prot · GF0929 · 1991-11-21 00:00:00 — Ökningen enbart under detsenaste året har varit , och man harnu nått taket för vad man maximalt kan låna ut.Samtidigt finns det då ett antal aktörer, detraditionella bankerna, som bara konstaterar attdet inte blir några nya pengar, eftersom riskerna ärför stora. Då frågar man sig: Hur skallsmåföretagen tolka regeringens budskap om tror på småföretagen, att det är småföretagensom är spjutspetsen mot framtiden och att det ärsmåföretagen som har idéerna ochentreprenörerna? Man undrar då var detta bränsleoch detta kapital finns, inte -- det kanju komma nya skatteregler -- utan just under dennärmaste perioden.Herr talman! Som sagt är jag mycket oroad överhur detta skall hanteras. Jag -- liksom AgneHansson -- tycker att det svar som har lämnats härvar positivt. Men det är mycket viktigt att man nuinte ''fasar ut'' ett system snabbare än att man på ettkonstruktivt sätt kan ''fasa in'' det nya systemet,och svaret andas också den insikten.Det vore bra om näringsministern inför dennakammare och gentemot småföretagsamheten någotville utveckla hur han ser på rollfördelningen underdet närmaste året mellan olika aktörer. Vilkaförväntningar kan småföretagsamheten enligtnäringsministerns uppfattning hysa när det gällerdet traditionella kreditväsendet och de olikaaktörerna? Näringsministern kan väl inte varariktigt nöjd med att man säger upp krediter ochtvingar förbindelser som har löptutan friktioner till snabbare amorteringar? Detvore intressant om näringsministern litet grand häri kammaren utvecklade detta, framför allt vore detintressant för landets många småföretagare, somvill leva upp till det som de nu äntligen får enförutsättning att leva upp till genom regeringenspositiva förslag, men som känner att startbränsletoch drivkraften är i mycket stor fara.Anf. 9 ():Herr talman! Jag anmälde mig till dennainterpellationsdebatt mot bakgrund av att fråganom riskkapital för de små och medelstora företagenär ett mycket angeläget område. Fenomenet är intenytt. När den socialdemokratiska regeringen redan1982 försökte angripa detta problem, var detutifrån grundsynen att samhället som aktör ocksåhar ett ansvar för en bra näringspolitik och en godsysselsättning. Detta gäller inte minst i regioner ochområden där det annars är svårt medsysselsättningen, Bergslagsregionen ochNorrlandsregionen. De instrument som dåtillskapades i form av fonder har uppenbarligenbetytt oerhört mycket för näringslivet ochsysselsättningen.Herr talman! Mot denna bakgrund blir man minstsagt tveksam -- jag delar -- när man nu ismåföretagarpropositionen, som vi längre fram fåranledning att återkomma till, ser vilka åtgärder somregeringen är beredda att vidta för att försökaförändra situationen för småföretagen.Det saknas mycket av de offensiva och de aktivaåtgärderna när det gäller riskkapital. Det är väldigtmycket av troende i det hela. Man tror att det skallgå att lösa, men man vet inte. Inte heller densocialdemokratiska regeringen visste om detta varlösningen. Vi har dock sett så pass mycket att defonder och institutioner som vi lyckades skapa harbidragit till en gynnsammare utveckling. Detta ärinte unikt för oss i . Om vi ser oss omkring ivår omvärld, i , och i ,finns denna typ av instrument som ger möjlighet attutveckla företag och att skapa sysselsättning. Detallmängiltiga bekymret, som påpekats av fleratalare, är riskvilligheten beträffande kapitalet. Detsaknas egentligen inte kapital i det här landet utanrisktagande. Man måste fråga sig om inte någon ärtvungen att vara beredd att ta risken som kanske ärnågot högre än när det gäller annat som manegentligen ville satsa sitt kapital på. Om jag skallplacera pengar för att få en maximal vinst så snartsom möjligt, är det klart att jag använder mig av deområden som på marknaden växer snabbast förtillfället. Men beträffande områden som ärutvecklingsbara långsiktigt kan risken vara någothögre. Per får ursäkta mig, men jag trorinte att man löser problemet genom att i första handföreslå skattelättnader. Många av företagarna, mänoch kvinnor, måste ju under arbeta uppsin kapitalförmögenhet. När upparbetningen harskett kommer beskattningsfrågan in. Låt migerkänna att jag tillhör dem som menar att vi måstese över beskattningen av det arbetande kapitalet iföretaget. Jag tror att det är viktigt att vi kommerfram till en lösning på lång sikt. Detta hängersannolikt samman med hela kapital- ochförmögenhetsbeskattningen. Där kanske man kanvidta åtgärder, det är min bestämda uppfattning.Att vad som föreslås som ett första led skullevara en lösning tror jag inte på.Sedan nämns det något om de tyska garantilånen,EKH-lånen. Det är klart att det finns möjligheteratt prova garantilån och garantilånesystem iframtiden, men såvitt jag kan bedöma är inte EKH-lånen någon garanti för att det blir mer riskvilligtkapital. EKH-lånen kan i och för sig fungera somen form av kedjebrev. Jag har en idé som jagutvecklar. Jag lånar pengar på basis av idén, somkan säljas vidare till någon annan som lånar pengarför att utveckla och sedan sälja vidare i sin tur. Manär inte odelat positiv till EKH-lånens konstruktion.Skall någonting liknande till tror jag att manbehöver noggrant se vad det är för typ avlåneinstrument som skall finnas på marknaden.Låt mig avslutningsvis säga att jag tror att det är braatt leva i en blandekonomi, där samhället har enviktig funktion, där samhället skall fungeratillsammans med det privata. Jag skäms inte för attsäga att jag som socialdemokrat är stolt över att havarit med och tagit initiativ till sådana åtgärder. Jagtror att riskkapitalbolagen, som skulle kunnaavlasta en del av utvecklingsfonderna skulle hagoda förutsättningar att skapa riskkapital påmarknaden. ser jag med oro att de kommer attsakta fasas ut ur sin funktion. Detsamma kommeratt gälla för utvecklingsfonderna.I dag har vi av representanter förutvecklingsfonderna fått höra att av drygt 6 000företag uppger , dvs. över 2 000, att det störstaproblemet ärriskkapitalsituationen. Det behövs alltsåriskkapital för att man skall kunna satsa ochutveckla. Det är den typen av satsningar sombehövs och inte i första hand skattesänkningar.Anf. 10 (nyd):Herr talman! I småföretagarpropositionen betonasatt det är nyföretagandet som måste bli ekonominsspjutspets mot framtiden. Det är i småföretagensom de nya möjligheterna finns. Där skall de nyaarbetena fram. I den andan har då en serie åtgärderföreslagits eller antytts i regeringenssmåföretagarproposition.Ny Demokrati sympatiserar med propositionensanda, men vi tycker att det saknas en del inslag sominte heller tidigare talare har varit inne på. Litetmer konkreta idéer och förslag skulle främjasmåföretagsamheten. I svaret till interpellantentalar näringsministern om en rad förslag för attåstadkomma en riskvilligare inställning tillkapitalförsörjningen, något som här hardiskuterats.Med anknytning till detta vill jag ställa några rakafrågor, t.ex. om möjligheten att medge avdrag i denprivata deklarationen för satsning i det egnafåmansbolaget. Finns det med någon liknandelösning i utredningens förslag? Om inte, skullenäringsministern kunna medverka till en diskussionom en sådan lösning, speciellt inom tjänste- ochservicesektorn? Det vore nog en vettig åtgärd.En annan fråga gäller hur näringsministern ställersig till möjligheten för småföretagen att kvittainkomst av tjänst mot underskott inäringsverksamheten.En annan rak fråga är denna: Kommer ävenmöjligheten till en s.k. nuvärdesavskrivning atttillgodoses i regeringens förslag?Det var några korta, raka frågor med anknytningtill lösningar beträffande riskvilligt kapital när detgäller småföretagarna.Anf. 11 ():Herr talman! Ett tidigare grundproblem har juvarit att små och medelstora företag har haft alltförsmå möjligheter att växa sig stora. De har i olikaavseenden drabbats av pålagor i form av skatt påarbetande kapital och ganska hårda arvs- ochkapitalskatter. Det här har gjort att många företagunder inte har tyckt att det har varitmeningsfullt att försöka bli stora. Man har i ställetnär företaget har blivit rimligt stort -- det harkanske tagit -- funnit det merameningsfullt att sälja företaget till något störreföretag som redan var stort. Därefter harföretagaren flyttat till och ägnat sig åt attspela golf i stället för att vara med och vägleda sinadöttrar, söner och medarbetare för utvecklingen avdet företag som hon eller han har tagit initiativ tilloch drivit upp till en viss storlek.Det här ändras med den politik somfyrpartiregeringen för, och jag tycker att det äroerhört positivt att så sker. kommer det att blikonkret meningsfullt att starta, bygga upp ochutveckla företag och försöka få dem att växa så attde blir riktigt stora. Jag tror att förutsättningarnahärför ökar mycket om de förslag genomförs somden nu sittande regeringen redan har lagt fram ochsom den annonserat med tanke på framtiden.Sedan diskuteras också hur man skall se till attföretagen förses med riskkapital. Också här tyckerjag att den nya regeringens grundgrepp är riktigt.Det är inte statligt och offentligt kapital, offentligtmedägande, som skall vara grunden för att byggaföretag i . På den punkten tycker jag attmina kommunistiska och även socialdemokratiskakolleger i kammaren har en syn som jag inte kandela.Men vi har ett problem. När man gårifrån det tidigare systemet till ett nytt system får detinte bli en klyfta. Ett sådant läge råder just nu ilandet. På grund av att många banker har storaförluster, till följd av satsningar påfastighetsmarknaden och annat, dras tumskruvarnaåt när det gäller kapitalutlåning, och då blirproblemet extra stort. Därför är det viktigt att manhittar en form för övergången. Jag tycker att jagmed fog kan tolka Per uttalanden somatt han är medveten om problemet och beredd attgöra någonting åt det, att bygga en solid och starkbro mellan de olika systemen.Slutligen herr talman! Näringsministern sade attutvecklingsfonderna även i fortsättningen kommeratt ha viktiga uppgifter. I varje system kommer detatt finnas ett behov av grundläggande rådgivningtill dem som är beredda att starta företag och attutveckla företag. Här ser jag en viktig roll förutvecklingsfonderna, som kan vara något slagshusläkare som man kan vända sig till i första hand.Där kan man då få hjälp med grundläggandeutbildning och få de grundläggande råden om hurman bör gå till väga. Det kan bl.a. ges informationom vilka krav från samhället som ställs pånyföretagandet. Detta tror jag attutvecklingsfonderna bör ha som uppgift även ifortsättningen. Om man kan finna de rätta vägarnaför att de skall bli bra husläkare, tror jag att vi hartagit ett ytterligare steg mot en positiv ochkonstruktiv näringspolitik.Anf. 12 Näringsminister ():Herr talman! Först vill jag säga att vår syn påriskkapitalförsörjningen är att den i så storutsträckning som möjligt skall ske på kommersiellavillkor. Den tidigare regeringen har beskattatriskkapitalförsörjningen och de små företagenhårdare än någon annan del. Vi har förmodligenhaft de hårdast beskattade småföretagen ivästvärlden, som den gamla regeringenvia löntagarfondsmedel och riskkapitalföretag,statliga sådana, skulle gå in med ägande i sammahårt beskattade småföretag. Det var en klartsocialistisk ambition som vi inte vill fortsätta.Vi har en mycket positiv syn när det gällersmåföretagen. Och det åtgärdsbatteri som vi harföreslagit ligger i mycket nära linje med de förslagsom småföretagarnas organisationer har lagt framoch som de tre borgerliga partierna harstött.Tanken med de s.k. egenkapitallånen, EKH-lånen,är ju att de är en form av statliga garantier tillaffärsbanker, och det ställs vissa krav på de nyaföretagen, som på det sättet har möjligheter attutan formella säkerheter få det riskkapital som debehöver på förmånliga villkor. Man ställer en delkrav på företagen när det gäller budgetar ochaffärsplaner, och företagen blir självutbildande,och företagaren får ett bollplank, i detta fall hosutvecklingsfonderna, vilket jag tror ärutomordentligt angeläget för att småföretagen skallutvecklas.Min avsikt är självfallet att EKH-lånen eller någotliknande system skall kunna införas i ochatt man sakta men säkert fasar in dem samtidigtsom de avlöser gamla system för att ökariskkapitalförsörjningen till småföretagen.Jag vill faktiskt peka på att de indragningar som hargjorts och görs från utvecklingsfonderna ärbeslutade av en annan majoritet i denna kammareoch att det i denna proposition i stället talas om skall släppa från den stiftelsesom småföretagarfonden är, alltså en del avlöntagarfondssystemet, till dessariskkapitalföretag, som skall knytas tilluniversiteten och därmed kunna kommasmåföretagen till del.Jag vill också peka på att utvecklingsfonder ellerEKH-lån aldrig kan vara det enda som klararsmåföretagens riskkapitalförsörjning. Totalt settdisponerar banksystemet ungefär 1 000 miljarderkronor i lånekapital, i lånekapacitet.Utvecklingsfonden har ungefär 1 miljard kronor.Man måste alltså i de stora banksystemen få nedbehandlingstiderna när det gällerlåneansökningarna som är på tok för långa.Det är där man måste få grunden till en fungeranderiskkapitalmarknad.Sedan är det helt naturligt att vi måste se till attskapa någon form av villkorslån som man haröverallt i hela västvärlden, som stimulerarriskföretag och nyföretagande och som är en formav det som var inne på, nämligenen form av avdrag i syfte att pengar skall satsas iriskfyllda småföretag. Regeringen har högtprioriterat framtagandet av ett förslag för att fåfram detta nya kunnande och denna nyariskkapitalkälla. Detta kapital kommer mångagånger från entreprenörer som har sålt av sinaföretag och som är beredda att satsa i nya och somdessutom vill tillföra sitt kunnande, vilket jag trorär mycket viktigt.Vi kommer också att återkomma med förslag omnågon form av lokal aktiehandel, som jag tror ärviktigt för att stimulera riskkapitalförsörjningen ismåföretagen över hela landet, för att de skall fåden volym som är nödvändig.Till vill jag säga att det naturligtvis ärintressant när nu börjar tala omriskkapital för småföretagen. Men jag vill faktisktklart säga att det enligt vår uppfattning ärentreprenörerna, de som skall driva företagen, somskall ha kontrollen över företagen. Företagen skallinte finansieras med löntagarfondsmedel, utan detmåste vara ordinarie riskkapital, så att ägarna harkontroll över sina företag och så att företagarandankommer fram. Detta tillgodoser inte ertsocialistiska förslag.Vi tror inte på statliga, regionala investmentbolagsom det främsta numret, utan vi tror i stället på enform av privatiserad riskkapitalförsörjningkompletterad med någon form av statligt stöddkreditgivning till de minsta företagen, de nyaföretagen, som man kombinerar med en form avbollplank och därmed en form av utbildning.Vi är alltså beredda att pröva villkorslån av dentypen eller liknande som jag tror att BengtDalström menade. Vi kommer dock inte attomedelbart lägga fram några förslag tillnyvärdesavskrivningar. Och frågan om kvittning avtjänst mot andra näringskällor prövas förnärvarande i . Men i och medatt detta inte ligger under mitt departement, vill jaginte närmare gå in på denna diskussion.Vi har satt upp en hög målsättning för att ökatillväxten och för att öka produktiviteten i landet.Regeringen har i sitt arbete prioriterat de småföretagen högst för att kunna nå dessa mål. Vikommer att göra allt vi kan för att småföretagenskall få de resurser som behövs. Men det måste skepå marknadsekonomisk grund.Anf. 13 ():Herr talman! Vi är helt överens om att ävenskatteintrumentet måste användas för att stärkaföretagens ställning. Jag tycker mig också ha fåttmycket klara besked om att det inte är fråga om attnu rasera utvecklingsfondernas verksamhet, inteens på lånesidan, utan att utvecklingsfonderna skallfinnas kvar.Att bygga upp stora riskkapital i de storaregionerna innebär verkligen inte att man stärkersmåföretagen lokalt. Det gör man däremot genomatt dra kapital därifrån för att kunna främja dem.Därför tycker jag att det är ett riktigt steg somregeringen tar att fasa ut det statliga ansvaret i destora riskkapitalbolagen. Självfallet hade jag velatse att man fasade tillbaka pengarna tillutvecklingsfondens låneverksamhet. Men jag ärnaturligtvis medveten om den problematik somfinns när det gäller budgetsituationen. Jag hoppasatt de länsvisa riskkapitalbolagen med lokalförankring, vilket jag tog upp tidigare, finns med inäringsministerns funderingar för framtiden. Jagtycker att det har framkommit ganska klart att detfinns en insikt hos näringsministern om problemen.Det är mycket klara besked om lösningar på siktnär det gäller riskkapitalförsörjningen.Jag noterar också att inte bara jag utan samtligatalare i debatten har pekat på den oro som finns närdet gäller de överbryggningsproblem som vi har tillsvi kommer in i det nya systemet. Självfallet kännerjag den oron från småföretagsverksamheten iSmåland. Och jag vill också vidimera vad sade. Om man kan skapa två jobb av de2 370 idéer som finns, skulle man på ett bräde fåett sysselsättningstillskott i form av nästan 5 000arbetstillfällen. Och det är naturligtvis icke attförringa i den sysselsättningssituation som vi nuhar.Det finns olika vägar att gå. Jag vill ytterligare testanäringsministern och be honom ge besked i frågaom något mycket viktigt, nämligen hur bankernaskall agera. Det finns möjligheter till statligagarantier. Jag tror att det också är viktigt attfundera i de banorna.Utvecklingsfonderna är viktiga, och flera harbetonat det. För min del, och för vår del, ser jagatt låneverksamheten även kommer attvara viktig för utvecklingsfonderna.Anf. 14 ():Herr talman! Jag tror att småföretagarpolitikenoch framför allt problemen medriskkapitalförsörjningen är ett alldeles utmärktområde för politiskt samförstånd. Det hardeklarerats från samtliga partier i att manär bekymrad över situationen och att man vill görakonstruktiva insatser för att lösa de små företagensproblem och hjälpa dem att få tillgång tillriskkapital.Jag tycker att regeringen borde ta fasta på detta ochinte vara så vårdslös som den har varit i sittagerande, med provocerandeskattesänkningsförslag och med löst grundade,åtminstone argumentationsmässigt, uttalanden omhur man skall bryta ned väl fungerandeinstitutioner och ersätta dem med något annat iframtiden.Jag vill påpeka -- jag tycker knappast att det skullebehövas -- att det väl knappast finns någon iriksdagen, eller något svenskt parti, som vill attstaten skall ta över de små och medelstoraföretagen, dvs. företag med upp till ca 20 anställda.Det statliga engagemanget är inte ett självändamål,utan det skall snarare ses som ett ansvarstagande pådet här området när de privata finansiärernauppenbarligen inte har varit intresserade. Jagtycker att man skall ta fasta på öppningen som finnsi de regionala riskkapitalbolagen och markeringenatt det här skall in privatkapital. Det är alldelesutmärkt om det statliga engagemanget inte längrebehövs. Då kan staten använda pengarna till andrasektorer, annan verksamhet, eller eventuellt tillskattesänkningar i stället för att satsa på något därfinansieringen fungerar av sig självt.Det är därför viktigt att bygga vidare på det som harvisat sig fungera väl och inte använda sig avideologiska skygglappar i ivern att markera attnågot nytt har skett. Möjligheterna skall tas tillvara, och man skall inte sprida oro.Anf. 15 ():Herr talman! Näringsminister fårgärna bolla med argument om att det visocialdemokrater har hållit på med har sinutgångspunkt i socialistiska ambitioner. PerWesterberg vet att så inte är fallet.Jag sade tidigare att den socialdemokratiskapolitiken bygger på, och har byggt på, enfungerande marknadsekonomi. Men denmarknadsekonomin har som ett incitament ocksåen väl fungerande statlig verksamhet. Jag har alltsåtalat om en blandekonomi. Jag skäms inte för denblandekonomin. Det har visat sig att de åtgärdersom vidtogs och som var expansiva,tillkom därför att de privata aktörerna inte ställdeupp på de villkor som behövs för att kunna utvecklasmåföretag och medelstora företag i regioner ochorter där sysselsättning och utveckling var viktig.Annars hade det varit hur lätt som helst förbankerna i det här landet att ställa upp med pengar.Men de sökte sig andra vägar. Så var verkligheten,näringsministern.Det går inte att trolla med skattelättnader. Detmåste till instrument som styr utvecklingen i enriktning som är bra för samhället och för företagen.Låt mig ta en verksamhet som det talas mycket omi moderata samlingspartiet och även i de andraborgerliga partierna. Det gäller privatiseringen avden offentliga sektorn. Där skall ske en omfattandeprivatisering. Det skall leda till att man ökarkonkurrensen. Det är kanske bra med ökadkonkurrens inom tjänstesektorn.Men låt oss anta att ett antal barnstugor skallprivatiseras och att personalen i barnstugorna skallköpa över fastigheter och inkråmet i dem. De måstedå ut på kapitalmarknaden och låna pengar för attkunna göra köpet, men det är en marknad somfaktiskt inte fungerar. Riskkapitalet existerar inte.Per tror väl inte att kommuner skänkerbort sådana tillgångar? Eller skall de överlåta demtill en billigare penning eftersom man inte fårriskkapitalet?Som jag ser det krävs det att samhället tar ett ansvarför att utveckla en bra verksamhet när det gällerbåde industripolitiken och den tjänstesektor som viser i framtiden.Anf. 16 (m):Herr talman! Jag tycker att det har varit en bra ochnödvändig debatt. Den har givit klara signaler tillett antal aktörer, både till småföretagen och även iviss mån till kreditmarknadens aktörer. När detgäller småföretagen har regeringen en klarlångsiktig strategi, men inser också attöverbryggningen av de sex till tolv närmastemånaderna är viktig. Det framgår också av svaretfrån näringsministern att det finns en beredskap attpå alla sätt se till att småföretagen kan få detriskvilliga kapital som företagen måste ha för attkunna bli en spjutspets mot den framtida tillväxten.Näringsministerns klara förväntan om att deorimliga handläggningstiderna skall kortas nerså att företagen snabbare kan få besked ärintressant för kreditmarknadens aktörer. Jag utgårfrån att det näringsministern säger att det inte barainnebär negativa besked utan också positivabesked.Min personliga uppfattning är att med den klarainriktningen och tro på småföretagensom regeringen har, är det nödvändigt att denreguljära kreditmarknaden också inser att manskall vara med när tåget börjar gå. Det finnsförväntningar och förhoppningar att bankernaställer upp när hela marknaden har fått dessa klarasignaler. Jag utgår från att man mycket kraftfulltockså ställer upp för småföretagen och för demånga nya entreprenörer som vill pröva sina vingaroch testa sina affärsidéer.Det behövs litet grand av Smålandsanda runt om iSverige, med litet grand av det somsmåföretagsamheten och Smålandsandan specielltförkroppsligar, nämligen fiffighet, klurighet ochförmåga att driva kostnadseffektiv produktion.Den andan har regeringen velat stimulera. Detkrävs bara att marknadens penningaktörer ocksåger dem förutsättningar för detta.Anf. 17 Näringsminister ():Herr talman! Jag delar gärna uppfattningen att detbehövs mera av Smålandsanda och småföretagande i hela landet. Det är därför vi fäster såutomordentligt stor vikt vid småföretagandet ochdess villkor.Vi skulle gärna genomföra många förslag isamförstånd. Men felet är att det finns enutomordentligt klar skillnad mellan dem som vill haett system med en fri ekonomi, medmarknadsekonomiska lösningar ochkonkurrenskraftig beskattning för småföretagensom är jämförbart med vad kollegorna utomlandshar, och dem som i stället vill beskatta företagenhårt för att sedan gå in med olika typer av statligaföretag eller statligt riskkapital.Det har även hävdats att de privata företagen inteställde upp när det gäller riskkapitalförsörjningen.Nej, i viss utsträckning gjorde de inte det .