prot · GE09115 · 1991-05-21 00:00:00 — Jag vill bestämtförneka att jag antyder att det skulle vara avsiktligt.Jag är fullt medveten om att denna typ avmissförstånd dess värre kan inträffa i byråkratiersom har en stark dragning åthemlighetsmakerihållet. Så skulle jag hellre viljauttrycka det. Men kan man vara bombsäker på attinte liknande missförstånd kan ha uppträtt i Loméoch ? Vad har ni gjort för att kontrolleradetta? Är ni beredda att göra någonting ytterligare,mot bakgrund av nya uppgifter, för att verkligen fågarantier för att icke ytterligare missförstånd haruppträtt i denna affär?Anf. 98 Utrikesminister ():Herr talman! Som jag sade i mitt svar har man frånkonsulatet i och ambassaden i haftkontakt från en tidpunkt före mordet fram till långtid efteråt. har jag fått se tre fotografier av enman. Det finns likheter mellan de tre fotografiernamen också starka avvikelser. Man gör gällande attett av fotografierna inte föreställer den man somdet uppges föreställa. Jag kan inte avgöra om det ärrätt eller inte -- och det är väl svårt för någon annanatt göra det också. Det måste vara en sak förpolisen, inte för UD-tjänstemän.Anf. 99 PER ():Herr talman! Ja, det är givetvis en sak för polisen.Men polisen använder sig, såvitt jag vet, när detgäller avlägsna orter som och i vissutsträckning av UDs tjänster. Kan vi möjligen få enkonstruktiv avrundning på denna debatt genom attutrikesministern förklarar sig beredd att se till verkligen går till botten med detta -- motbakgrund av de nya uppgifter som han delvis tagitdel av, och som jag också har fått ta del av här. Kanhan förklara sig beredd att se till att man granskardetta hela vägen tillbaka, så att det inte finns minstarisk för något som helst missförstånd? Det hade jublivit fallet om inte vi hade följt upp detta från vårsida. Kan utrikesministern här säga att mankommer att ta kontakt med generalkonsulatet iLomé och ambassaden i för att gå helavägen tillbaka för att kontrollera materialetshållfasthet?Anf. 100 Utrikesminister ():Herr talman! Tveklöst och så långt det går, ja!Anf. 101 PER ():Herr talman! I så fall tackar jag för det svaret ochkonstaterar att riksdagsfrågor i alla fall kan ha enviss vikt och leda en viss del av vägen fram tillnågonting konstruktivt.Anf. 102 Utrikesminister ():Herr talman! Jag har alltid betraktat frågorna somställs här med stor respekt. Det här är inte förstagången jag upplever att en fråga har spelat enpositiv roll. Det är utmärkt att det ställs frågor. Dethär är en utmärkt fråga.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1990/91:596 om en nordiskkärnvapenfri zonAnf. 103 Utrikesminister ()Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att föra upp frågan om en nordiskkärnvapenfri zon på politisk nivå för attåstadkomma konkreta resultat.I frågan refereras till den rapport om enkärnvapenfri zon i nordiskt område, som ennordisk ämbetsmannagrupp presenterade vid denordiska utrikesministrarnas möte i imars i år.Gruppen tillsattes av ministrarna för attundersöka förutsättningarna för en zon. Det måstebetonas att detta var första gången underefterkrigstiden som en gemensam nordiskarbetsgrupp tillsattes för att studera frågor på detsäkerhetspolitiska området. Arbetet i gruppen harhaft ett betydande värde i sig. Säkerhetspolitiskafrågor som i arbetets begynnelse tycktes svåra attdiskutera har under arbetets gång allt lättare funnitsin plats i ett gemensamt nordiskt tankeutbyte.Beslutet i innebar också att gruppenskall fortsätta att mötas för att behandla särskildanordiska perspektiv på den säkerhetspolitiskautvecklingen i och därvid givetvis ocksåtanken på en kärnvapenfri zon.Rapporten är en intressant genomlysning av demånga och mycket komplicerade frågor som ärförbundna med en kärnvapenfri zon i nordisktområde. Den måste betecknas som ett väsentligtbidrag till den säkerhetspolitiska debatten i Nordenoch knyter också denna till den dynamiskautvecklingen i dagens Europa.Vid mötet i beslöts att rapporten skulleingå som ett led i de säkerhetspolitiskaövervägandena i de nordiska huvudstäderna. Somett delsvar på fråga kan jag alltsåkonstatera att rapporten nu är på politisk nivå hosde nordiska regeringarna. Den skall också i alla denordiska länderna göras tillgänglig för vidarediskussion. Därför översätts den just nu från densvenskspråkiga versionen till olika nordiska ländersspråk.Men beslutet i gick längre än så. Denordiska utrikesministrarna beslöt också attrapporten skulle tillställas den Europeiskasäkerhets- och samarbetskonferensen (ESK) ochNATO samt och Förenta staterna.Detta för mig in på en av rapportens centralapunkter och en viktig anledning till att de nordiskaländerna beslöt att påskynda arbetet för att ha ettunderlag tillgängligt detta år.Ämbetsmännen konstaterar att en nordisk zonmåste ses i sitt bredare europeiska sammanhang.Den får inte undergräva de element som hittillsbidragit till säkerhet och stabilitet i norra nordiska säkerhetspolitiska mönstret är ochförblir en del av det europeiska mönstret.Men förändras det europeiska perspektivet. Låtmig bara peka på sådana historiska skeenden somTysklands enande, upplösningoch demokratiseringen i Öst- och Centraleuropa.Toppmötet inom ESKs ram i i november 1990satte slutpunkten för det . Vi har gotthopp om att ett avtal om en begränsning av destrategiska kärnvapnen skall kunna föras i hamnoch att om konventionellastyrkereduktioner skall kunna träda i kraft. Inomöverskådlig tid avtecknar sig konturerna avförhandlingar om kärnvapen med kort räckvidd.En omprövning av kärnvapenmakternas militäradoktriner pågår.Europa söker sig ett nytt säkerhetspolitisktmönster. Zontanken måste föras in i det nyaeuropeiska tänkandet för att man skall kunna se hurde två kan passas samman. Så har de nordiskaministrarna beslutat att göra då rapporten nuöverlämnas till länderna i ESK-kretsen. Så avserockså den fortsätta att verka ien process som inte bara syftar till ökad säkerhetför staterna i en eventuell zon, utan också tillförtroendeskapande i det europeiskasammanhanget och till nedrustning och avspänningi . Detta gemensamma nordiska arbete harett säkerhetspolitiskt förtroendeskapandeegenvärde.Anf. 104 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern för ettlångt och utförligt svar. Det blev så förfärande tystefter Karlshamnsmötet, när denna rapportöverlämnades. Jag har mött olika förklaringar tilldet. En förklaring skulle vara att man vill mer ellermindre begrava denna rapport och inte röra såmycket i zonfrågan. Argumentet skulle då vara attdet har skett en positiv förändring när det gäller detsäkerhetspolitiska läget i , och zonfråganskulle därmed komma mera i bakgrunden.Det är riktigt att det har skett en förändring till detpositiva när det gäller det säkerhetspolitiska läget iEuropa, med de stora förändringarna i Östeuropaosv., precis som utrikesministern säger. Men detkan ju inte vara ett argument för att zonfrågandärmed mer eller mindre skulle föras bort fråndagordningen. Så har jag heller inte uppfattatutrikesministern.I svaret sägs: ''Ämbetsmännen konstaterar att ennordisk zon måste ses i sitt bredare europeiskasammanhang. Den får inte undergräva de elementsom bidragit till säkerhet och stabilitet inorra . ''Jag har lite svårt att förstå deras resonemang. Omman nu driver den nordiska zonfrågan aktivt, kanjag inte på något sätt se att det skulle störa ellerundergräva den process som pågår i , utandet måste ju vara ett komplement. Jag håller intemed dem i deras resonemang. Jag vet inte omutrikesministern gör det, eller hur utrikesministernser på det här.Anf. 105 Utrikesminister ():Herr talman! Låt mig först säga att avsiktenverkligen inte är att tysta ner frågan om en nordiskkärnvapenfri zon och att låta allt vara nog med detsom är presterat. Vad vi fått är en värdefullgenomlysning. Ämbetsmannagruppen har gjort ettutomordentligt fint arbete. gäller det attfortsätta diskussionen. Framför allt gäller det atr fåESK-staterna att förstå att en nordisk kärnvapenfrizon skulle kunna bli ett mycket värdefullt led iskapandet av ökat förtroende. Det är enförutsättning för att zonen skall kunna komma tillstånd. Utav de fem länder, som ligger bakomämbetsmannagruppens rapport, tillhör ju treländer Nato. Man måste alltså göra en gemensambedömning och då är det rätta sammanhanget justESK. Avsikten är att vi skall vara aktiva påområdet, inte begrava zontanken.Anf. 106 ():Herr talman! Jag är nöjd med den sistakomplettering som utrikesministern gjorde. Jagtackar för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1990/91:614 om detillfångatagna svenskarna i KashmirAnf. 107 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig omvilka snara åtgärder regeringen ämnar vidta för attpåskynda ett fritagande av de båda svenskarnaJohan och , vilkakidnappats av en muslimsk grupp i Kashmir.Det har gått kidnappningen.Dess värre har ansträngningarna att få till stånd enfrigivning ännu inte lett till något resultat, vilketnaturligtvis är djupt otillfredsställande. Jag ärmedveten om vad detta betyder även för Janssonsoch Lomans anhöriga. står ifortlöpande kontakt med dessa.Både regeringens kontakter med indiskaregeringen och våra övriga ansträngningar för attmedverka till en frigivning av de båda svenskarnainleddes självfallet när kidnappningenblev känd. De har oavbrutet fortsatt sedan dess.Vår ambassad i arbetar intensivt för attJansson och skall släppas fria. Ambassadenhar haft tjänstemän på plats i Kashmir för att hållanära kontakt med polis- och militärmyndigheternaoch med representanter för det kraftverksprojektsom och arbetar vid. Vi har i ettuttalande via ambassaden i riktat envädjan till kidnapparna, i vilken vi både erinradeom engagemang för mänskliga rättigheteroch fastslog att våldshandlingar och brott varoacceptabla medel i kampen för dessa rättigheter.Därefter har kabinettssekreteraren gjort ettuttalande, som också återgavs i pressen i Kashmir.Ytterligare vädjanden har gjorts genomvår ambassadör i . Ambassaden harockså förmedlat vädjanden till kidnapparna från deanhöriga. Regeringen är vidare beredd att vidbehov omgående sända en läkare till Kashmir föratt bistå de kidnappade om möjlighet härtill skulleges. Åtgärder har redan vidtagits för omedelbarläkarhjälp så snart svenskarna frigivits.Ett stort antal organisationer som intresserar sig förmänskliga rättigheter i Kashmir har anslutit sig tillregeringens vädjanden om frisläppning. Detta harskett genom uttalanden av både FNsgeneralsekreterare, ochIslamiska föreningen i , vilkautrikesdepartementet varit i kontakt med. Ävenindiska MR-organisationer och olika grupper iKashmir har krävt frigivning. Krav på frigivning harockså kommit från den pakistanska sidan iKashmir.Regeringen har även vidtagit andra åtgärder, somjag av olika skäl inte har möjlighet att gå in på här,därför att detta skulle kunna skada syftet att påbästa sätt bidra till ansträngningarna att få Janssonoch fria. Jag kan emellertid försäkra KarinIsraelsson att vi ständigt arbetar med fallet ochsjälvfallet också i fortsättningen kommer att prövaallt som kan främja en lösning.Jag vill som ett positivt inslag i bilden nämna att detär vårt bestämda intryck att befolkningen iKashmir-dalen starkt sluter upp för en frigivning,och befolkningen är mycket kritisk motkidnapparna därför att kidnappningen inte gagnarkashmirbornas intressen. Exempelvis har det cirkatusental kashmirbor som arbetar för det svenskakraftverksprojekt, där de båda svenskarna äranställda. också vädjat om svenskarnas frihet.Kidnappningen har medfört att arbetet vid detta förKashmir viktiga projekt nu ligger nere, att dessakashmirbor blivit arbetslösa och att projektetsgenomförande kan äventyras.Slutligen vill jag framhålla att den indiskaregeringen, som givetvis har ansvaret för deåtgärder som vidtas i Kashmir för att förmåkidnapparna att frige de båda svenskarna, alltjämtanser sig ha goda förhoppningar om att en lösninginte skall vara alltför avlägsen.Den har emellertid framfört sindjupa oro och besvikelse över tidsutdräkten till denindiska regeringen. Detta gjordes bl.a. helt nyligenav chefen för till ambassadör i Stockholm.Samtidigt har vi från svensk sida framfört tillindierna att vi är angelägna om att en lösning skerpå ett sätt som inte vållar de fångna svenskarnaskada. Den fritagning talar om kanvara mer komplicerad än den låter.Anf. 108 ():Herr talman! Jag vill först tacka utrikesministernför ett långt och utförligt svar på min fråga. När jagställde frågan tyckte jag att det hade varit väldigttyst angående den här kidnappningen -- inte minstifrån regeringens sida. Svaret brukar ofta vara atttyst diplomati pågår, och under den tiden släpperman inte ut någon information.Jag tror att det var ganska klargörande, när vi nufick beskedet, att en hel del arbete trots allt harpågått. Möjligtvis har man inte ställt tillräckligtstarka och kraftfulla krav på den indiskaregeringen, som ju har huvudansvaret för detprojekt som ligger bakom ett svenskt engagemang,nämligen att åstadkomma ett kraftverk i den härdelen av . Som bekant pågår här ettval. Kanske skulle man tidigare ha försökt attpåverka nuvarande regering genom att merofficiellt i deras land uttala vad man från svenskregerings sida egentligen tycker och anser områdande situation, samt uttala vilka krav vi ställerpå en indisk regering när det gäller att skyddautländska medborgare, som utför ett gagneligtarbete i deras land. Vi har inte sett speciellt mycketav ett sådant agerande.Utrikesministern avslutar sitt svar rätt dystert,nämligen att det kan handla om en mycketkomplicerad fritagning. I dagens tidningar har jagläst att det finns skäl att påstå att svenskarnakommer att friges när man har fått en stabilareregering, en regering som tvingas ta itu medKashmirfrågan. Frågan är: Har vi tid att vänta?Finns det ingen ytterligare möjlighet att kunnapåverka för att se till att de här två som sitter iovisshet -- och deras anhöriga naturligtvis -- får ettpositivt svar? Det är inte bra att svenskar på det härviset skall vara en del i ett storpolitiskt pussel.Anf. 109 Utrikesminister ():Herr talman! Jag delar till fullo den uppfattningen.Det är naturligtvis någonting helt oacceptabeltbåde från mänskliga synpunkter och internationellarättssynpunkter att man kidnappar folk på det härsättet och håller dem i fångenskap. Men det är denindiska regeringen som bär ansvaret för att gisslansläpps. Det är de indiska myndigheterna som måsteagera. Jag kan försäkra att den indiska regeringeninte svävar i tvivelsmål om vilkabestämda krav den har, och dethar den inte gjort under hela . Sedanär det ju alltid en avvägning som kan vara nog såbesvärlig . Det gäller att komma underfundmed vad som bäst tjänar syftet, och vilken väg manskall gå. Det har naturligtvis förekommit en långrad uppvaktningar, samtal och påtryckningar, menäven en del tyst diplomati som kan vara nog såvärdefull. Jag hoppas i alla fall att den kommer attvisa sig vara det.Om man får tro kidnapparna, vilket man kanskeskall vara försiktig med, eller om man gör en egenanalys, kan det val som har förrättats avsevärt haökat de kidnappades möjligheter att komma loss.Anf. 110 ():Herr talman! Jag ber att få tacka förutrikesministerns förtydligande i den här frågan.Min förhoppning är att arbetet fortsätter kanskenågot mer intensivt och med en mer officiell prägel,vilket i sig skulle kunna utgöra en påtryckning.Amnesty International har inte haft möjlighet attskicka representanter till Kashmir. De indiskamyndigheterna förvägrar en sådan organisationinresetillstånd, vilket jag tycker äranmärkningsvärt. brukar jui många andra länder spela rollen av ett språkrör.De indiska myndigheternas agerande kan tyda påatt man inte vill att de oegentligheter somförekommer skall uppenbaras.Vi får naturligtvis se vad som händer förhoppning är att det skall bli en stabilregering. Om så inte blir fallet, blir ju lägetbetydligt bekymmersammare. Det är väl för sentatt göra någonting från för att påverkavalutgången och något sådant kan jag inte hellerfordra av en utrikesminister. Men om man tidigarehade varit litet mer officiell i sitt agerande och i sinkritik, hade man kanske kunnat påverkavalutgången.Anf. 111 Utrikesminister ():Herr talman! Jag vill bestämt avvärjabeskyllningarna om att man frånutrikesdepartementet skulle ha varit passiv och intebedrivit ett intensivt arbete. Det är mångatjänstemän på som har varitfullt upptagna med att hålla kontakt, inte minstmed de anhöriga, och med att finna nya vägar.Dessa tjänstemän har utfört ett utomordentligtarbete, vilket de som regel gör.Det är indiska regeringen som avgör om AmnestyInternational skall få komma in i Kashmir, någotsom vi och har krävt, vilketdock inte har hjälpt.Efter att ha fått en noggrann redovisning av allasteg, är jag övertygad om att man frånutrikesdepartementet har gjort den rättaavvägningen med hänsyn till möjligheten attåstadkomma ett resultat. Där kan man ha olikauppfattningar. är välkommen tillutrikesdepartementet, så skall hon få en mycketnoggrann föredragning.Anf. 112 ():Herr talman! Jag tackar för denna inbjudan. Detär möjligt att jag kommer att utnyttja den.Det finns många som har haft funderingar kringdetta. Svaret som har lämnats har delvisskingrat en del av den dimma som har legat över dethär. Det kan möjligtvis vara så, att svenskmassmedia inte har uppmärksammat UDsagerande. Man har redovisat vad som har hänt påplats med hjälp av den ambassadpersonal som därfinns, men inte att genomkontakter med den indiska regeringen skulle hagjort någonting. Det är i så fall en miss. Detta hadekanske också kunnat påverka.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1990/91:607 av koncernbidrag till Saab-AutomobileAnf. 113 Industriminister ():Herr talman! har frågat mig om detinte finns någon gräns för regeringens givmildhetmot Saab.När staten i olika former och i olika sammanhangengagerar sig i projekt som drivs av företag är detför att statens engagemang förväntas leda till enutveckling som är väsentlig för landet i stort ellerför en viss region.Riksdagen beslöt att staten skall medverkavid finansieringen av ett civilt flygplan vid , kallat 2000. Staten medverkar ifinansieringen på affärsmässiga villkor och medlägst 1 050 milj.kr. och högst 1 200 milj.kr. Hittillshar 600 milj.kr. I överenskommelseningick att skulle etablera en fabrik förtillverkning av bensinmotorer till personbilar iKarlskrona. Den skulle ha minst 500 anställda frånutgången av efter en successiv uppbyggnadmed början . har anmält tillregeringen att investeringen integenomförs utan att den har skjutits på framtiden.Saab-Scanias civila flygverksamhet har sedan år1980 haft en mycket positiv utveckling.Ett lokaliseringsstöd på 154 milj.kr. har betalats uttill för investering i en personbilsfabriki . Regeringen har konstaterat, att enligtreglerna kan regeringen begära att 77 milj.kr.återbetalas. Regeringen diskuterar för närvarandebl.a. denna fråga med Saab-Scania.Saab-Scania fick genom regeringsbeslut den 25april 1991 en s.k. koncernbidragsdispens för bidragtill --1992.Vid utformningen av svaret har jag i denna delsamrått med biträdande finansminister . Koncernbidrag är under vissaförutsättningar avdragsgillt för det givandeföretaget och skattepliktigt för det mottagandeföretaget. Ett villkor är att moderföretaget ägermer än av aktierna i dotterföretaget.Regeringen kan medge dispens från villkoren förkoncernbidrag för verksamhet som är av väsentligbetydelse från samhällsekonomisk synpunkt.Saab-Automobile ägs av och GeneralMotors med hälften var. De koncernbidrag somkan komma i fråga ges till en verksamhet somkännetecknas av långsiktiga och starkautvecklingsinslag. Saabs personbilsverksamhet ärav väsentlig betydelse för landets ekonomi.Företagets stora utvecklingsresurser och högatekniska kompetens är av betydelse för näringslivetsom helhet. Företaget bidrar till landets export ochär viktig för sysselsättningen, inte bara på de egnaverksamhetsorterna utan även på orter medunderleverantörer. Regeringens beslut uppfylleralltså de förutsättningar som uppställts för dispens.Statens medverkan i vissa av Saab-Scaniasverksamheter är klara exempel på engagemangsom har eller förväntas ha stor positiv betydelse försvensk industri och för vissa regioner. Regeringenhar inte särbehandlat och Saab-Automobile i något avseende.Anf. 114 ():Herr talman! Jag tackar för svaret, även om det juinte var något formellt svar på den fråga som jagställde, men eftersom min fråga var en smulaprovokativ, kan jag förstå att industriministern inteville svara på var gränsen går för givmildheten motSaab.Svaret innehåller en intressant redogörelse för destöd som har getts till , men enligt minuppfattning är det en något ofullständigredogörelse. Det stöd på 350 milj.kr. som statengav 1980 nämns inte i svaret. Jag undrar hur mycketav den insatsen som kan ha kommit tillbaka tillstaten.Det är också intressant att notera att 600 milj.kr. avstödet till 2000 har betalats ut. Hur kommerdet sig att inte hela stödet har utbetalats? Beror detpå att bensinmotorfabriken inte tycks bli av? Detskulle också ha betalats ut ett etableringsstöd tilldenna fabrik i , vilket uppenbarligeninte heller kommer att utbetalas. Jag vill gärna haen bekräftelse på detta.I min fråga nämnde jag att förutomlokaliseringsstödet till , var det fråga omförlustavdrag och ett mycket lågt tomtpris, somnärmast också har drag av stöd. I och för sig är detklart att regeringen kan ge dispens förkoncernbidrag. Min uppfattning är att det inte finnsanledning att , eller , skallsärbehandlas. Visserligen rör det sig om storaförluster, så det finns ju hål att stoppa pengarna i såatt man kan slippa betala skatt.Jag anser att själva produkten från miljösynpunktinte är av det slaget att den bör uppmuntras iförhållande till andra produkter.Anf. 115 Industriminister ():Herr talman! Att det inte har utbetalas mer än 600milj.kr. av villkorslånet hänger samman med detavtal som har träffats. De 112 milj.kr. till etableringav en bensinmotorfabrik i har naturligtvisinte utbetalats, eftersom det inte har blivit någonfabrik. har inte tagit definitiv ställning till omhuruvida det blir en fabrik eller inte. Därför hållsden frågan öppen.Saab-Scanias köp av tomtmark i var enaffärsuppgörelse som innebar att Svenska varvsålde AB till . Det finns ettavtal som naturligtvis är en affärshemlighet ochsom jag därför inte kan gå in på här. Det rör sigalltså om en affärsuppgörelse och jag utgår ifrån attSvenska varv har tagit betalt på det sätt sommarknaden medger för den tomt som finns i Malmöoch som disponeras av Saab.Anf. 116 ():Herr talman! Det är möjligt att Svenska varv antogdet pris som var villigt att betala, menom tomten hade bjudits ut på marknaden, är detmöjligt att priset hade blivit ett annat. Det fannskanske flera intressenter än näraffären gjordes upp. Som industriministern sadeskyddas affären av affärshemlighet, så vi vet intehur stor den icke osannolika subventionen kan havarit.Min grundfråga är: Varför skall denna verksamhetsärbehandlas? Jag tror inte att det finns någonsvensk industri som har fått stöd av den härstorleksordningen. Jag vet inte omindustriministern kan nämna något exempel pånågon annan industri som har gynnats på sammasätt.Anf. 117 Industriminister ():Herr talman! Varje beslut som har fattats, vare sigdet gäller regionalpolitiken eller detta villkorslån,har fattats efter bedömning av på vilket sätt detstöder den samhällsekonomiska utvecklingen ochsysselsättningen. Det är dessa grunder som harvarit avgörande och som är avgörande också i andrafall där samhället engagerar sig.Akutmottagningen är nu stängd, men det finnsnaturligtvis projekt som har stor betydelse förutvecklingen av olika industrier. Den civilaflygplanstillverkningen i är ett område därvi har stora möjligheter att hävda oss i framtiden.Det visar sig också att nu tillhör devärldsledande när det gäller flygplan av den storleksom tillverkas.