prot · GF098 · 1991-10-09 00:00:00 — Samtidigtsom våra medmänniskor i har fört enframgångsrik kamp för att skapa öppna samhällengrundade på den enda människovärdigastyrelseformen, nämligen demokratin, visar alltsåväxande grupper i en öppen misstro motdemokratins arbetsformer. Det är, fru talman,illavarslande.Miljöpartiet kom in i riksdag för tre årsedan. Även de gjorde det efter en valrörelse där dehade spekulerat i politikermisstro. Jag noterar attBirger i en intervju som gjordes undersjälva valrörelsen förklarade att han på denpunkten hade ångrat sig. Deltagandet i praktisktriksdagsarbete hade fått honom att omvärderabåde det demokratiska systemets viktigasteinstitution och de människor som arbetar här.När det gäller många andra värderingar kommer nydemokrati och liberalerna alltid att liggalångt ifrån varandra, men på den här punktenhoppas jag att ni nydemokrater, iriksdagen, liksom och andramiljöpartister, skall omvärdera dem som ni undervalrörelsen har kallat för järnrumpor och andramindre trevliga saker. Kanske kan ni också efter treårs erfarenhet av praktiskt riksdagsarbete kännaden grundläggande respekt för politik och politisktarbete som är en nödvändig del i varje demokrati.Fru talman! Det växande stödet för värderingarsom direkt strider mot det vi liberaler står för närdet gäller demokrati, välfärd, solidaritet ochinternationalism inger oro. Att försvara de härvärdena blir vår viktigaste uppgift under årenframöver. Det skall vi göra genom opinionsbildningute på fältet. Men det skall vi också göra genom atti regeringsställning förnya och utveckla välfärden,så att människor kan få mer valuta förskattepengarna. Jag är övertygad om att det ärnödvändigt för att återvinna och bibehålla densolidaritet som är grunden för all välfärdspolitik.Det känns som ett meningsfullt mål för oss liberaleri de kommande årens politiska arbete.Låt mig, fru talman, sluta med en personligbekännelse. Människor som blir politiker har olikadrivkrafter. Även liberaler brinner hetast för olikasaker. För en del handlar det om att rädda älvar ochfjällskogar, för andra om att stoppa socialistiskaexperiment med löntagarfonder och liknande elleratt verka för att internationalismen skall vara enledstjärna i den praktiska politiken. För åter andrahandlar det om att medverka till att blir ettland med ett rikare kulturellt utbud och ett bra landatt leva i för skapande människor. Jag skulle kunnage många fler exempel på vad som driver liberaleroch säkert även andra politiker.För min personliga del är den viktigaste drivkraftenatt skapa bättre villkor för det som vi brukar kalladet glömda ; för handikappade, gamla ochsjuka i långvården, barn som far illa, förföljdakvinnor, människor i operationsköer och mångaandra. Därför känner jag personligen en alldelessärskild glädje och stolthet över att få bli chef försocialdepartementet och att där, efter måttet avmin förmåga, försöka dra fram det ''glömdaSverige'' i ljuset och medverka till attlevnadsstandarden för de människor i somi hög grad befinner sig i skuggan skall kunnaförbättras.Jag skulle vara en dålig liberal om jag för en sekundföreställde mig att jag skulle känna mignöjd med det som då har åstadkommits. Men en heldel hoppas jag ändå att vi, trots den kärvaekonomin, skall kunna göra. Jag är besjälad avövertygelsen att det går att föra socialliberalvälfärdspolitik i en borgerlig regering och jag villvisa att det är mer än en privat övertygelse.(Applåder)Anf. 6 Miljöminister ():Fru talman! Väljarna ville ha förändring ochförnyelse. Därför röstade de fram en ny majoritetoch möjlighet till en ny regering. Därför valde de intvå nya partier och röstade ut ett annat. Det är detklara beskedet från valet den 15 september.Efter valet har de fyra icke-socialistiska partierna,, liberalerna, kristdemokraternaoch , förhandlat för att gemensamtforma en långsiktig och stabil regeringspolitik. Dethandlar om att gå in i regeringsarbetet med engemensam syn på de stora uppdragen i 1990-taletsSverige. Det handlar om att staka ut vägarna förEuropasamarbetet, för en ekonomi i balans ochmed rättvis fördelning, för den gemensammaverksamhetens förnyelse med ökad valfrihet förmedborgarna samt för ett moderniserat ochmiljövänligt , som kan möta det nyaårtusendet med framtidstro och optimism.Hela skall leva och utvecklas. Bara så kanvi rätt ta till vara alla resurser i vårt land;människorna och deras kunskaper, marken,skogarna, åkrarna, företagandet, viljan att tainitiativ, kulturen och inte minst vår natur. Bara såfår fullgoda förutsättningar att samspelamed europeiska grannstater i en allt mer integreradvärld. Hela skall leva! är dennauppfordran från människor, enskilt och ifolkrörelser, ett uppdrag för hela landets regering.Det är också en uppfordran till exempelviskoncernstyrelsen i , som berördes iförbigående och som sammanträder . Jaghar, under det interregnum som har varit innanregeringen bildades, i egenskap av partiordförandelyssnat mycket noggrant på tankegångarna ochsynpunkterna från kommun och från deanställda. Det är självklart att det är statensrespresentanter i styrelsen som har att ta sittansvar. Det gör man bara om man lyssnar på deanställda och om man ordentligt läser dekvalificerade konsultrapporter som finns, men somman har stoppat i byrålådan hittills.Centerpartiet har aktivt medverkat iregeringsförhandlingarna för att, tillsammans medövriga partier, fullfölja mesta möjliga av den politiksom vi gick till val på -- enligt valprogrammet enpolitik i hela folkets intresse. Modernisera !Förbättra näringslivets villkor! Förstärk de mångamindre företagens ställning! Sänkskatten på nödvändig konsumtion! Sänklöneskatten i inland!Jag vill gärna säga att det är en särskild glädje att vihar lyckats få igenom många av de här kraven. Somny riksdagsman 1972 var jag med om att motioneraom sänkt skatt på maten, med utgångspunkt i densituation som redan då förelåg i övriga Europa.Att införa vårdnadsersättning och arbeta framförslag om höjd grundpension, att garantera vårdoch omsorg, att bekämpa arbetslöshet och inflationsamt att ge en grön start -- en politik för renluft, rent vatten, friska skogar och sjöar -- det varcenterns besked före valet. Det är också den politiksom vi nu skall vara med om att förverkliga iregeringsställning.Den nya regeringens program rymmernytänkande -- nya former för välfärden -- medstärkt grundtrygghet, nya satsningar påinfrastrukturen, ett nytt klimat för företagen. Detställer krav på att skydda och förbättra miljön, attta miljöansvar och därmed skapa en utveckling somhåller i längden, både ekonomiskt och ekologiskt.En sådan politik är beredd att ta ansvar för.Regeringsförklaringen innebär i väsentliga delar engrön start för . Den är ett genombrott förmiljöpolitiken som ett av de grundläggandeuppdragen. Spelregler fastställs, aktiva styrmedelkommer att användas och det obevekligamiljömålet erkänns: Allt vi människor tar oss förmåste -- och citerar jag -- ''utgå ifrån vad naturenlångsiktigt tål. Vi har inte rätt att föröda för degenerationer som kommer efter oss.Försiktighetsprincipen måste vara en viktigledstjärna. ''Att miljöpolitiken skall utgå från vad naturenlångsiktigt tål, att avfall skall återanvändas,återvinnas eller återföras till naturens egetkretslopp är två avgörande principer, somsocialdemokratin inte velat acceptera vidmiljöbesluten i riksdagen.Behovet av en samlad och skärpt miljölagstiftninghar länge stått klart. får en miljöbalk.Miljösituationen kommer att redovisas förriksdagen. Miljön skall också den mätas ochvärderas. För detta krävs särskildanaturresursräkenskaper. För detta krävs enkomplettering av den samlade produktionen medmiljövärden.Planfrågorna överförs till , somblir ett miljö- och resursdepartement. Därmedmarkeras kravet på en helhetssyn i miljöpolitiken.Därmed betonas tyngdpunkten att förebyggamiljöskador. Även så måste vi sätta pris på miljön.Bränslen som är miljövänliga gynnas särskilt.Miljöavgifterna vidareutvecklas som styrmedel.Biotekniken skall regleras. Stödet till Östersjönsrening skall stärkas. Det internationellamiljösamarbetet skall också i övrigt prioriteras.Inför förhandlingarna med EG knäsätts den viktigaprincipen att högsta tillämpade ambitionsnivå påmiljöområdet skall gälla.De outbyggda älvarna, liksom andra värdefullavattendrag, skall skyddas. Målet läggs fast att nyafordon skall kunna drivas utan fossilbränslen. Ettrealistiskt mål enligt min uppfattning är att det gåratt klara . Miljökonsekvenser skallredovisas före varje beslut och projekt som innebärstörre miljöpåverkan.Socialdemokraternas partiordförande sade i en TV-kommentar till regeringsförklaringen att''miljöpolitiken är den socialdemokraterna ståttför''. Frågan är då: Varför tillämpade intesocialdemokratin -- med uttalad ambition att bli ettmiljöparti -- dessa avgörande principer på miljönsområde? Men jag välkomnar naturligtvis en bredenighet även på detta område. Det är mycketarbete som ligger framför oss.Till människans frihet hör arbetet. Varje människahar rätt att utvecklas utifrån sina egnaförutsättningar, att växa, ha ett värde och påverkasin situation. Människans frihet, värdighet och rätttill arbete är starkt sammanlänkade.För oss i finns det ingen tvekan. Vi kanaldrig någonsin acceptera arbetslöshet. Kampen förarbete åt alla måste drivas med kraft ochkonsekvens. Därför kommer den nya regeringenatt mobilisera hela den samladearbetsmarknadspolitiska arsenalen för att skapaförutsättningar för arbete i hela landet.Nödvändiga investeringar i landets järnvägar, vägaroch högskolor tidigareläggs -- det ger arbete nu.Inlandsbanan får en chans -- det ger framtidstro.Socialdemokraterna väntar på den s.k.vändpunkten. Men det är bara hårt arbete ochaktiva åtgärder som kan skapa nya förutsättningarför arbete.Det grundläggande är att skapa ett nytt ekonomisktklimat -- en sund ekonomi, där hela svenska folketär delaktigt. Därför är sänkningarna av momsen påmaten och på inrikes persontrafik så nödvändiga.De betyder mest för alla som lever med smalaekonomiska marginaler -- främst barnfamiljernaoch pensionärerna -- enligt Sparbanksgruppenshushållsekonomer, som kom till tals i en tidninghäromdagen. Beskattningen av turismen sänks.Den har motverkat sitt eget syfte.Rättvis fördelning är nyckeln till en ny ekonomiskpolitik, där vi alla är beredda att respektera stramatyglar och där vi alla har förståelse för nödvändigaförnyelseåtgärder -- inte minst till gagn för dehundratusentals små och medelstora företag som ärgrundbulten näringslivsutveckling.Satsningen på universitet och högskolor, runt om ilandet, fortgår. Medel från avvecklingen avlöntagarfonderna skall användas för bl.a.forskning, även vid de mindre högskolorna.Sparande skall stimuleras.Jordbruket skall producera livsmedel av högkvalitet och andra miljövänliga råvaror -- på köpetfår vi öppna landskap.Hela samhället vinner när hela landetsproduktionsförmåga tas till vara. Kalla det gärnaeffektivt resursutnyttjande. Det handlar om nyajobb och att ge en ny start för hela . Då kanvi skapa en harmonisk storstadsutveckling -- medbalans mellan arbetsplatser och boende, mellanmänniska och miljö. Då kan vi stoppaåderlåtningen av glesbefolkade områden. Dåvinner hela landet.Demokratin kan aldrig tas för given. Jag vill gärnainstämma i de ord som sagts bl.a. av BengtWesterberg. Kampen för att de mångamänniskorna skall vara delaktiga i samhället måsteständigt fortsätta. Det kräver decentralisering. Dennya regeringen kommer positivt att pröva åtgärderför att stärka den lokala demokratin, bl.a.kommundelningar.Demokratin kräver förnyelse och fördjupning.Folkstyret måste få verklig innebörd -- bl.a. genomatt rollen för folkets förtroendevalda ombudrenodlas. Som förtroendevalda skall vi ge uttryckför människors visioner, idéer och krav på ett bättresamhälle. Vi skall vara människornas företrädareoch tjänare: forma färdriktningen och spelreglerna,ansvara för grundtryggheten. Alla medborgareskall veta att bra barnomsorg och bra vård,äldreomsorg och vardagsstöd för handikappadefinns att tillgå -- men tjänsterna skall kunnatillhandahållas av fler än de offentliga. Den nyaregeringen välkomnar både kooperativa ochenskilda initiativ.Naturligtvis måste vi som partier förankra vårpolitik före valet i våra organisationer så långt dettaär möjligt, och efter valet föra den politiken tillförverkligande så långt vi förmår. Det gäller bådevalprogrammet och hur förverkligandet skall ske.Vårt mål har varit en icke-socialistisk majoritet iriksdagen och en regering baserad på dennamajoritet. Vårt andrahandsmål var denfyrklöverregering som har bildats.Sänkt skatt på nödvändig konsumtion är en del avvår förankrade politik. Den återfinns nu iregeringsförklaringen. Vårdnadsbidrag försmåbarnsfamiljer är ett centerkrav sedan förstahälften av 60-talet. Det finns nu med i regeringenspolitik.Regeringens besked att vårdnadsbidrag skall börjagenomföras är en seger förrättvisan -- och en vägvisare till hurförnyelsen av välfärdens former skall fortgå.Ett vårdnadsbidrag, lika för alla barn, skapar båderättvisa och valfrihet. Olika barnomsorgslösningarges lika värde. Så myndigförklarar vi föräldrarna.De skall kunna välja den barnomsorgslösning sompassar deras barn och dem själva bäst.De sämst ställda pensionärernas situation måsteförbättras. Höjd grundpension kommer attutredas -- det har tidigare förvägrats -- tillsammansmed andra åtgärder, med sikte på att kunnagenomföras 1993.Europapolitiken är en självklart hörnpelare i dennya regeringens politiska plattform.Frigörelsen och förnyelsen hos våra grannfolk iCentral- och är utan tvivel det mestglädjande och hoppingivande som har hänt ocksåoss under de gångna två åren. Men den är fylld avsmärta. Det ser vi inte minst i rapporternafrån det sargade . Jag delar naturligtvisIngvar oro över den extremism medhistorisk bakgrund som vi kan se i dagens Tyskland.Det är en allvarlig utveckling. Men det viktiga ärändå att ta fasta på det positiva. Den frihet somfolken i Central- har fått befriar ocksåoss. Deras behov och önskningar är också våra.Vi är mitt inne i dynamisk process som gäller helaEuropas utveckling lika väl som EGs framtidafärdriktning. någonsin i historienhar folk förutsättningar att tillsammansskapa en frihetens och fredens världsdel, därmänniskor kan färdas fritt, arbeta, studera och bo,handla, turista och utbyta kultur. Därför är det såsjävklart för oss i att Europavisionen ocksåomfattar hela Europa.Ingen sitter med facit i hand. Men möjligheternasdörrar står på glänt. Därför är det särskilt angelägetatt understryka behovet av en samlad svenskEuropapolitik med bred parlamentariskförankring. En folkomröstning kommer att fälladet slutliga avgörandet i vad gäller den del avEuropapolitiken som är direkt knuten till Sverigesansökan om medlemskap i möjlighet som frigörelsen i Öst- ochCentraleuropa öppnar skall tas till vara.Regeringens klara prioritering av t.ex. omfattandemiljöinsatser för är ett klart besked, ochdenna prioritering skall inte gå ut över fattigamänniskor i andra delar av världen.Som nordisk samarbetsminister vill jag aktivt bidratill att den nordiska dialogen och samhörighetenstärks. Det är här som de nära förbindelserna, dennära samverkan, den nära förståelsen och den näragemenskapen finns, inte minst språkmässigt.Internationaliseringen ökar. Det kräver mer avregional samverkan och förutsätter ett utannya barriärer.(Applåder)Anf. 7 Statsrådet ():Fru talman! Jag är glad över att vara tillbakatillsammans med 26 andra kristdemokrater. Jagkommer mycket väl ihåg när jag var ensam igruppen. Jag kommer också ihåg att under åren1985--1988 indroducerades detta medapplåderande. Jag undrade naturligtvis väldigtmycket hur det skulle bli efter mitt anförande. Jagerinrar mig en mycket värmande applåd somberodde på att jag halverade mitt anförande dagenföre sommaruppehållet.Fru talman! För några kvällar sedan visades i ettTV-program filmen 351. Filmen tog 12 minuter.Den handlade om barns fasor och vedervärdigaförhållanden runt om på vårt jordklot. Varför heterfilmen 351? Jo, under de som filmenpågår dör 351 barn i u-länder.Fru talman! Jag insåg självfallet att jag, när det blevmin tur att tala, lätt skulle komma att upprepa våranationella debattämnen -- om bristen på ekonomisktillväxt och om nödvändigheten av att få i gång vårsvenska småindustri. Därför, men naturligtvis intebara därför, vill jag gärna inleda med några frågorsom berör människor, medmänniskor som bor långtborta.Ibland låter det i debatten som om dessa våraminsta som bor i avlägsna länder inte tillhör vårtansvarsområde, om jag får uttrycka mig så -- mendet är just det de gör!Det vore mig verkligen fjärran att vilja ställa svenskekonomisk tillväxt mot engagemanget för de fattigaoch svaga. Jag är helt övertygad om sambandendem emellan.I regeringsförklaringen står mycket entydigt:''Enprocentmålet ligger fast''. Därmed är det defacto uttalat att den svenska ekonomiska tillväxtenkorresponderar med nivån på biståndet, ochdärmed på våra möjligheter att rädda, värna ochhjälpa.Samtidigt som vi har all anledning att glädjas överdeklarationer om nedrustning och över att endemokratiseringens vind går över världen, vet vi attden totala fattigdomen blir alltmer omfattande alltfler människor. Knappast något skulle glädja migmer än om vi tillsammans, nu när vi kan glädjasöver nedrustning och över frigörelse fråntotalitarismen, kunde ta krafttag, kunde enas föratt hålla solidariteten, kärleken till och omtankenom medmänniskor levande.Fru talman! En förutsättning för att vi skall bry ossmer om varandra, för att vi skall vilja leva efter Dengyllene regeln, är att vi lär oss och vidareför denmänniskosyn som aldrig kan göra halt vid någranationers gränser, som aldrig kan värderamänniskor olika utan som ger alla människoroberoende av ras, kön, intellekt, ålder etc. ettokränkbart värde.När årets skolval -- flera talare har redan varit innepå detta -- refererades i pressen gav det oss säkertonda aningar. Många svenska ungdomar haderöstat på partier eller partibeteckningar som vänderryggen åt demokratin och den människosyn ochetik som just går i armkrok med demokratin.När jag såg valresultatet från skolvalet kom jag atttänka på några ord ur boken ''Varför demokrati? '',skriven av professor , publicerad direktefter . skriver:''Det vår tid mer än något annat har behov av efternazismens moraliska upplösning av alla värden, ärett återupprättande av den moraliska tron påmänniskovärdet. Jag tror att den djupasteinspirationskällan till en sådan återfödelse alltjämtär att söka i den humanism och kristendom somgenom årtusenden har utgjort grundvalen för vårkultur. ''Fru talman! Jag hoppas att vi alla i alla partier iSveriges riksdag tar på oss vår ofrånkomliga uppgiftatt se till att barn och ungdomar får en motkraft motrasmism och förakt för medmänniskor. Låt osshjälpas åt att på det sättet vitalisera demokratin.När vi talar om västerlandets kulturella ochdemokratiska värden går tanken lätt till det Europasom vi har sett formats och som formas mitt framförvåra ögon. De allra flesta av oss ser med spänningfram mot EG-förhandlingarna. Runt deformuleringar som regeringsförklaringen rymmerfinns det också en bred uppslutning här ikammaren. I denna deklaration upptar dessa frågorett avsevärt utrymme.Jag tycker i och för sig inte -- och säkert ingenannan heller -- att man skall mäta frågors betydelseutifrån omfång i text. Hela EG-frågan,integreringen i kommer emellertid attdomineras mycket av den politiska debattenframöver. Jag hoppas att vi skall se detta som enutmaning, som en spännande möjlighet att fåimpulser och uppleva positiv påverkan på sammasätt som vi ser möjligheterna att ge impulser och attpåverka.När läkt samman, när EG funnit fastareformer, är jag övertygad om att nord--syd-dialogenkommer att dominera. Självfallet skall vi utifrånviljan till rättfärdighet, drivna av solidaritetengagera oss för södra halvklotet, men vi kan varasäkra på att även säkerhet, Europasframtida ekonomi och handel kommer att fordravidgade horisonter.Fru talman! Den avkollektivisering ochvalfrihetsrevolution som skall påbörjas i vårtland och som genomförts i land efter land tror jagkommer att vitalisera demokratin. För osskristdemokrater har det alltid varit ensjälvklarhet -- ja, faktiskt en demokratifråga -- attföräldrarna själva får välja den vård ochomsorgsform som man anser vara bäst för det egnaeller de egna barnen.Jag skulle faktiskt vilja ropa: Äntligen! Äntligenbemyndigas föräldrar att utgå ifrån det enskildabarnets behov, att sätta barnets situation i centrum.Många kommer självfallet att även i fortsättningenatt välja en daghemsplats. Och dessa skall vara avbästa kvalitet. Men många kommer också att väljaatt ge mer tid för sina barn.Barnomsorgsfrågan handlar ju faktiskt inte baraom valet av omsorgsformer. Den handlar ytterst omvilken syn vi har på familjen och på de smånaturliga gemenskapernas roll för fostran ochförmedling av värden och värderingar.Fru talman! Jag vill gärna understryka vårdens ochomsorgens roll och betydelse. Det är, tror jag, 90-talets största inhemska utmaning att se till attmänniskor får den vård och omsorg de har rätt tillatt få och detta under värdiga former.Jag tycker självfallet att det är ytterligt angeläget attfå betona att ''en trygg pensionering är en rättighetför alla'', som det står i regeringsförklaringen, mendet är verkligen lika viktigt att betona att en tryggoch åtkomlig vård är en rättighet för alla.Under valrörelsen har vi allihop mötts av skriandebrister på just vårdområdet. Det är alldeles riktigtatt vård och omsorg fungerar utomordentligt bra påde allra flesta håll. Men detta är icke en tröst fördem som står i kö, för dem som väntar och väntar,lider av värk och plågas av ängslan.Jag vill ha sagt, fru talman, att den ''större översynav sjukvårdens organisation och finansiering'' somregeringsförklaringen uttalar är en avmorgondagens viktigaste uppgifter.Fru talman! under den svenskavalrörelsen kände vi alla hur stalinismens isandefamntag -- kuppmakarna i Kreml -- satte skräck isinnena. Jag tycker att det finns all anledning atterinra om den frihetens frenesi som människor iSovjetunionen orkade visa. Människor som enbartläppjat på frihet och rättigheter hade ett enormtoch imponerande civilkurage och ville inte släppaifrån sig den lilla bit av demokratisering som hadeuppnåtts. Låt mig få uttala som vår innerligasteförhoppning att demokratiseringsvågen fårfortsätta att ta fart i vårt nära grannland.Jag vill verkligen också hoppas att vi nu alla ärberedda och villiga att bistå med både materiell ochpersonlig hjälp, så att inte människor på andrasidan drabbas än värre av svält ochumbäranden och därmed kanske öppnar portarnaför nya reaktionära anslag.Det är också, fru talman, en oerhörd glädje att vinu får uppleva ett slut på ockupationen ochannekteringen av , och Litauen.Under balternas beundransvärda frihetskamp hareuropeiska regimer hyst en viss ängslan för att oroaMichail perestrojka, och därför harman inte alltid så frimodigt som man måhända velatkrävt de baltiska staternas självständighet.Nu finns det inte längre några hinder för oss attbygga broar av vänskap över på vilka vikan frakta kunskap och allsköns nödvändigaresurser.Jag är säker på att vi alla har hört mycketom baltiska stränder, om förgiftning ochförödelse. Vi skall emellertid inte alls berömma osssjälva av att ha skött miljövård som viborde, i synnerhet inte om man beaktar våraekonomiska förutsättningar. har vi emellertidall anledning, ja, jag vill kalla det ett oavvisligtansvar, att se till att räddas, för det är ettverkligt räddningsarbete det handlar om och ingetannat.Jag när den ivrigaste förhoppning, fru talman, attÖstersjön skall tillfriskna och återfå hälsan. Innandetta har skett kan inte kringliggande länder kännamiljömässig fred och frihet.Fru talman! livsmedelspolitiska beslut harfått allvarliga följder för enskilda jordbrukare ochför näringen som sådan.