prot · GE0976 · 1991-03-12 00:00:00 — Jag ber att få tacka skolministern försvaret. Han hänvisar till lokala åtgärder och äventill andra åtgärder som kan stå till buds. I GöranPerssons diskussion med fäste jagmig vid att han mitt i detta meningsutbyte gav provpå en sällan sedd blygsamhet, och att han ocksåefterlyste ett intellektuellt samtal om dessa ting. Fårjag då i all ödmjukhet, herr skolminister, fråga omvi inte skulle kunna göra en del för att åstadkommaett ännu positivare klimat i vår skola än vad vikanske har i dag.Vad tror skolministern om följande åtgärder? Manskulle t.ex. kunna försöka att ge en ökad möjlighetför föräldrar och barn att välja skola och kanskeäven att gå i friskolor. Jag lämnar det därhäneftersom det är den allmänna skolan vi diskuterar,men större frihet att välja skola skulle kanske ge ettpositivare klimat.Man skulle även kunna ge våra grundskoleeleverfrihet att välja ämnen i större utsträckning. Vimoderater har tänkt oss att avundervisningen på högstadium bordekunna vara sådant som man kan välja till understörre frihet. Över huvud taget borde man ha enstörre flexibilitet och en mer individuellbehandling, inte den uniformering somsocialdemokraterna alltför ofta gör sig till talesmänför.Man skulle kunna ha betyg på ett tidigare stadium.Då skulle de inte komma som en chock i åttan ellernian. Man skulle kunna ha betyg redan påmellanstadiet och kanske redan i slutet pålågstadiet.Och sist men inte minst, skolministern: Vad kan vigöra för att komma till rätta med bristen påbehöriga lärare? Vad kan vi göra för att garanteraatt alla elever får undervisning i alla ämnen? Trorskolministern att detta skulle kunna bidra till attskapa ett ännu bättre och positivare klimat iskolan?Anf. 51 Statsrådet ():Herr talman! Jag förde den här diskussionen medBirger Hagård så sent som i . Jagnoterar att har valt en annaningång i debatten, och det hedrar honom.Föregående veckas diskussion varanmärkningsvärd. Det är bra att vi kan lämna dendiskussionen åt sidan. Då var det de som inte höllmåttet, , som skulle få lämna skolan,de som föll ur ramen, som uttrycktedet.Jag fick några konkreta frågor igen. När det gällerfriheten att välja skola slog i stor enighet,i samband med ansvarspropositionen, fast principerför hur detta skall gå till. Jag kan inte erinra mighuruvida reserverade sig mot detutskottsbetänkandet, men det var en bredmajoritet här i kammaren som lade fast att vi skallha den möjligheten. Vi skall dock först se till attbarnen får en chans att komma till den skola somligger närmast hemmet. Det var den restriktionenman hade, i övrigt öppnade man för den härmöjligheten. Det var det första.Det andra gällde en ökad flexibilitet när det gällerämnen inom . Där vill jag till herrHagård, precis som till , hänvisa tillläroplansdirektivet. Vi utgår ifrån ett sådantresonemang. Vi måste få in den typen av valfrihetför elevernas del, framför allt i takt med att deväxer i mognad och kunskap och kan ta den typenav ansvar för sina egna studier. Det tror jag äroerhört viktigt. Det genomsyrar ju ocksåresonemanget när det gällergymnasiepropositionen. Visst finns det mycket mankan göra pedagogiskt och organisatoriskt. Mycketgörs också, och ett stort ansvar tas framför allt avvåra lärare. De gör ett utomordentligt bra arbete idet här avseendet. Det är säkert den här typen avåtgärder man skall diskutera. En del är vi överensom, en del har vi skilda åsikter om därför att vi harlitet olika människosyn, men så skall det ju vara ipolitiken. Det är bra om man får det tydligtredovisat.Anf. 52 ():Herr talman! Det är uppenbart att det i vissa fallbara är en gradskillnad och inte artskillnad mellanvårt sätt att se det hela, och det är glädjande. Jaghar kanske uppfattat skillnaden som betydligtstörre.Frihet för föräldrar och elever att välja skola. Ja,det är riktigt att det finns en viss sådan , menden är dock omgärdad av restriktioner. Kanske iallt för stor utsträckning enligt vårt förmenande. Vitycker nog att det brister åtskilligt när det gällerflexibiliteten i den skola som bär ettsocialdemokratiskt signum.Skolministern hann inte gå in på detta med bristenpå behöriga lärare och att man inte får undervisningav sådana. Allt sådant inverkar naturligtvisnegativt. Det finns kanske trots allt förutsättningarför att skapa en positivare atmosfär än vad man harhaft förut. Förra gången vi diskuterade, herrskolminister, efterlyste jag konkreta åtgärder ibesvärliga situationer. Det fick jag inte svar på.Den diskussionen för jag inte . är jag innepå de förebyggande åtgärderna.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1990/91:445 om hemuppgifteri skolarbetetAnf. 53 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om vilkaåtgärder jag avser vidta för att hemuppgifter skallses som ett viktigt led i skolans arbete.Bakgrunden till frågan är ett citat ur skriften,Skolan behöver dig, där man, mot bakgrund av attdet på högstadiet kan hända att skrivningar ochprov hopar sig, uppmanar föräldrarna att bevakaatt elevernas arbetsbelastning blir rimlig.Om frågeställaren också läst vad som står i stycketovanför det citerade hade frågan rimligen intebehövt ställas. Där står: ''En del av skolarbetetskall eleverna utföra efter skoltid: -- -- -- Läxornaär ett viktigt inslag i skolarbetet. De ger föräldrarnaen vardaglig kontakt med skolan, och som förälderär det naturligt och spännande att hjälpa barnen iläxarbetet. ''Enligt min mening finns det ingen anledning att,som frågeställaren antyder, tro att hemuppgifterkommer att uppfattas som mindre viktiga medanledning av den information som ges tillföräldrarna i denna skrift. Några ytterligareåtgärder på detta område är därför intenödvändiga.Då , som framställt frågan, anmält att hanvar förhindrad att närvara vid sammanträdet,medgav tredje vice talmannen att istället fick delta i överläggningen.Anf. 54 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för att JAG får taemot det här svaret i frånvaro. Jagkonstaterar att skolministern har en fromförhoppning om att det som råkat komma fram iden här skriften inte skall leda till att man på någotsätt tror att hemuppgifterna skulle vara mindreviktiga. Det var nämligen den passusen som gjordefrågeställaren, och kanske en del andra av oss, litetbekymrad. Det är viktigt att det står att läxorna ärett viktigt inslag i skolarbetet. Det är glädjande attockså socialdemokraterna har insett detta.Men i nästa sats får man se en liten brasklapp omatt hemuppgifterna inte får svälla ut och bli orimligtmånga. Jag, och många med mig, har nog inteuppfattat hemuppgifternas alltför stora omfångsom det egentliga problemet. Det stora problemethar väl varit kontrasten mellan grundskolanoch gymnasiet.Gymnasiet bygger i stor utsträckning påhemuppgifter, på läxuppgifter och på att man självtar reda på saker och ting. På högstadiet har detkanske varit alltför litet av detta. Det finnsnaturligtvis stora olikheter här, men det kan välknappast generellt vara en sådan belastning att detmåste utgå en särskild varning till föräldrarna omatt se upp med detta. Vi får uppenbarligen betraktadet här som någonting av ett olycksfall i arbetet,eller också har vi varit alltför misstänksamma. Detskall vi naturligtvis inte vara. Det har varit en gladoch from förhoppning hos både skolministern ochskolöverstyrelsen. Den skall vi naturligtvisapplådera.Anf. 55 Statsrådet ():Herr talman! Jag blir alltför kluven när jag hör attjag skall få applåder från . Men okej,jag tackar för dem.Det arbete som utförs i skolorna , BirgerHagård, utgår mycket klart ifrån den pedagogiskainsikten att barn lär olika fort. Vissa klarar sinaarbetsuppgifter som står till förfogande iskolan. Andra behöver mer tid för inlärning, ochdetta dragspel för inlärning medför att en del barnfår disponera tid för detta i hemmet. I detperspektivet är läxan oerhört viktig för att alla iskolan skall få en chans att tillgodogöra sig detinnehåll som skolan avser att förmedla. Jag har vidmånga tillfällen understrukit att läxan är viktig.Vi som rör oss i skolans värld, ute bland barn,ungdomar och deras föräldrar, vet ju att man iblandmöter kritik av det slag som harfångat upp här. Det är klart att man inte bara skalllåta detta passera, utan det är rimligt att, somskolöverstyrelsen gör, peka på att det här kan bli ettbekymmer . Men detta kan man rimligenklara ut genom ett samtal vuxna människoremellan. Även de vuxna eleverna kan delta i ettsådant samtal. Läxan är viktig utifrån ettpedagogiskt perspektiv, och den skall hävdas. Jaghar varit mycket noga med detta. Det är faktisktockså ett uttryck för den skrift somskolöverstyrelsen har gett ut. Jag tycker faktisk denär bra.Anf. 56 ():Herr talman! Det är inte ofta jag kan applåderaskolministern, och han tar ju tacksamt emotapplåderna vid de få tillfällen när jag kan göra det.Vi tycks vara rörande överens om en av de viktigapedagogiska principerna i det här sammanhanget,nämligen att läxan är viktig. Jag är glad över att jagän en gång gett skolministern tillfälle att strykaunder den saken som för oss andra är så självklar.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1990/91:446 ominackorderingstillägget till vissa skoleleverAnf. 57 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig varförinackorderingstillägget inom studiehjälpen inteföreslås räknas upp till den nivå som behövs för attkompensera för pris- och skattehöjningar.I årets budgetproposition föreslås attinackorderingstillägget höjs från . till 1 000kr. för dem som har relativt kort resvägtill föräldrahemmet och från . till 2 010 kr.per månad för dem med längst resväg. Dettamotsvarar en uppräkning av bidraget med cirka sjuprocent.Jag vill erinra om att studiehjälp utgår som ett stödtill familjeekonomin. Studiehjälpen avses intetäcka alla de kostnader som engymnasiestuderande har utan föräldrarna förutsättsockså bidra efter ekonomisk förmåga. Beloppet iinackorderingstillägget är fastställt mot bakgrundav en förväntad ökning av hushållens disponiblainkomster. Det kommer således, enligt minbedömning, även i fortsättningen att vara möjligtför de gymnasiestuderande att bedriva studier påannan ort utan oskäliga påfrestningar påfamiljeekonomin.Anf. 58 HANS ():Herr talman! Jag får tacka för svaret. Jag kankonstatera att detta svar är något mjukare än denförklaring som statsrådet gav iregeringspropositionen . Jag tycker där på ett känslolöst och cyniskt sätt heltenkelt förklarar att dessa människor får bära de härutgifterna utifrån de sänkningar på inkomstskattensom kommer alla människor till del. Man höjer,som skolministern säger, tillägget . Dettäcker ju inte ens inflationen. Dessutom vet man får mycket stora kostnadsökningar på grund avatt man skall resa till och från studieorten. Jagtycker att , i stället för att tala omhur mycket man har höjt detta, skall tala om i förhållande till CSNs förslag har sänkt det härmed . Det är ganska mycket förde människor som bor i glesbygden.Man kan konstatera att ungdomarna och derasföräldrar har en liten studietradition. De har oftastlägre medelinkomster än man har i landet i övrigt.De har också mindre antal övergångar tillgymnasieskola och högskola än genomsnittet iSverige. De drabbas ju dessutom av andrakostnadsökningar på grund av skattereformen tillföljd av sin bostadsort. De har mer resor, mindreavdrag och de får högre bensinkostnader för attbara nämna några.Jag vidhåller min fråga: Vad kan statsrådet ge förmotiv till att dessa människor skall uppoffra sig merän andra? Vi har faktiskt inte fått något svar pådetta. De kommer att få mycket större kostnader.Jag delar uppfattningen att de inte skall ha fulltäckning, och det får de inte, men sjunker jutäckningen oerhört mycket när man inte går påCSNs rekommendationer.Anf. 59 Statsrådet ():Herr talman! Det tar upp är naturligtvisen besvärlig fråga. Det finns många ungdomar, somtillsammans med sina föräldrar, får göra storauppoffringar för att ekonomiskt klara av sinastudier. Så är det. Så har det varit.Vi arbetar med ett studiesocialt stöd som skall gerimliga förutsättningar för att de här ungdomarnaoch deras familjer ändå skall klara av sinstudiegång. Detta är de medel som vi i åretsbudgetproposition har lyckats ta fram inom debegränsade ramar som vi har för att möta de härbehoven. Det är möjligt att man skulle önska att dehade varit högre, men det skall också ses motbakgrund av att det är ett stöd till hushållensekonomi. Det täcker inte hela utgiften.Jag är säker på att dessa ungdomar och derasföräldrar, nu precis som tidigare och även iframtiden, inte enbart ser till studierna utifrån ettekonomiskt perspektiv. De tycker naturligtvis attdet är värt en uppoffring, och de gör gärna denuppoffringen. Det känner vi ju till. Sedan är detupp till oss att hitta den nivå för stödet som vi klararav budgetmässigt. Vi får nog leva med den härdiskussionen även i fortsättningen. Min ambition äratt få fram så bra anslag som möjligt på den härkanten. Så här långt har vi kommit vid dettatillfälle. Det har inte funnits mer pengar i statenskassa att fördela för detta ändamål.Anf. 60 HANS ():Herr talman! Både och jag vet attbudgeten är en prioritering. Jag kan inte undgå atttycka, som jag sade inledningsvis, att det är cynisktatt man skall pruta när det gäller just dessa svagagrupper.Det är trots allt så att för dem som har en lågstudietradition och en låg medelinkomst spelarekonomin en större roll än för dem som lever undergynnsammare omständigheter när det gäller attfortsätta i gymnasieskolan och senare påhögskolan. Vi är beroende av att alla som kan ochhar förutsättningar för att studera vidare gör detta.Dessutom behöver även dessa människor engedigen yrkesutbildning, som de också kanförmenas om de inte får det här stödet.Jag är själv från ett län där vi har de problemen, ochvi ser i de kommuner som är utprägladeglesbygdskommuner hur otroligt dålig anslutningdet är till högskolan, och även till gymnasiet. Trorinte att det kommer att försämrasavsevärt genom det här förslaget?Anf. 61 Statsrådet ():Herr talman! Det tror jag inte. Det som hotarskolväsendet och utbildningen i glesbygden är omvi i det här landet skulle få en politik som syftar tillatt sätta skattesänkningar främst. Skulle vi få ensådan utveckling i vårt land, , som vi harsett exempel på i andra länder, som har hafthögerregimer, skulle det i allra högsta grad drabbaglesbygden och det län som kommerifrån. Det är den politiska kärnfrågan isammanhanget. På vilken sida finns i dendebatten är det väl ingen som behöver sväva iokunnighet om i den här kammaren.Anf. 62 HANS ():Herr talman! Detta är ett typiskt exempel på folksom har drabbats av skattehöjningar. ju en företrädare för dem som driverskattehöjningar så att dessa människor förmenasmöjligheten att studera genom att de får så storakostnader att de inte anser sig ha råd. Vi fårverkligen hoppas att vi kan bryta den härskattehöjningsspiralen som framför allt drabbarmänniskor i glesbygd och dem som har störrekostnader. Jag nämnde några exempel här, och detfinns flera som drabbar de här människorna ochderas möjligheter att skicka sina barn tillundervisning.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1990/91:447 om fördjupadestudier i skolanAnf. 63 Statsrådet ():Herr talman! har frågatmig vilka åtgärder jag vill vidta för att skapaförutsättningar för gedigna studier i olika ämnen såatt inte arbetet i skolan begränsas till en ytligorientering.För att kunna förstå t.ex. fredssträvanden ochkrigshot eller hot mot miljön krävs gedignakunskaper. Dessa måste naturligtvis hämtas frånolika ämnesområden. Som exempel kan mannämna miljöfrågorna. Dessa kräver bådekunskaper inom de naturorienterande och inom desamhällsorienterande ämnena. Eleverna måstebåde ha kunskap om och en personlig relation tillnaturen, men också förstå hur det samhälle vi leveri utvecklas och hur det kan förändras i en merekologiskt uthållig riktning. Kunskaperna måstevara så omfattande att eleverna kan fatta rationellabeslut beträffande sin egen livsstil och så att de kandelta i det demokratiska beslutsfattandet.Enligt min mening går det inte att uppnå detta utangedigna kunskaper hämtade från flera traditionellaämnesområden. Jag är övertygad om att deprofessionella -- lärarna -- inser detta.De problem som framkommit inom ramen för SÖsnationella utvärdering pekar ut områden somsärskilt måste uppmärksammas i den nyaläroplanen och i kursplanerna. är detviktigt att markera att det är lärarna tillsammansmed eleverna som ska forma det faktiskaundervisningsinnehållet så att man uppnår de målsom finns angivna i nationella måldokument. Fördetta krävs att lärarnas kompetens utnyttjas ochockså att de får möjlighet att utvecklas genomexempelvis fortbildning.Anf. 64 ():Herr talman! Jag vill tacka för svaret. Jag tror attdet faktiskt är första gången som jag hörtskolministern använda uttrycket gedignakunskaper, och det hälsar jag med tillfredsställelse.Men skriften Skolan behöver dig är oklar på flerapunkter, och det är anledningen till de frågor somjag och flera med mig här har ställt angåendekunskaper.När det gäller frågan om vad som är viktigakunskaper används i broschyren sådanaformuleringar som: olika sätt att se på livet, vadsom är viktigt när människor lever tillsammans,fredssträvanden och krigshot, flyktingfrågor osv.Detta är mycket otydligt definieradekunskapsområden, och de kan tas till intäkt för attarbeta på ett sådant sätt som inte ger gedignakunskaper i olika ämnen.Det är ett uppenbart problem i skolan attundervisningen sker ämnesövergripande. Om dettasker utifrån gedigna kunskaper i varje ämne så attvarje ämne verkligen får sin del, och man utgår frånen samverkan mellan ämnena, vore dettanågonting bra. Men tyvärr är så inte fallet, och detvisar sig också i den nationella utvärderingen.Vad vill skolministern göra för att garantera varjeämne sin del så att varje ämne får det utrymme somdet borde ha enligt kursplaner och läroplaner? Hurskall fortbildningen av lärarna ske så att de får denkompetens de behöver? Jag vill också frågaskolministern vilka ämnen som t.ex. skall ingå iundervisningen om fredssträvanden, krigshot ochflyktingfrågor för att eleverna skall få kunskaperom detta?Anf. 65 Statsrådet ():Herr talman! Den debatt som och jagfört om dessa frågor är, fruHaglund, enligt min mening litet ytlig. Man tror pånågot sätt att man bara genom att undervisaspeciellt djupt i vissa ämnen skulle lösa allabekymmer. Det finns också en annan ytterlighet idebatten där man hävdar att allting kan ske utifrånnågot slags övergripande perspektiv. Båda dessauppfattningar är felaktiga. Det handlar faktiskt omatt sätta samman ämneskunskaper så att manförstår helheten. Exempelvis rymmer en sådanfråga som flyktingfrågan allt som kan kopplas tillskolans undervisning. Där finns frågor avgeografisk karaktär och sådana avsamhällsvetenskaplig karaktär i övrigt. Där rymsockså frågor som är kopplade till miljöfenomen,svält och försörjningssituation vilka har klaranaturvetenskapliga kopplingar. Det är inte så svårtatt se hur en sådan fråga kan behandlas både inomämnen och ämnesövergripande.Den läroplan vi har, och som faktiskt , anbefaller detta synsätt. Vi skall våga ochorka se samband ämnen emellan och se till det storaperspektivet utifrån de erfarenheter som barn ochungdomar upplever. Det är detta det handlar om.Att ständigt föra en diskussion om det är fråga omdet ena eller det andra och måla upp en konstladmotsättning däremellan tycker jag är litet torftigt.Jag deltar inte i den debatten.Anf. 66 ():Herr talman! Detta är vare sig en torftig eller ytligdebatt, skolministern. Om man skall seövergripande samband mellan olika ämnen och destora frågor som finns i dagens värld, måste dettabottna i att man har kunskaper på varje enskiltområde. Man måste ha kunskaper i varje enskiltämne, och det innebär inte att skapa enmotsättning, utan det är fråga om att ha kunskaperför att se samband.Vi har, som skolministern sade, tidigare debatteratdessa frågor. Vi har t.ex. diskuterat den nationellautvärdering som visat att religionskunskap ochsamhällskunskap åsidosatts på mellanstadiet.Eleverna får då inte den kunskap i dessa ämnensom de behöver för att förstå t.ex. flyktingfrågoreller vårt samhälle. När det gäller denaturorienterande ämnena är det bara vissa delarsom förs fram. Eleverna får då inte den kunskap ienskilda ämnen som gör att de kan förstå deövergripande sammanhangen, utan elevernasorientering tenderar att bli ytlig.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1990/91:448 om skolbetygAnf. 67 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omjag övergivit min och den socialdemokratiskakongressens ståndpunkt i betygsfrågan.Svaret är nej!Anf. 68 ():Herr talman! På sätt och vis är detta skönt att höra.I den broschyr som gått ut till barn och föräldrarkan man läsa att den fortlöpande kontakten mellanlärare och elever är viktigare än betygen. Man fårlätt då den föreställningen att det inte är sårasande viktigt med betyg. Det är inte så lätt attfölja socialdemokraternas litet slingrande banor ibetygsfrågan. Det var bl.a. därför jag ställde minfråga.För bara några år sedan representerade jag mittparti när och skola höll en storkongress i mitt hemlän. Då försökte en liten välförberedd grupp föräldrar med socialistiskaförtecken att med en kupp få bort betygen en gångför alla. Det som var utmärkt bra med detta var attdet resulterade i protester och en stor undersökningmed en enkät som gick ut till hela vilkenklart och tydligt visade att föräldrar och elever villha betyg. Att man inte vill ha det hör tillundantagen.Jag tycker det är litet tragiskt att man förhalarförändringar. Vi kan alla vara överens om att debetyg som vi har , de relativa betygen, inte ärbra. Men det är inte heller bra att betygen ges såsent som först i åttonde klass. Trots alla kontaktermellan lärare, elever och föräldrar har man ändåinte en säker uppfattning om ungefär var elevenstår. Det första som föräldrar frågar är hur han ellerhon ligger till. Är det en trea eller en fyra? Går detuppåt eller nedåt? Vi lärare skall enligtskolförordningen göra en bedömning utifrånelevens egen utgångspunkt. Det ställer till medganska mycket förfäran när det första betygetkommer i åttan och det kanske inte håller sträck.Jag vill veta vad skolministern tänker göra för attändra på detta.Anf. 69 Statsrådet ():Herr talman! Det kan inte vara obekant för BirgitHenriksson att det finns en betygskommitté somarbetar. Mycket kan jag beskyllas för, menknappast att förhala frågors lösning. Jag vill nogpåstå att också denna fråga har drivits med en visssnabbhet under de senaste åren.Fru och hennes partikolleger har i dagställt frågor till mig med utgångspunkt från enbroschyr som har gett ut till desvenska hemmen. Detta är på många sätt en brabroschyr. Men visst kan man slita loss ett och annatcitat, misstänkliggöra och måla upp det på det sättsom har gjort här . Det må varaer fritt att göra på det viset, men genom detta sättatt förfara har ändå denna broschyr blivit något meruppmärksammad. Det förtjänar den. Den är ettuttryck för att vi oerhört gärna vill nå ut tillföräldrarna med en information om vad som skerinom skolans verksamhet och att föräldrarna ärviktiga i detta sammanhang.Fru sade att hon var bekymrad överden socialdemokratiska ståndpunkten ibetygsfrågan. Vid den partikongress vi alldelesnyligen avslutat har jag egenhändigt föredragitfrågan och angett inriktningen. Vår ståndpunkt iden frågan har legat till grund för de direktiv jaggivit till betygskommittén. Det är så vi driverpolitiken i vårt parti, och det är så det rimligen börgå till.Jag har gott hopp om att betygskommittén skallkomma fram till ett beslut som kan samla en ganskabred majoritet. Det är ytterst osäkert om moderatasamlingspartiet kommer att ingå i den majoriteten,med tanke på att ni alltid har gjort betygsfrågan symbolfråga i skoldebatten och säkert oerhörtgärna vill ha den kvar som en sådan. Det skulleförvåna om moderata samlingspartiet vill vara medi någon kompromiss partierna emellan i dendiskussion som förestår.Anf. 70 ():Herr talman!