prot · GE0985 · 1991-03-25 00:00:00 — Dessutom är det så --om man nu vill ta till och uttrycka saken så drastisktsom länsarbetsnämnden -- att den som har fåttutbildning i plåt och svets i gymnasieskolan ochförbereder sig för att gå in i industriarbete får börjasom beredskapsarbetare på en basstuga. Detkanske är en väl drastisk kontrast. att det blir svårt att få dessaungdomar tillbaka till den arbetsmarknad som omkanske bara eller kommer att saknaarbetskraft, därför att man nu inte tar till varamöjligheterna att skola in ungdomar iindustriarbetet, något som så väl behövs.Jag skulle vilja upprepa mitt resonemang om destrategiska investeringarna och höra statsrådetsinställning till möjligheterna att genomföraprojektet och klara av frågan omSödertäljebron. Jag skall något extra uppehålla migvid just brofrågan, för den har diskuterats nu underganska . Där finns litet motståendeintressen. Det handlar om den segelfria höjden --om bron skall återställas i rörligt skick, så att mankan ta in ett lika stort tonnage som före brosraset.Beroende av det större tonnaget är faktiskt direktbortåt 500 personer, anställda vid i ,vid Kalk och också vid gipsfabriken iBålsta. För att klara konkurrenskraftiga frakter ärman direkt beroende av det större båttonnaget.Anf. 7 ():Fru talman! Jag blev förvånad över , där hon sade att våra inlägg inte varsansade och måttfulla. Jag kan säga att jag harmedverkat till konstruktiva resonemang i dessasammanhang. Jag står för mina formuleringar här.Att jag talade om att arbetsmarknadsministernanvände samma formulering nu som i novemberhänger samman med att jag anser att situationen nuhar blivit så väldigt mycket allvarligare. Det troddejag att vi var överens om, det sedan gäller de olika partiernas möjligheteroch intresse att ta ansvar vill jag påminna om att vifrån sida ställt oss bakomRehnbergkommissionens arbete. Det innebär inteatt vi säger ja till statlig inkomstpolitik, men viställer oss alltså helt och fullt bakomRehnbergkommissionens arbete. Det vill jagklargöra.Jag kan dela uppfattning att vi harväldigt många duktiga tjänstemän på våraarbetsförmedlingar och även pålänsarbetsnämnderna. Jag har under min tidigareverksamhet -- jag har arbetat primärkommunalt --haft ganska nära kontakter med arbetsförmedlingaroch länsarbetsnämnderna. Jag måste säga att jagtycker att de gör ett mycket fint arbete. Det vill jaggärna framhålla.Jag ställde en och annan fråga till statsrådet vill upprepa en av dem, nämligen: Hur hög trorMona att ungdomsarbetslösheten i åldrarna16--och 20--kommer att bli ? Jagredovisade de tal som hartagit fram . Har aktuellaresiffror, så ta gärna fram dem.Sedan vill jag något kommentera det här medutbildning och kompetenshöjande åtgärder, detsom står på s. 3 i det skrivna svaret. Jag ställer migbakom alla synpunkter där, och jag kan direkt sägaatt jag tycker att det givetvis är väldigt mycketbättre att personer som inte har arbete fårmöjlighet att höja sin kompetens i stället för attenbart få passivt kontantstöd. Men jag tror inte deträcker med enbart arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, eftersom situtationen är så dyster. Jag troratt arbetsmarknadsministern måste använda ävenandra möjligheter, och jag tänker då på desysselsättningsskapande åtgärderna. Det tror jagblir nödvändigt om man skall kunna upprätthållakvaliteten på utbildningen. Man kan inte ökaarbetsmarknadsutbildningen hur mycket som helst.Slutligen vill jag ställa en fråga som gäller ett parformuleringar på s. 3 i svaret. Där skriverarbetsmarknadsministern så här: ''Bl.a. undersöksmöjligheterna att ytterligare utöka utbildningen iföretag.'' Sedan följer en mening där jag ville ha enkomplettering från arbetsmarknadsministern:''Men även denna utbildning måste i så fallanvändas strategiskt.'' Jag vill gärna att statsrådetutvecklar detta.Anf. 8 ():Fru talman! Jag är något mindre förvånad änBirger över första replik.Det är alltid arbetsamt att ta kritik när man harmisslyckats.När jag läste interpellationssvaret trodde jag migfaktiskt hos arbetsmarknadsministern finna en sundinsikt om orsak och verkan när det gäller den frågasom vi nu debatterar, för arbetsmarknadsministernhar själv skrivit att försämringen avarbetsmarknadsläget till stor del är en följd av enöverhettad arbetsmarknad och en snabbarekostnadsutveckling i än i vårakonkurrentländer. Det är just där problemet ligger.Att våra företag i en tuff internationell konkurrensinte kan sälja sina varor beror ju på att vi till följdav den ekonomiska politik som ni socialdemokraterhar bedrivit har fått ett kostnadsläge som gör attvarorna är för dyra. Det första regeringen bordegöra är att se till att konkurrenskraften hos desvenska företagen blir bättre. Om detta har vimoderater motionerat i våra ekonomiska motionerinte bara under detta år, utan jag tror attarbetsmarknadsministern kan gå långt tillbaka itiden och se att vi har fört samma konsekventapolitik år efter år.När det gäller arbetslöshetsförsäkringen harnärmare en tredjedel av de arbetssökande intenågon rätt till ersättning. En del har bara rätt tillkontant arbetsmarknadsstöd. En socialförsäkringsom praktiskt taget helt finansieras med allmännamedel borde väl komma alla till del.När det gäller de specifika insatserna för att lyftaupp är det nog inte så storaskiljaktigheter mellan mina bröder och systrar påVästmanlandsbänken. Kravet att Södertäljebronskall få en höjd av 42 m har moderatasamlingspartiet drivit bl.a. genom frågor iriksdagen. är naturligtvis en absolutförutsättning för att skapa bättre förutsättningar förlänet i konkurrenshänseende. Det grundläggande iden debatt som vi nu för är att vi får bättrekonkurrenskraft i de svenska företagen, och det fårvi genom lägre skatter och ett sänkt kostnadsläge.Anf. 9 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Det är bra om ärmindre förvånad över mitt inlägg, eftersom det tillstor del var till henne och hennes parti som jagriktade det. Det handlar inte om huruvida jag harsvårt att ta kritik eller om huruvida jag känner migmisslyckad. Arbetsmarknadspolitik och kamp motarbetslöshet bedriver jag inte för att jag skall få detlättare eller för att partiet skall ha det lättare, utanvad arbetsmarknadspolitiken och kampen motarbetslösheten handlar om är ansvaret för landetoch för de människor som annars blir drabbade.Jag vill också vända mig till ochsäga att jag tycker att han var måttfull. Jag ärmycket medveten om och tacksam för det stöd somhan och hans parti har uttalat också här i riksdagenför arbete och för vikten av att få ettstabiliseringsavtal. Jag noterar också skillnadernanär , och uttalar sig om arbetslösheten. Dethandlar ju inte bara om att i ett interpellationssvarge uttryck för en sund insikt. En sådan kan vi nogalla ha. Det handlar om att inte bara nöja sig medinsikten om hur viktigt det är med kostnadsläget,inflationen och ett stabiliseringsavtal, utan ocksåom att agera. Det är väl det som är skillnadenmellan och oss andra i denna debatt.När det gäller ungdomarna vill jag säga att jagunder skall diskutera medparterna såväl ungdomarnas situation ochinskolningsplatserna som det aviserade förslagetom satsning på utbildning av redan anställda iföretagen och på vilket vis det kan erbjuda platseri företagen åt arbetslösa. Det är en oerhört viktigtfortsättning på den inriktning avarbetsmarknadspolitiken som vi nu har och som jagtacksamt accepterar att många här uttalar sitt stödför.När det gäller arbetslösheten bland ungdomarnakan vi inte säga hur hög den kommer att bli tillhösten. Till stor del handlar det om hur vi användervåren när det gäller insatserna -- omfattningen,parternas ansvar och insikt, inskolningsplatserna,utbildningen i företagen, besked tidigt och snabbtoch sättet att arbeta ute i länen. Det är det arbetetsom vi nu har i full gång och som jag hoppas skallge resultat. Det är inget tvivel om att många av deungdomar som är arbetslösa inte skall varadet. Många av de yngsta ungdomarna skall finnas isysselsättning eller i utbildning, och vi måste gåigenom hur vi kan hjälpas åt för att få dem attkomma bort från den passivitet som många av demi dag sitter fast i.Med anledning av fråga om vadjag menar med att också detta skall användasstrategiskt vill jag säga att det gäller just detresonemang som jag försökte föra iinterpellationssvaret -- vi måste utnyttja alla deresurser och möjligheter som finns på t.ex.utbildningsområdet för att långsiktigt breddaarbetsmarknaden i de olika regionerna, inte minst iVästmanland. Det var detta som jag avsåg medordet ''strategiskt''. Det handlar också här om deföretag och de branscher med goda framtidsutsikteri som jag har gått igenom och somkommer att utöka sin verksamhet. Det gäller att sehur en breddning av arbetsmarknaden kan passa inoch hur man använder dessautbildningsmöjligheter för att ytterligare snabba påden omställning som kommer att krävas för attungdomarna både i och i andra delarav landet lättare och fortare skall få den erfarenhetav arbetsmarknaden som de behöver.Jag hoppas att respekterar attjag inte närmare kan gå in på frågor om broaro.d., eftersom de inte hör till mitt område iregeringen och eftersom det inte var detta sominterpellationen handlade om. Jag är mycket välmedveten om att många olika investeringar ochtidpunkterna för dessa spelar en stor roll i detsamlade arbetet för att klara sysselsättningen i vårtland.Anf. 10 ():Fru talman! De grundproblem som vi diskuterar har föranletts av den ekonomiska politik somhar förts. Därför skulle kanske lämpligen den nu ikammaren närvarande finansministern ha tagit dendebatten. Arbetsmarknadsministern får ju i vissmån agera städgumma när den ekonomiskapolitiken misslyckas. Vi har den bland allra lägsta tillväxten, och det är ju denoch kostnadsläget som är problemen.Men det finns en sak som hör tillarbetsmarknadsministerns bord och som skullekunna göra situationen bättre på arbetsmarknaden.Det är ju i de mindre företagen som framtidensjobb finns. Det finns åtskilligt som borde göras föratt förbättra de allmänna villkoren försmåföretagen, och på arbetsmarknadsministernsområde är det förändringar inom det arbetsrättsligaområdet som borde genomföras. Där finns mångahinder för småföretagare när det gäller att anställapersonal och att utveckla sina företag.I andra sammanhang talar socialdemokraterna oftaom vikten av avreglering. Lagar och regler är i daganpassade efter storföretagens förhållanden. Jagfrågar därför arbetsmarknadsministern om hon ärberedd att påskynda en avreglering inom dettaområde, så att hindren för tillkomsten av nya jobbi småföretag försvinner.När det gäller arbetsförmedlingarna anser jag inteatt antalet besök inom dessa, 900 000, är något somhelst mått på effektivitet. Det som det är fråga omär ju huruvida de arbetssökande får några jobb ellerinte. Konkurrens ökar alltid effektiviteten, även pådetta område, och därför är det viktigt att andraalternativ än arbetsförmedlingar i monnopolformkommer till stånd.Anf. 11 ():Fru talman! Jag har stor respekt för att MonaSahlin vill begränsa sitt inlägg till detverksamhetsområde som hon har i regeringen.Anledningen till att jag tog upp frågorna omMälarbanan, högskolesatsningar ochSödertäljebron är att vi från Västmanlandbetraktar de satsningarna som ett inslag iarbetslinjen. Insatser här skulle långsiktigt gemöjligheter att upprätthålla och expanderasysselsättningen. Men jag skall inte pressastatsrådet ytterligare på något besked i den frågan.Jag är medveten om hurdan arbetsfördelningen är.Jag vill understryka att den kompetenshöjandeutbildningen är mycket viktigt och att man kan nåmycket långt på det området. Jag skulle vilja skickaden uppmaningen till statsrådet från denna debattatt man undersöker också i vilken utsträckninghögskolan i och kan delta idenna kompetenshöjande utbildning, så att man fårmöjlighet att lägga ut utbildning inom högskolansgeografiska verksamhetsområde och på det sättetstödja företagsamhet och sysselsättning på den enaeller andra orten.Jag har velat koncentrera debatten till denna typ avkonkreta diskussioner om sysselsättningen i länet.Eftersom jag har haft en och annan debatt medkamrater från länet i andra sammanhang, kan jaginte undgå att konstatera att harbara två tre lösningar på de olikasamhällsproblemen. Det spelar egentligen inte såstor roll vad det är man diskuterar. Lösningarna ärsänkta skatter, privatisering och i varje fall till heltnyligen en blixtsnabb anslutning till EG. Detsistnämnda har vi inte hört något om . Men deandra lösningarna känner jag igen från tidigaredebatter. Jag tror inte att sysselsättningen iVästmanland med hjälp av den typen avsvepande argument och resonemang. Det handlarmera om att målmedvetet och konkret arbeta föratt förbättra situationen.Jag vill också tillåta mig att säga att en stor affär av att det står iinterpellationssvaret att problemen beror på attkostnadsutvecklingen i har varit snabbareän i omvärlden. Det är faktiskt det som har hävdatsom inte så frånsocialdemokratins och regeringens sida. Jag kaninte påminna mig om att vare sig andra förträdare från moderatasamlingspartiet här i kammaren har varit särskiltivriga att stödja de förslag från regeringens sida somhar framkommit för att balanserakostnadsutvecklingen och få ner inflationen. Det ärmöjligt att det blir annorlunda i fortsättningen.Men har det var klent med stöd frånmoderaternas sida.Anf. 12 ():Fru talman! Jag vill något kommentera MonaSahlins synpunkter på ungdomsarbetslösheten. Nufick jag inte höra hur för egen deltrodde att arbetslösheten skulle förändras, men jagkan ge en uppgift frånarbetsmarknadsstyrelsen. Man säger där att vidutgången av är prognosen för den yngreåldersgruppen 16--och för den äldreåldersgruppen 20--. Jag tycker att det ärmycket allvarliga siffror, och därför borde MonaSahlin ta dem till sig och försöka se till att vi interåkar ut för de höga siffrorna. Jag hade väntat migatt mer konkret få höra arbetsmarknadsministernsegen uppfattning i frågan.Göran säger att vi ledamöter från länetväckt motioner. För att intearbetsmarknadsministern skall tro att vi frånoppositionens sida inte är flitiga i det avseendet, villjag säga att vi skriver många motioner. De är imånga avseenden gemensamma, men av någonanledning kan vi inte underteckna demtillsammans. Jag uttalar mig inte om varför det kanvara så.Jag vill peka på tre saker som jag tycker är mycketviktiga för länets utveckling. Det gäller deinfrastrukturella satsningarna, och ettbättre vägnät. Vidare har vi den högre utbildningeni högskolan /. Det är den endatvålänshögskolan i landet. ochVästmanland skall betjänas av denna högskola. Jaghar en känsla av att man när man har fördelatanslagen inte har uppmärksammat detta frånmyndigheternas sida. Även utbildningsministern ärhär, så det är bäst att tala om detta så att detkommer fram till den som är huvudansvarig isammanhanget.När det gäller statlig och administrativ verksamhetär det bortglömda länet. Jag tyckeratt även om länet ligger ganska nära ,finns det anledning för regeringen attuppmärksamma detta. Vårt län har blivit fråntageten mängd aktiviteter, men vi har inte fått något ilokaliseringshänseende. finns det möjligheter,om det blir en välvillig behandling från regeringenssida. nämnde att SIND och ettpar andra verk skall slås ihop. Det vore lämpligt attförlägga det nya verket till Västerås.En annan sak som håller på att ses över ärvägverkets regionindelning, bl.a. beträffande östraregionen. I ett förslag från regeringens sida harStockholmsområdet nämnts. Eftersom det ingårflera län i östra regionen, vore denlämpligaste lokaliseringsplatsen. Jag är heltövertygad om det. Jag är inte subjektiv, utan jagförsöker vara objektiv i min bedömning. Manbehöver inte enbart åka från tillStockholm, utan det går att åka även i den andrariktningen. Jag ber att arbetsmarknadsministern tarmed sig dessa synpunkter och framför dem till deberörda statsråden i regeringen.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1990/91:158 omsocionomutbildningenAnf. 13 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen ämnar vidta för att gesocionomer utbildning i budgetrådgivning ochekonomistyrning.Jag delar syn att budget- ochskuldrådgivningen är ett betydelsefullt hjälpmedelför , som bl.a. ger möjligheter attminska socialbidragskostnaderna, och det är därförnaturligt att detta beaktas inom högskolansutbildning och forskning.Enligt gällande beslutsordning är det interegeringen som skall inrätta ämnen inom dengrundläggande högskoleutbildningen eller somskall föreskriva det närmare innehållet iutbildningslinjerna. För vissa utbildningslinjer,bl.a. sociala linen, utfärdar universitets- ochhögskoleämbetet en central utbildningsplan. En nysådan har fastställts för den sociala linjen.Utbildningen på den sociala linjen skall, utifrån enhelhetssyn på sociala behov och möjligheter, ge deblivande socionomerna de teoretiska och praktiskakunskaper samt den praktiska förmåga som krävsför socialt arbete på individ-, grupp- ochsamhällsnivå. Som ett mål för utbildningen angesatt den skall ge insikter i enskilda personers ochbefolkningsgruppers olika levnadsvillkor och hosden studerande utveckla förmågan att analyseraoch förstå sociala processer och problem samtsärskilt ge redskap att identifiera och strukturerabehov av åtgärder och lösningar på olika nivåer.Vidare skall utbildningen ge de studerandekunskaper om bl.a. samhällets ekonomiska ochsociala struktur, formella organisation ochstyrmedel samt lagstiftningens,samhällsplaneringens och de socialpolitiskaåtgärdernas utformning, mål och effekter.Den senaste centrala utbildningsplanen för densociala linjen med föreskrifter av ämbetetfastställdes . Där angesunder målen för utbildningen särskilt att den skallge kunskaper om under vilka förhållanden socialaproblem uppstår samt möjligheterna till åtgärderkring dessa. Som ett av de områden kunskapernaskall omfatta anges särskilt ''inkomster, utgifter ochproblem i den privata ekonomin''.Jag har fullt förtroende för attutbildningsmyndigheterna inom ramen för dencentrala utbildningsplanen och sin verksamhet kange de blivande socionomerna en adekvatutbildning.Anf. 14 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret på mininterpellation.Jag är väl medveten om att det är UHÄ somutfärdar de centrala utbildningsplanerna. Detinnebär ju inte att regeringen är utan ansvar för attubildningen verkligen är adekvat. Att ha kontrollöver sin ekonomi är i hög grad även en social fråga.En trasslig ekonomi ger upphov till stora socialakonsekvenser i form av oro och stress och ävenoförutsedda kostnader. Att lära sig hushålla på rättsätt med sina resurser, inte minst ekonomiska, gerstora vinster. Det finns exempel på hur socialt ochpsykiskt nedgångna människor tillfrisknat, när deväl fått ordning på sin trassliga ekonomi. Förkommunerna innebär det också stora vinster. Närhushållen får budgetrådgivning minskar behovet avsocialbidrag. Socialbidrag är en hjälp för stunden,medan den ekonomiska rådgivningen är en hjälpför livet.Budgetrådgivning har visat sig vara en bra ocheffektiv form av hjälp som har sin givna plats inomsåväl som konsumentverksamheten.Stöd för detta finns både i socialtjänstlagen och imålen för konsumentpolitiken. Socialarbetarnamåste därför ges en ordentlig utbildning i metoderatt ge budget- och skuldrådgivning.Den nya utbildningsplanen ,som statsrådet nämnde i sitt svar, måste nu ges ettkonkret och väl avvägt innehåll där man främstinriktar sig på att praktiskt använda det nyaläromedlet. Läroboken heter ''Bryt den ondacirkeln -- om ekonomisk rådgivning i socialt arbete''och är ett resultat av det gemensamma arbetet inomkonsumentverkets projekt om justbudgetrådgivning. I den läroboken, som för övrigtär en antologi av åtta författare, finns läraren vidStockholms socialhögskola sociologen jag har erfarit genom kontakter med ett parsocialhögskolor i landet är att man från det hålletredan från början var emot att lägga inmetodundervisning om budgetrådgivning igrundutbildningen. Man poängterade attgrundutbildningen handlar om människorslevnadsvillkor i stort och bl.a. om olikaövergripande konflikter.I övrigt finns i statsrådets svar en uppräkning av demål som gäller för socialhögskolornassocionomutbildning. Där har man också varit emotdet som särskilt anges som nytt i den aktuellautbildningsplanen, nämligen det som statsrådet isitt svar särskilt har markerat: ''Inkomster, utgifteroch problem i den privata ekonomin. ''Jag har också, liksom statsrådet, fullt förtroendeför att utbildningsmyndigheterna kan ge deblivande socionomerna en adekvat utbildning. Menjag oroas av de signaler jag fått vid samtal medskolornas representanter, där det klart framgår ställer sig något främmande till att, som mansäger, ge detaljundervisning i dessa frågor. Kan detvara så att man har tolkat den här meningen iutbildningsplanen annorlunda än vad författarna avutbildningsplanen har avsett?Enligt min mening krävs förutom att ämnet nuinförs i grundutbildningen också en uppföljning ochen skyndsam planering för att stå till tjänst medvidareutbildning för redan yrkesverksammasocionomer. De har efterfrågat en sådanutbildning, och behovet är stort av att få lära sigmetoder för ekonomisk rådgivning. min uppfattning i frågan om behovet avvidareutbildning?Det kan också vara värdefullt att kompletterarådgivningen med en terapeutisk behandling när deekonomiska problemen är en del av mer svårlöstaproblem av psykiskt och social art.Det är naturligtvis av största vikt att man ute ikommunerna samarbetar över olika gränser, t.ex.socialtjänst och konsumentvägledare, vilket redansker i många kommuner. Det vore önskvärt att flerupptäckte att alla inblandade parter tjänar på ettpositivt samarbete.Fru talman! Det handlar ytterst om att ge kunskapom att rätt hushålla med sina resurser, ekonomiskasåväl som andra.Anf. 15 Utbildningsminister ():Fru talman! Låt mig mycket kort konstatera attStina och jag uppenbarligen är heltöverens om värdet av den utbildning om vilken vihar diskuterat.Skillnaden tycks vara den att med enviss centralistisk ambition hoppas att man påUniversitets- och högskoleämbetet, påpiskade avett statsråd, skall föreskriva in i minsta detalj vaddet skall undervisas om. Jag har förutsatt i mintilltro till både kompetens och vilja hos dem somverkar inom vårt högskoleväsen att de skall varakapabla att både ta del av det som sägs i en allmändebatt, mer precist i en debatt i eller iutbildningsplaner. Sedan kan de tillsammans medde studerande genomföra en undervisning som äradekvat och gör att de som kommer ut för atttjänstgöra inom är väl skickade försina uppgifter.Anf. 16 ():Fru talman! Jag har faktiskt i det anförande jagnyss höll poängterat att jag också har förtroende förde myndigheter som har hand om detta. Det är intealls fråga om någon centralistisk inställningpåpiskad av ett statsråd!Vad jag däremot tycker är viktigt är att vi ocksåhär i tar upp och poängterar hur viktigutbildningen är. Eftersom det är ett alldeles nyttområde, infört i grundutbildningen, är detväl viktigt och intressant också förutbildningsministern att följa dessa frågor.Det är särskilt de samtal jag har haft medansvariga på några socialhögskolor som har gjortatt jag blivit litet ängslig för hur man hanterar dessaväldigt viktiga frågor. Jag har också i mina samtalfått veta att man tycker att dessa frågor merakommer in på konsumentvägledningens områdeoch att kommunerna skall sköta dem.I det utmärkta läromedel som man har tagit frami projekt där ocksåsocialarbetare har varit med och framförtsynpunkter, påpekas bl.a. att den rådgivning somförekommer på banker och hoskonsumentvägledningen oftast inte har någonberedskap för att möta de allvarliga psykiska ochsociala problem som kan vara kopplade till enekonomisk krissituation. Det som dessutomutmärker situationen inom är attmänniskor tar kontakt i ett sent skede dåproblemen hunnit bli svåra och akuta.