prot · GF0942 · 1991-12-10 00:00:00 — Minerfarenhet från min egen hemkommun, ,är den att när religionen utövas som varianter påden vanliga protestantiska Lutherska läran är detinga problem och då har man stor förståelse. Mennär det gäller religion som utövas utifrån andratrosuppfattningar och traditioner är det en heltannan sak, vare sig det är fråga om muslimer,kristna eller anhängare av någon annan religion.Politikerna vill oftast väl, men det blir fel.Rättstillämpningen härvidlag finns det väl i och försig inget exempel på . Jag har inte forskat isaken, men jag törs knappt tänka på vad som ståri förarbetena till regeringsform som manmöjligen, om ville, skulle kunna hävda är det somgäller. Lokala opinioner dyker upp, och på någotsätt kanske man lurar dem att tro att det finns etträttsligt stöd för att motsätta sig utövandet av enfrämmande religion.Jag tycker fortfarande att den här paragrafen ärotidsenlig och att man således borde överväga attändra på den.Anf. 206 Statsrådet (-):Herr talman! Förarbetena till 1809 årsregeringsform är säkerligen mycket knapphändiga,som förarbetena var vid den tiden.Jag kan bara återigen säga att jag följer naturligtvisrättstillämpningen, och i den mån som den geranledning till oro kommer vi att göra någonting åtsaken.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av andre vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till kl.17.15Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna upptogs kl. 17.1539 § Svar på fråga 1991/92:211 omhuvudmannaskapet för gymnasieskolanAnf. 207 (m):Herr talman! har frågat mig omjag avser vidta några åtgärder för att undanröjabesvär och kostnader som föranleds av attstatsbidragen för landstingsutbildningarna ges tillprimärkommunerna och av att vissa tidigarelandstingskommunala utbildningar i den nyagymnasieskolan ersätts med primärkommunalutbildning.Riksdagens beslut om ansvarsfördelningen förskolan innebär att det är primärkommunen som ärskyldig att se till att kommunens ungdomar fårgymnasial utbildning. Detta kan ske antingen i denegna kommunen eller genom att kommunen sluteravtal med annan primärkommun ellerlandstingskommun. Det förhållandet att det ärprimärkommunerna som har ansvaret för attungdomarna får utbildning gör det naturligt attstatsbidraget går till primärkommunerna. Jag harinte för avsikt att ta initiativ till någon ändring påden punkten. Jag är övertygad om att detmerarbete som nämner är avövergående karaktär och något man får varaberedd på vid en så stor förändring som den nyaansvarsfördelningen och det nyastatsbidragssystemet inneburit.Barn- och fritidsprogrammet ersätter inte endastsådana utbildningar som varitlandstingskommunala utan ävenprimärkommunala och kommer dessutom att bli engod grund för arbete inom områden där det hittillssaknats en bra utbildning. Jag har också erfarit attintresset för denna nya samlade utbildning förarbete inom barn- och fritidsområdet är mycketstort. Jag har inte för avsikt att föreslå någonförändring av huvudmannaskapet för barn- ochfritidsprogrammet.Anf. 208 ():Herr talman! Tack, statsrådet , försvaret på min fråga. Under den förrautbildningsministerns, socialdemokraten , tid genomfördes mycket storaförändringar på utbildningsområdet, och det gickväldigt fort. Konsekvenserna kämpar landsting ochprimärkommuner nu med.I min fråga har jag lyft fram ett verksamhetsområdedär man får ta över och reda ut konsekvenserna.Man får då ta av knappa resurser till onödigtadministrativt merarbete. Det har vidare medförtdåligt utnyttjande av lokaler och befintlig personaloch fördyringar på annat.De genomförda skolreformerna innebär enhuvudmannaskapsförändring förgymnasieprogrammet för barn och fritid -- det vartidigare andra utbildningar med andra namn menhar sammanförts till det programmet -- frånlandsting till kommunerna. har driviten del av den här utbildningen i nära samarbetemed programmet Omvårdnad, ofta i samma skolaoch med samma personal och med samläsning ivissa ämnen.För det första förstår jag inte vitsen med att föraöver en av landstingens utbildningar. För det andramedför det faktum att statsbidragen förgymnasieskolorna går direkt till kommunernamycket avtalsarbete, förhandlingar ochdiskussioner. I mitt hemlän, , sluterman avtal med tretton kommuner.Jag är litet besviken på svaret -- jag kanske skullevilja se mer långsiktigt på de här frågorna. Det ärsäkert många av besvären som är dagsaktuella, menvarför skall landstingen egentligen hagymnasieutbildningar? Jag tror att man behöver seöver den saken. Dessutom tror jag att man behövertitta närmare på problemet med statsbidragen. Detskulle säkerligen till största delen försvinna om maninförde en skolpeng som i stället följde eleven. Jagskulle vilja höra om statsrådet har några tankar iden vägen.Anf. 209 (m):Herr talman! Den intressanta frågan är väl den somAnna Stråkander tog upp i sitt inlägg, nämligenvarför landstingen över huvud taget skall bedrivautbildning. Tanken är naturligtvis att de kanske inteskall göra det på lång sikt. har det av olika skälfunnits goda argument för att behålla en del avutbildningarna. Vad jag har försökt säga i svaret äratt jag inte tänker företa några förändringar . Jagtror att problemet med det administrativamerarbete som man har därför att pengarna skickasdirekt till kommunerna går att lösa.Sedan tror jag också att det måste vara fullt möjligtför kommuner och landsting att samverka. I fråganbeskriver bl.a. en del bekymmermed halvtomma skolor och säger att man inte kanutnyttja möjligheterna till samläsning. Det faktumatt man byter huvudman skall naturligtvis inteomöjliggöra ett konstruktivt samarbete.Det finns säkert många praktiska frågeställningarkring det här kortsiktiga perspektivet, men med delängre perspektiven i bakhuvudet ser jag ingenanledning att nu ändra i det.Däremot får vi naturligtvis vara vaksamma på omdet uppstår riktigt besvärliga knutar, som vi måstelösa upp. Men jag tror som sagt att vi ännu så längehar för liten erfarenhet för att kunna vara säkra pådet.Anf. 210 ():Herr talman! Det gläder mig att märka en liten,liten glidning i statsrådets svar; statsrådet tycksmena att det absolut inte är så här det skall vara,utan man följer utvecklingen. Det tror jag att manskall göra. Jag tror att man skall titta närmare pålandstingens nuvarande utbildningar. Går det attföra över naturbruksutbildningarna tillkommunerna, och klarar glesbygdskommunernadet? Skulle vårdutbildningen kunna bedrivas iprimär- regi? ligger den näraverksamheten; det är ett slags inbyggd utbildning,och man följer vårdens utveckling och krav. Manbör också titta närmare påpraktikplatshanteringen. Jag tror absolut att manskall vara vaken för diskussioner och se vad somkan göras -- det är i alla fall ett dubbeltadministrativt arbete som sker.Jag tackar statsrådet för svaret. Det är minförvissning att statsrådet är införstådd medproblemen. Jag kommer att med spänning följautvecklingen på utbildningsområdet i framtiden.Överläggningen var härmed avslutad.40 § Svar på fråga 1991/92:225 omföräldrainflytandet i skolanAnf. 211 (m):Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag tänker vidta för att i lag ellerförordning reglera föräldrars rätt till inflytande iskolan.Låt mig först hänvisa till regeringsförklaringen.Där framgår att alla skall ges rätt att fritt väljaskola. Det tror jag är en viktig förutsättning för ettökat föräldraengagemang och för att stärkafamiljens betydelse i skolan. Men det innebärsamtidigt, vill jag understryka, ett ansvar förhemmen att göra aktiva ställningstaganden.Jag vill vidare erinra om att fåttregeringens uppdrag att lämna förslag till en nystatlig rektorsutbildning. Enligt regeringensuppdrag till verket bör ett moment i dennautbildning bli elevers och föräldrars rättigheter ochansvar. Förslaget skall redovisas senast den 15januari 1992.Jag kan också informera om att nya direktiv tillläroplanskommittén är under utarbetande. I detfortsatta läroplansarbetet skall skolans samarbetemed hemmen uppmärksammas. Samarbetet mellanskolan och hemmen bör, anser jag, utgå från detgemensamma intresset att skapa godauppväxtbetingelser för barnen men också frånansvarsfördelningen mellan skolan och hemmennär det gäller elevernas kunskaps- ochfärdighetsutveckling och den sociala ochemotionella utvecklingen. Skolans huvuduppgift äratt ge eleverna goda kunskaper och färdigheter,men skolan skall också bidra till elevernas fostran.För den personliga utvecklingen har dock hemmenhuvudansvaret. Kommittén skall redovisa sinaförslag senast den 1 september 1992.Jag är beredd att hålla med frågeställaren om attdet kan förefalla märkligt att man valt att lagregleraelevinflytandet medan man har avståttfrån att markera vilket inflytande föräldrar skallkunna utöva. Jag är dock inte nu beredd att direktuttala mig för en formell reglering av föräldrars rätttill inflytande i den kommunala skolorganisationen.Min uppfattning är att man vid varje skola skallkomma överens om formerna för samverkan. Detutesluter dock inte att det kan finnas skäl attcentralt reglera också föräldrainflytande. Jag villdock först avvakta resultatet av de initiativ rörandeföräldrasamverkan som jag redan tagit och som jaghär redogjort för.Anf. 212 ():Herr talman! Jag vill tacka för svaret på min frågatill statsrådet . Den gällde föräldrars rätt tillinflytande i den skola där barnen befinner sig, intei första hand rätten och möjligheten att välja skola.Jag tycker också att det är bra att rätten förföräldrar att välja skola för sina barn finns, men idet här fallet rörde frågan mer ett principielltställningstagande som jag tycker att regeringenborde göra på ett mer positivt sätt medutgångspunkt i min fråga. Det handlar om att takonsekvenserna av ett beslut som harfattat med anledning av propositionen om ansvaretför skolan. Det ansvaret tog inte den förraregeringen, menar jag.Det finns angivet i propositionen liksom iutskottsutlåtandet att det krävs ställningstagandensåväl i kommunen som i skolan till hurföräldrainflytandet -- liksom i och för sigelevinflytandet -- skall utformas. Det finns ingenuppföljning av det beslutet i , trots biföll propositionen och utskottets utlåtande iden del där vikten av inflytande betonades.Det är märkligt, tycker jag, att man iförordningstexten, som statsrådet också harpåpekat, har betonat elevinflytandet. Jag tycker attdet är bra att man har gjort det, menföräldrainflytandet ramlade bort. Det är märkligt,eftersom föräldra- och elevinflytandet hela tidenföljdes åt i propositionen och i utskottsarbetet. Minprincipiella fråga är: Är det inte rimligt att manföljer upp beslutet både när det gällerelevinflytande och när det gällerföräldrainflytandet? Det gäller inte att definierahur föräldrainflytandet skall utövas på varje enskildskola eller i varje enskild kommun utan det gälleratt betona att rätt till och utrymme för föräldrarsinflytande skall finnas.Anf. 213 (m):Herr talman! Jag anser att jag har varit ganskatydlig i mitt svar. Jag har sagt att jag har förståelseför de invändningar som görmen att jag inte är beredd att säga var manskall vidta eventuella åtgärder. Jag behöver nog ettbättre underlag för att kunna fatta ett sådant beslut.Sedan vill jag gärna säga att rätten att välja skolainte är ointressant när det gäller inflytandet på denegna skolan. Det blir nödvändigt för varje skola,för varje rektor och för varje lärarkollegium attintressera sig mer för föräldrars och eleverssynpunkter på arbetet när man vet att det går att tasin ur skolan. Det tror jag är en förändringsom vi inte reglerar men som kommer att varamycket tydlig. Jag tror att den kommer att gagnaföräldrars möjligheter att faktiskt komma med idéeroch synpunkter på skolarbetet och skapa detintresse som jag önskar fanns naturligt hos varjerektor och hos varje lärare men som det ibland --det vet vi -- inte finns tillräckligt mycket av.Anf. 214 ():Herr talman! Jag håller helt och hållet medstatsrådet -- vi har inte alls olika uppfattningarom vikten av att kunna välja skola just för att kunnapåverka skolans innehåll och skolans utveckling.Men för föräldrar som har sina barn i en viss skolaär det ett stort steg att byta skola därför att en delav skolans verksamhet inte fungerar när man intekänner att man har den kontakt man borde ha. Detfinns kanske annat -- runt barnet -- som fungerar;då drar man sig för det.Just av det skälet och för att trycka på de skolor därdet inte fungerar och där man inte vill ta ansvaretför att ge föräldrarna möjligheter att följa sinabarns skolgång borde man ändå reglera att den härmöjligheten till inflytande skall finnas och att detskall finnas ett utrymme för det. T.o.m. rektorsinformationsskyldighet föll bort när man i somrasskrev om förordningen. Det tycker jag ärbeklagligt. Men jag skulle fortfarande önska attstatsrådet ville tänka på de här sakerna, även frånförordningssynpunkt.Anf. 215 (m):Herr talman! Jag lovar att tänka på det --självfallet.Det finns ett argument som vi inte har resonerat omhär och som också talar för att man måste tittanärmare på den här saken, och det är denförändring som sker på skolområdet och somkan skapa konflikter därför att man från skolanshåll kan uppfatta att andra träder in på detprofessionella området. Jag tror attavgränsningsfrågorna är väsentliga att reda ut -- detfinns nog ganska mycket att göra på det området.Jag har som sagt förstått frågan, och jag lovar atttänka på den.Anf. 216 ():Herr talman! Inte heller här har jag någon annanuppfattning än statsrådet -- det är naturligtvis så måste se till varje parts roll i det hela.Föräldrarna har sin roll, men de har ocksåkunskaper, framför allt om sitt barn men även omomvärlden runt skolan, som de kan tillföra skolan iett sådant här samarbete.Det har betydelse för föräldrarna när de ser attderas åsikter och synpunkter inte blir hörda avskolan. Att då bara tänka sig att de kan ta sitt barnur skolan är inte rätt metod -- man måste ha enmetod som gör det möjligt att arbeta konstruktivtinom den skola där barnet finns.Överläggningen var härmed avslutad.41 § Svar på fråga 1991/92:260 om . 217 (m):Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att föreslå åtgärder som möjliggör förstatens i skolan ()att bedriva sitt arbete utanallvarliga indragningar av angelägen verksamhet.Jag vill först erinra om att fastställer enmyndighets budgetramar i huvudsak efter förslagav regeringen. De anvisade förvaltningsmedlenutgör det utrymme inom vilken en myndighet haratt planera sin verksamhet. Beräkningen av en nymyndighets verksamhetsmedel präglas i viss mån avosäkra antaganden. I SIHs fall var det dock ihuvudsak en gammal verksamhet, nämligen denregionala tillhandikappade elever, som tidigare tillhördelänsskolnämndernas verksamhetsområde, och defyra rikscentralerna för pedagogiska hjälpmedel,som tidigare ingick i verksamhetsområdet förstatens . Medel för dettaöverfördes ograverade. Därtill kommer resurserför de arbetsuppgifter som tidigare utfördes inomskolöverstyrelsen (SÖ) som centralförvaltningsmyndighet och som tillkommer SIH.Dessa beräkningar grundade sig på aktuellauppgifter av SÖ om resursåtgången. Jag har svårtatt tro att denna uppgift underskattades till enomfattning som enligt motiverar en ökningmed 18 milj.kr., mer än en dubblering avförvaltningsmedlen.Framställningen från är i sedvanlig ordningunder beredning i . Jag kan inte nuuttala mig om utgången av denna beredning.Anf. 218 ():Herr talman! Tack för svaret. Det är bra attskolministern är medveten om att det finns en vissosäkerhet när man etablerar en ny myndighet. Vihar nåtts av en mycket stor oro frånhandikapporganisationernas sida för attmyndigheten inte skall ha utrymme att fullgöra sinaviktiga uppgifter. Jag tror visst att man har berettden nya myndigheten så långt det var möjligt närman etablerade den, men det är en mycket speciellmyndighet med en oerhört decentraliseradverksamhet som när det gäller administrativafunktioner arbetar på ett nytt sätt.När man hade upprättat en internbudget påmyndigheten kom man in till departementet medsnabba signaler och med äskanden om medel tilltilläggsbudgeten. Det här kom inte med itilläggsbudgeten. Det kan vara förklarligt medhänsyn till regeringsskiftet. Det är dock viktigt attni tar de behov som finns och den oro somhandikapporganisationerna känner på stort allvar.Det är självfallet inte möjligt att här och prövavarje enskild post från SIHs sida. Men jag vädjartill att hon skall ta till sighandikapporganisationernas oro och göra enmycket grundlig genomgång av de äskanden somkommer från SIH.Jag blev litet orolig när i svaret sadeatt hon inte tror att behovet är så stort. Jag tror inteatt det viktiga är att tro något, utan att gå djupt in iäskandena och den mycket angelägna verksamhetsom handikappinstitutet bedriver. Jag är säker påatt det finns en beredskap i för att prövatilläggsanslag om det visar sig vara nödvändigt.Anf. 219 (m):Herr talman! Det finns två problem i det härsammanhanget. Det ena är naturligtvis de akutabekymren som gäller innevarande år, och det andraär om struktur och organisation i ett längreperspektiv har de rätta formerna. Vi måste se till attvi på lång sikt får en budget som är anpassad efterden -- precis som du säger -- mycket viktigaverksamhet som institutet bedriver.På departementet arbetar man nu tillsammans medSIH för att se över det hela. Jag grundar mitt svardelvis på detta arbete.Det finns en oro ute blandhandikapporganisationerna. Jag beklagar att deenklaste små arbetsuppgifter inte skall kunnaklaras av. Så får det naturligtvis inte bli. Jag ärövertygad om att det går att få en enighet kring attlösa sådana problem. Vi lever emellertid i bistratider även när det gäller dessa viktigaverksamheter. Jag vill därför inte säga att oavsettvad man begär så skall man få allt. Det fungerarinte så. Men vi gör en mycket seriös genomgång,och jag kommer att göra vad jag kan. Jag anser attde handikappade elevernas situation i skolan måstebehandlas med största respekt och med mycket storkvalitet. Det har förts diskussioner där man bl.a.har tagit upp svårigheterna med det fältarbete sombedrivs. Det får självfallet inte vara så atthandikappade elever inte får den hjälp de behöver.Det är den grundinställning jag har när det gälleratt arbeta med det problem som tagit upp.Anf. 220 ():Herr talman! Det är bra att vi har sammagrundinställning i dessa frågor. , omdet ibland blir tufft i diskussionen med finansen, såhänvisa till att det faktiskt är samhällsekonomisktlönsamt att de handikappade ungdomarna tidigt fårett sådant stöd att de sedan kan komma ut på denöppna arbetsmarknaden och få ett värdigt liv.Sådant är också pengar även om det inte syns på ettenskilt konto.Jag tycker att det känns betryggande att ni medstort allvar går in och ser över SIHs budget. Vi skallvisserligen se på möjligheter till besparingar inomall verksamhet, men var försiktiga när ni går in ochanalyserar verksamheten på lång sikt. Dennaverksamhet är socialt, humanitärt ochsamhällsekonomiskt angelägen.Anf. 221 (m):Herr talman! Jag tror inte att ochjag har olika uppfattningar. Jag vill bara säga framför allt måste vara mycket vaksam närman bygger upp en ny myndighet -- vi har tvåpå skolområdet -- och fråga sig om manbygger upp en effektiv administration ochorganisation. Det är i första hand på det områdetsom vi bör se till att vi har en effektivitet i denstatliga förvaltningen, så att vi kan frigöra såmycket resurser som möjligt för den egentligakärnverksamheten, nämligen det direkta stödet tillhandikappade elever och i viss mån till lärare ochföräldrar.Anf. 222 ():Herr talman! Jag vill bara peka på -- även om jagtror att statsrådet också har tagit det till sig -- attden här organisationen är uppbyggd så att dentunga kärnan i verksamheten utgörs avkonsulentverksamheten ochläromedelsproduktionen. Det är de utåtriktadeverksamheterna som går direkt till eleverna. Manhar en förhållandevis mycket liten administration iHärnösand. Denna administration har till uppgiftatt vara ett stöd för fältorganisationen. Det är inteen stor samling byråkrater, utan vi talar ommänniskor som jobbar ute på fältet.Överläggningen var härmed avslutad.42 § Svar på fråga 1991/92:279 om de offentligabidragen till skolelevernaAnf. 223 (m):Herr talman! har frågatutbildningsministern vilka former regeringen tänktsig för att möjliggöra att de offentliga bidragenföljer eleven. Arbetet inom regeringen är såfördelat att det är jag som skall svara på frågan.Det är alldeles riktigt som säger i sinfråga att regeringen vill öka friheten för elever ochföräldrar att välja skola.De närmare formerna för detta är under beredningi , och regeringen avser attåterkomma till saken i en proposition under våren.Anf. 224 ():Herr talman! Jag vill tacka skolministern för svaretpå min fråga. Jag kan i och för sig förstå att det kanvara svårt att berätta närmare om formerna. Jagundrar dock om skolministern utifrån dediskussioner jag antar att regeringen hade innanman skrev regeringsförklaringen, kan gå in på litetgrand av vad det kommer att innebära att deoffentliga bidragen skall följa eleven. Skall det t.ex.bli möjligt att komplettera dem själv med egnapengar? Skall pengarna betalas ut direkt till elevenvia en check eller kommer de att överföras tillskolan? Har regeringen funderat vidare på detta?Anf. 225 (m):Herr talman! Jag avser inte att gå in på någradetaljer. Grunden för systemet är ändockriksdagens beslut. har nämligen beslutatatt de statliga medlen skall fördelas tillkommunerna per elev. I detta skall det ingå medelför elever oavsett om de har valt eller väljer enkommunal eller fristående skola. Det är något avgrundstommen till det system man tänker sig.I beslutet finns också formuleringar som gäller attkommunerna skall använda de kommunalaresurserna på samma sätt. Man skall behandlaskolor med olika huvudmän på samma sätt --pengarna skall följa med. Detta är grunden, ochsedan finns flera praktiska frågeställningar kringhur detta skall konstrueras. Jag tror att vi i enproposition skall ange principerna. Vi skall inte idetalj låsa varje system. Det finns mycket tydligaskäl till att kommunerna också måste ha enmöjlighet att anpassa sig efter lokala förhållanden.Sedan vill jag bara kommentera om man skall skicka hem en check tillföräldrarna för varje barn. Nej, naturligtvis skallman inte göra det. Det är en missuppfattning.Många får nämligen för sig att när det i debattentalas om en skolpeng, en skolcheck eller någotannat begrepp är det fråga om att man skall skickahem en utbetalningsanvisning till folk. Men det ärett gräsligt opraktiskt system både för myndigheteroch för berörda elever och föräldrar. Det viktiga äratt man ser till att elever och föräldrar får enmöjlighet att aktivt välja skola och att den skolanfår de resurser som finns för eleven i fråga. Det ärmin grundinställning. Det gäller då att hitta ettadministrativt bra system, och sådana finns detmånga olika exempel på. Detta är något som mannaturligtvis får reda ut i en proposition elleråtminstone i debatten kring den.Anf. 226 ():Herr talman! Jag uppskattar att skolministernsvarade på frågan om skolchecken. Jag är nämligenövertygad om att det skulle skapa en väldigbyråkrati att skicka ut en sådan till var och en ifamiljerna. Det var därför positivt att man inte hartänkt sig den formen.Jag är positivt inställd till att eleverna skall få störremöjligheter att välja vilken skola de vill gå i. Dettycker jag är jättebra. Men jag ser också problemensom uppstår om fler elever söker sig till en ochsamma skola. En del skolor kommer naturligtvis attvara populära under olika tider. Jag undrar omskolministern eller regeringen har funderat på huren eventuell uttagning skulle gå till om det visar sigatt det till en skola söker sig dubbelt så mångaelever som vad skolan egentligen har möjlighet attta emot.Anf. 227 (m):Herr talman! Jo, vi har funderat på den frågan.Riksdagen har beslutat att vi nu på ett mycketdramatiskt sätt skall gå från ett skolsystem till ettannat, och detta är också vad regeringen vill. Vi gårnu ifrån ett ganska centraliserat system medtyngdpunkten på kommunala skolor, som stöds istörre utsträckning än fristående skolor.