prot · GE09108 · 1991-05-07 00:00:00 — Det är intealldeles lätt att klara ut gränsdragningsfrågorna.Efter att tagit del av erfarenheterna på dettaområde är mitt intryck att kritik ibland kommerfrån skattskyldiga inte på grund av att det råderoklarhet om vilka bestämmelser som skall gälla,utan därför att man fått besked frånskattemyndigheterna men inte gillar innehållet i debesked som givits. Detta har i sin tur föranlett endel kritik.Anf. 70 ():Herr talman! Statsrådets senaste inlägg,åtminstone sista meningen, var alldeles extraordinärt. Jag har exempel på när man imervärdeskatteärenden kontaktat skattechefersom sagt: Vi kan över huvud taget inte ge någonupplysning hur ni skall hantera er bokföring ellerhur ni skall bete er när ni skickar ut era fakturor.Detta har de sagt när man ringt till dem.Jag har personligen försökt kontakta både dessaskattechefer och personer som varit i kontakt medfinansdepartementet för att kunna arbeta meddessa frågor. Jag har dessutom fått helt olika svar.De som jag frågat har hävdat att de fått vissaupplysningar från . Då måsteändå ha uttryckt åsikter ommyndigheternas tolkning. Jag anser därför attstatsrådet borde tillstå att propositionen var dåligtskriven. Man har mycket fort hafsat fram ettförslag. Man kunde ha dröjt med detta, eftersomman inte visste hur det skulle hanteras.Anf. 71 Statsrådet ():Herr talman! Jag vet att det ibland uttryckts åsikterom att vi haft för bråttom när det gällt att reformeravårt skattesystem och att vi skulle ha väntat meddetta ytterligare . Jag delar inte denuppfattningen. Jag anser att det var brådskande.Jag anser dessutom att det inte har begåtts några felpå detta område i lagstiftningsarbetet.Jag vill understryka vad som gäller på detta områdelika väl som på andra. Det ankommer inte påregeringen att göra bedömningar och tolkningar avlagreglerna, utan det får göras i sedvanlig ordningav skattemyndigheterna.Anf. 72 ():Herr talman! Jag vill ställa en sista fråga tillstatsrådet. Är det vanligt och acceptabelt att maninte får veta vad ett riksdagsbeslut innehåller förränett år efter beslutet fattades?Anf. 73 Statsrådet ():Herr talman! Vi är säkert överens om att det ärönskvärt att skattemyndigheterna utfärdar sinatillämpningsföreskrifter så skyndsamt som möjligt,och helst innan reglerna träder i kraft. Mentillämpningen av lagarna måste många gångerprövas genom ett förfarande i vårtdomstolsväsende, och det tar med nödvändighettid. Det råder en osäkerhet innan domstolarna harfällt sitt utslag. Den typen av rättstillämpning är enviktig del av vårt skattesystem, och den kommer viinte undan.Anf. 74 ():Herr talman! Domstolarna säger egentligen intesitt förrän efter det man gjort de förstabedömningarna på t.ex. skattemyndighetsnivån,även om det finns ett förfarande medförhandsbesked.Att domstolarna skall pröva lagstiftningen är ensak, men när man inte ens kan fastställa något slagsregel, och det ganska snabbt, visar detta attregeringen inte i propositionen klart och tydligttalat om hur man anser att denna gränsdragningskall göras.Anf. 75 Statsrådet ():Herr talman! Jag skall inte upprepa mig. Jag villbara slutligen konstatera att det -- detråkar vara den norska nationaldagen -- kommer ettbesked från på denna punkt. Dettycker jag att och jag gemensamtkan glädja oss åt.Anf. 76 ():Herr talman! Jag vet inte om detta är ett mycketglädjande besked för dem som bedriver utbildningoch kanske inte intill denna dag har kunnat skrivaut några fakturor. Frågan är ju inte ens klarlagd idag.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1990/91:538 omskattskyldigheten för visst slag av stiftelserAnf. 77 Statsrådet ():Herr talman! har pekatpå att en viss stiftelse inte befriats frånskattskyldighet och begär besked om jag är bereddatt verka för skattebefrielse för stiftelser avliknande slag.Flera förutsättningar måste vara uppfyllda för atten stiftelses skattskyldighet skall kunna begränsas.En begränsning i skattskyldigheten medges bl.a.inte om en stiftelse inte bedriviteller inte kan väntas komma att bedriva verksamhetsom skäligen svarar mot avkastningen av stiftelsenstillgångar.När det gäller den stiftelse som hänvisar till har frågan om begränsadskattskyldighet prövats av skattemyndigheternaoch skattedomstolarna och jag har erfarit att fråganåter prövas i domstol. Jag kan självfallet inte uttalamig om hur jag ser på skattefrågan i detta enskildafall. Jag kan endast konstatera att stiftelsernasskattskyldighet och övriga beskattningsfrågor somrör stiftelser är föremål för en översyn av stiftelse-och föreningsskattekommittén (Fi 1988:03). Detfinns, enligt min mening, inte några skäl attföregripa denna översyn.Anf. 78 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret. Dethär är en stiftelse som förvaltas och styrs heltideellt. Ingen har tagit ut någon ersättning ellerbetalning eller fått någon förmån från stiftelsen.Avkastningen går till medicinsk forskning;har fått över 100 000 kr.De samlingar som styrelsen vårdar är enligtriksarkivarien unika och oerhört värdefulla förforskningen, och de bör inte skingras. Det står juockså skrivet i testamentet att de inte får skingras.Genom orimliga skatteregler kan stiftelsen tvingastill konkurs.Anser statsrådet att det bör finnas förutsättningarför att en sådan här stiftelse skall kunna existera? Iså fall måste reglerna ändras. Regeringsrättenbehandlade frågan och vägrade dåprövningstillstånd. Efter vad jag förstår återstårinte mycket annat än att ändra på reglerna. Dettakan man göra genom att ta bort 80-procentsregeln,eftersom den uppenbart slår väldigt orättvist. Mankan också tänka sig att ge generösareavdragsmöjligheter och t.ex. bevilja avdrag fördrift och underhåll av den fastighet där de härsamlingarna är inrymda.Anf. 79 Statsrådet ():Herr talman! I fråga om detta enskilda fall varkenvill eller kan jag göra någon överprövning av denbedömning som har gjorts av skattemyndigheternaoch skattedomstolarna. Enligt vad jag har inhämtathar kammarrätten tidigare prövat frågan, och lären ny prövning pågå i länsrätten. Frågan är alltsåännu inte slutgiltigt avgjord. Detta är det system vihar i vårt land, och vi måste låta sakerna ha sin gångi de enskilda fallen.Den generella lagstiftningen på detta område är,som jag nämnde, föremål för översyn i stiftelse- ochföreningsskattekommittén. Den kommittén väntasbli klar med sitt arbete , och vifår då se om det där finns anledning att omprövalagreglerna på detta område.Anf. 80 ():Herr talman! Jag förväntar mig naturligtvis inte attstatsrådet skall ta ställning i ett enskilt fall, utan minfråga avser just principen när det gäller den härtypen av stiftelser, om reglerna skall vara sådana attdet är möjligt för dessa stiftelser att existera.I just det här fallet är det kanske nödvändigt förstiftelsen att gå i konkurs, eftersom man inte klararav sin ekonomi. Det är en stor tragedi. Det är frågaom två rättrogna människor som gjorde det till sittlivsverk att visa sin omsorg om humanitärvälgörenhet. Detta håller nu på att förfuskas. Detär därför brådskande att få veta om det finns i utsiktatt en regeländring blir av. I så fall kanskeverksamheten kan hållas flytande så länge.Håller statsrådet med om att reglerna är orimligaför den här typen av stiftelser?Anf. 81 Statsrådet ():Herr talman! Jag instämmer naturligtvis i IngridRonne-Björkqvists bedömning att den härstiftelsen verkar för ett behjärtansvärt ändamål.När det gäller tolkningen av gällande lagstiftning ärdet inte förbjudet att beakta de utgifter -- i det härfallet för en fastighet -- som stiftelsen har. Jagkänner inte till de närmare övervägandena hos demyndigheter som har bedömt fallet. Men jagvill alltså understryka att det inte i och för sig äromöjligt att beakta de utgifter stiftelsen har förfastigheten.Anf. 82 ():Herr talman! Jag är väldigt tacksam för att få denuppgiften. Det som är så oerhört överraskande i deprövningar som har gjorts är nämligen att man intehar fått beakta kostnaden för fastigheten där dessasamlingar är inrymda. Det borde ju rimligtvis varalika behjärtansvärt att vårda förmögenhet i form avfast egendom som att vårda kapitalet och placeradet på ett vettigt sätt. Stiftelsen har, som sagts,förvägrats prövningsrätt av regeringsrätten, så demänniskor som har ägnat sig åt dethär ideella arbetet känner sig rätt uppgivna ochförtvivlade.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1990/91:585 om värdet avbilförmån i taxiföretagAnf. 83 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migom jag avser att lägga fram något förslag sominnebär att beskattningseffekterna avseendebilförmån i taxiföretag likställs oavsettföretagsform och att bilförmånsvärdet relateras tilldet verkliga nyttjandet.Beskattningen av förmånsbilar skärptes, för allasom innehar förmån av fri bil, i samband medskattereformen. Liksom tidigare finns dockmöjlighet för anställda i taxiföretag att fåförmånsvärdet jämkat vid inkomsttaxeringen.Enligt av utfärdaderekommendationer kan förmånsvärdet jämkas nertill ett halvt basbelopp, 16 100 kr.Anledningen till att jämkning medges är debegränsade möjligheter att använda bilen privatsom ofta föreligger för innehavare av taxibilar.Samma jämkningsmöjlighet för enskildanäringsidkare har av regeringen föreslagitsriksdagen i proposition 1990/91:166 om särskildlöneskatt på pensionskostnader, m.m.Jag ser inget behov av ytterligareöversyn av inkomstskattereglerna rörande förmånav fri bil.Anf. 84 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. I denmån ett taxiföretag bedrivs i aktiebolagsformkommer företaget att drabbas av en avsevärt ökadskatte- och avgiftsbelastning i jämförelse medtaxiföretag som bedrivs i enskild regi. Jag har settexempel på att en sådan skillnad kan uppgå till över20 000 eller t.o.m. . Jag är därför förvånadöver att statsrådet i sitt svar inte alls kommenterardenna olikhet och det faktum att uttaget av momsgör att det blir en sådan väldig skillnad.Avser verkligen inte statsrådet att återkomma tillriksdagen med förslag om att man skall elimineradenna olikhet när det gäller skatter på avgiftsuttag?I den mån regering och riksdag hade följt detmoderata förslaget om att förmånsbeskattningenskall relateras till det verkliga nyttjandet av en bil,hade inte den här uttagseffekten uppkommit.Efter vad jag kan förstå är man påfinansdepartementet införstådd med taxiföretagensproblem i detta avseende, eftersom vi iskatteutskottet har fått kännedom om att uppvaktade eroch informerade om de här problemen. Det bordeha resulterat i att regeringen presenterade någonform av förslag när det gäller jämkningen förenskilda företag i samband med att man lade framden aktuella proposition som statsrådet åberopar.Anf. 85 Statsrådet ():Herr talman! Som jag i mitt svar konstaterade är vinu i färd med att åstadkomma likställighet mellananställda i aktiebolag och egenföretagare när detgäller förmånsvärdet vid inkomsttaxering. Det ärriktigt att andra skillnader kvarstår. I själva verketskiljer sig aktiebolag och enskilda näringsidkare åti en rad avseenden. Detta slår inte entydigt tillförmån för den ena associationsformen, utan i vissafall kan man möjligen hävda att aktiebolag gynnasoch i andra fall att enskilda näringsidkare gynnas.Att åstadkomma total likställighet innebär enmycket stor och mångfasetterad process, och dettafår givetvis verkningar som sträcker sig vida utövertaxiföretagen.Jag vill på ett speciellt område -- nämligen vadgäller uttaget av sociala avgifter -- säga till att vi internt inomfinansdepartementet bedriver ett arbete för att se ivilken mån man kan låta jämkade förmånsvärdenligga till grund för uttag av arbetsgivaravgifter iaktiebolag. Vi håller alltså på att undersöka om vikan få en likformighet även på detta område, menjag är inte beredd att säga om vi medanledning av detta kommer att lägga fram någotförslag. Att vi inte har gjort det beror på attvi även har haft en del andra arbetsuppgifter, ochnågot skall vi ju ha kvar att göra också under nästamandatperiod.Anf. 86 ():Herr talman! Behöver det ta så som tillnästa mandatperiod? Kan vi inte få se något resultatfrån i den här viktiga fråganredan under våren? Statsrådet kan väl vara överensmed mig om att det just i taxiföretag medbegränsade möjligheter att utnyttja förmånen i dagråder en osäkerhet. De som bedriververksamhet på detta område i bolagsform måstenaturligtvis fundera på om de fortfarande skall hakvar den formen av verksamhet eller om de i ställetskall gå över till enskild verksamhet. Detta minskarju deras skattebelastning rätt avsevärt, eftersomdet även berör uttaget av mervärdeskatt -- ochockså det är ju ett mycket stort belopp, eftersomäven det baseras på bruttobeloppet.Det är bra att utreder frågan,men jag förväntar mig att ni snabbar på arbetet såatt ni kan lämna ett besked till oss här i riksdagenoch, framför allt, till aktörerna på marknaden.Anf. 87 Statsrådet ():Herr talman! Jag är inte beredd att gå längre änvad jag har gjort. Vi kommer, när vi har analyseratfrågan, att ge besked om vilken slutsats vi drar. Menjag är inte beredd att säga vare sig vid vilkentidpunkt vi blir färdiga eller vad resultatet blir. Detfår analysen utvisa.Anf. 88 ():Herr talman! Jag vädjar till statsrådet ochfinansdepartementet att snabba på arbetet för att viskall slippa en förändring i associationsformen somgör att man flyktar från bolag till enskilda företag.Anf. 89 Statsrådet ():Herr talman! Vi arbetar med stor skyndsamhet.Jag fick kritik för att vi ibland arbetar med förstor skyndsamhet. Jag kan bara säga att vi också ifortsättningen skall hålla ett högt tempo.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1990/91:543 omhandläggningstiden för ärenden om kontantarbetsmarknadsstödAnf. 90 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen avser göra för att förkortahandläggningstiderna när det gäller det kontantaarbetsmarknadsstödet, KAS, så att stödet utbetalasnär det verkligen behövs.Fr.o.m. koncentrerasadministrationen av det kontantaarbetsmarknadsstödet till fyra länsarbetsnämnder.Skälet till denna omorganisation var bl.a. att uppnå en effektivare administration. Ansökanom KAS görs skriftligen hos länsarbetsnämnderna iGävleborgs, , och län.Utbetalning sker genom försäkringskassorna.Enligt uppgift från de fyra länsarbetsnämndernaavgörs en inkommen ansökan om kontantarbetsmarknadsstöd normalt inom några veckor.Handläggningstiden styrs här som överallt annarsav antalet inkomna ärenden och ärendenassvårighetsgrad. Behöver ett ärende kompletteraskan handläggningstiden självfallet bli längre.Myndigheten är ju då inför sitt beslut beroende avhur snabbt den enskilde kompletterar sitt ärende.Jag vill här understryka vikten av att en sökandehåller nära kontakt med arbetsförmedling ochKAS-administration för att på alla sätt minimeratiden för åtgärd.Anf. 91 ():Herr talman! Jag ber att få tackaarbetsmarknadsministern för svaret. Jag är ganskaövertygad om att ministern inte själv är helt på detklara med hur detta fungerar. Jag trornämligen inte att jag i så fall skulle ha fått det svarjag nu fick. I svaret redovisas ju inte något initiativi syfte att korta ned handläggningstiderna. Dessvärre är det så att de informationer som ligger tillgrund för arbetsmarknadsministerns svar intestämmer med verkligheten. Handläggningstidernaär i de flesta fall så långa som jag har angivit i minfråga. Det är faktiskt mera normalt att man fårvänta tre eller än att det bara tarnågra veckor -- vad nu skillnaden kan bero på.Detta är för den enskilde ofta ett mycket stortproblem. Det rör sig i de flesta fallen om ungamänniskor, kanske ungdomar som har avslutatsin värnplikt och upptäcker att det inte finnsnågot arbete att få. De tvingas då söka denna formav stöd. Det är i regel just den gruppen somdrabbas. Att få vänta tre -- eller i vissa fall fyra --månader utan att få några pengar innebärnaturligtvis ett besvärande försörjningsproblem,vilket i sin tur gör att man måstevända sig till socialförvaltningen och ansöka omförskott på KAS, vilket i sin tur sätter i gång minsttre--fyra olika administrationer -- delsarbetsförmedlingen, dels KAS-administrationen påGotland, dels socialförvaltningen, delsförsäkringskassan, som står för utbetalningen. Allade här byråkratiska administrationerna skall dåvalsa omkring i ett system som egentligen bordevara mycket enklare.Jag tycker att arbetsmarknadsministern borde ta ettinitiativ för att korta ned tiderna och verkligen påallvar försöka göra något åt situationen.Anf. 92 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag tar självfallet alla propåer om attsaker och ting går för långsamt och inte fungerar påallvar. Vi har varit i kontakt med alla delänsarbetsnämnder som handhar KAS-administrationen, och ingenstans kunde man pekapå exempel på fall där handläggningen hade . Man redovisade i stället att det, omdet gäller människor som redan är inne i systemet,i princip är fråga om vändande post och att det, omdet rör sig om nya ansökningar, i extremfallet kangå innan stödet betalas ut.Jag hoppas att , om han har tillgångtill andra informationer, kan visadem för mig så att vi kan igenom dem. Det ärsjälvfallet mycket allvarligt om en normalhandläggningstid är eller mer. Detskall inte behöva inträffa om det inte är fråga omväldigt komplicerade uppgifter, som den enskildeinte får fram, på olika sätt fördröjer eller gör detsvårt för myndigheterna att bedöma.Jag skall ta detta på allvar. Om dessa uppgifter ärriktiga och problemet är omfattande, så behövs detsjälvfallet ett initiativ. Men jag har inte gjort denbedömningen.Anf. 93 ():Herr talman! Jag skulle då vilja rekommenderaarbetsmarknadsministern att ta kontakt med demsom är sysselsatta inom just KAS-administrationen. Jag tror att de har en kanskenågot bättre bild av situationen änlänsarbetsnämnderna. Det är i varje fall denuppfattning jag har fått efter att ha varit i kontaktmed både administrationen på ochlänsarbetsnämnden.Jag känner mig i och för sig ganska nöjd medarbetsmarknadsministerns svar, eftersom jag ärövertygad om att det kommer att tas ett initiativ omarbetsmarknadsministern verkligen får reda på hurdet ligger till. Det är just den här typen av problem,som unga människor drabbas av alldeles i onödan,som skapar det misstroende mot samhället som vityvärr på olika sätt stöter på i politiskasammanhang. Jag tror att vi alla är betjänade av attslippa den här typen av småproblem, somegentligen borde kunna lösas ganska enkelt.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1990/91:563 omarbetslösheten i vid medlemskap i . 94 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Per har frågat mig vad detfinns för sakskäl att tro att genom EGskulle få minskad arbetslöshet, när danskaerfarenheter och prognoser av EG-expertertvärtom tyder på att EG-effekten på svenskarbetsmarknad blir en stark ökning avarbetslösheten.Först vill jag slå fast att arbetslöshetsnivån i ettenskilt land, således också varje för sig, ärstarkt beroende av de ambitioner som landet i frågahar när det gäller arbetsmarknadspolitiken. ISverige har vi kanske tydligare än i de flesta andraländer insett vikten av att såväl av fördelnings- somstabiliseringspolitiska skäl ha en väl fungerandearbetsmarknadspolitik, och våra ambitioner pådetta område är högre än vad som gäller i . Inriktningen på arbetsmarknadspolitikenär hos oss också annorlunda genom att vi prioriteraraktiva åtgärder som skall förhindra utslagning ochunderlätta återinträdet på arbetsmarknaden istället för att betala passiviserande kontantstöd.Det säger sig dock självt attarbetsmarknadspolitiken inte ensam kan bära detfulla ansvaret för att vi skall kunna undvikaarbetslöshet och klara målet arbete åt alla. Därtillkrävs också att vi har en sund ekonomisk utvecklingsom skapar tillväxt och stärker vårkonkurrensförmåga genemot omvärlden. Dettakommer vi inte att kunna uppnå om vi isolerar ossfrån våra viktigaste marknader. Ett EES-avtalmellan EFTA-länderna och EG eller ett svensktEG-medlemskap kommer att aktivt bidra till dennaönskvärda ekonomiska utveckling, vilken kommeratt göra det lättare för oss att uppnåsysselsättningsmålen.Vi har redan nu betydande erfarenheter avsamarbete med andra länder när det gäller engemensam arbesmarknad. Jag tänker då på detnordiska samarbetet i detta avseende, som ocksåinkluderar . Jag tror att vi alla är överensom att detta samarbete har fungerat bra och att detinte på något sätt har påverkat arbetslösheten iSverige negativt, trots att med sin högaarbetslöshet ingår i denna gemensammaarbetsmarknad.Slutligen vill jag hävda att man ofta överdriverrädslan för att en gemensam arbetsmarknad medEG skall innebära en ohämmad invandring avarbetskraft till . Erfarenheterna från EGvisar inte på någon påtaglig ökning avarbetskraftens rörlighet över gränserna. Förnärvarande flyttar avbefolkningen mellan olika regioner inom EG.Genom att hålla fast vid vår syn påarbetsmarknadspolitiken och vid den fastlagdapolitiken i EG-frågan finns det enligt minuppfattning sakskäl nog att tro att vi inte kommeratt få uppleva arbetslöshet på sådana nivåer somPer refererar till.Anf. 95 PER ():Herr talman! Jag tackar för svaret, som var ganskafritt från sakskäl. Jag tycker attarbetsmarknadsministern verkar polemisera motpartier som lyckligtvis ännu inte finns i riksdagen.För informations skull kan jag säga att vi harmotionerat här i om att vi skall vidgaarbetsmarknaden till att omfatta helaÖstersjöområdet och fått förslaget nedröstat avbl.a. socialdemokraterna.Det här handlar inte om att den gemensammaarbetsmarknaden skulle vara ett problem, utan detär fråga om en gemensam ekonomisk politik, enekonomisk monetär union, en gemensam riksbankoch en gemensam valuta. Har inte ni påarbetsmarknadsdepartementet funderat över vaddet kan bero på att har arbetslöshet,, , Grekland9,, , , Irland16,, , ochStorbritannien arbetslöshet, i snitt 8,75 %arbetslöshet? Vad kan det bero på att inget utom har kommit under 5 %arbetslöshet? Vad är det för sammanhang? Kan dettänkas att det beror på att man har skrivit in i EG-statuterna, i vitboken och i förslagen till enekonomisk och monetär union attinflationsbekämpningen skall prioriteras så till dengrad att den alltid kommer i första hand framförarbetslöshetsbekämpningen? Hur skall Sverigesom EG-medlem, som enda unika fantastiskanation som då trots allt inte har någotsjälvbestämmande, konkret kunna undvika attdrabbas av samma öde som t.ex. , som harfått en fyrdubbling av sin arbetslöshet sedanDanmark blev EG-medlem? Jag har inte fått någotsom helst svar på det, inte tillstymmelse till svarutan bara en massa snack om att vi inte skall isoleraoss. Hur skall kunna driva en ekonomiskpolitik som förhindrar arbetslöshet när ärmedlem i EG?Anf. 96 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag är ledsen om Per Gahrtonupplevde detta som bara snack. Jag har faktisktsvarat på Per fråga, skulle jag viljapåpeka. Det är han som i sin fråga har hänvisat tilloron att arbetskraften skulle komma att söka sig tillde regioner där det finns arbete. Jag tog PerGahrtons fråga så mycket på allvar att jag faktisktförsökte besvara just den.Väldigt mycket när det gäller arbetslöshetsnivåernahandlar om, vill jag betona, vilken politik och vilkaambitioner de enskilda länderna har. Det finns intenågon ödesbestämd utveckling -- vare sig i Europaeller någon annanstans -- som innebär attarbetslösheten kommer att ligga på en viss nivåbara beroende på om man är medlem i EG ellerinte. Jag vill betona att är ett litet land somär extremt beroende av omvärlden, inte minstberoende av exporten. Vi har alltid varit ochkommer alltid att vara en del av en störreinternationell ekonomi, som också omfattarEuropa. I den mån detta inger oro har det ingentingmed EG-medlemskap att göra. Vi är en del avdenna region och denna omvärld oavsett om vi ärmedlemmar i eller inte.Jag vill vidare betona det som Per var innepå i slutet av sitt anförande, nämligen att avgörandeför hur vi skall klara vår mycket låga arbetslöshetär vår förmåga att kombinera låg inflation med lågarbetslöshet. Det var det enda sakskäl som PerGahrton själv angav. Det helt avgörande är om intebara denna riksdag utan också parterna påarbetsmarknaden inser detta.