prot · GE0983 · 1991-03-21 00:00:00 — Det finns inte helleravdelningar för intagna som inte missbrukarnarkotika, trots alla de fina åtgärder som harvidtagits, trots allt det arbete som läggs ned av deanställda. Min konkreta fråga, : inte beredda att rucka på näringsprincipen, attrucka på integritetsprincipen -- våra två konkretaförslag -- för att komma åt narkotikan påanstalterna. Narkotika på anstalterna äroefterrättligt.Anf. 86 ()replik:Herr talman! Först skall jag yrka bifall till vårreservation 4, vilket jag glömde i mitt förraanförande. Den gäller Karlskronaanstalten.Reservationen skiljer sig inte särskilt mycket frånreservation 3, som står för. De ansersig däremot redan ha avsatt pengar till att bevaraKarlskronaanstalten, kanske, detstår ingen tidsbegränsning. Men jag kan inte senågra pengar nämnas i reservationen, så jag vet intehur man har finansierat detta. Vi säger att anstalteninte skall läggas ned förrän man har tagit hänsyn tillkraven om halvtidsfrigivningen och sett hur de slåroch ordnat den regionalpolitiska situationen.Reservationerna skiljer sig som sagt inte mycket,men jag tycker att det är viktigt att yrka bifall tillreservation 4.Till vill jag säga att jag tycker attdet är viktigt att vi är överens om en humankriminalvård. Det är mycket viktigt. Menkriminalvården är inte human när man misslyckasoch får en så stor återfallsfrekvens bland dem somär intagna, när man till så stor del misslyckas mednarkotikasituationen på fängelserna. Manmisslyckas så till den grad att de som kommer in ochaldrig förr har brukat narkotika, kommer ut frånfängelserna och är narkotikamissbrukare. Detta är,precis som sade, skälen till att det ärviktigt med en bred parlamentarisk utredning, meden bred parlamentarisk insyn, för att vi verkligentillsammans skall penetrera de här problemen.Det gäller inte att finna vägar för ökadvedergällning. Men det gäller att finna vägar för ettökat samhällsskydd och ett ökat skydd förbrottsoffren. Det är inget bra skydd för samhället,allmänheten och de presumtiva brottsoffren attdessa gärningsmän går ut och begår nya brott omoch om igen, som är fallet i dag.Våldskommissionen har dragit slutsatser.Regeringen har tillsatt våldskommissionen för attden skall komma med förslag ochvåldskommissionen har kommit med de förslagenatt de mest brottsaktiva, de som återfaller i brottoch de som begår grova brott, våldsbrott ochnarkotikabrott, skall få ökade påföljder. Det ärdetta vi stöder. På så sätt skyddar vi allmänheten.Jag får återkomma i senare repliksskiften medytterligare frågor. Jag vill bara säga att BirtheSörestedt drar fel slutsatser av vårt förslag om ingengenerell sänkning av straffskalorna. Vi talar inteom en generell ökning.Anf. 87 () replik:Herr talman! säger attmoderaterna anslutit sig tillvedergällningsideologin. Det stämmer inte. BirtheSörestedt måste skilja på begreppen. Viförespråkar en allmänpreventiv uppfattning. Kalladen möjligen avskräckningsideologi. Vi anser attstraffets främsta ändamål skall vara att avhållamänniskor från att begå brott.Såsom har talat har hontalat år , medan socialdemokraterna harsuttit vid makten. Men det är lätt att sevad socialdemokraternas politik har lett fram till.Över en miljon brott , en otrygghet förmänniskor på gator och torg, och inte bara där.Människor kan inte längre känna trygghet i sinahem. Risken är stor att någon som har frigivitsenligt socialdemokraternas halvtidsfrigivning skallbryta sig in.Det kommer sannolikt, , att i ettförsta skede behövas fler fängelseplatser om vimoderater får bestämma. Men det är naturligtvisinget självändamål att hålla människor i fängelse.Om våra förslag genomförs, kommer detta att ledatill att respekten för lag och ordning ökar. Vikommer med våra förslag om exempelvisskärpningar av narkotikapolitiken att få enminskning av brottsligheten som helhet.Narkotikan genererar en mängd brott. Om vi kanminska narkotikamissbruket, kommer vi också attfå en bonuseffekt beträffande den övrigabrottsligheten.Våra förslag på familjepolitikens och skolpolitikensområde -- kommer vidare att innebära attungdomar inte i samma utsträckning som i daghamnar i missbruk och kriminalitet. Respekten förlag och ordning ökar emellertid endast om vi harkännbara straff för allvarliga brott och fängelser dären vistelse är förenad med ett visst obehag. Det ärförst när vi har kännbara straff som vi kan varasäkra på att de aldrig behöver utmätas i någonstörre utsträckning. Det är alltså inte straffet somsådant som är det väsentliga, utan hotet om ettstraff. Däremot måste straffet vara kännbart för attdet skall utgöra ett hot.Anf. 88 ()replik:Herr talman! Jag vill bara kommentera det BirtheSörestedt sade om Karlskronaanstalten. Man kanutläsa av betänkandet att det sannolikt intekommer att hända någonting medKarlskronaanstalten inom den närmaste framtiden.Efter den redovisning vi alla i utskottet fick om dearbetsmetoder som har använts vidKarlskronaanstalten och om de resultat man harnåt kan vi lägga till de synpunkter som handlar omatt detta är den enda lokala anstalten, en anstaltsom når goda resultat när det gällernarkotikabrott, en anstalt som har en flexibelkapacitet och är väl ägnad att lösa sina uppgiftersamt att det finns regionalpolitiska hänsyn att ta,och då tycker jag att det är synd att inte regeringenoch oppositionspartierna är överens om att ärendetåter skall hamna här i innanKarlskronaanstaltens framtid avgörs genom beslutom nedläggning. Den skall få finnas kvar tills nyttbeslut fattas här i . Jag hoppas att även deandra oppositionspartierna kan gå på den linjen.Anf. 89 () replik:Herr talman! Jag vill börja med att säga till LarsSundin att vi visst skall ställa krav. Det är vi allaöverens om. Vi skall reagera på brott. Men ävenmed en frivårdspåföljd reagerar man och kan ställakrav.Narkotikan på anstalterna har vi diskuterat underflera år. Det har skett ettutvecklingsarbete. görs det upp lokalahandlingsprogram, som man arbetar med ute påanstalterna. De är uppgjorda efter anstaltens egnaförutsättningar och handlar om hur man skall klaraav problemen. För visst är det problem mednarkotikan. Det är vi alla överens om.Det är därför som jag har försökt att redovisa attdet förekommer ett ambitiöst arbete. Det som harpåståtts här om att det inte skulle finnas någramöjligheter att komma till en avdelning där det intefinns någon narkotika är nog inte riktigt sant. Pådet området har det skett en utveckling.När det gäller integritetskränkande ingripanden villjag framhålla att det är möjligt att görakroppsbesiktning av intagna. Det görs visitationeroch kontroller genom urinprov. Jag vet inte vadman skulle kunna göra mera för att komma längrei det här sammanhanget.Om jag, och ,med utgångspunkt i forskningen och i det underlagsom vi har fått från olika forskare och olikapersoner som jobbar inom kriminalvården hadeuppfattningen att brottsoffer skyddas genomsträngare fängelsestraff, hade nog också visocialdemokrater kommit med förslag i denriktningen. Men det finns inget vedertaget underlagsom säger att så skulle vara fallet. att brottsligheten kan minskas genom dettamed straffhot. Det tror inte jag.Sedan skall jag beröra något som är ett kärt ämnehär i kammaren och som jag inte hann ta upp i mittförsta inlägg. Det gäller rymningarna ochpermissionerna. Vi har ju fått nya byggnader för attförhindra rymningar. Medel har avsatts för åtgärdersom innebär att anstalterna blir säkra. Dessa hardelats upp i olika säkerhetskategorier. Naturligtvisplaceras de farligaste brottslingarna på anstaltersom är mycket säkra.Jag återkommer till frågan om permissioner i ensenare replik.Anf. 90 () replik:Herr talman! säger att krav visstskall ställas beträffande kriminalvården. Men vardå snäll och låt bli att säga att vi står för en inhumankriminalvård när vi ställer krav!Humanitet och kravlöshet får inte förväxlas. Det ärfråga om helt olika saker.På s. 13 i betänkandet står det: ''Utskottet hardäremot konstaterat att det på landetslokalanstalter saknats, på något undantag när, såvälnarkotikafria avdelningar som särskildaavdelningar för intagna som inte missbrukarnarkotika -- -- --.'' Så eländigt är det.Sedan något om permissionerna. , detvisar en översyn, fanns det stora skillnader mellanolika typer av permissioner och anstalter. Den 1juni fick vi ett nytt system som har haft stor effekt.Det visar väl ändå på brister i fråga ompermissionerna. Vi kan inte låta oss nöja med denmajoritetsskrivning som finns i betänkandet. Därsäger man att kraven i stort sett är tillgodosedda pådenna punkt. Vi vill dock att kraven på dennapunkt skall bli helt tillgodosedda. Av denanledningen har vi reserverat oss.Anf. 91 ()replik:Herr talman! Först några ord om detta medbehandlingsplatser för våldsmän, något som jaginte hann kommentera i min förra replik.Birthe Sörestedt säger att vi i vill ta äran åtoss för de förbättringar som har kommit på dettaområde. Jag tycker att frågan är för allvarlig för skulle göra ett sådant påstående. Här handlardet ju om en seger för brottsoffren men även förvåldsmännen, som har begått brott. Detta ärnaturligtvis även en seger för presumtiva offer,eftersom våldsmännen kan hindras att begå nyabrott. Det är alltså en seger förvåldsmännen, som oftast själva har varit brottsofferoch som därför har det beteende som de har. Fårdessa våldsmän inte behandling underanstaltstiden, så att de kan komma till insikt omvarför de begår den här typen av brott och om hurde kan förhindra att så sker, fortsätter de att varaoffer för den utsatthet som de själva tidigareupplevt. Därför är det aktuella tillkännagivandeten seger både för brottsoffren och förvåldsmännen. Mot den bakgrunden är det härmycket viktigt.Det förvånar att inte tycker kan skydda brottsoffer och allmänhetengenom att se till att de som begår de grövstabrotten, de som ständigt återfaller i sin brottslighetoch de som har en allvarlig narkotikabrottslighetbakom sig hålls inlåsta. Det är ju en självklarhet attdessa människor inte begår brott när de är inlåsta.Naturligtvis är det inte ett självändamål attvåldskommittén har kommit fram till att dessamänniskor behöver hållas inlåsta under en längretid. Själv är jag alltså sällan för fängelsestraff, somju sällan ger bra resultat. Det framgår också av denstatistik som finns över återfallsbrottsligheten. Mennär det gäller grova brottslingar och människor somständigt återfaller i brottslighet är det ett skydd förvåldsoffren och för allmänheten att sådana härmänniskor hålls inlåsta.Slutligen några ord om halvtidsfrigivningen. Niverkar själva ha kommit fram till att det är fel attsläppa människor efter halva strafftiden. Detöverensstämmer inte med det allmännarättsmedvetandet. Vi säger att det inte fårske en generell minskning. säger: Av det här dras slutsatsen att flerfängelser måste byggas. Men, , vi icentern vill ha samhällstjänst i hela landet -- intebara i fem distrikt. Det innebär kanske att antaletanstaltsplatser kan minskas framöver. Men det vetvi ännu inte så mycket om. Det är i varje fall denmålsättning som vi i har.Anf. 92 () replik:Herr talman! säger att hon intetror att det går att minska brottsligheten genomstraffhot. Ja, kan ju själv se hurdet har gått. Men då har brottsligheten också ökat.När det gäller situationen påkriminalvårdsanstalterna klappar sig BirtheSörestedt för bröstet och säger att det nu finnsmöjligheter att göra urinprov på de intagna. Jaghåller med om att det är bra att den möjlighetenfinns. Men vi måste ha klart för oss följande.Urinprov är en bra kontrollform. Men denmetoden kan bara avslöja den som själv använtnarkotika. Den som endast ägnar sig åt försäljningav narkotika och som själv inte missbrukar avslöjasju inte, hur många urinprov som än görs. Det ärdärför utomordentligt viktigt att urinprovkombineras med andra åtgärder, för annars har viinte en chans att komma till rätta med narkotikanpå anstalterna.Vi som har reserverat oss på denna punkt och somkräver ytterligare åtgärder när det gällernarkotikan på anstalterna menar att det måste tillandra kontroller också. Det går inte att barahänvisa till urinproven.Anf. 93 () replik:Herr talman! Naturligtvis tycker också visocialdemokrater att fängelsestraff behövs vidallvarliga brott. Den som sitter inlåst begårsjälvfallet inte brott. Men den som har begåttallvarliga brott och som har tilldömts fängelseunder kommer ju förr eller senare ut isamhället. I det sammanhanget kommer jag osöktatt tänka på det här med permissioner. Alla härsäger att det är viktigt med återanpassningen isamhället. På den punkten är vi överens. Men dåär det också viktigt att även de som har tilldömtsfängelse fårpermission, för annars känner de inte igen sig i detsamhälle som de kommer ut till. Hur vill vi då attdessa människor skall fungera i samhället?Relativt fick vi nya permissionsregler. Dethar skett en uppföljning och det har framkommitatt reglerna har blivit stramare men också att detillämpas på ett stramare sätt. Vi menar således,, att ställda krav i detta avseende i stortsett är tillgodosedda.Det finns möjlighet att dra in permissioner, att görakvalifikationstiden längre mellan permissionerna,vid missbruk av permissioner. Ca 44 000permissioner beviljas . I 1 400 fall, tror jag,missköts permissionerna. Det rör sig således om enmycket liten andel av alla permissioner -- 3,2 %.Det är vad vi här talar om. I en del fall handlar detom att vederbörande har kommit tillbaka för sent.Ungefär 1 000 personer inställer sig inte efterpermission.Vi var tidigare inne på frågan om rymningar. JerryMartinger påstod att inte skulle ha rymtoch att man satt och väntade på att han skullekomma tillbaka. Men jag tycker inte att det ärlämpligt att göra sådana uttalanden. Självfallet ärdet bedrövligt att kunde försvinna. Efterdet att detta skedde har det gjorts en utvärdering avoch förts en diskussion om säkerheten påanstalterna och om åtgärder för att förbättrasäkerheten.Anf. 94 ():Herr talman! Som redan har framgått av debattenbehandlas i detta betänkande ett förslag omnedläggning av kriminalvårdsanstalten iKarlskrona. Jag har tillsammans med några andraväckt motioner i frågan och krävt att regeringensförslag skall avslås på den punkten. Jag vill därförlämna några kommentarer till den behandling somhar skett i utskottet.Utskottet säger sig ha förståelse för regeringensförslag. Som enda argument för denna förståelsesäger utskottet att beläggningen vid de slutnalokalanstalterna låg på ,dvs. något under den idealnorm på som slagitsfast av statsmakterna. Det vore på sin plats attutskottet när man anför ett sådant argument ocksåstuderar situationen på den anstalt som man sägersig ha förståelse för att regeringen vill lägga ned.Studerar man förhållandena på den anstalten,finner man att Karlskronaanstalten under förra årethade en medelbeläggning på inte mindre än 98 %.Som en följd av detta föreslog chefen för södraregionen för nästan exakt , den 22 marsi fjol, att Karlskronaanstalten skall utökas från 37till 42 platser. Den höga beläggningen hänger direktsamman med att anstalten i tjänstgörsom något av en specialanstalt inom den södraregionen. Rymningsbenägna, drogaktiva och iövrigt svårplacerade och svårbehandlade intagnaplaceras där. För att det skall fungera harinvesteringar gjorts, som en talare har varitinne på, bl.a. i larmsystem ochbrandsäkerhetssystem.Därutöver är anstalten lokalanstalt i ordetsegentliga mening. Den tar emot dömda som skallfriges till eller i övrigt ienlighet med den närhetsprincip som harfastlagt. Som någon tidigare påpekade och somförtjänas att upprepas: Om anstalten läggs ner,kommer vid sidan av att vara detenda län som saknar kriminalvårdsanstalt. Det kaninte vara rimligt, och det stämmer förvisso inte allsmed de principer som kriminalvårdslagstiftningenbygger på.Än mera orimligt och obegripligt är det attutskottet i samma betänkande tillstyrker ytterligare4 milj.kr. för att driva anstalten i Kristianstadcentrum vidare. Det är orimligt därför attKristianstad även i fortsättningen kommer att hatvå anstalter och ingen alls. Det ärobegripligt eftersom utskottet självt sadeatt en fortsatt drift av skulleske under förutsättning att det kunde ske med hjälpav omdisponering av medel inom befintliga ramar.Karlskronaanstalten är i gott skick. Det bekräftasav , som i stället pekar utfyra andra anstalter som enligt verket är i så dåligtskick att en nedläggning är ofrånkomlig.Även , som företräderflertalet av de anställda vid anstalten, gör dennabedömning. Man anser att byggnaden har en brafunktionalitet, är mycket välskött och välunderhållen. Till det skall läggas en personal påanstalten som har en bred och djup erfarenhet närdet gäller behandlingen av och återanpassningen avsvårmotiverade fängelsedömda. Det är ett klientelsom blir alltmer svårplacerat.Alla dessa sakliga argument som samtliga talar föratt Karlskronaanstalten skall behållas har överhuvud taget inte kommenterats av utskottet. Jagtycker att det är märkligt. Utskottet har uppvaktatsav företrädare för anstalten som har delgivitutskottet dessa argument. Rimligen borde utskottetha tagit dessa argument under övervägande. Detvore därför på sin plats att utskottets företrädare delger oss de kriminalpolitiska bedömningarsom ligger till grund för utskottetsställningstagande. Om så inte sker kan jag inte dranågon annan slutsats än att utskottet inte harfullgjort sin uppgift på det sätt som man kan begäraav justitieutskott.När det gäller de regionalpolitiska aspekter somkan och bör läggas på frågan, vill jag tacka utskottetför att ha tagit de frågorna på stort allvar. Blekingehar länge varit ett utsatt län. harlänet av egen kraft och med hjälp av regering ochriksdag på väsentliga punkter stärkt sin ställning.Tillkomsten av högskola, lokaliseringen avboverket, m.m. liksom ettomfattande lokaliseringsstöd till företag som harvelat utveckla sin verksamhet i länet, har medförtatt länet står bättre rustat än i början av 80-talet.Trots detta hopar sig åter arbetslöshetens mörkamoln över . Den försämradekonjunkturen slår hårt i ett län som fortfarandedomineras av tillverkningsindustrin. hartillsammans med ett annat län flest varsel i landet,och fler är att vänta. Till det skall läggas denlångvariga åderlåtningen på just statligaarbetstillfällen som länet, då främst Karlskronakommun, har fått utstå. har Karlskronakommun förlorat netto 2 200 statliga arbeten. Dethänger till största delen samman med deneddragningar som gjorts inom försvarssektorn.De neddragningarna kommer att fortsätta. Siffran300 till 350 arbeten som skall bort inomMarinkommando Syd har nämnts i detsammanhanget.Mot denna bakgrund utgår jag från att regeringen,om beslutar enligt utskottets förslag,följer utskottets uppmaning och beaktar särskiltarbetsmarknadssituationen och deregionalpolitiska aspekterna innan ett slutligtbeslut om nedläggning av kriminalvårdsanstaltenfattas. Eftersom utskottet ännu inte, trots en långdebatt, lyckats redovisa några kriminalpolitiskabedömningar när det gäller frågan om att behållaanstalten i , vill jag uppmana regeringenatt pröva frågan också från de utgångspunkterna.Det finns dessutom en särskild arbetsgrupp inomregeringskansliet som i samarbete medkriminalvårdsstyrelsen och har iuppgift att se över anstaltsbeståndet. Det är någotbakvänt att först besluta om nedläggning och sedanse över frågan för att kunna bedöma vilka anstaltersom skall vara kvar och vilka som skall läggas ned.Det rimliga vore naturligtvis att först göra enöversyn och sedan ta ställning till frågan omnedläggning.Efter att ha lyssnat på denna debatt, har man fåttintrycket av att om alla talare hade fått hålla på enstund till hade utskottet kunnat ena sig om attanstalten skall vara kvar. Det har låtit så närledamöter som inte har reserverat sig i frågan harändrat ståndpunkt under debattens gång.Efter många år i inser jag att kammarenmed all sannolikhet kommer att följautskottsmajoriteten. Jag hoppas att regeringen tartill sig den debatt som har varit och gör enkriminalpolitisk och en regionalpolitisk bedömningav frågan. Då kan beslutet bara bli ett, nämligen attKarlskronaanstalten skall vara kvar.Anf. 95 ():Herr talman! Som den uppmärksamme redan harnoterat finns det i betänkandet, under rubrikenanslag till kriminalvården, förslag rörandekriminalvårdsanstalten i Karlskrona.I budgetpropositionen fanns det ettförslag om nedläggning av Karlskronaanstalten.Detta förslag resulterade givetvis i olika reaktionersåväl från anstaltens personal och ledning som frånolika lokala myndigheter och instanser. Här iriksdagen har det under den allmänna motionstidenlagts fram inte mindre än tre olika motioner somdirekt tar upp frågan om Karlskronaanstalten. Enmängd olika sakargument redovisas i dessamotioner, och dessa sakargument, såväl var och ettför sig som alla sammantagna, visar det orimliga iatt över huvud föreslå en nedläggning av anstalten.Karlskronaanstalten tar emot olika grupper avintagna som på ett eller annat sätt är svåra attplacera på annan anstalt. Det kan gälla specielltrymningsbenägna, drogaktiva eller interner som påannat sätt missköter sig på andra lokalanstalter.I Karlskronaanstalten bedrivs också en aktivbehandling och ett aktivt motivationsarbete för atthjälpa narkomaner att bli av med sittdrogberoende.Rent byggnadstekniskt är Karlskronaanstalten avmycket hög klass, det har andra talare redanvittnat om. Innan jag blev ledamot av riksdagenkom jag vid åtskilliga tillfällen i kontakt medKarlskronaanstalten av rent byggnadsmässiga skäl.Alla åtgärder vidtogs för att göraKarlskronaanstalten säker, men också för att göraden miljömässigt bättre för såväl de intagna sompersonalen. Många andra anstalter i vårt land ärklart distanserade vad gäller byggnadernas kvalitetoch standard.Vi skriver säkert alla under att det är viktigt att densom döms till fängelse placeras nära den dömdeshemort. Skulle det fattas beslut om att lägga nerKarlskronaanstalten skulle det betyda att Blekingeblir ett av två län som kommer att sakna slutnalokalanstalter. Är detta verkligen rimligt? Det ärinte bara i sig som blir utan lokalanstalt.Detta skulle givetvis drabba hela sydöstra regionenav vårt land och då också delar av ochKalmar län.Det finns heller inget som tyder på att behovet avantalet platser av det slag som Karlskronaanstaltenerbjuder skulle minska. Tvärtom visar det sig attplatserna i behövs och att anstalten oftaär överbelagd.Tillkomsten av ett nytt häkte i kan inteheller motivera en nedläggning. Tillkomsten avdetta häkte talar i stället för attKarlskronaanstalten behövs så att denavsedda helheten med polis, domstol, häkte ochfängelse blir komplett. Att först bygga upp ochsedan rasera en helhet kan inte gynna den svenskakriminalvården. Ytterligare argument för anstaltenhar redovisats från talarstolen i dag.Förutom motionerna och dagens debatt haruppvaktningar från anstalten och kommunenytterligare redovisat inför justitieutskottet fleraandra skäl som alla talar för anstaltens fortlevnad.Herr talman! Det finns således inte bararegionalpolitiska skäl -- även om dessa i sig ärtillräckligt starka -- som talar för ett bibehållandeav Karlskronaanstalten. Sakskälen, om anstaltenskvalitet och behovet av anstalten, talar sitt tydligaspråk. De regionalpolitiska skälen visar baraytterligare på problem och följder i en redan hårtdrabbad och utsatt region.Jag kan bara beklaga att utskottets majoritet serregionalpolitiska skäl som enda skäl som skullekunna motivera fortsatt verksamhet vid anstalten iKarlskrona.Låt mig, herr talman, konstatera att det inte finnsnågot som talar för att Karlskronaanstaltenskulle bli överflödig vare sig i det korta eller detlånga perspektivet inom den svenskakriminalvården.Anf. 96 ():Herr talman! Jag instämmer i det som sagts frånYvonne sida att det inte harframförts några kriminalpolitiska synpunkter somtalar för en nedläggning av Karlskronaanstalten.Jag kan också instämma i att en del talare underdenna debatt har givit ett något tvetydigt intryckomo vad de anser om anstaltens framtid. Fleratalare har uttryckt något slags förhoppning om attKarlskronaanstalten inte skall läggas ned. Senastgjordes detta av .