvs.havsbottnen och dess underlag, finns i lagen(1966:314) om kontinentalsockeln och ikontinentalsockelförordningen (1966:315). Enligtdenna lagstiftning krävs det tillstånd för att fåbedriva täktverksamhet i havet. Omtäktverksamheten är belägen inom allmäntvattenområde, dvs. ut till vår territorialgräns, skallverksamheten dessutom prövas enligt vattenlagenav vattendomstol.Enligt bestämmelserna ikontinentalsockellagstiftningen ankommer det påSveriges geologiska undersökning (SGU) att prövaärenden om tillstånd till sandtäkt inom allmäntvattenområde. Om en ansökt täktverksamhet är avstörre omfattning eller kan medföra betydandeskadeverkningar eller om statens naturvårdsverkbegär det, skall SGU hänskjuta ärendet tillregeringen för avgörande. Ansökan som avsertäktverksamhet utanför territorialgränsen prövasav regeringen.Som svar på Per Stenmarcks fråga vill jag framhållaatt det är berörd prövningsmyndighets uppgift attmed stöd av kontinentalsockellagstiftningensbestämmelser pröva tilltänkt täktverksamhetutifrån förutsättningarna i varje särskilt fall. Omsandsugningen inom området utanförFalsterbonäset skall få bedrivas efter det attgällande tillstånd löpt ut, får således bli föremål förprövning i varje särskilt fall. Regeringen kan, somPer Stenmarck säkert förstår, inte föregripaprövningen av eventuella täktansökningar.Anf. 86 PER STENMARCK (m):Fru talman! Jag ber att få tacka näringsministernför svaret på min fråga. Jag har förståelse för attnäringsministern inte vill föregripa behandlingen avfrågan när koncessionstiderna för de berördaområdena går ut. Låt mig ändå få fästauppmärksamheten på två faktorer som bör vägas ini ett eventuellt kommande beslut.Den första är de skador som bevisligen kan ses påstränderna och som inte minst framgick av ett TV-program . Som jag framhållit i minfråga, har stranden bara dragit sigtillbaka 10 m i närheten av ett av de områden därsandsugning bedrivs. Huruvida det finns någotsamband mellan denna verksamhet och skadornaråder det delade meningar om, men den endamöjligheten att ta reda på detta är att göra ettflerårigt stopp i verksamheten.Det har också bildats håligheter i havsbottnen. Idessa bildas svavelväte, där fiskar och annat livdödas.Att det är sandsugningen som förorsakar dessaskador är odiskutabelt och därmed ett brott mot dekoncessionsbestämmelser som gäller.Det andra som jag vill fästa uppmärksamheten påär den historiska möjligheten som vi har just attstoppa sandsugningsverksamheten i samband medatt koncessionstiden går ut.Olika myndigheter gör här olika bedömningar. Tillgrund för tidigare ställningstagande har praktiskttaget enbart de yttranden som SGU gjort fått varavägledande. Låt mig därför få avsluta med att ställafrågan: Är regeringen beredd att i det fortsattaberedningsarbetet också lyssna till andra experter,både bland myndigheter och bland den expertis påområdet som finns inom inte minstuniversitetsvärlden?Anf. 87 Näringsminister ():Fru talman! Jag har noterat synpunkterna från PerStenmarck. Regeringen kommer självfallet attlyssna på all tillgänglig expertis, när nästa prövningkan bli aktuell.Anf. 88 PER STENMARCK (m):Fru talman! Jag är mycket tacksam för dettakompletterande svar, att näringsministern ställersig förstående till kraven på att lyssna till olikaexperter, som förmodligen gör olika bedömningar.Det är en nyhet, för så har knappast varit fallettidigare.Som jag framhöll, finns det utomordentligtklara indikationer på att den verksamhet somförevarit också har vållat skada och att detta är enföljd av att avtalsvillkoren inte har uppfyllts. Dettaär anmärkningsvärt, och det är ocksåanmärkningsvärt att SGU under alla dessa åruppenbarligen inte gjort någonting eller i varje fallinte särskilt mycket för att förhindra uppkomstenav dessa skador.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1991/92:207 omarbetslivsfondenAnf. 89 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att vidta några åtgärder så att flersmåföretagare kan få del av arbetslivsfondensmedel.Det är min bestämda uppfattning attarbetslivsfondens medel också måste komma desmå företagen till del. Eftersom de små företagenhar en annan struktur och andra förutsättningar ände verksamheter som bedrivs i större skala, måstespeciella insatser göras för att nå dem.Arbetslivsfonden gör därför särskilda insatser föratt nå de mindre företagen. Den centrala fonden tarfram material och utvecklar metoder för dessainsatser. De regionala fonderna bedriver enuppsökande verksamhet. Även i samband medhandläggningen av bidragsgivningen tas hänsyn tillde mindre företagens särskilda villkor.I september i år lämnade regeringen ett uppdrag tillden centrala arbetslivsfonden i fråga omförutsättningarna för att inrätta s.k. lokalakunskapscentra för information ochkunskapsspridning om arbetslivsfrågor. I dettauppdrag ingår att fonden särskilt skall beakta desmå företagens behov av tillgång till kunskaper,erfarenheter, resultat från forskningsverksamhetoch praktisk tillämpning inom nämnda område.Uppdraget skall redovisas i en första etapp till den1 juli 1992.Avslutningsvis vill jag säga att det är avutomordentligt stor vikt att den centrala och deregionala arbetslivsfonderna gör storaansträngningar för att nå de mindre företagen.Anf. 90 ():Fru talman! Först vill jag tackaarbetsmarknadsministern för svaret. Bakgrundentill att jag ställde frågan var att jag var på en debattmed småföretagare, där de var mycket missnöjdamed att de hade så svårt att få ut medel från den härfonden. Sedan har jag satt mig in i detta litet meroch förhört mig runt om i landet.Det har då visat sig att man har väldigt olikaerfarenheter. Framför allt i början, sedanarbetslivsfonden hade inrättats, var det oerhörtsvårt för små företag att få ut medel därifrån. Mendet finns nu positiva signaler som jag också har fåtthöra. En trendförändring är på gång, och det börjarbli litet lättare. Man anstränger sig mera. Bl.a. harjag hört talas om ett pilotprojekt i länsom skall vara väldigt bra.Från andra län har jag fått höra att det är i stort setthopplöst att söka. Exempel som har nämnts pådetta är och Västmanland.Småföretagarna där säger att det är sådanasvårigheter och sådan byråkrati och att de inte harsamma resurser som stora företag att lägga ner tidpå ansökningarna.Dessutom är det svårt att beräkna sjukfrånvaron. Ismåföretagen går de till jobbet även om de är sjuka,och det är svårt att bevisa vad olika åtgärder skullekunna ge för resultat, trots att åtgärderna behövs.Det som är viktigt nu är signalen frånarbetsmarknadsministern att speciella insatsermåste göras och görs. Bara detta attförutsättningarna skall undersökas att inrättalokala kunskapscentra för information tycker jagverkar vara mycket mycket positivt.Arbetsmarknadsministerns svar och debatten överhuvud taget tror jag kommer att leda till att deregionala arbetslivsfonderna gör än störreansträngningar för att nå de mindre företagen. Såjag vill bara säga att jag är nöjd med svaret.Anf. 91 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Jag har exempel på att ett företag harskickat in en enda rad till sin regionalaarbetslivsfond och talat om att man är intresseradav att få bidrag från fonden. Mera har inte företagetbehövt uträtta, utan fondens personal har farit utoch fångat upp ärendet, vilket resulterat i att ettbeslut har verkställts.Det är den typen av obyråkratiskt agerande som jagönskar att alla regionala fonder skall ha. Här liggerju stora pengar, och det är väldigt bra om deanvänds till investeringar i den lågkonjunktur somvi upplever nu.Därför är min klara uppmaning till både dencentrala och de regionala fonderna: Satsa nu påsmåföretagen också!Anf. 92 ():Fru talman! Även jag har fått sådana signaler, menjag har också hört att vissa företag som har lämnatin ansökningar har fått tillbaka dem och blivittillsagda att fylla i nya siffror och visa upp nyautredningar. Man skulle t.ex. tala om precis hurmånga timmar som insatsen skulle kunna minskasjukfrånvaron med.Det finns alltså olika signaler, och det är därför jagtror att den här debatten kommer att leda tillytterligare stöd och hjälp för småföretagen.En stor del av medlen går tillorganisationsförändringar, och det är också sagt attdet skall vara på det sättet. Men det är inte så lättatt göra organisationsförändringar i företag medtvå eller tre anställda, där alla hjälps åt med allauppgifter över huvud taget. Det kan vara ett skäl tillatt i början så få småföretag fick del av fondernasmedel.Men som helhet har jag upplevt att en klarförbättring är på gång, och den här debattenkommer säkert att ytterligare förstärka den.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1991/92:216 om stöd tillÄlvdalen och MalungAnf. 93 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig om vad jagavser att föreslå med anledning av ochÄlvdalens kommuners begäran om ändring avstödområdeskategori från stödområde två tillstödområde ett.Frågan bereds i ,och därför är jag nu inte beredd att kommenteraenskilda kommuners inplacering i stödområde.Talmannen konstaterade att frågeställaren inte varnärvarande i kammaren och förklaradeöverläggningen avslutad.15 § Svar på fråga 1991/92:218 omlänsarbetsnämnden i länAnf. 94 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Enligt uppgifter i massmedia kommerlänsarbetsnämnden i , på grundav medelsbrist, att minska antaletpersoner i aktiva åtgärder. Mot bakgrund härav harInge frågat mig om jag tillstyrkersocialdemokraternas förslag om att tilldela AMSmera resurser så att länsarbetsnämnden iÖstergötlands län kan genomföra de planeradeåtgärderna.Arbetsmarknadsläget är allvarligt,och regeringen har därför föreslagit enrad åtgärder som skall bidra till att bekämpaarbetslösheten. Regeringen föreslår bl.a. följande:Utöver tidigare anslag skallarbetsmarknadsstyrelsen tilldelas 3,2 miljarderkronor för konjunkturberoende åtgärder somarbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbetenm.m.Till detta kommer förslag om tidigareläggning avinvesteringar i vägar, järnvägar, telenät och annaninfrastruktur.Även inom utbildningsområdet har regeringenföreslagit anslag för att utöka antaletutbildningsplatser såväl inom högskola som övrigreguljär utbildningsverksamhet.Trots regeringens förslag till ökade insatser för attbekämpa arbetslösheten är jag väl medveten om attvissa länsarbetsnämnder befinner sig i en besvärligsituation, och jag kommer därför att mycketnoggrant följa utvecklingen. Detta innebär att jagockså har en hög handlingsberedskap för att vidtaåtgärder om så blir nödvändigt.Anf. 95 ():Fru talman! Jag ber att få tackaarbetsmarknadsministern för svaret på min fråga.Min besvikelse delas av tiotusentals människor, inteminst ungdomar, som får avbryta eller ejpåbörja sin yrkesutbildning.Men trots detta vill jag gratulera uppdraget som ny arbetsmarknadsminister. Jagönskar att arbetsmarknadsministern med störrevilja, kraft och beslutsamhet fullföljer den aktivaarbetsmarknadspolitik som så många företrädarefrån socialdemokratin har fört. Tag inte efter PerAhlmarks exempel, att åka riket runt och önska dearbetslösa lycka till!Jag tycker inte om när uppmanarsvenska ungdomar att söka utbildning eller arbete iandra länder. Det tycker jag är att smita ifrånproblemen. Vi kan tillsammans klara av den nuaktuella krisen för tiotusentals människor som villförkovra sig.Vi socialdemokrater, liksom de fyra borgerligaregeringspartierna, lovade före valet att AMSskulle få de extra medel man begärt. Dessutomlovade den borgerliga regeringen i sinregeringsdeklaration att arbetsmarknadspolitikenskulle fullföljas. Därför vore det oerhört besvärligt,nästan grymt, om regeringen nu skulle svika detlöftet. Jag undrar: Är det verkligenarbetsmarknadsministerns mening att göra det?Om inte, hur tänker då arbetsmarknadsministernkonkret lösa problemen? Vilket besked gerarbetsmarknadsministern de 800 människor iÖstergötland som inte får fullfölja sin utbildningeller de ca 250 personer som inte får starta sinvårdutbildning i , , Mjölbyoch ? Vilket besked får jag och dessaungdomar av ministern?Anf. 96 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! skall vara glad, tyckerjag. I alla regeringar är det bra att förslagen är tillfullo förankrade, och i en fyrpartiregering är detspeciellt viktigt att innan slutligt besked ges fråganär i sin helhet väl förankrad.Sedan vet jag inte vad menar när detgäller mitt eventuella råd att ta ett jobb utomlands.I det fall som jag förmodar att syftarpå var det en enskild person som redan hadebestämt sig för att göra det, och det har jag ingenanledning att avråda ifrån. Vill ungdomar passa påatt skaffa sig internationell erfarenhet just i vårnuvarande lågkonjunktur och komma tillbaka närdet är bättre tider, passar det rätt hyggligtoch också den unge mycket väl.Anf. 97 ():Fru talman! Situationen är ju inte bättre i våragrannländer, så rådet får väl då gälla det enskildafallet.Nu säger arbetsmarknadsministern här att han skallha hög handlingsberedskap ''för att vidta åtgärderom så blir nödvändigt''. Situationen i Östergötlandär sådan att det felas ungefär 55 milj.kr. för att manskall kunna fullfölja komvuxutbildning och andrautbildningar och för att kunna starta vårdutbildningi fyra stora orter.De fyra regeringspartierna hade ju lovat att AMSskulle få de 2,5 miljarderna. Det finns , menarjag, en möjlighet i och med att vi socialdemokraterhar väckt en motion, som skall behandlas iarbetsmarknadsutskottet, om ytterligare 970milj.kr. Är kanske ett bifall till den motionen vadarbetsmarknadsministern menar med höghandlingsberedskap?Anf. 98 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Herr riksdagsman , det finnsockså andra alternativ att tillgodose det som behövsunder våren.Anf. 99 ():Fru talman! är det så, herrarbetsmarknadsminister, att läget är akut.Vårdutbildningarna skall ju börja resp.februari 1992. Beskedet till dem som går ikomvux är ju att de inte kan få fullfölja sinutbildning . Därför måste det till ettmycket snabbt nytt besked.All den planering som gjorts av länsarbetsnämndeni och olika kommuner är förgäves, ominte arbetsmarknadsministern kan geen klar signal om att pengarna kommer tidigt på detnya året.Anf. 100 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Jag lovar att jag skallkontakta länsarbetsnämnden i ochdiskutera igenom den här saken.Anf. 101 ():Fru talman! Då ber jag att få tackaarbetsmarknadsministern för det svaret.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1991/92:222 om sänktasocialavgifter som regionalpolitiskt instrumentAnf. 102 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig om påvilket sätt regeringen tänker utveckla systemet medsänkta socialavgifter som ett regionalpolitisktinstrument.Bakgrunden till frågan är att iregeringsförklaringen sägs att sänkningen avsocialavgifter kommer att utvidgas till större delarav inland och omfatta fler verksamheterän i dag.Frågan om utformningen av nedsättning avsocialavgifter -- både vad gäller geografiskomfattning och näringsgrenar -- bereds förnärvarande i i samband medbudgetarbetet. Jag är därför vid nuvarandetidpunkt inte beredd att kommentera pågåendeberedningsarbete.Anf. 103 ():Fru talman! Syftet med min fråga var just att fåreda på vilken ambition regeringen ocharbetsmarknadsministern har just när det gäller attförverkliga regeringsdeklarationens formuleringom att sänkningen av socialavgifterna kommer attvidgas till större delen av inland ochomfatta fler verksamheter än i dag.Regeringen har ju som sin politik att försöka skapagenerellt bättre villkor för företagen och då äveninom regionalpolitiken skapa generellt bättrevillkor i inlandskommunerna. Det är en riktigambition, och det är en ambition vikristdemokrater och är eniga om.Men som jag ser det är det viktigt också att vi ikärva ekonomiska tider prioriterar rätt, när visedan går vidare i den här färdriktningen. Det ärdet som är syftet med min fråga. Genom att börjamed att utvidga nedsättningen av de socialaavgifterna till att gälla fler verksamheter, helst tillatt gälla all näringslivsverksamhet, kommer manundan mycket av detaljregleringar och krångel.Kan arbetsmarknadsministern utveckla svaret litetmera och berätta vilken ambition han arbetar efter?Är det att utvidga nedsättningen av sociala avgiftergeografiskt eller är det att utvidga den till attomfatta fler verksamheter, i första hand inomstödområde 1?Anf. 104 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Det finns faktiskt ett färdigt förslagpå mitt departement. Jagkan säga att förslaget följer den huvudprincip somanges i regeringsdeklarationen, dels att utökaområdet, dels att bredda med fler näringsgrenarinom det område där nedsättningarna gäller.Anf. 105 ():Herr talman! Jag får tacka för den upplysningen.Tyvärr gör den mig inte helt nöjd. Jag hade hoppatsatt man i första hand skulle försöka skapa så bragenerella villkor som möjligt, i första hand istödområde 1, innan man började utvidga detgeografiska området. Jag hoppas attarbetsmarknadsministern kan överväga desynpunkterna. Jag tror att det är den uppfattningensom är dominerande i inlandskommunerna, skall få rejäla styrmedel i inlandskommunernai stödområde 1 i första hand, innan alltför månganya områden plockas in.Anf.106 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag kanske får påminna minlänskamrat om att de tio inlandskommunerna iVästerbotten har stått helt eniga om att de villbehandlas på lika sätt när det gäller nedsättning avarbetsgivaravgifterna. Så kommer inte att skeenligt det förslag jag nu arbetar med. Men såmycket kan jag säga, att mitt sätt att arbetastämmer väsentligt bättre med de kommunernassynpunkter än vad det gör som här i dag.Anf. 107 ():Herr talman! Jag kommer från iVästerbottens län. Jag är helt övertygad om att detkänns angelägnare att prioritera insatser iStoruman, , , och Sorseleän att utvidga nedsättningen till att gälla Lyckselekommun. Men finns delar av Lyckselekommun -- vi talar om och Björkseleförsamlingar -- där det kan finnas anledning att seöver gränsdragningen. Jag kan framföra denförhoppningen att den utvidgning i geografiskmening som arbetsmarknadsministern jobbar medi första hand gäller sådana områden och inte alltförstora geografiska områden, så att man därmedriskerar att tappa i effekt av de viktiganedsättningarna av de sociala avgifterna.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1991/92:224 omungdomsarbetslöshetenAnf. 108 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat på vilket sättarbetsmarknadsministern anser att sänktaungdomslöner och försämrad anställningstrygghetskapar fler jobb åt arbetslösa ungdomar.Ungdomarnas situation på arbetsmarknaden inuvarande lågkonjunktur är, som vi alla vet,mycket svår. Vi måste därför förutsättningslöstdiskutera detta allvarliga problem, medmålsättningen att finna vägar för att ge våraungdomar möjlighet till en meningsfullsysselsättning i form av arbete.Regeringen beräknar för nästa budgetår attarbetslösheten direkt kostar mer än 40 miljarderkronor. Medlen måste användas på ett sådant sättatt så många som möjligt får fäste påarbetsmarknaden i form av utbildning, praktik ellerarbete. Det gäller inte minst ungdomar under 25 år.Ungdomsgarantin innebär att alla arbetslösaungdomar garanteras sysselsättning --antingen utbildning eller arbete. Denna garanti,som är unik för , skall fortsätta att gällaoberoende av konjunkturläget.Den grupp bland de arbetssökande som harhög arbetslöshet är 20--24-åringarna. Det ärdessutom denna åldersgrupp som dominerar blandde långtidsarbetslösa, och antalet ökar ocksåsnabbast. Det är förödande för ungdomar, somännu inte fått en yrkesidentitet, att ställas utanförarbetslivet.Nya vägar måste sökas, som kan underlätta förungdomarna att få tillträde till den öppnaarbetsmarknaden. Inget får därför vara heligt attdiskutera. Det är med detta syfte som jag har förtfram funderingar dels på departementets egnaansvarsområden, dels om de avtaladeungdomslönerna och tiden för provanställning.När det gäller lönerna är det framför alltlönesättningen för ungdomar som anvisats arbete ien arbetsmarknadspolitisk åtgärd jag talar om. Detkan inte vara riktigt att man får inlåsningseffektergenom att man kan tjäna mer genom ett sådantarbete än om man arbetar t.ex. på ett avtalsområdemed viss ungdomslön på den reguljäraarbetsmarknaden.Samtidigt utgör enligt min mening antaletungdomar som anvisats arbete på särskildinskolningsplats, med sitt arbete förlagt till denoffentliga sektorn, en alltför dominerande andel avdet totala antalet som är i åtgärd.Det finns en felaktig styrningseffekt i dessaförhållanden. Vi får inte göra om misstaget somförra regeringen gjorde, dvs. styra in ungdomarnamot den offentliga sektorn.