prot · GE0947 · 1991-01-10 00:00:00 — Det finns inga internationellaomständigheter som på något sätt skulle kunnaförsvara eller förklara regeringens misslyckande påden här punkten.Allan säger att han skall inbjuda tillpolitiska överläggningar för att få en diskussion omRehnbergkommissionen och dess förslag. Jagförstår, uppriktigt sagt, inte vad syftet är. Antingensluter ju parterna upp bakom Rehnbergsförslag -- det vore bra och det skulle vi applådera,för vi har stött den tanken -- eller också gör de intedet. Då ankommer det naturligtvis på regeringenatt utforma en ekonomisk politik mot denbakgrunden. Det är min bestämda uppfattning attdet i det läget inte finns mycket annat att göra änatt acceptera en ökad arbetslöshet -- precis somcentern skriver i sin senaste rapport. Det här skallses som ett svar till . Jag delar alltsåi hög grad den uppfattning som ger uttryckför i den aktuella rapporten vad gällerarbetslösheten.I ett så obalanserat ekonomiskt läge som nubefinner sig i går det inte att göra massiva insatsersom gör det möjligt att hålla arbetslösheten nere --, eller vilken ambitionsnivå det nu kanvara fråga om. Det går inte, och det vet AllanLarsson. säger mycket riktigt ifinansplanen att det förhåller sig på det sättet. OmRehnberg misslyckas kommer arbetslösheten attstiga till , och kanske t.o.m. mera. OmRehnberg misslyckas kan vi politiker, tyvärr, integöra någonting åt den saken. Det skall vara vårtbesked till arbetsmarknadens parter -- inte att vi harnågra jokrar i rockärmen som vi kan plocka framför att underlätta det hela. Arbetsmarknadensparter får ta ställning till förslag såsomdetta ligger -- ja eller nej. Och blir det nej, då väljerman arbetslöshet.Jag tycker att det i hög grad aktualiserar det förslagsom vi i liberalerna har drivit i många år.Man bör alltså använda arbetslöshetsförsäkringenockså som ett instrument för att påverkaarbetsmarknadens parter. Det vore rimligt att desom driver fram höga avtal för sig själva ochdärmed är en viktig orsak till ökad arbetslöshet fårvara med och betala för denna genom attegenavgifterna, de försäkringspremier somenskilda betalar, blir högre.Jag vill gärna fråga om han är bereddatt pröva en sådan reformering avarbetslöshetsförsäkringen.Tyvärr räcker tiden inte till för vad jag hade tänktsäga om konkurrensfrågorna. Men jag villunderstryka att det som säger omkonkurrensfrågorna i finansplanen är bra. Detankarna och slutsatserna borde dock också gälladen offentliga sektorn. Då kunde vi få ett väsentligtbidrag till en bättre ekonomisk balans i Sverige.Anf. 14 () replik:Herr talman! Jag har fått vänliga klappar på axelnriktade till partiet med anledning av en rapport omden ekonomiska politiken som har gjorts av enarbetsgrupp inom och som nyligenhar presenterats, och det tackar vi särskilt för. Menvi har ytterligare 20 arbetsgrupper, så det kan blimånga sådana här tillfällen framöver.Vi i arbetar på det sättet att vi presenterarintressanta debattinlägg. Därefter har vi endemokratisk process inom partiet, och den tänkervi hålla fast vid. Vi hämtar inte våra ideal i deodemokratiska organisationernas värld.Det är riktigt att vår rapport innehåller en värdefullanalys av nödvändiga och önskvärda förändringar iden ekonomiska politiken. På en punkt vill jagemellertid slå fast att rapporten givits en tolkningsom avviker från den politik som står för.Den saken tog jag upp i mitt inledningsanförande.Vi värnar alltså den fulla sysselsättning och enrättvis regional utveckling i hela landet. Sedan fårenskilda själva stå för sina uttalanden.Arbetsgruppens rapport utgör ett värdefulltunderlag för arbetet med vår samlade ekonomisk-politiska motion som vi lägger fram i riksdagendenna månad. Självfallet skall vi användamarknadsekonomiska medel. Men medlet får inteså att säga ta över målet. Det är därför som vi icentern är anhängare av en socialt och miljömässigtstyrd marknadsekonomi.Låt mig återkomma till detta med arbetslösheten.Carl Bildt svarade inte på min fråga. Jag vill dockgärna utveckla detta tema något. Det är klart kan göra det här till ett nationalekonomisktseminarieproblem. Men det är inte så i slutänden.Och det är där som vi politiker kommer in i bilden.Vi måste göra avvägningar mellan olika saker ipolitiken.För oss i är arbetslöshet inte enbart enstapel i ett ekonomiskt diagram. I vad mån det gåratt förena en arbetslöshet med andra ekonomisk-politiska mål är således inte någotnationalekonomiskt tvisteämne. Tillgång till arbeteeller utbildning skapar en grund för social trygghet,gemenskap och självständig försörjning. Menarbetslöshet är resursslöseri. Arbete åt alla i helalandet är ett mål för den ekonomiska politiken somvi inte viker från.Nu är dock lågkonjunkturen här. Bilden är den somhar beskrivits vältaligt från olika håll här. Dettamåste mötas såväl med strukturella åtgärder sommed en aktiv arbetsmarknadspolitik. Ett passivtutbetalande av understöd måste undvikas. Det ären sistahandsåtgärd. Utbildning och investeringarför framtiden är de rätta lösningarna. Det är judärför som vi kräver bl.a. en storsatsning påinfrastrukturen -- vägar, järnvägar, vatten ochavlopp, miljövänlig teknik, förnybar energi etc.Det är, som sagt, viktigt att den passivaförmögenhetsförvaltande filosofin så att säga istatens hand ersätts med ett aktivt byggande ochmed aktiva investeringar.Självfallet är det sedan också fråga om enkonkurrenskraft gentemot omvärlden som klararden här situationen. Det är det läget som vibefinner oss i beträffande problemen. Naturligtvislyssnar jag oerhört noga på vad olika personer sägerom vilka insatser som de är beredda att göra för attklara denna situation. Men jag måste erkänna attjag, om jag vore i kläder, inte skulleha hört särskilt mycket -- det har ju inte sagts såmycket -- om just stabiliseringsavtals- ochlönebildningsproblematiken.Jag kan konstatera att vi i alla fall är öppna förpolitiska överläggningar. Jag kan ställa upp påsådana som ett tack för att iblandkallar och också förkonstruktiva partier i samtalen.Främst är det viktigt att konstatera att det ärarbetsmarknadens parter som har det förstaansvaret. Det får aldrig råda någon tvekan på denpunkten. Men handlar också om ett politisktansvar. Det måste parterna ha reda på i den härskärningspunkten, när de bestämmer sig för om devill säga nej eller ej. Där kommer ingen undan, inteheller . kan stå här ochbeskriva verkligheten hur mycket som helst. Dethar ingen betydelse, om man inte i just den härfrågan är beredd att dra en slutsats som påverkarmänniskors möjligheter att ha arbete ochsysselsättning i vårt land i fortsättningen.Arbete handlar om försörjning. Arbete handlar omatt få utlopp för sin inneboende förmåga. Attarbeta är att behövas. Arbete handlar ommänniskan mer än om ekonometriska modeller.Det är därför vi också politiskt har ett ansvar för atthantera de problem som finns.Detta lättar minsann inte bördan förarbetsmarknadens parter. Arbetsmarknadensorganisationer gör ett misstag när de inte ärberedda att skriva under ett stabiliseringsavtal.Anf. 15 () replik:Herr talman! orerade rättmycket om Stalintiden. Dess bättre slapp BengtWesterberg att vara med om den förfärliga tiden,både i och här hemma. Menhistoriskt sett förordade en avBengt företrädare öppet enarbetslöshet på . Det har sitt intresse , motbakgrund av det vi diskuterar och det BengtWesterberg sade alldeles nyss.En annan person försöker höja debattnivån genomatt komma med andra utsagor än dem jag har gjort.Jag säger så mycket, påstår . Då tarhan stöd av regeringens egen lantbruksdirektör iJämtland. Ja, , den direktören harsagt mycket i sina dagar. Vi kan naturligtvis föradebatten på den nivån. Ni har ju en del udda figureri ert parti. Jag skulle kunna använda mig av BoSödersten för att recensera regeringensbudgetpolitik. behöver jag dess bättre inte det,för det gör nyliberalerna på den kanten mycketbättre.Jag ställde ett par frågor. De handlade om de 600miljonerna. säger att man nu gårmycket längre än i den uppgörelse vi träffade meder . Vi tycker att det är braatt ni satsar på arbetsmarknadspolitiken. Men minfråga gällde att vi skulle få ett besked om de 600miljonerna, för de skulle användas underinnevarande budgetår. Därför kvarstår min fråga:När kommer de konkreta förslagen om hurpengarna skall användas?Jag sade en del om rättvisepolitiken. Jag hävdadeatt den här budgeten gav uttryck för en orättvisfördelningspolitik. Jag skall ta ett exempel till. Nukallar regeringen det för rättvisa när inte hellerförtidspensionärer får ett fritt år på sjukhus. Allapensionärer har det nu så bra, säger regeringen, attde kan betala sjukhusvård . Dåmåste jag fråga: Vilka revolutionerandeförbättringar har pensionärerna fått under desenaste åren? Höjningen av KBT ochpensionstillskottet är i första hand enkompensation för ökade kostnader förskatteomläggningen, och höjningen täcker inte ensde faktiska kostnaderna.När det gäller de handikappade tycker jag attregeringen har ändrat uppfattning om en solidariskhandikappolitik. 1982 var alla partier i riksdagenöverens om att reformer inom handikappområdetinte skulle vara avhängigakonjunktursvängningarna. Det skrev vi under på idet handikappolitiska programmet. ursäktarregeringen avsaknaden av reformer påhandikappområdet med det finansiella läget. Ärdet verkligen regeringens uppfattning att vi baraskall visa solidaritet med handikappade närekonomin tillåter?Beträffande budgeten vill jag säga att vi ochregeringen i vissa delar har samma syn påproblemen i ekonomin. Vi är överens om attinflationen är för hög. Produktivitetstillväxten ärför låg. Bytesbalansunderskotten är för höga osv.Men det finns viktiga avsnitt där vi skiljer oss åt.Min tid är begränsad och jag skall nöja mig med attta upp två punkter.I finansplanen går regeringen förbi problematikenkring den dåliga produktivitetsutvecklingen inomindustrin. Ett av de mest centrala problemen i densvenska ekonomin är just detta. Det borde varabekant för alla, inte minst för regeringen, attproduktiviteten sjönk inom industrin mellan 1987och 1988, trots högkonjunktur. Hur kunde dettaske? Är det egentligen inte det som är förklaringentill den sammantaget alltför svaga tillväxten i densvenska ekonomin ?Jag tycker ändå att det allvarligaste i regeringensresonemang är bollandet med de båda målen arbeteåt alla och låg inflation. Hur kan man säga attarbete åt alla är ett mål för den ekonomiskapolitiken, när regeringens egna prognoser pekar påkraftigt ökad arbetslöshet, trots lägre inflation än iåtskilliga andra länder? Regeringen säger att denviktigaste förutsättningen för att kunna hävdasysselsättningen är att varaktigt nedbringainflationen i nivå med omvärlden. Att bekämpainflation betyder uppenbarligen för regeringen atthålla tillbaka löneutvecklingen även för delågavlönade. Men snälla , jag kanräkna upp en rad länder i omvärlden där manlyckats med konststycket att kombinera låginflation med hög arbetslöshet. Ser ni verkligeninga risker för att den temporära höjning avarbetslösheten som ni tycks acceptera också kan blipermanent? Hur går det då med målet arbete tillalla?Till sist vill jag bara upprepa frågan: Vilka konkretaåtgärder avser regeringen och attkomma med när det gäller att hindraprisutvecklingen? Det räcker inte med 3 miljonertill , utan det måste till andraåtgärder.Anf. 16 () replik:Fru talman! Det var bra att vi fick reda på att BengtWesterberg inte har begripit någonting. BengtWesterberg tror att vi blir rikare ju snabbare vitömmer våra gruvor. Ju snabbare vi hugger nedregnskogen, ju mer vi ökar vårt energislöseri, jusnabbare förlopp från naturresurs till sophög, destobättre blir det.Den sortens ekonomisk tillväxt hjälper inte miljönpå något sätt. Vi kan inte lösa miljöproblemen medtillväxt. Snarare skapar de flesta typerna av tillväxtproblem för oss på miljösidan. Det rör sig om ettsystemfel i produktions- ochkonsumtionssamhället. Köp, slit, släng! Den linjäraprocessen måste bytas ut mot: Köp, slit, återbrukaoch återvinn! Det är en cyklisk process. Medsådana processer skulle vi kunna få en alldelesutmärkt utveckling i ekonomin, utan att ständigtprioritera tillväxten. Vi skulle radikalt kunnaminska miljöförstöringen.Allan sade att miljöpolitiken måste varaförenlig med en ekonomisk tillväxt. Om vi vänderpå det blir det genast bättre. Den ekonomiskatillväxten måste vara förenlig med miljöpolitiken.Då har vi kommit ytterligare en bit på vägen.Det är en märklig upplevelse att lyssna på den härdebatten. Jag tycker att kris är skenbar påsitt sätt. Det är den globala krisen som är verklig.Samtidigt som regering, massmedia och oppositionpratar om kris, slår julhandeln alla tidigare rekord.Ordet kris har urholkats så till den milda grad attnär det inträffar en översvämning eller liknande,vad skall vi då använda för ord? Det kan inte varaordet kris, för det ordet har vi redan förstört. Deglobala miljöhoten, krigsrisken vid ,där kärnvapen kan komma att bli inblandade, ärden verkliga krisen. Krig är ju det största miljöhotsom vi kan utsättas för. Det tycker jag är viktigt attpåpeka.För att återvända till budgeten kan man fråga sig:Vad borde budgeten ha innehållit för att det skullelikna någonting? Det borde ha alltså funnits medåtgärder för att få i gång cykliska processer, som jagredan var inne på, och uppmuntra sådana på olikasätt. Vi borde gå in för att minska vårenergiförbrukning . Vi bordepåbörja kärnkraftsavvecklingen. Vi borde få ettprissystem för elkraft som innebär att allnytillkommen elförbrukning betalas efter deverkliga produktionskostnaderna och ingentingannat. Vi borde få drivmedelsskatt på flyget som äri nivå med vägskatten. Och vi borde få bortmomsen på kollektivtrafiken och få skärptamiljöavgifter. Då skulle det kunna börja liknanågonting.Vi i försöker ta ställning på sakpolitiskgrund. förde ett resonemang omstödpartier. Då vill jag säga att det minstastödpartiet i denna riksdag är . Vi harröstat med regeringen minst av alla partier somsitter här. De som har röstat mest med regeringenär faktiskt och själva.Era partier är ju stödpartier för regeringen. BengtWesterberg såg ju till att skattereformen gickigenom. Man har fört en politik som i storutsträckning stämmer med socialdemokraternaspolitik. Det är där problematiken ligger. Vi imiljöpartiet är inget stödparti. Vi kommer inteheller att bli det, om inte politiken förändras. Vihar däremot lanserat etthuvudalternativ i svensk politik, ett grönt bälte somskulle kunna samla de partier och dem som ärintresserade av att föra en annan politik -- ingennämnd och ingen glömd -- och som tar itu medgrundläggande miljö-, överlevnads-- ochframtidsfrågor. Men skulle den aviserademiljöpropositionen utgöra ett grönt genombrottoch skulle försvarspropositionen bli ett starkt slagför freden, skulle övriga regeringsförslag undervåren få en grön inriktning, då skulle detnaturligtvis påverka oss om vi efter valet hamnar ivågmästarställning. Jag ser med intresse på vadAllan sade här, att han vill ta hänsyn tillvåra synpunkter. Då är det bara för regeringen attgå upp till bevis: För en politik som leder åt rätthåll! För oss i är politik inte att spelaett maktspel, utan det är att rädda mänsklighetenundan de oundvikliga miljökatastrofer somkommer att drabba våra barn och barnbarn, ominte vår generation, vi, tar vårt fulla ansvar nu.Anf. 17 Finansminister ()replik:Fru talman! säger att miljöpartietinte är något stödparti. Man kan också se det så attpartiet inte förmår att bidra, vara med och taansvar. Jag tror att väljarna i det läge som vibefinner oss i nu internationellt och nationellt villatt vi politiker skall ta ansvar för dagens problemoch att vi skall ha långsiktiga lösningar. Jag tror inteatt den flykt undan ansvar som gavuttryck för är någonting som gör intryck påväljarna. Jag är beredd att ta ansvar, jag är bereddatt samverka med dem som förmår att samverka.Till : Jag talade inte om någonlantbruksdirektör, utan jag talade om den som varordförande i ert arbetsutskott och som utifrån detarbetet beskrev hur svårt det var att få er politik atthänga ihop. Men när nu ordföranden i ertarbetsutskott har fått andra uppgifter kanske ni kansamla er till någonting som är konstruktivt ochhåller ihop. Men då måste ni lägga om stilen en heldel.När det gäller arbetsmarknadsåtgärder är svaret tillLars att det här är inget som skall vänta tillnästa budgetår. De åtgärder som jag har talat om imin presentation gäller fr.o.m. , redan förstahalvåret skall vi satsa kraftfullt påarbetsmarknadsutbildning och sådana åtgärdersom både hjälper till att klara flaskhalsarna iproduktionen, inflationsproblemet och gör detmöjligt för människorna att långsiktigt få arbete.När det gäller det avgiftsfria året förförtidspensionärerna är avsikten att vi skall hasamma villkor för alla pensionärsgrupper. Detviktiga i budgeten är att vi satsar de pengar som vikan på aktiva åtgärder för att åstadkommarehabilitering, det goda arbete som gör att färre slåsut från arbetslivet. Det är huvudlinjen.Lars frågade också om prisutvecklingen.Ja, vi skall ha en aktiv prispolitik, men ingaregleringar. Jag tror inte på regleringar ochprisstopp, utan vi skall vidta andra åtgärder som göratt vi kan pressa inflationen. Det gällerkonkurrenslagstiftningen, den nyalivsmedelspolitiken och gränsskyddet. Det är deallra viktigaste insatserna som långsiktigt kanpressa ner inflationen. Vi kan nu se en vändpunktnär det gäller prisutvecklingen.Jag vill så kommentera ett par saker i BengtWesterbergs anförande. påstodatt de offentliga utgifternas andel inte gått ner. Dethar varit en mycket kraftig förbättring i detavseendet. Jag vill påminna om att de offentligautgifternas andel var . Vi har pressatned den till , och vi skall fortsätta att pressaner den ytterligare och därmed skapa svängrum förproduktion och investeringar. Jag är inställd på attfullfölja detta arbete. Men det har varit nödvändigtatt i det här läget dra åt ett par hål i svångremmenför staten för att hålla tillbaka utgiftsexpansionenoch bara satsa på de mest angelägna områdena.Bengt talade föraktfullt ombudgetunderskott och sade att det är balans ibudgeten men att vi har ett underliggandebudgetunderskott. Det är riktigt. Jag skulle varaganska bekymrad om det hade varit fråga om ettstrukturellt underskott. är det så att vi just 1992har ovanligt stora utbetalningar till kommunernasom hänger samman med att kommunerna fårskatten som baseras inkomster. Detbetyder att vi året därpå får en väsentligförbättring. En stor del av det som ser ut som ettunderliggande underskott reduceras. Denförändring av bostadsfinansieringen somgenomförs kommer att ytterligare avlastastatsbudgeten. Vidare har vi effekterna av attohälsotalet kommer att sjunka som en följd av dereformer som vi har genomfört. Av det skälet soverjag gott om nätterna när det gäller även detunderliggande budgetunderskottet och detbudgetsaldo som redovisas. Budgetsaldot visar attbudgeten är i balans. Det är ordning och reda istatens finanser, och det skall så förbli.Bengt frågade om jag är villig attreformera arbetslöshetsförsäkringen. Svaret är ja.Vi har tillsatt en utredning, och vi väntar nu på dessförslag för att kunna ta ställning. Men så sägerBengt att om organisationerna sägernej till ett stabiliseringsavtal, då får vi leva medarbetslöshet. Det var det utomordentligt bistra,kyliga och nästan cyniska besked som BengtWesterberg gav. Om privattjänstemännen iStockholm säger nej drabbar det inte dem, men detdrabbar metallarbetare på verkstäder och bruk, detdrabbar ungdomar i , i , iVärmland och på många andra håll i . Dekan inte göra någonting för att förhindra denarbetslöshet som följer av att en liten grupp påarbetsmarknaden förhindrar ett stabiliseringsavtal.Då är frågan: Skall då sitta passivoch åse detta, eller skall varamed och försöka ta ett ansvar för de ungdomar somannars skulle bli arbetslösa och för deindustriarbetare som riskerar att slås ut frånarbetsmarknaden? Jag sätter stort värde på OlofJohanssons deklaration, och jag hoppas att vi skallkunna få till stånd konstruktiva diskussioner.Låt mig, fru talman, få avsluta med en kommentartill . har beskrivit hurmisslyckat allt är och att det är dåliga tider. Låt migdå bara få redogöra för vad som under de senasteveckorna har stått i affärstidningarna. I en står det:I år skall ekonomin vända. I en annan står det: Viär på väg mot goda tider. I en tredje står det: Nusatsar man i utlandet på svenska företag.Carl Bildt! Jag hoppas att den informationen nårfram. Jag vill vara den som skall medverka tillbättre tider. är den som står upp fördåliga tider.Förste vice talmannen anmälde att ,, och anhållit att till protokollet få antecknat attde inte ägde rätt till ytterligare repliker.Överläggningen var härmed avslutad.Budgetpropositionen bordlades.5 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 10, 11, 12, 13 och 14december 1990.6 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1990/91:68 till justitieutskottet7 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1990/91:63 Handelsagentur1990/91:69 Arbetslivsforskningens organisationm.m.1990/91:71 Lag om vissa dryckesförpackningar1990/91:72 Återbetalning av mervärdeskatt tillutländska företagareSkrivelse1990/91:73 Redogörelse för tillämpningen av lagen(1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdådmed internationell bakgrund (terroristlag)Motionernamed anledning av prop. 1990/91:58 Psykiatrisktvångsvård, m.m.1990/91:So30 av ()1990/91:So31 av ()1990/91:So32 av m.fl. (v)1990/91:So33 av m.fl. (s)1990/91:So34 av m.fl. (fp)1990/91:So35 av och ()1990/91:So36 av i ochLena ()1990/91:So37 av m.fl. (mp)1990/91:So38 av ()1990/91:So39 av och ()1990/91:So40 av och förste vicetalman ()1990/91:So41 av m.fl. (fp)1990/91:So42 av m.fl. (c)1990/91:Ju13 av m.fl. (v)1990/91:Ju14 av m.fl. (s)1990/91:Ju15 av m.fl. (m)1990/91:Ju16 av m.fl. (mp)1990/91:Ju17 av m.fl. (fp)1990/91:Ju18 av m.fl. (c)8 §Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 17 december1990/91:118 av () till socialministern ombarnen i Rumänien:Den svåra situation som råder för ett mycket stortantal barn i har under det senastehalvåret kommit att uppmärksammas. Uppgifternahar, med rätta, väckt stor upprördhet hos mångamänniskor i vårt land. Viljan att hjälpa har varitstor och en mångfald gåvor har strömmat från vårtland till barnhemmen i Rumänien.Flera grupper har också besökt och påort och ställe kunnat konstatera nöden, vanskötselnoch övergivenheten.Från rumänienbesökarna har rapporterats hur desvenska gåvorna kommit till nytta och glädje, menockså att det behövs andra former avhjälpverksamhet för att situationen för barnen merpåtagligt och långsiktigt skall förbättras.För att barnen skall bli omhändertagna och vårdadepå ett försvarbart sätt, behövs välutbildad personal,vilket det råder mycket stor brist på i landet. Det ärsärskilt viktigt eftersom många av barnen harsynnerligen svåra upplevelser bakom sig och oftasaknat möjlighet till normala relationer till vuxna.Det kan knappast råda någon tvekan om att det förmånga barn, , skulle vara bäst om de fickbyta miljö. Vård i enskilda hem eller i bra barnhemskulle av allt att döma vara bättre alternativ ävenom det måste innebära uppbrott från hemlandet.Det torde vara ett väl känt faktum att mångabarnlösa par i önskar adoptera barn och attderas väntetid ofta handlar om flera år.Utredningarna är långdragna och påfrestande ochadoptionskostnaderna höga. I en del fall innebär delånga utredningstiderna att de tilltänktaadoptivföräldrarna hinner falla för det uppsattaåldersstrecket. I andra fall blir de höga kostnadernahindret.Under hösten besöktes de rumänska barnhemmenockså av en delegation, där den svenska regeringenvar representerad.