prot · GE09125 · 1991-06-04 00:00:00 — Nästan hälften avde ärenden som hade attbehandla när det gäller planärenden under de häråren var obearbetade och obehandlade vid åretsslut. Det skedde en dramatisk förändring jämförtmed . Detta är naturligtvis ettresultat av den avisering som utskottet gjorde vidbehandlingen av det förra granskningsbetänkandetoch då vi sade att vi skulle återkomma tillärendebalanserna inom . Vigratulerar departementet till att det efter krafttaghar kunnat åstadkommas en bättring förmedborgarna. Dessa slipper nu att vänta lika längepå utslag från regeringen som de tidigare tvingadestill vid den försämring som inträdde då UlfLönnqvist började som bostadsminister.En viktig fråga för inte minst medborgarna menockså för tillståndet i landet över huvud taget ärbeslutsfattandet i denna kammare. Det finnsönskemål om att vi skall kunna fatta merövergripande beslut, att kunna se litet merlångsiktigt på politiken, att vi inte skall gräva nedoss i olika detaljer. Tyvärr har vi inte kommit sålångt med det arbetet, men det har ändå påbörjats.I detta avseende är det viktigt att man kan sekonsekvenserna av de stora och övergripandebeslut som vi fattar i denna kammare.Då kommer jag in på en annan del av dengranskning som vi har ägnat oss åt när det gällerbostadsdepartementet. fattade ju förraåret ett mycket viktigt beslut om en nybostadsfinansiering. Lånen sträcker sig . Det har stora ekonomiska konsekvenserbåde för medborgarna och för statsbudgeten, mendepartementet hade bara orkat att beskriva deekonomiska effekterna för statsbudgeten under denärmaste fyra åren och kunde då visa på enförbättring av statens budget med mellan åtta ochelva miljarder kronor, en ganska substantiellbesparing. Men varför har departementet inteförsökt att göra en konsekvensbeskrivning pålängre sikt med tanke på att varje individuellt lånkommer att löpa ? Svaretfrån departementets och ministerns sida har varitatt de inte kan beräkna konsekvenserna. Dettabetyder i klartext att departementet säger att detstruntar i konsekvenserna -- efter oss syndafloden.Vi har i denna kammare fattat enmängd beslut om stora, tunga stödsystem av olikaslag på samma sangviniska sätt som nusocialdemokraterna och kommunisterna har gjortnär det gäller bostadsfinansieringen. Man vägraratt försöka bedöma konsekvenserna. harberäkningar gjorts på olika oberoende håll,beräkningar som visar attbostadsfinansierieringssystemet kanske efter bara10--återigen kommer att innebära en störrebelastning på statens budget än det nuvarandebostadsfinansieringssystemet. Jag vill påstå attdenna kammare beträffande denna nyabostadsfinansiering inte har vetat vilket beslut somhar fattats.När det gäller konsekvensanalyser av olikapropositioner som har kommit till har vitagit hjälp av andra utskott. De har bistått oss medett mycket värdefullt arbete. Det har tagits framexempel på olika propositioner där det har saknatskonsekvensanalyser eller där analyserna har varitbristfälliga. Jag tycker att den typen av samarbetemellan utskotten har bidragit till att höja kvalitetenpå vårt granskningsbetänkande detta år.I demokratins väsen ligger ju att partier ochpolitiker samtalar med varandra, att man kan träffaöverenskommelser. Det finns många som hävdaratt det faktum att demokratier inte kommer i krigmed varandra beror på just detta att man löserkonflikter genom samtal och överenskommelser.Har man en minoritetsregering är det naturligtvisnödvändigt att det förs samtal mellan partierna,mellan opposition och regering. Det tillhörminoritetsregerandets villkor och är därmedväsentligt och grundläggande. harvi sett att överläggningarna har blivit fler, bådemellan partierna och mellan partiledarna. Det finnslitet olika slag av överläggningar mellanpartiledarna. Det gäller t.ex. att förberedapropositioner som skall läggas fram i dennakammare. Det ger ett mer politiskt innehåll åtöverläggningarna. Egentligen ligger det utanförkonstitutionsutskottets ansvarsområde att granskaden typen av överläggningar. På ett annat sättförhåller det sig när regeringen informeraroppositionen om viktiga regeringsbeslut elleribland också rent av samråder om regeringsbeslut iförvaltningsärenden. När det gäller dessa frågor --och det konstaterar utskottet samfällt -- harregeringen helt ensam ansvar för de beslut som tillsist fattas. Jag vet att förvaltningslagen innehållerbestämmelser för myndigheter, innebärande beträffande de ärenden som skall handläggasmåste tillhandahålla de uppgifter som har betydelseför handläggningen. Dessa regler gäller interegeringskansliet, men har sagtatt man trots detta skall följa bestämmelserna ifråga. Utskottet gör då samfällt för regeringen ettpåpekande om att det naturligtvis finns tillfällen dåpartiöverläggningarna måste innebära att väsentliginformation för ärendets avgörande skall tillförasärendet. Men det är kanske inte det viktigaste.Folkpartiet har en reservation när det gällerpartiledaröverläggningarna. Den har sitt ursprung iatt regeringen har försökt att smita ifrån sitt ansvarför beslut fattade i förvaltningsärenden vid någratillfällen. Man har försökt att skjuta över ansvaretpå oppositionen här i riksdagen.Förra året prickade vi utrikeshandelsministern närdet gällde översändandet av riksrevisionsverketsrapport till . I samband med att utskottetoffentliggjorde detta skickade statsrådet ut ett pressmeddelande där hon hävdade attöverläggningar hade skett med de borgerligapartiledarna före regeringens beslut och att deborgerliga partiledarna hade godkänt detta beslut.För att ta loven av utskottets kritik skickade alltsåAnita ut detta pressmeddelande. har detuppdagats att det innehöll en helt felaktiginformation. Regeringen hade fattat beslutet innanman träffade partiledarna. Regeringen hade självgjort bedömningen att en öppen del av rapportenskulle gå till och en hemlig del skulle stannai . Några överläggningar av detta slag hadealltså inte skett.Jag tycker att det är viktigt att man kan föra samtalmellan partierna, men dessa frågor måste skötas påett riktigt sätt. När regeringen försöker ge intryckav att oppositionen skulle vara delaktig iregeringens beslut, riskerar man att undergrävamöjligheterna för oppositionspartierna att mottaförtrolig information från regeringen. Vi har frånfolkpartiets sida velat peka på denna risk, för attmöjliggöra förtroliga överläggningar mellanoppositionspartierna och regeringen också iframtiden.Fru talman! Detta är sistagranskningsdebatt. Jag har emellertid låtit miginformeras om att kommer att deltai fler debatter i denna kammare senare underriksmötet. Därför tänker jag inte vända mig direkttill i denna debatt, utan jagåterkommer vid ett senare tillfälle.Till sist yrkar jag bifall till reservation 3, somhandlar om utseende av föreståndare vidbyggforskningsrådet -- vi återkommer till densenare i debatten -- och till reservation 5, somhandlar om statsministerns brev till SaddamHussein.Anf. 4 Tredje vice talman ():Fru talman! Det är alldeles uppenbart att KUsverksamhet dels har blivit alltmeromfattande, dels har uppmärksammats på ett sättsom inte var vanligt tidigare. Det är alltså ett aktivtkonstitutionsutskott som utövar sinagrundlagsenliga skyldigheter. Denna aktivitet harockså medverkat till att utskottets synpunkter harfått ett större genomslag.Jag brukar i olika sammanhang betona att en viktigeffekt av verksamhet är denpreventiva, den förebyggande. Det är många somansluter sig till den synpunkten. Även tidigaretalare här har varit inne på att man ikanslihuset, inte minst handläggande tjänstemän,vet om att det som göms i snö kommer upp i tö, närkonstitutionsutskottet fäster sina varma blickar pånaturen i kanslihuset.Det är naturligtvis glädjande attkonstitutionsutskottet har kunnat upprätta dennastatus, som ju höll på att förfalla fram till början av1970-talet. Jag tror för min del attkonstitutionsutskottets intensiva verksamhetkommer att fortsätta, oavsett vilka som sitter iutskottet . Det har blivit en etableradordning.Utskottet har under de uppmärksammade affärersom har behandlats fått en hel delkritik, inte minst från företrädare för rättsväsendet,fristående advokater m.fl. Utskottet har också fåtten del beröm. Kritiken har bl.a. gått ut på attutskottet lägger sig i sådant som utskottetegentligen inte har med att göra, dvs. utskottet gårför långt utanför regeringens aktiviteter i strävanatt få fram sanningen. Jag tycker att den kritikenmissar målet. Det är alldeles givet att utskottetibland måste gräva djupare för att få en korrektbelysning av hur regeringen har hanterat sinaärenden och hur statsråden har levt upp till sittansvar.Utvecklingen av det mest uppmärksammadeärendet, den s.k. , medsmuggling, buggning och allt vad det nu är,illustrerar att utskottet har klarat avgränsningenganska bra. Utskottet koncentrerade sig påregeringen och och gjorde enmycket stor insats när det gällde att ta fram sådantsom verkligen borde belysas ur konstitutionellsynpunkt. Utskottets agerande fick också, som vivet, politiska konsekvenser.Vi har sedan fått en efterföljande rättsprocess, därdet ordinarie rättsväsendet har tagit hand om detsom kan rubriceras som brottsligt beteende. Det ärden ordning som skall tillämpas.Konstitutionsutskottet sätter nålarna i regeringenoch regeringens handläggning av ärendet. Om detdärvid uppdagas oegentligheter av olika slag somfaller under strafflagstiftningen eller annanlagstiftning, är det rättsväsendets uppgift att agera.Om man gör en summering av dessa frågor finnerman att utskottet har fyllt sin funktion på ett brasätt och att den uppdelning som måste förekommaockså har fungerat ganska bra.Årets granskning har inte uppmärksammats påsamma sätt som tidigare års -- jag tror att BirgitFriggebo var inne på det också. Det är naturligt attdet går litet upp och ned. Det får nu inte hindrautskottet från att träget arbeta vidare. I självaverket finns det också i det aktuella betänkandet enlång rad viktiga frågor som har fått en mycketingående belysning.Det finns inte så många reservationer iutskottsbetänkandet . Det beror i mycket storutsträckning på att det har varit möjligt att iutskottet komma fram till skrivningar som harkunnat tillgodose önskemål även från dem som harvarit kritiska mot regeringens handlande på en radpunkter. I de inledande avsnitten i utskottetsbetänkande finner man att det nästan under varjepunkt förekommer kritiska anmärkningar frånutskottet. Det är alltså anmärkningar som vi hargjort i största enighet. Därmed blir de inteuppmärksammade av massmedia på samma sättsom om det föreligger bittra reservationer. Det ären särskild styrka att pådetta sätt kan markera sin uppgift som ettfristående granskningsorgan. Det tycker jag är bra.Det finns en del frågor i årets betänkande som är avspeciellt intresse för och frånkonstitutionell synpunkt. Jag har inte tänkt beröraalla dessa frågor inledningsvis, utan jag nöjer migmed att ta upp ett par.I samband med regeringskrisen förraåret bestämde sig regeringen för att man skulleorganisera sitt arbete på ett delvis annorlunda sätt.Det var svårt att få grepp om vad omorganisationengick ut på. Det har fått till följd att vi i åretsgranskningsbetänkande har sett närmare på dennaomorganisation.Tanken var att man inom regeringen skulle ha tresärskilda grupper, en för utrikes- ochsäkerhetspolitik, en för näringspolitik och en försociala välfärdsfrågor. Därutöver skulle det finnasen särskild ledningsgrupp med statsministern somordförande och där ordförandena för de olikaarbetsgrupperna skulle ingå. Man genomfördealltså ett slags nyordning av regeringsarbetet, ochdet är naturligtvis av intresse för att fåveta hur denne nyordning har fungerat.Även om vi har haft en del utfrågningarna på denhär punkten, har det inte blivit någon absolutklarhet i hur det hela har fungerat. Men det är ändåav intresse att man har fått besked om att de olikaarbetsgrupperna under deras ordföranden inte harnågon beslutanderätt. Ansvaret återfaller såledespå de statsråd som är chefer för departementeneller som efter särskilda förordnanden handläggerolika ärenden.Arbetsgrupperna skulle tydligen vara till för attgöra regeringsarbetet effektivare. Det kandiskuteras om det har blivit så. Vi i har juinte upplevt regeringen som någon särskilt effektivinitiativtagare eller planerare för de förslag somman vill att skall ta ställning till.Jag tänker då säga några ord ompropositionsavlämnandet, som ju har en väldigtstor betydelse för möjligheten att över huvud tagetorganisera arbetet i på ett vettigt sätt.Senast under gårdagens debatt hördes ganskaupprörda tongångar när det gäller möjligheternaför att på ett adekvat sätt bereda deärenden som regeringen vill att skall taställning till.Det är lätt att instämma mera generellt i denkritiken. Regeringen har ju inte alls varit särskiltduktig på att planera sitt eget arbete. Man får enstark känsla av att det ibland har varit stundensingivelse som har varit avgörande för vadregeringen har bestämt sig för.Utskottet har sett på propositionsavlämnandetförra året. Detta redovisas i betänkandet. Detframgår att inte mindre än 12 av de aviseradepropositionerna inte avlämnades, medan 30 av deavlämnande propositionerna över huvud taget intehade aviserats i propositionsförteckningen. Veckanföre avlämnades 16 propositioner ochefter detta datum sammanlagt 28 propositioner.Det är givet att med en sådan ordning blir detväldigt svårt att organisera kammarens arbete.Partigrupperna, partigruppernas sekretariat,riksdagsledamöterna och utskottskanslierna bliröveransträngda. Det blir en allmän stress undervårmånaderna, och det är naturligtvis inte bra förden sakliga behandlingen.Utskottet har har i följd påtalat att deinte får gå till så här, men det har dess värre intehjälpt. Regeringen har inte rättat sig efter vadutskottet har haft att anföra.Om man ser till årets propositionsavlämnande, hardetta varit uppe till behandling italmanskonferensen, och det finns papper på hurdet har sett ut. Statistiken från tiden --5april visar att det ankom 87 propositioner ellerskrivelser från regeringen. Om man ser till hurregeringen har hållit sina löften, har åttapropositioner avlämnats efter denangivna dagen. 20 propositioner var mer än envecka försenade. 16 propositioner var helt nya ochfanns inte med i propositionsförteckningen överhuvud taget.Under perioden --avlämnades 34propositioner, varav 26 var aviserade i denreviderade propositionsförteckningen. Av dessa 26propositioner kom sex före eller på den angivnaavlämningsdagen eller efter denangivna dagen. Nio var försenade.En proposition var försenad en hel månad och tvåpropositioner var försenade. Av deavlämnade propositionerna var 13 inte upptagna iden reviderade propositionsförteckningen.När regeringen organiserar sitt arbete på det härsättet är det alldeles givet att det är oerhört svårt attöver huvud taget få en god planering i riksdagenoch en gedigen behandling av stora och viktigafrågor. Jag har uppehållit mig en hel del vid detta,eftersom jag anser att det är viktigt att riksdageninte sätts åsido och att möjlighet tillordentlig granskning av regeringens förslag inteförsummas.Det är klart att en delförklaring till att det blir såhär är att vi har en så konstig ordning medindelningen av budgetåret. Som de äradeledamötena i utskottet vet har vi från sidai årtionden krävt en omläggning av budgetåret föratt få till stånd en bättre ordning på riksdagensbehandling av budgeten och andra frågor. Men vihar stött huvudet i väggen. Det är ingen som harvelat lyssna på oss. Man har sagt några välvilligaord, men man har inte velat ta några initiativ tillförändringar. ser jag en ljusning i och med denkommitté under talmannens ledning som BirgitFriggebo nämnde. Den har nämligen redan visat ettmycket stort intresse för en omläggning avbudgetåret. Jag tror att en sådan omläggning nuäntligen kan komma till stånd, vilket skulle vara fördel, både rent allmänt och inte minst förriksdagens arbete. Ett bidragande skäl till att mannu äntligen börjar se på den här frågan med störreallvar är att praktiskt taget alla länder inom EG harett annat budgetår, dvs. I övrigt skall jag inte gå in på de olikaärendena. De kommer att behandlas under denföljande debatten. Jag vill än en gång understrykaatt för den som är intresserad avkonstitutionsutskottets granskning av regeringenssätt att handlägga sina uppgifter finns det mycketatt hämta även i årets betänkande. Det finnsdessutom många synpunkter från utskottet om hurdet borde ha gått till, även om dessa synpunkter avdet skäl som jag tidigare angav inte har gett upphovtill så många reservationer.Anf. 5 ():Herr talman! Jag kan närma mig den här debatteni viss mån som utomstående, eftersom jag somsuppleant och ordinarie ledamot i ett annat utskottinte har haft möjlighet att delta igranskningsarbetet. För del hardenna uppgift skötts av , som tyvärr ärförhindrad att närvara här i dag.Jag kan bekräfta det intryck som de tidigare talarnahar förmedlat. Sett utifrån har granskningsdebattenoch granskningsarbeteförflutit lungt och stilla. Det är inte mycket som harmärkts utåt, annat än presskonferensen närgranskningsbetänkandet offentliggjordes.Av de tidigare talarna kan man märka ett stråk avsorg eller besvikelse över att de glada dagarna förnågra år sedan, då man stod uppsminkad inför deoffentliga föreställningarna i stålkastarljuset uppepå barrikaderna, åtminstone tillfälligtvis är förbi.Allting har i stor utsträckning återgått till detvanliga. Jag säger inte detta med någonskadeglädje, utan jag konstaterar att det är på detsättet och att det faktiskt ligger en del positivt i attsaker och ting har återvänt till vardagen. Man kanse detta på två sätt.Man kan se det som att konstitutionsutskottetunder de tidigare åren har gjort ett bra arbete ochatt regeringen är mer omsorgsfull i sitt eget arbeteoch mer noga med att motivera sina beslut och följade spelregler som gäller för arbetet.Man kan också se det som en naturlig tingensordning att det sker svängningar fram och tillbaka ipolitiken, att vissa perioder är dramatiska på grundav yttre omständigheter och yttre händelser somman inte råder över, men, tack lov, att den politiskavardagen i är relativt civiliserad och att deni allt väsentligt försiggår inom lagars ochförordningars ramar.Granskningen har alltså varit en ganska fridfulltillställning. Det framgår också av att det finnsendast 17 reservationer fogade till dettaomsorgsfulla betänkande. Jag tycker att det är värtatt notera att det av dessa reservationer bara är tresom är gemensamma borgerliga reservationer.Folkpartiet har faktiskt reserverat sig fler gångertillsammans med än tillsammansmed de två andra borgerliga partierna. Fyra gångerhar reserverat sig tillsammans medvänsterpartiet. har den samladeborgligheten reserverat sig.I olika frågor finns det olika konstellationer iutskottet. När det gäller utlännings- ochflyktingpolitiken är det ofta ,och som förenas i singemensamma syn. Det är framför allt dessa trepartier som har utmärkt sig för en mer progressivoch mer humanistisk flyktingpolitik än de andrapartierna. Detta avspeglas också i denkonstitutionella granskningen. Just dessa trepartier markerar ofta en hårdare kritik mot brister iflyktingpolitiken än de andra partierna gör. Jag trorinte att det så mycket beror på att vi politiserargranskningen, att vi låter politiska överväganden fåföreträde framför de konstitutionella, utan snarastpå att vi granskar noggrannare och att vi är meromsorgsfulla och mer känsliga för svagheterna änvad jag tror att övriga partier är.Betänkandet är inte enbart eller främst intressantpå grund av dess reservationer. På en rad punkterär utskottet enigt och har riktat anmärkningar, ochi något fall ganska frän kritik, mot regeringen, ellerockså har man kommit med förslag till förbättringari regeringsarbetet.Vapenexportfrågorna kommer upp till särskilddebatt . Men jag vill ändå nu notera attutskottet på vissa punkter är enigt om en myckethård kritik. Det gäller t.ex. den illegala exporten tillThailand under dendåvarande borgerliga regeringen. Utskottetkritiserar denna regering för att ha visat enanmärkningsvärd brist på vaksamhet.Av värde i detta sammanhang är också att utskottetpå initiativ har gjort en ordentliggenomgång av folkrättsliga ställning isamband med . Det gäller bl.a.förberedelserna för det svenska fältsjukhuset. Viför vår del anser att denna affär sköttes på ettotillfredsställande sätt, och på denna punkt har vitillsammans med fogat en reservationtill betänkandet.Däremot finner vi inte några skäl till att rikta kritikmot regeringen för statsministerns brev till SaddamHussein. I detta sammanhang anser vi att man börerinra sig den utomordentligt svåra situation sommånga i den svenska gisslan i då befann sig i.Det är klart att man i efterhand med facit i hand kanvända och vrida på olika formuleringar istatsministerns brev. Men vårt intryck är att det dåblir mer fråga om utrikespolitiska bedömningarsnarare än konstitutionella. Men detta är också enfråga som blir föremål för särskild debatt om enliten stund.Jag vill gärna göra en viktigt markering ochunderstryka att det för del ärmycket noga att skilja mellan allmänpolitisk kritikmot regeringen och regeringens politik ochkonstitutionella aspekter på regeringsarbetet. Jagtror att det är detta som har gett vår representantBo Hammar det goda anseende som han har fått försitt arbete i . Jag skall ta ettexempel från det här granskningsbetänkandet.Vi motsätter oss t.ex. bestämt av politiska skälbyggandet av en för biltrafik mellanMalmö och . Vi gör det avtrafikpolitiska och miljöpolitiska skäl. Vi tycker attdet av dessa anledningar är ett dåligt beslut. Men vihar för vår del inte funnit någon grund att riktakritik mot beslutsordningen, beslutsprocessen, somhar lett fram till att vi nu verkar stå inför beslut somleder till ett brobyggande. Vi har inte funnit skäl tillkonstitutionellt grundad kritik av dennabeslutsprocess. Jag tycker att det är viktigt attunderstrycka att man för att bibehållakonstitutionsutskottets höga anseende måste göraklara markeringar och klara skiljelinjer mellan denallmänpolitiska kritiken och den konstitutionella,så att inte riskerar att bli ensorts minoritetspartiernas sista chans att ha enpolitisk debatt om frågor där de av politiska skäl ärmissnöjda med innehållet i beslutet.När det gäller utnämningsärendena kan mankonstatera att bullrar på somvanligt. När betänkandet presenteradeshäromveckan på en presskonferens frågade om de listor som hanpresenterar i sin reservation är signaler om politiskautrensningar i statsförvaltningen efter ett eventuelltborgerligt maktövertagande.Utnämningar av socialdemokrater till framståendebefattningar anses tydligen a priori varapartipolitiskt grundade, medan utnämningar avborgerliga politiker är helt i sin ordning, som omförtjänst och skicklighet vore borgerliga dygdersom inte kan förekomma någon annanstans. Detverkar som om det är helt i sin ordning att förreutrikesministern hamnar påambassadörsstolen i , men att det är en politiskskandal att förre utrikesministern hamnar på en stol i Oslo.Utnämningsärendena skall diskuteras . Meneftersom vi inte kommer delta i den debatten villjag markera att jag för min del ser här som en partipolitisk markering ochknappast någonting som har en starkkonstitutionell förankring.Vi kan konstatera att utskottets majoritet,bestående av socialdemokrater och de borgerliga,vägrar att granska regeringensbefattning med frågan om den s.k.diplomatbuggningen. fick inte ensställa frågor i ärendet under en slutenutskottsutfrågning av justitieminister . Vi tycker att det är skandalöst. Vårutgångspunkt är att regeringen har handlagtärendet korrekt men att det faktiskt är utskottetsuppgift att försäkra sig om detta genom att ta in dehandlingar som behövs och förelägga dem för helautskottet. och utgörinte något särskilt sekret utskott inom utskottet.Och jag tycker att det är märkligt att BirgitFriggebo och accepterar att ställa sigutanför granskningen av regeringen i detta ärende.Det är för oss oacceptabelt. I betänkandet finnsockså en del andra punkter, som kan vara värda attkommentera.