prot · GE0986 · 1991-03-26 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:86Tisdagen den 26 marsKl. 14.30--16.331 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 20 mars.2 § AvsägelseTredje vice talmannen meddelade att professorLars avsagt sig uppdraget som suppleant istyrelsen för Stiftelsen framställning bifölls av kammaren.3 § Svar på fråga 1990/91:477 omfyllnadsinbetalningen av preliminärskattAnf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen, med hänsyn till att de höjdataxeringsvärdena medför en höjning av skatten för1990, är beredd att höja gränsen förfyllnadsinbetalning av preliminärskatt så attvillaägare inte orättvist drabbas av en högstraffränta på överskjutande skattebelopp eller ärberedd att vidta annan åtgärd som kompenserarvillaägarna för denna oförutsedda skattehöjningskonsekvenser.1990 års allmänna fastighetstaxering ledde till atttaxeringsvärdet i genomsnitt höjdes med ungefär50 %. För en vanlig villa med ett tidigaretaxeringsvärde på . blev det nya värdet450 . I det fallet blev . står detemellertid klart att i många fall, främst istorstadsområden, skedde en betydande höjning avtaxeringsvärdena, vilket i vissa fall har lett till enstörre skatteskärpning.De allra flesta fastighetsägare måste ha känt till atten fastighetstaxering skulle ske , och detorde också ha haft en uppfattning omskatteeffekterna . Det kan då inte, somHugo Hegeland påstår, vara fråga om enoförutsedd skattehöjning.En mycket viktig princip inom vårt system föruppbörd av skatt är att preliminär skatt skall betalasunder inkomståret med belopp som så nära sommöjligt kan antas motsvara den slutliga skatten.Bl.a. för att inte de som har betalat sin preliminäraskatt under inkomståret skall hamna i ett sämreläge än de som betalat efter inkomståret tas enkvarskatteavgift ut, om inte fyllnadsinbetalningengörs inom vissa tidsfrister. Kvarskatteavgiftenverkar dessutom som ett påtryckningsmedel attbetala den preliminära skatten i tid.För att den skattskyldige skall undgåkvarskatteavgift skall fyllnadsinbetalning av skattgöras till den delfyllnadsinbetalningen överstiger . ochsenast i övriga fall.Jag anser, med hänsyn till att många småhusägaresjälva har initierat en höjning av den preliminäraskatten under inkomståret och i många fall redangjort fyllnadsinbetalningar , att detskulle vara direkt olämpligt att nu ändrauppbördsreglerna för småhusägarna för att uppnåden effekt som åsyftar. Mitt svar påHugo Hegelands fråga är alltså nej.Anf. 2 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för det utförligasvaret men beklagar naturligtvis att det slutade medett nej. Jag hade givetvis tänkt mig motsatsen,särskilt när jag läste ett meddelandefrån om attskattemyndigheterna nu skall vara snällare videftertaxeringen och ta större hänsyn till denenskildes personliga förhållanden. I särskiltömmande fall skall skattemyndigheterna helt låtabli att eftertaxera. Det är några av förslagen i enpromemoria som sände ut påonsdag . Även reglerna för skatte- ochavgiftstilläggen skall mjukas upp och anpassas tillskattereformen. Det var ett mycket glädjandemeddelande, som tydde på att finansdepartementetnu äntligen börjar betrakta oss skattebetalare somömma plantor som också bör vårdas mycketomsorgsfullt. Därför trodde jag att det var rättnaturligt att ta hänsyn till de fall som jag har tagitupp i min fråga.Det är alldeles riktigt som statsrådet , att de flesta fastighetsägare har känt till atten fastighetstaxering skulle ske och att de kanskehar haft en viss uppfattning om skatteeffekten. Mendet oförutsebara -- jag syftar inte bara till att detskulle bli en skattehöjning -- är att den i vissa fallblir så omfattande. Det var alltså detta som var detoförutsedda. Det tycker jag att jag kunde välmotivera.Jag tänker på de fall där man kommer ända upp i150 % höjning och den grupp som inte har såmycket kontanter som och jag alltidhar vid sidan om, utan som verkligen lever påmarginalen. Jordbrukare får exempelvis rättkraftiga höjningar av skatten på sina fastigheternumera, mangårdsbyggnader, där det verkligenkan slå allvarligt. Många av dem har inga inkomsterunder våren utan får dem först . Där tyckerjag att det verkligen är motiverat att göra ettundantag. Kan inte statsrådet tänka sig dennamjukhet i ömmande fall?Anf. 3 Statsrådet ():Herr talman! Det är glädjande att höra att HugoHegeland har gott om kontanter. Jag tycker dockinte att skall uttala sig om huruvidajag har gott om kontanter.I övrigt till sakfrågan. Denna mjukhet visar vi juredan genom det regelsystem som vi har. Vi hartagit till ett ordentligt belopp, . Om manalltså hamnar under den nivån -- och de flesta gördet -- kan man vänta med att göra sinafyllnadsinbetalningar ända till utan attdrabbas av minsta lilla avgift. De fall som härdiskuteras gäller de skattehöjningar som kan bliföljden av de höjda taxeringsvärdena. Vi skall haklart för oss att de motverkas av ändringarna ischablonintäkten, som innebär att det faktiskt förvissa kan bli skattesänkning eller ungefäroförändrad skatt. De skattehöjningar det härhandlar om är i de allra flesta fall mycketblygsamma och ryms gott och väl inom ramen för20 000 kr.Information om de nya taxeringsvärdena har gått utsenast , dvs. man har känt till långti förväg vilka skattekonsekvenserna skulle bli. Dethar också resulterat i att man i många fall själv harbegärt höjd preliminärskatt.Jag anser alltså att vi på allt tillbörligt sätt har tagithänsyn till förhållandena. Dessutom är det här enrättvisefråga. Att nu i efterhand ändra reglerna göratt vissa människor som har följt de tidigarereglerna skulle hamna i ett sämre läge. Jag kan inteanse att det är berättigat.Anf. 4 ():Herr talman! Om har ont omkontanter är jag naturligtvis den förste att vilja biståhonom, för jag vet att han inte får låna ur statenskassa, hur flödande den än är vid olika tillfällen.Alldeles bortsett från att jag tillhör ett annat partitycker jag att det verkligen är ett ömmande fall.Där är jag beredd att göra ett undantag. Det är ensådan mjuk regel som jag tycker att biträdandefinansministern kan tillämpa för andra människor.Det skall nu t.o.m. bli möjligt för aktiebolag attunder vissa förutsättningar dela upp verksamhet imindre enheter utan omedelbar inkomsteffekt. Härhar man plötsligt intagit en generös ställning tillskattebetalarna, något som vi inte är vana vid.Statsrådet säger att många småhusägare har självainitierat en höjning av preliminärskatten underinkomståret. Varför har de gjort det om det intespelar någon större roll ifall de ligger med enkvarskatt ända . och det har såliten effekt? Kan statsrådet förklara det, för för migförefaller det väldigt konstigt.Anf. 5 Statsrådet ():Herr talman! Det är inte det minsta konstigt. Manhar gjort det därför att man har noterat att det blirförändringar i skatteuttaget. Men jag vidhåller attförändringarna är små i de allra flesta fall och alltsåryms om inom gränsen för 20 000 kr.Men jag tycker att det är viktigt att vi har en likabehandling av skattebetalarna. Grundregeln är skall betala en preliminär skatt som så närasom möjligt ansluter till den slutliga skatten. I denmån det uppkommer avvikelser -- i varje fall om detär stora avvikelser -- är det inte orimligt att ta ut enavgift, som egentligen inte innebär annat än att manbetalar ränta på den kredit man har skaffat sig medhjälp av skattesystemet. Skulle vi inte göra det,skulle det faktiskt innebära en olika behandling avolika skattebetalare, något som jag inte tycker voreönskvärt.Anf. 6 ():Herr talman! Även om man får en skattekredit, ärtyvärr inte räntan, även om den är låg, som bekantavdragsgill vid deklaration. Så det blir ändå enpåtaglig kostnad i vissa fall.Det är riktigt som statsrådet säger att man böreftersträva likartade regler. Då är det klart att detdå också skall vara likartade förhållanden. ändrat uppfattning sedan förra veckannär det gäller att skattemyndigheterna skall varasnällare vid eftertaxering och ta större hänsyn tillden enskildes personliga förhållanden? Det är ju ettavsteg från denna generella regel. Det kan mycketväl uppstå sådana fall där det blir en oväntat storhöjning och där personen i fråga faktiskt inte harnågra inkomster avåret, eftersom inkomsterna kommer . Jagtycker att det i detta fall vore motiverat med ettavsteg från regeln och att man inte skär alla överen kam. Är statsrådet inte så mjuk till sinnet i varjefall?Anf. 7 Statsrådet ():Herr talman! Jag har inte ändrat uppfattning sedanförra veckan. Den proposition som då lades framavspeglar givetvis min uppfattning. Jag tycker attskattemyndigheterna, givetvis inom de ramar somdras upp genom lagar och förordningar, skall varaserviceinriktade och ta hänsyn till omständigheter iindividuella fall. Men snällheten skall inte drivas sålångt att det blir orättvisor och olika behandling.Man får inte vara snäll så till den milda grad motvissa att man i praktiken blir stygg mot andra.Anf. 8 ():Herr talman! Jag instämmer givetvis i attsnällheten inte får drivas så långt att jag inte skullekänna igen . Det vore ju tråkigt.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1990/91:479 om möjlighet förriksskatteverket att begära förhandsbeskedAnf. 9 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migom jag avser att presentera ett förslag som skullemöjliggöra för att begära ett fiktivtförhandsbesked hos skatterättsnämnden. Fråganknyter an till regeringens förslag i en propositionsom lades fram om attriksskatteverkets skallbrytas ut från och meddelaförhandsbesked i eget namn, skatterättsnämnden,och att skall föra det allmännastalan i ärenden om förhandsbesked.Skatteförenklingskommittén lämnade 1987 ibetänkandet (Ds Fi 1987:1) Tolkningsbesked iskattefrågor ett sådant förslag som KnutWachtmeister efterlyser.Jag delar i och för sig åsikt attdet kan behöva skapas en möjlighet förskatteförvaltningen att snabbt få vägledning för sinverksamhet i form av prejudikat. Som framkom vidremissbehandlingen av betänkandet rymmerförslaget emellertid bl.a. en del principiella frågorsom ingalunda är lättlösta. är jagdärför inte beredd att säga när eller ens om jagkommer att lägga fram något förslag med anledningav betänkandet.Anf. 10 ():Herr talman! Tack för svaret. Propositionen omförhandsbesked i skattefrågor innehåller inte någonmöjlighet för att självt kunnabegära förhandsbesked. Ett sådant förfarande hadevarit smidigt, snabbt och mindre byråkratiskt ochdessutom bättre ur integritetssynpunkt.Nu säger statsrådet att han delar min uppfattningatt det är bra om man snabbt kan få vägledning försin verksamhet i form av prejudikat. Min följdfrågaär då: Anser statsrådet inte att det är bra ur denenskildes integritetssynpunkt att kunna få slippavandra genom rättsinstanserna bara motbakgrunden att myndigheten vill ha ett prejudikat?När statsrådet säger att det finns principiella frågorsom ingalunda är lättlösta vill jag fråga följande.Arbetar man inom eller inomregeringskansliet över huvud taget på att lösa dessafrågor? Jag har inhämtat att självtär angeläget om att få tillstånd att begära sådanaförhandsbesked. Med kännedom omriksskatteverket tror jag att man även där hargrunnat över de principiella svårigheter som ettsådant förslag kan inrymma. Då är frågan omstatsrådet inte tror att det går att övervinna dessaprincipiella svårigheter för att få ett betydligtsmidigare system än det som vi har i dag.Anf. 11 Statsrådet ():Herr talman! På den första frågan vill jag svara attdet givetvis är bra både för den enskilde och förskatteförvaltningen om man kan få fram prejudikatså snabbt som möjligt. Det tror jag att vi är enseom.Den andra frågan är något svårare att svara på. Jagkan säga något om de principiella problem som jagi mitt frågesvar antydde fanns. Det som KnutWachtmeister efterlyser handlar ju inte om att tolkaen enskild persons taxering, utan det handlar ommer principiella och generella ställningstaganden.Då glider vi över i riktning mot lagstiftning snarareän rättsskipning. Och det kan t.o.m. ifrågasättasom detta är förenligt med regeringsformen. I allahändelser måste vi noga analysera den fråganytterligare.Det finns också skäl som talar för att man vidsådana förfaranden skall skapa ettmotsatsförhållande, ett kontradiktorisktförhållande, som det heter på vackert juristspråk,så att man får en allsidig belysning avfrågeställningarna. Vem som i så fall skulle utses attvara motpart till det allmänna är inte heller alldelesenkelt att klarlägga.Dessutom finns det, som flera remissinstanser harbelyst, ett antal olika möjliga metoder att snabbtföra fram prejudikatfrågor. Jag skall nu intenärmare gå in och belysa dem. Men jag vill säga attdetta kräver ytterligare ställningstaganden.Slutligen vill jag säga att om vi inför en sådanordning innebär det att vi belastarskatterättsnämnden med nya uppgifter som med allsäkerhet innebär förlängda handläggningstider iövrigt. Och har bl.a. enpartikamrat, , som många gångerhär i har krävt en förkortning avhandläggningstiderna. Jag har haft tillfälle attdiskutera den frågan . Jag är angelägenom att vi nu kan hålla fast vid detta i enlighet medden reform som vi har föreslagit. Men jagvill alltså nämna detta som ett exempel på att det idetta sammanhang finns vissa svårigheter.Anf. 12 ():Herr talman! Självfallet delar jag statsrådetsuppfattning att man behöver förkortahandläggningstiderna. I fråga om detta har MargitGennser och jag naturligtvis inte olikauppfattningar. Och denna proposition är ocksåägnad att leda till en förkortning avhandläggningstiderna, dels genom att det krävsfärre ledamöter för att man skall varabeslutsmässig, dels genom att man delegerar ned endel ärenden. Allt detta är ju ägnat att förkortahandläggningstiderna. Men självfallet är detangeläget att man handlägger ärendena noggrant.Jag är också glad över att statsrådet delar minuppfattning att det vore bra för den enskilde omman kunde få fiktiva förhandsbesked.Jag blev emellertid litet oroad över slutklämmen isvaret, där statsrådet säger: ''är jagdärför inte beredd att säga när eller ens om jagkommer att lägga fram något förslag med anledningav betänkandet. ''Men det behövs, som statsrådet nu sade, ytterligareställningstaganden. Är statsrådet beredd att låtaundersöka om det är möjligt att på ett smidigt sättgenomföra en sådan reform som innebär attriksskatteverket skulle få rätt att begäraförhandsbesked?Anf. 13 Statsrådet ():Herr talman! Vi ser över dessa frågor. Det är, somjag sade, svåra frågor, och jag kan inte utlova någotvisst tidsschema för dessa studier. Jag vill alltså idagens läge inte heller gå längre än jag gjorde i mittfrågesvar. Jag kan alltså inte utlova att det kommeratt läggas fram något förslag. Jag kan bara säga attvi ser över dessa frågor, och dessa studier får liggatill grund för framtida ställningstaganden.Anf. 14 ():Herr talman! Som avslutning vill jag bara berättaatt när var påen utfrågning i skatteutskottet kom frågan upp omman skulle kunna minska uttaget avpreliminärskatt från somriksskatteverket hade föreslagit. Då svaradedåvarande statsrådet att omriksskatteverket skulle lägga fram kloka förslagskulle han självfallet genomföra dem. Och detgjorde han också.Jag tycker att detta är ett ganska klokt förslag frånriksskatteverket och som vi under hand har tagitreda på att man arbetar med och som innebär skall kunna genomföra en sådan reform. Dåtycker jag att det skulle vara bra om statsrådetföljde sin företrädare och genomförde kloka förslagfrån riksskatteverket.Anf. 15 Statsrådet ():Herr talman! Utan att vilja betygsätta de förslagsom läggs fram av eller från KnutWachtmeister, skall jag som allmän princip barafastställa att jag har för avsikt att följa alla klokaförslag i framtiden.Anf. 16 ():Herr talman! Då hoppas jag att jag ganska snartfrån statsrådets sida kommer att få en utvärderingav de svårigheter som finns. Jag tror inte attstatsrådet kommer tillbaka i vår med någonproposition i ärendet. Vad som sedan händer har viinte någon anledning att nu diskutera.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1990/91:466 om skolan ocharbetslivetAnf. 17 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkenroll jag ser för de lokala yrkesråden ochyrkesnämnderna på skolområdet och vilka åtgärdersom planeras.Inledningsvis vill jag gärna betona den vikt jagfäster vid samverkan mellan skola och arbetsliv.Den arbetsplatsförläggning av utbildningen somföreslås i propositionen ''Växa med kunskaper''innebär en stor reform av de meryrkesförberedande utbildningarna. Kommunernaföreslås bli skyldiga att förlägga avutbildningstiden till en arbetsplats. Möjligheten attarbetsplatsförlägga olika program kommer attvariera från ort till ort och mellan olika branscher.Jag är övertygad om att vissa program kommer attfå betydligt större del av sin utbildningarbetsplatsförlagd än den föreslagna minimitiden. Ifråga om den arbetsplatsförlagda utbildningen blirdet betydelsefullt för kommunerna att ha närakontakter med ortens näringsliv. Också när detgäller beslut om och utformning av lokala grenarkommer samverkan med den lokalaarbetsmarknaden att vara nödvändig.Jag utgår i från att lokala yrkesråd -- liksomhittills -- kommer att vara viktigasamarbetspartners i frågor som röryrkesinriktningen av utbildningen på olikastudievägar. Samverkan mellan skola och arbetslivkommer att vara en nödvändig förutsättning förden framtida gymnasieskolan. Formerna för sådansamverkan bör dock i ökad utsträckning fåbestämmas lokalt. En redovisning av skolansarbetslivskontakter kan lämligen höra hemma i denskolplan varje kommun skall upprätta.På ett nationellt plan spelar arbetsmarknadensparter och företrädare för olikabranschorganisationer en viktig roll när det gällersamverkan mellan skola och arbetsliv. Så har t.ex.deras kompetens tagits tillvara i olikakursplanegrupper i samband medförsöksverksamheten med treårigayrkesutbildningar.Regeringen har tillsatt en särskilt kommittéför att utforma mål och riktlinjer för det offentligaskolväsendet. Kommttén skall också till den 1 juli1991 lämna förslag till riktlinjer och modeller förgymnasieskolans och vuxenutbildningenskursplaner. Kommittén skall samråda medföreträdare för såväl skolhuvudmännen som medberörda myndigheter, organisationer och andrakommittéer. Företrädare för arbetslivet kommerhärigenom att ges möjlighet att tillföraläroplansarbetet sin kompetens.Jag förutsätter att den värdefulla insats som görs --såväl lokalt som centralt -- i fortsättningen kommertill uttryck i gemensamma organ mellan skolan ocharbetslivet.Anf. 18 ():Herr talman! Jag ber att få tacka skolministern försvaret. Jag blev litet orolig när jag lästegymnasiepropositionen ''Växa med kunskaper'',där det inte stod någonting om den fortsattakontakten mellan skolan och arbetslivet vare siglokalt eller centralt. Jag trodde då att statsrådethade för avsikt att återkomma i den speciellaproposition som senare kommer att läggas fram ochsom berör skollagen m.m.Jag tror att det är viktigt att man har kontinuerligakontakter mellan skolan och arbetslivet såväl lokaltsom centralt. Detta gäller inte endast nu när vi gåröver till nya läroplaner utan även i fortsättningen.Jag tror av detta skäl att man måste ha centralayrkesnämnder eller motsvarande för attkontinuerligt följa hur läroplanerna skall se ut ochmedverka i det fortsatta arbetet med läroplanerna.I referensgruppen för ÖGY-försöket har vi påtalatbehovet av att stärka kontakterna mellanarbetslivet och skolan särskilt på det lokala planetnär det gäller yrkesråden. Detta påtalades vidreferensgruppens sammanträde. Jag tror att det ärnödvändigt att man här finner en form. Jag delarstatsrådets uppfattning att det i den skolplan somföreläggs kommunerna skall redovisas hur manskall gå till väga. Jag tror dock att det finnsanledning för att markera att det ärmotiverat att kontinuerligt ha organ både lokalt ochcentralt mellan skolan och arbetslivet, för attdärigenom få så bra effekter som möjligt avutbildningen både när det gäller läroplanen centraltoch när det gäller att utforma arbetet lokalt. Därförbör nog göra någon form av uttalande omdetta när den skall behandlagymnasiepropositionen.Anf. 19 Statsrådet ():Herr talman! Det är självklart så, att det stårväldigt mycket i gymnasiepropositionen omsamverkan mellan arbetslivet och skolan såvällokalt som nationellt. avseregentligen det faktum att vi inte har reglerat detta.Detta beror på ett synsätt som baserar sig påansvarspropositionen, som nyligenställde sig bakom. Vi vill mer och mer överlåta åtdem som arbetar lokalt att ta ansvar för vilken typav organ man behöver.För att det inte skall uppstå några missförståndmellan oss vill jag genast säga att jag betraktaryrkesråden som sådana verksamheter som kommeratt finnas kvar. Jag utgår från att det kommer attvara nästintill omöjligt att åstadkomma en vettigarbetsplatsförlagd utbildning om man inte har enbra samverkan mellan näringslivet lokalt i dessbreda form och skolan. På den punkten känner jagingen oro. Principiellt har vi dock tidigare intagitden ståndpunkten att vi inte skall reglera denna typav samverkansformer. Kommunerna får själva sökasig fram.Anf. 20 ():Herr talman! Jag tror att det är viktigt att man görnågon markering, eftersom vi vet att yrkesrådeninte fungerar på alla ställen. Därför är det viktigt centralt mellan parterna får i gång endiskussion om att stärka yrkesrådens ställninglokalt. Då kanske man behöver ha någon form avklart uttalande ifrån såväl skolministern somriksdagen om vilken vikt man skall lägga vid detta.Jag anser därför att vi har anledning att på någotsätt markera i någon typ av skrivning från riksdagenatt man måste ha organ som fortlöpande arbetarlokalt och centralt för att man verkligen skall hamöjlighet att få det hela att fungera och för att manskall kunna dra nytta av den kunskap som finnsutanför skolan. Det tror jag är viktigt. På denpunkten har vi inga delade meningar.Anf. 21 Statsrådet ():Herr talman! Det är precis som . Det har funnits kommuner där yrkesrådenhar fungerat dåligt eller kanske inte har fungeratalls trots att det har varit reglerat och det har funnitsförordningstexter. Så ser hela situationen ut i ettnötskal. Förordningstexten bär inte alltid upp enverksamhet. Det gäller i stället verksamhetensförankring i den vardag som verksamheten avser attmöta.Med den förändring vi gör av gymnasieskolan ochyrkesutbildningarna blir det nödvändigt förkommunerna att samverka med arbetslivetsföreträdare. Jag tycker precis som det finns all anledning att stryka under detta.Hur det skall gå till rent tekniskt har vi kanske litetskilda uppfattningar om. Men så kan det också varaibland.Anf. 22 ():Herr talman! Jag har inget mer att tillägga än attskolministern skall medverka i kontakterna mellande centrala organen och parterna påarbetsmarknaden så att det fungerar.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1990/91:468 omomvårdnadsutbildningenAnf. 23 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att kommuner sombedrivit omvårdnadsutbildning i ÖGY-försöketäven i fortsättningen får anordna den.Frågan har behandlats i propositionen 1990/91:85Växa med kunskaper. I punkt 12 iövergångsbestämmelser till förslag till Lag omändring i skollagen i propositionen står:''En kommun som vid ikraftträdandet medskolöverstyrelsens medgivande bedrev utbildningpå vårdlinjen får efter anordnautbildning på ett nationellt program som avseromvårdnad utan medgivande frånlandstingskommunen. ''Avsikten med dessa övergångsbestämmelser är attde kommuner som ordnaromvårdnadsutbildning i ÖGY-försöket ävenfortsättningsvis får anordna utbildning påomvårdnadsprogrammet.Några ytterligare åtgärder på detta område tordeinte vara nödvändiga.Anf. 24 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret pådenna fråga. Jag glädjer mig över att svaret ärganska positivt. Hade skrivningen i propositionenVäxa med kunskaper varit så tydlig, hade jagegentligen aldrig behövt ställa frågan. Jag är inteensam om att ha gjort en annan tolkning av textenän vad svaret anger.I propositionen sägs beträffande omvårdnads- ochnaturbruksprogrammen att landstingen skall haföreträdesrätt och veto när det gäller utbildningensbedrivande.