prot · GF0945 · 1991-12-13 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:45Fredagen den 13 decemberKl. 9.00--14.231 § Svar på interpellation 1991/92:47 omhjälpen till de baltiska staternaAnf. 1 Utrikesminister talman! har ställt följandefrågor till statsrådet . Vilka praktiska, konkreta åtgärder förberederregeringen för att vi på bästa sätt skall bistå våragrannar i ?2. Hur ser tidsplanen ut för Sverigesbiståndsinsatser till de baltiska staterna underinnevarande mandatperiod?Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på interpellationen, eftersomCentraloch Östeuropafrågor kommer att liggaunder min domvärjo inom departementet.Fru talman! Våra baltiska grannländer står inför enenorm uppgift. De skall liksom de andra länderna iCentral- och skapa ett demokratisktstyrelseskick och utveckla marknadsekonomiskastrukturer. skall de befästa sin nationellasuveränitet. Det innebär bl.a. att man från börjanmåste bygga upp en självständig förvaltning ochskaffa sig kunnande och kompetens på alla desamhällsområden som förut styrts från Moskva.Det innebär också att man måste bryta sig ur sittnärmast totala ekonomiska beroende avrepublikerna i . Allt detta måsteklaras, som man på t.ex. energiområdetutsätts för störningar som hotar den omedelbaraförsörjningen.Uppgiften kräver stora ansträngningar av debaltiska folken. Vi måste visa solidaritet. Vi måstebåde ge eget stöd och mobilisera internationelltstöd för de baltiska staterna.Detta krävs av oss som grannar och medmänniskor.Samtidigt är det uppenbart att också har ettstarkt eget intresse av att förändringen i Baltikumblir framgångsrik och genomförs så smidigt sommöjligt.Den vunna självständigheten har ställt debaltiska staterna inför en rad akuta praktiskaproblem. Flera av dessa problem hänger sammanmed att de saknar konvertibel valuta. Att vinnainträde i och delta i internationella organisationersverksamhet -- och därmed få tillgång till derasstöd -- är bara möjligt om man kan betala för sig ikonvertibel valuta. Att öppna ambassaderutomlands kräver också valuta. En suverän statmåste också hålla sig med en viss gränsbevakning,sköta flygledning, ha en räddningstjänst m.m.Sådant kräver utbildad personal.Detta är exempel på uppgifter som måste klarasmer eller mindre omgående. har, i flera falltillsammans med övriga nordiska länder, gettbidrag till baltiskt deltagande i internationellamöten. Regeringen undersöker möjligheternaatt skyndsamt göra ytterligare insatser till stöd förde baltiska staterna. initiativ tillförmån för skyndsamma åtgärder -- ett beslut somantogs av i går -- är mycket glädjande, dåmöjligheterna nu öppnas för regeringen att kunnagöra sådana insatser.Ett brett samarbete mellan företag, institutioner,organisationer och enskilda i och i debaltiska staterna växer nu fram. Jag hoppas att visnart kommer att ha direkta kontakter på allasamhällsområden på det sätt som är normalt mellangrannländer. Det statliga stödet till börtjäna som en stimulans till andra insatser ochdärmed ta till vara det breda engagemang för debaltiska länderna som finns i vårt land.Det bilaterala svenska stödet till reformprocessen iCentral- och är i första hand inriktat påvårt närområde. De baltiska staterna har prioritet.Kunskapsöverföring är redan en dominerande delav vårt samarbete med de baltiska staterna. Det ärden form av stöd som framåt börges högsta prioritet. Stöd behövs på allasamhällsområden. Regeringen kommer att ibudgetpropositionen lämna förslag om ökadeinsatser. Strävan är att nå ett brett engagemanggenom en decentralisering och en smidig hanteringav verksamheten.De internationella organisationerna på detfinansiella och ekonomiska området har under detsenaste året utvecklat verksamheter och programmed särskild inriktning på de central- ochösteuropeiska ländernas behov.Sverige verkar aktivt för att man i dessaorganisationer särskilt skall uppmärksamma debaltiska ländernas läge. I den s.k. G24-gruppen,industriländernas organ för att samordna stödet tillCentral- och , har påsvenskt och nordiskt initiativ ett möte ägnatssärskilt åt de baltiska ländernas situation ochbiståndsbehov. Genom mötet har en god grundlagts för samordning av det internationella stödettill Baltikum.I budgetpropositionen kommer regeringen attpresentera förslag som syftar till fortsatta insatserför att främja de internationella organisationernasengagemang för de baltiska staterna.Extraordinära insatser kommer att behövas för attstödja de baltiska staternas betalningsbalans ochinförandet av egna valutor. Vi bör spela enpådrivande roll för att mobilisera internationellaresurser och också vara beredda att svara för en delav det finansiella stödet. Regeringen kommer att taupp denna fråga i budgetpropositionen.Med hänsyn till den mycket svåra ekonomiskasituationen i de baltiska länderna måste vi ocksåhålla en hög beredskap för katastrofinsatser,humanitärt bistånd och annan nödhjälp.Fru talman! Sammanfattningsvis kommerregeringen att-- skyndsamt bereda ett beslut om akutastödinsatser,-- i budgetpropositionen lämna förslag om ökadeinsatser för kunskapsöverföring och förslag ominsatser för att främja de internationellaorganisationernas engagemang och förslag omfinansiellt stöd,-- upprätthålla hög beredskap för katastrofinsatser,humanitärt bistånd och annan nödhjälp.Tack, fru talman.Anf. 2 (m):Fru talman! Jag vill först och främst tackautrikesministern för ett ganska omsorgsfullt svar påmin interpellation, vilket möjligen kan hängasamman med att vi har haften debatt om Baltikumstödet. Det har ocksåkommit larmrapporter om hur det ser ut på sjukhusoch andra inrättningar i t.ex. . Det råderinga tvivel om att det finns ett skriande behov. Enannan förklaring kan vara att regeringsförklaringenmycket tydligt markerar ett särskilt intresse för debaltiska staterna. Det är glädjande att den nyaborgerliga regeringen vill intensifiera vårtbiståndsarbete i närområdet och bland våragrannländer.Fru talman! Utrikesministerns svar andas sympatioch det har en human underton. Man vill så att sägata fasta på det mycket goda och breda intresse somfinns i vårt land för att stödja våra baltiskabroderfolk. Här handlar det om att ge ett nationelltstöd och också -- som utrikesministern antydde --att försöka samordna ett internationelltbiståndsarbete. Vidare kan man kanske dela uppstödet i omedelbara hjälpåtgärder och hjälp på litetlängre sikt.Jag lyssnade till Eko-nyheterna, där detantyddes att svensk humanitär biståndshjälp tillBaltikum är ganska liten -- det angavs en siffra på15 milj. kr., vilket är ett förvånansvärt lågt beloppom man jämför med vissa EG-staters humanitärabistånd.Precis som utrikesministern gläder också jag mig åtutrikesutskottets initiativ, som det i går beslutadesom här i . Man skall med prioritet anvisavissa medel ur det anslag som skulle gå till andraändamål för att i stället använda pengarna just tilldet baltiska stödet och Östeuropastödet.Fru talman! Jag efterlyser ändå litet mera konkretaoch praktiska anvisningar från regeringen om hurman tänker lägga upp detta bistånd.Utrikesministern pekar själv på två utomordentligtviktiga förutsättningar för ett verkningsfulltbistånd, nämligen en konvertibel valuta och enlångsiktig kunskapsöverföring. Jag biträder denuppfattningen.I övrigt får vi kanske vänta tillsbudgetpropositionen kommer för att se vilkakonkreta och mera praktiska förslag tillstödåtgärder som regeringen vill sätta in förBaltikum. Jag kan avslöja att jag fick inspirationentill den här interpellationen efter några dagarsrundresa i . Jagmåste säga att jag återvände därifrån nedstämd. Jagvar ganska betryckt när jag kom hem. Huvudsyftetmed resan var att studera den baltiska sjukvården.Jag kan försäkra kammarens ledamöter ochutrikesministern att den nivå baltisk, och i det härfallet lettisk, sjukvård befinner sig på mestmotsvarar svensk 20- och 30-talsstandard. Här finnsett skriande behov av läkemedel, av inte minstmedicinsk utbildning, av sanitära hjälpinsatser försjukhushygienen och för bredspektrumantibiotikaoch andra sådana saker. Bl.a. besökte jag enbarnklinik, och jag kan vitsorda att det intryck somvi har fått ta del av imassmedierna på intet sätt jävar det intryck som jagfick. Det var ganska skrämmande.Jag skulle vilja att regeringen ägnade ocksåsjukvården ett intresse. Sjukvården nämns inte iutrikesministerns svar. Men jag tror att kangöra en utomordentlig insats genom att stå till tjänstmed sjukvård och sjukvårdskunnande. Jag kan i dethär sammanhanget nämna att ortopedkirurgiskaklinikerna vid och S:t Göranssjukhus har haft ett utbytemed framför allt centralortopedkirurgiskasjukhuset i . Man har förmedlatoperationsteknik och operationskunnande ochäven tagit emot lettiska och ryska läkare förutbildning. Jag vet att det också finns ett intresse avatt arbeta vidare med de här frågorna, men manbehöver ett visst ekonomiskt stöd för detta.För egen del måste jag säga att jag beträffandeprinciperna för det svenska biståndet i Baltikumbedömer att det är utomordentligt viktigt att i förstahand satsa på hjälp till självhjälp. Vi får inte mednågot slags överlägsenhetsattityd tvinga balternaatt anta våra system eller förslag till lösningar. Demåste själva få välja, och vi måste ge demalternativ. Det gäller att bygga upp nya struktureroch att inte konservera gamla. Man får inte ionödan byråkratisera och formalisera det svenskabiståndet.Det är också klart, fru talman, att många i vårt landvill hjälpa utan att riktigt veta hur hjälpen skallkanaliseras. Jag skulle vilja fråga utrikesministernoch regeringen om man på något sätt kan biträdamed att organisera en hjälpcentral eller på annatsätt försöka att, utan att onödigtvis byråkratiserabiståndet, samla upp alla de krafter som gärna villbiträda de baltiska staterna i det härsammanhanget. Tack så länge!Anf. 3 ():Fru talman! Banden mellan och Sverigeär starka. Det kan främst avläsas genom de storafrivilliga insatserna för folk, insatser somgörs runt om i vårt land.På grund av den långvariga ockupationen avbaltländerna under ett planekonomiskt system harländerna utarmats, och de mest elementärabehoven är långt ifrån tillfredsställda. Enuppvärmd bostad är inte längre en självklarhet.Under veckoslutet stängs i ochde flesta lägenheterna där blir utan värme, detta pågrund av att oljeleveranserna från harupphört. En ung pojke från som givitstillfälle till studiebesök i min hemstad uttryckte sininnerliga önskan om en mild vinter för att mannågorlunda skall kunna klara värmen i bostäderna.Det är min förhoppning att på något sättkan hjälpa till för att lindra den uppkomnasituationen. Jag vill vädja till utrikesministern att sevad kan hjälpa till med i den mycket svårasituation som Tallinborna befinner sig i.Ett omfattande hjälparbete har genom personligakontakter byggts upp i . Allt från medicinskutrustning till kopieringsmaskiner har samlats in,och alltefter det att vädjanden kommer frånEstland sätts olika insamlingskampanjer i gång.Problemet har blivit transporterna till Estland.Insamlingarna har övergått till alltmer skrymmandesaker som sjukhussängar och cyklar, och då räckerdet inte längre att transportera med minibussar.Erikshjälpen har sträckt en hjälpande hand genomatt upplåta plats i långtradarbilarna som går tillEstland för deras räkning. Problemet är nu attbehovet av transporter har ökat betydligt, ochErikshjälpen saknar pengar för att kunnatransportera i tillräcklig utsträckning. Dettainnebär att de högst nödvändiga saker som finnslagrade inte kommer i väg till Estland.Jag riktar därför en vädjan till utrikesministern, attom det finns några möjligheter, bistå Erikshjälpenmed pengar för transporter till . Det voreen stor och god insats.Min förhoppning är att statens anslag till stöd åtBaltikum är så flexibelt att insatser av det slag somjag har berört skall kunna ges. Jag hoppas attutrikesministern är villig att ge mig ett svar på deangelägna frågorna.Anf. 4 ():Fru talman, ärade ledamöter! Det som stod iutrikesministerns svar var mycket glädjande. Äventidigare deklarationer vittnar om en stor förståelseför de problem som kommer att råka utför.Jag vill ändå fästa uppmärksamheten på en sak.Pengar i en budget är inte detsamma som hjälp somnår fram. Jag har i upplevt,och jag har faktiskt också hört det från mångariksdagskolleger, att man mycket ofta fårpåstötningar från människor som tar initativ för atthjälpa och som är beredda att med sinegen arbetsinsats eller med saker och pengar hjälpatill. Men de behöver kompletterande stöd av vårabiståndsmyndigheter. Man får emellertid inte någotsvar på sina frågor. Personligen kan jag säga att jagfår tre telefonsamtal eller brev per dag medpåstötningar från privatpersoner, organisationer,myndigheter och företag. De är bekymrade över attde kanske har försökt få någon reaktion.I vissa fall har det dröjt . Man får intehöra någonting, handläggare slutar, det kommeringa svar -- varken ja eller nej.Jag tror att biståndet till och Östeuropaskiljer sig totalt från biståndet till tredje världen.Förhållandena i mottagarländerna är olika. Det ären annan typ av samhällen. En betydligt bredarekrets av människor kan ta initativ i de baltiskamottagarländerna. De kan sätta sig i förbindelsemed det svenska samhället. På samma sätt finns deti , på grund av närheten, oerhört många flermänniskor som personligen är engagerade och somhar möjlighet att själva resa till platsen och som fåregna kontakter, t.ex. yrkesmässiga och liknandekontakter. Jag tror inte att våra nuvarandebiståndsmyndigheter är dimensionerade förbiståndet till . Det är en vädjan från minsida till utrikesministern att regeringen mycketsnart tar itu med detta stopp i rören när det gällerBaltikumbiståndets handläggning som jag tyckerfinns i dag.Anf. 5 ():Fru talman! Också jag vill uttrycka glädje över detpositiva svar som den här interpellationen har fått.Jag vet att det finns ett starkt intresse frånregeringens sida att få fart på hjälpen till Baltikum.Jag har förstått att vi kan påräkna att de resursersom kommer att avdelas för östbistånd kommer attöka ganska ordentligt. Och vad som inte är mindreglädjande är att det inte kommer att ske påbekostnad av vår hjälp till tredje världens fattigaländer, vilket jag också tycker är en avsevärdförbättring jämfört med den tidigare regeringenspolitik.Jag vill också betona brådskan. Jag hade tillfälle attdiskutera energisituationen i för ett parveckor sedan i en frågedebatt här i kammaren. Ochjag kan bara konstatera att situationen sedan desshar förvärrats. Precis som nämndes här hotas nuvärmeförsörjningen i och även på andraställen. Tillgången på bensin till bilar är dålig,flygplatser stängs, osv. Hela samhället riskerar attgå i stå.Jag vet nu att regeringen undersökerförutsättningarna för att få till stånd snabb hjälp påenergisidan. Jag skulle därför vilja ha enkommentar om hur långt man har kommit. I dettasammanhang brådskar det verkligen. Det brådskaräven när det gäller andra humanitära insatser. Vimåste snabbt komma ur planerings- ochförberedelsestadiet och verkligen se till att det skerganska massiva insatser. Det är naturligtvis en heldel som redan görs, men insatserna behöver få enbetydligt större omfattning än vad de harhaft.Anf. 6 ():Fru talman! var det få av oss somvågade tro att vi skulle få uppleva enperiod då det fanns en möjlighet för ett land somSverige att hjälpa ett oberoende och fritt ,ett oberoende och fritt och ett oberoendeoch fritt . Detta var en dröm som mannärde men vars realism knappast framstod somsärskilt tydlig. Vi minns personer som BirgerNerman, och andra som försökte hålladetta hopp om ett oberoende levande föross. har den situation kommit då det finns ettoberoende som verkligen behöver vårhjälp och som behöver de i mycket hög grad ochsnabbt. Jag tror att alla i denna kammare delarförhoppningen om att den nuskall visa att den, nu när den har fått dennamöjlighet, också skall begagna sig av den och ge enhjälpande hand till de länder som vi under så mångaår har talat så mycket om, tänkt så mycket på, meninte kunnat göra mycket för.I sitt svar pekar utrikesministern på Baltikumsomedelbara behov av konvertibel valuta för attklara sina infrastrukturer, sätta upp ambassader,vara med i organisationer, osv. Andra talare har idebatten tagit upp behoven av omedelbara ochsnabba sociala hjälpinsatser. Jag har ingenting attinvända mot något av det. Men jag vill även pekapå att målet långsiktigt måste vara att underlätta förde baltiska staterna att få en självbärande ekonomi,att få i gång en ekonomisk utveckling som kangenerera de exportinkomster som ger dem bådeden nödvändiga valutan för nödvändig import ochför att klara infrastrukturen.De satsningar som vi kan göra måste också ha tillsyfte att ge de baltiska staterna förutsättningar attpå egen hand gå vidare och att bygga upp enekonomi. Det är en fantastiskt svår uppgift som dehar att gå över från det planekonomiska systemettill att bygga upp ett helt annat system när de förnärvarande förfogar över så knappa resurser.Fru talman! Jag vill också peka på att vi har fleragrannländer kring . Det är riktigt attBaltikum står oss mycket nära. Men låt oss för denskull inte glömma bort att också är ettområde kring , där det behövsbetydelsefulla insatser från svensk sida. Dethandlar för min del inte om att jag anser att manskall försöka föra över en del av de resurser som nukan vara föreslagna för till . Menjag tror att vi skall eftersträva en rimlig fördelningmellan de olika områdena. är också ett landsom långsiktigt är viktigt för oss, där inte minstkraven på att vi ställer upp och underlättar enövergång till en annan och självbärande ekonomiställs högt, och dessa krav måste vi vara beredda attmöta.Anf. 7 Utrikesminister f446 > AFf423 > ():Fru talman! Jag har känt samma otålighet sommånga talare här i kammaren över att det harvarit så trögt med den svenska hjälpen till Central-och , så trögt med den svenska hjälpentill . Och jag kan bara säga att det är en avden nya regeringens absolut bestämda avsikter ochsträvan att nu få litet fart på våra insatser.Självfallet känner vi, i likhet med talarna här,mycket starkt för den utsatthet som de baltiskafolken har . Och när vi gör besök i ,och får vi denna mycket starkakänsla för de mycket stora svårigheter som möterde baltiska folken när de nu både skall befästa sindemokrati, utveckla sina länder och komma lossfrån centralstyrningen.Jag vill svara på några av de frågor som jag har fått.Jag tror att både interpellanten ochPeeter Luksep talade om att det var stopp i rören,att det skulle bli fart, osv.Regeringen har redan utnämnt en särskildsamordnare för hjälpen till Central- ochÖsteuropa, nämligen ambassadören i , OveHeyman. Han kommer att påbörja detta arbete . Och i och med att han kommer i gångtror jag att detta kommer att betyda väldigt mycketför att vi skall få fart på samarbetet.Budgetpropositionen, som jag tyvärr inte i detaljkan gå in i här , innehåller flera förslag som jagtror kommer att tillgodose bl.a. vad inne på, nämligen vart människor skall vändasig, hur de skall få svar, osv. Det blir en avÖsteuropasamordnarens huvuduppgifter att se tillatt vi kan bygga upp en organisation och att vi fårinstrument så att det går litet fortare. Minförhoppning är att vi kommer att lyckas med detta.Som jag ser det är den stora styrkan i det svenskasamhällets möjligheter att bistå attvi har den bredd på intresset, denna stora lust attgöra insatser. Detta gäller alla möjliga områden.Det kan gälla sjukvården, televerkssidan,energisidan, osv. Överallt finns det ett intresse. Vadstaten kan göra är att vara smörjmedel och attibland kunna ställa upp med små medel för atthjälpa organisationer att komma i gång.Margareta tog upp Erikshjälpen. Den äraktuell även när det gäller nödhjälpen till SanktPetersburg. Om Erikshjälpen skulle sakna medelför att klara angelägna transporter till börden vända sig till SIDA. Men det finns nu ävenmöjligheter att få medel från katastrofanslaget. Dåär det biståndsavdelningen som kan hjälpa till meddet. Dit bör därför Erikshjälpen vända sig.Jag vill till när det gäller energisidangärna säga att uppgifterna växlar litet grand. Menjust nu är det mycket svårt. Och vi kan faktisktockså konstatera att det uppenbarligen är brist pådrivmedel. Även från det sönderfallandeSovjetunionen får vi rapporter om att det saknasdrivmedel. Men en delegation åker tillEstland och för att bedöma katastrofläget.En delegation är alltså på väg dit, och regeringen ärberedd att därefter göra omedelbara insatser.Regeringen mottager utrikesutskottets initiativ ochriksdagens beslut att friställa vissa medel frånmultilaterala anslag med stor tillfredsställelse. Detger oss nu möjlighet att även göra kortsiktiga,omedelbara insatser till stöd för de baltiskastaterna. Den möjligheten hade vi inte haft annars,av rent budgettekniska skäl. Detta är den enamöjligheten vi har.Den andra möjligheten är katastrofanslaget. Det ärdå biståndsavdelningen som är huvudansvarig föratt få i gång de insatserna. Det kommer vi också attanvända. Detta är vad vi kan göra på kort sikt.På kommer budgetpropositionen medmycket konkreta förslag. Dem blir det sedanmöjlighet för kammaren att ta ställning till. Jag troratt vi på så sätt kommer att få en möjlighet attarbeta vidare på ett bra sätt. Jag hoppas på detta.Anf. 8 ():Fru talman! Jag vill tacka utrikesministern försvaret på de frågor jag ställde. Jag tyckte att det varmycket tillfredsställande. Jag hoppas att jag kan gåvidare hem till och säga att vi kan fortsättaatt samla in de angelägna saker som fattas för ettrimligt liv i . Jag skall vidarebefordra deuppgifter som jag har fått av utrikesministern i dag.Jag vill framföra mitt tack.Anf. 9 ():Fru talman! Jag vill också tacka för de ytterligarekommentarer som jag fick, inte minst när det gällerfrågan om energisituationen i Estland.Det är bra att en delegation far över i nästa veckaoch att man har en hög beredskap för att görainsatser. Det är klart att jag skulle ha önskat att vihade legat ännu bättre till i tiden. Det är som sagtett par veckor sedan som jag tog upp frågan här iriksdagen. Visst hade det varit bra om vi hadekunnat ordna energileveranser till redan tillden veckända som vi nu står inför, eftersom vi vetatt en stor del av bostäder kommer att ståutan värme.Men det finns naturligtvis alltid en tröghet i denprocess man drar i gång. Det kan inte hjälpas. Detär i alla fall tacknämligt att vi nu kan påräknakraftfulla svenska insatser.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Svar på interpellation 1991/92:59 omsanktionspolitiken mot SydafrikaAnf. 10 Utrikesminister f446 > AFf423 > ():Fru talman! har frågat mig om jag ärberedd att verka för att frågan om stödet frånSydafrika till terrorverksamhet i Moçambiquebeaktas vid övervägande om att avvecklasanktionerna mot Sydafrika.Den terror Renamo bedrivit och fortfarandebedriver i är ohygglig. Renamosterror stöddes från början av ochutgjorde ett led i detta lands destabiliseringspolitikgentemot sina grannländer.Syftet med Renamos verksamhet, som är inriktadpå terror, är oklart. Själv har Renamo uppgivit sigha som politiska mål att få till stånd demokrati ochflerpartisystem i . Trots attMoçambiques regering och parlament på senaretid reformerat landets politiska system, fortsätterRenamos attacker. De förhandlingar som sedan entid pågår i har endast givit mycket begränsaderesultat. Att förhandlingarna fortfarande pågår ochinte brutit samman inger likafullt visst hopp att detskall vara möjligt att finna en formel för fred.Sverige ger sitt fulla stöd till fredsansträngningarna.För , som är ett av jordens allrafattigaste länder, är fred av avgörande betydelse förlandets framtid.Genom det s.k. våren 1984förband sig att inte stödja Renamo.Sydafrika har dock erkänt att man sedan dessbegått brott mot avtalet. Det finns emellertid ingabelägg för att bryter motöverenskommelsen. Inte heller Moçambiquesregering hävdar att så skulle vara fallet. Däremotkan det inte uteslutas att det finns grupper iSydafrika som ger stöd till Renamo. Det kan vidareinte anses klarlagt att Renamos verksamhet är heltberoende av stöd från .