prot · GE0992 · 1991-04-11 00:00:00 — I detta betänkande, som fått rubrikenAnvänt kärnbränsle, m.m., behandlas dels delar avbudgetpropositionen, dels fyra motioner frånmiljöpartiet, varav en tillsammans medvänsterpartiet. Motioner med ungefär sammainnehåll behandlades och avslogs.I motion 418 yrkas om en ny utredning kring dessafrågor. I riksdagsbehandlingen föregående år saderiksdagen att hanteringen av det svenskakärnavfallet har uppmärksammats och behandlats istor omfattning . Utskottsmajoritetenhar samma uppfattning även och avstyrkerdärför yrkandet.I motionen står att man vänder sig mot den dimridåsom omsluter all kärnteknisk verksamhet. Vi har ivårt land en mycket öppen redovisning av denkärntekniska verksamheten, dels genom de kravsom ställs på kraftverken, dels genom den kontrollsom utövas av SKI och SSI. Vid varje anläggningfinns en lokal säkerhetsnämnd som har till uppgiftatt följa verksamheten, att ha insyn och attinformera allmänheten. Detta har fungerat mycketbra.Två andra yrkanden gäller import av kärnbränsleoch andra restprodukter frånkärnbränslehanteringen. Motionärerna vill dels attdenna import skall avbrytas, dels att införtkärnavfall skall återföras till ursprungslandet.Som grundläggande princip för Sverigesvidkommande gäller att varje land tar ansvar i allaled för det material som uppkommer inom landet.Regeringen uppdrog 1988 åt SKI att i samråd medSSI redovisa de transporter av kärnavfall ochkärnämnen som genomförts till och från Sverigeunder 80-talet. SSI fick i uppdrag att redovisagenomförda transporter av radioaktivt material tilloch från --1987.Rapporterna lämnades . Dessamyndigheter fann att transporterna hadegenomförts på ett från säkerhetssynpunkt fullttillfredsställande sätt samt att gällande lagar ochbestämmelser efterlevts.Även detta behandlades föregående år.Utskottsmajoriteten finner inget skäl till ändratställningstagande och avstyrker därför yrkandena.Ett annat yrkande i motionen kräver att kontrollenav kärnteknisk verksamhet skall omprövas.Motionärerna hävdar att nuvarande ordning intefungerar. Tillsynen över verksamheten utövas avSKI, SSI, , länsstyrelserna ochkommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder.Enligt lagen skall dessa myndigheter samarbeta,något som också sker, och utskottsmajoritetenavstyrker därför även detta yrkande.Nästa yrkande gäller deponering av radioaktivtgods. Motionärerna hävdar att kontaminerat godshamnar på vanliga kommunala soptippar. Så är detnaturligtvis inte. Inget kontaminerat material, varesig det gäller knivar eller gafflar, som nämns imotionen, får lämna området. Om en gaffel avnågon anledning skulle kontamineras, hamnar deni SFR. Anläggningar för markdeponering finns iForsmark, och Studsvik, och för dessaanläggningar finns föreskrifter från SSI.Utskottsmajoriteten avstyrker även detta yrkande.Nästa yrkande gäller verksamheten vid . Motionärerna vill att anläggningenskall avvecklas. SKI meddelade 1989 fortsatttillstånd för . Till grund förbeslutet låg bl.a. en granskning avsäkerhetsredovisningen för anläggningen samtremissynpunkter från i länoch SSI.Utskottet fann med anledning av ettliknande yrkande inte anledning till något initiativav . Majoriteten står kvar vid dennauppfattning och avstyrker yrkandet.Två ytterligare yrkanden i denna motion gällerkärnbränslet i forskningsreaktorn vid har avtal med det amerikanskaDepartment of Energy om leverans av kärnbränsleför drift av forskningsreaktorn . Liknande avtalfinns på andra håll i världen. Denupparbetningsanläggning som finns i SavannahRiver Plant är dock stängd, och därför lagras detaktuella bränslet i Studsvik tills vidare. Någraplaner på att sända bränslet till finns inte.Därför avstyrks även dessa yrkanden.I nästa motion, 422, begärs att en utredning skalltillsättas med uppgift att granska informationenfrån SKB, som enligt motionärerna bedrivitpropaganda för kärnkraften.Sedan ett par år har SKB bedrivitinformationsverksamhet runt om i landet om sinverksamhet och om hanteringen avkärnkraftsavfallet, bl.a. mot bakgrunden av attbolaget avser att föreslå ett antalalternativa orter för lokaliseringen av slutförvaretför använt kärnbränsle. Utskottsmajoriteten anseratt denna informationsverksamhet är viktig. Sakliginformation om de här frågorna är nödvändig, ochde av oss som har haft möjlighet att ta del av denanser att den är just saklig och seriös. Därföravstyrks även denna motion.Så till SFR, slutförvaringen av låg- och medelaktivtavfall vid Forsmark. Motionärerna kräver att ingetytterligare avfall får föras ned och att ett offentligtförhör skall hållas.I motionen talas, herr talman, om Öresundsgrepen.Jag kommer osökt att tänka på den gamla historienom militären som sa att om inte kartanöverenstämmer med verkligheten så gäller kartan.Vet var SFR ligger?Utskottsmajoriteten brukar tala omÖregrundsgrepen, som ligger i en annan del avlandet.Slutförvaret är omgärdat av stränga föreskrifterrörande hanteringen. Redan innan anläggningentogs i bruk hade ärendet prövats av bl.a. SKI ochSSI. Det är inte fråga om någon dumpning, utanavfallet tas om hand på ett betryggande sätt. Mångaoffentliga möten har hållits i Forsmark. Man harfrån SKB visat stor öppenhet med bl.a. ''öppet hus''då allmänheten fick åka ned och titta påanläggningen. kan besöksgrupper fååka ned och får då följa de föreskrifter som gällervid anläggningar av det här slaget. I det tillståndsom finns sägs att lagret inte skall förslutas, utan ettsådant beslut tas i så fall när deponeringen harupphört.Motion 455 från och vänsterpartietkräver att avgiften för omhändertagandet avkärnkraftens avfall skall höjas till /kWh.Enligt finansieringslagen ankommer det påregeringen att fastställa avgiften. Det är alltså inteen uppgift för . Självklart förutsätterutskottet att regeringen följer utvecklingen avberörda kostnader och att resultatet läggs till grundför avgiftssättningen. Utskottet avstyrker ävendenna motion.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i desshelhet och avslag på samtliga reservationer.Anf. 70 ():Herr talman! och jag lever inågon mån i olika världar. Det beror väl på vilkaglasögon man har på sig.Jag har sett mycket av kärnkraftsindustrin och detjag brukar kalla kärnkraftsetablissemanget. De haren stor förmåga att framställa sin verksamhet i engynnsam dager. Den öppenhet som BarbroAndersson talade om har jag tyvärr åtskilligt attanmärka på. Det är klart att man vill ge intryck avöppenhet. Men det finns, som jag sade i mitttidigare anförande, åtskillig verksamhet där dennaöppenhet i högsta grad saknas. Jag nämner återigenavfallet i , jag nämnder avfallet i Cogéma,som har hemlighållits årtionde efter årtionde. Ivarje fall har snart två årtionden passerat sedandessa avtal slöts.Det är klart att man inte annonserar var detkontaminerade avfallet hamnar.Tillsynsmyndigheterna skall kontrollera, men detförekommer incidenter.Det är märkvärdigt med vilken seghetkärnkraftsetablissemanget hakar sig fast. RanstadMineral var den stora nationella tillgången, somskulle göra folk till uran-schejker under70-talet. fann man att detta var enönskedröm som inte hade något med verklighetenatt göra. Uranhalterna i är alldeles för lågaför att man skall kunna få en lönsam brytning avuran, för att inte tala om vilka miljökonsekvensersom skulle uppstå. Men där har en mindreverksamhet hakat sig fast, som envist upprätthållerden gamla traditionen. Vi har kritiserat dennaverksamhet. Den är värd åtskillig kritik. Den bordeavvecklas.Det är intressant att notera att de svårigheter somhar uppstått med det högaktiva avfallet i Studsvikberor på att man har vansköttkärnkraftsverksamheten i å det grövsta. Department ofEnergy, som är den involverade parten, medgersjälva att man behöver 1 000 miljarder för att städaupp efter den kontaminering som har skett.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Näringsrättslig reglering, m.m.Föredrogsnäringsutskottets betänkande1990/91:NU29 Näringsrättslig reglering, m.m.Anf. 71 ():Herr talman! I detta betänkande behandlas ettantal olika ämnesområden, som inte har någondirekt koppling till varandra. De reservationer tillbetänkandet som står för har detgemensamt att alla rör sig om avreglering i någonform.Vår strävan är att avskaffa sådana lagar ochregleringar som vi anser är onödiga ingrepp inäringsfriheten eller innebär omotiverade förbud.Som bekant stiftas det nya lagar ideligen här ikammaren. Motsatsen, att avskaffa en lag eller enparagraf i en lag, har visat sig inte vara lika populärtinom den nuvarande socialistiska majoriteten.I den situation som befinner sig, meddramatiskt stigande arbetslöshet, är det viktigareän någonsin att slå vakt om näringsfriheten ochrätten att starta och driva företag. Dennauppfattning borde rimligen även minasocialdemokratiska vänner i näringsutskottet dela,i all synnerhet som statsråd och ministrar nu farland och rike runt och säger sig sätta sitt hopp tillsmåföretagen. Senast framförde industriministernsmåföretagens i min grannkommunFagersta häromdagen.Menar ni socialdemokrater något med alla devackra orden om småföretagens värde, borde nienligt min mening också göra villkoren försmåföretagsamheten i bättre. Ni kan börjamed att anamma de moderata förslag till en bättresmåföretagarpolitik, som ni konsekvent haravslagit . Ni kan starta litetförsiktigt genom att stödja den borgerligareservationen för minskad etableringskontroll. Attstödja förslaget om en samlad översyn ochavreglering av onödiga inskränkningar ietableringsfriheten kan vara en lämpliguppvärmning inför en övergång till en mersmåföretagarvänlig politik. Detta underförutsättning att socialdemokratisk liturgi omsmåföretagen inte bara är tomt prat.Reservation 3 föranleds av ett beslut som vi tog häri kammaren , därmoderater och folkpartister hade en avvikandemening, som vi nu följer upp. genomfördesen avreglering av den gamla, byråkratiska,godtyckliga och konkurrenshämmande lagen omtillfällig försäljning. Den avregleringen stödde vihelhjärtat. Tyvärr orkade regeringen inte ändafram till målsnöret.Den möjlighet för kommunpolitiker att förhindrafri konkurrens inom vissa varugrupper -- kläder,skor och livsmedel -- som lagen ger ärett ingrepp i näringsfriheten. Det stämmer dåligtöverens med en småföretagarvänlig inställning attpå detta sätt ge kommunpolitiker rätt att motverkaden fria företagsamheten.Herr talman! När det gäller vissa regleringsivrareslust att stoppa de fria affärstiderna torde resultatetav affärstidsutredningen nu en gång för allainnebära ett stopp för sådana obefogade ingrepp imarknadsekonomin. En klar majoritet avkonsumenterna liksom de detaljhandelsanställda,butikscheferna och företagarna inom detaljhandelnanser att butikerna själva bör kunna bestämma sinaöppettider. Samma slutsats drar utredaren. Detvore befriande om klart och tydligt slogfast att fria affärstider skall bibehållas.I reservation nr 8 föreslår vi moderater attautomatspelslagen skall avskaffas. Lagstiftning omförbud mot automatspel som ett medel att kommatill rätta med olämpliga ungdomsmiljöer ochsociala problem visar på en avsaknad av sinne förproportioner.Automatspelslagen gäller spel som inte ger någonegentlig vinst -- flipperspel och liknande.Automatspelslagen är en lag som många ungdomaroch vuxna tycker är onödig. De flesta människoranser ju att detta med flipperspel är en harmlössysselsättning.Avsikten med lagen var att motverka en negativungdomsmiljö. Men det är ett ytligt betraktelsesätti en så allvarlig social fråga som denna. Deförhållanden som ligger bakom sociala problembland ungdomar har mycket djupa orsakssamband.Att dra slutsatsen att den lokal där det finnsspelautomater är en olämplig miljö för ungdomarär att göra det litet väl lätt för sig.Många ungdomar har egna data- eller TV-spel somerbjuder förströelse och som förbättrarkoncentration och skicklighet. Automatspel kanmedverka till en god ungdomsmiljö. Men de kanlika väl medverka till raka motsatsen. På mångaungdomsgårdar finns det förströelsespel av olikaslag, inkl. automatspel, som bidrar till en positivmiljö.När det gäller statliga och kommunala strävandenatt skapa bättre ungdomsmiljöer bör man inteinrikta sig på förbud mot verksamheter som ärpopulära bland ungdomar, såvida det inte finnsmycket starka skäl härför. Förekomsten av t.ex.flipperspel och spelautomater kan inte varaavgörande i detta sammanhang.Förbudslagar måste vara mycket väl motiveradeoch angelägna. Risken finns annars attmedborgarna förlorar respekten för våra lagar.Till sist ett exempel på en klåfingrig lagstiftning somdirekt misskrediterar som lagstiftare. Ikärntekniklagen finns det nämligen en säregenparagraf som speglar maktutövareslagstiftningsiver när denna är som sämst.Det gäller den sjätte paragrafen, som i praktikenförbjuder ett begränsat antal personer i vårt land attpresentera ett genomarbetat och kostnadsberäknatalternativ för kraftproduktion inom kärnkraftensområde. Avsikten är att med hot om straffsatserförhindra ansvariga inom svensk kraftindustri attkomma med ett genomarbetat ochkostnadsberäknat alternativ som skulle utgöra ettväl underbyggt diskussionsunderlag i denenergipolitiska debatten.Det är nog ganska unikt att man i ett industrilandär så rädd för en debatt om tekniskautvecklingsförslag på ett visst område att manlagstiftar så, att man därmed motarbetar denbegränsade skara industri- och teknikkunnigamänniskor som skulle kunna presentera nyautvecklingsalternativ inom området i fråga. Det ärovärdigt ett land som att bibehålla densjätte paragrafen i kärntekniklagen.Herr talman! Jag stödjer samtliga moderatareservationer men nöjer mig med att yrka bifall tillreservation nr 1.Anf. 72 ():Herr talman! Jag kan instämma i mycket av detsom här har sagt.När det gäller reservation nr 1 om minskadetableringskontroll vill jag understryka att engrundläggande förutsättning för attmarknadsekonomin skall fungera väl är att det inteföreligger olika former av etableringshinder. Ensund konkurrens i ett livskraftigt näringsliv utgörden allra bästa möjligheten för konsumenterna attgenom sitt konsumtionsval främja utbudet av olikavaror och tjänster.Vi har haft debatter om dessa saker åtskilligagånger här i kammaren. Men det tycks vara fåfängtatt sträva efter att få er socialdemokrater attanförtro enskilda människor uppgiften att somkonsumenter styra marknaden. I stället klamrar nier fast vid maktinnehavet. Det gäller då bådepolitiker och myndigheter. Ett styrande och ettpekande från staten, från kommunerna eller frånnågon annan myndighet kan ni inte avstå från. Meninte är det politikernas maktutövande i detaljersom gör folkets lycka.Vi tycker att det behövs en samlad översyn avkontrollbestämmelserna och reglementena -- dettaför att minska antalet, eller för att få bort, onödigainskränkningar i näringsfriheten, som ju finns i dag.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall tillreservation nr 1.Så något om reservation nr 3. Också dennareservation står bl.a. vi i liberalernabakom. Reservationen handlar om minskadreglering av tillfällig försäljning. Även denna frågahar tagits upp tidigare här i kammaren. Det är intemånga månader sedan beslut fattades här om enminskad reglering. Socialdemokraterna har lagtfram en proposition om en minskad reglering vadgäller tillfällig försäljning. Men det handlade inteom ett fullständigt borttagande av regleringen. Vivill dock att onödig reglering skall bort även pådetta område.Reservation nr 7 gäller upphävandet av lagen omanordnande av visst automatspel. Även den fråganbehandlades här i kammaren för inte särskilt längesedan. Här är det samma sak. skärpt reglementena för automatspel. Menvi tycker inte att det skall förekomma fler regler änvad som är absolut nödvändigt. I linje medfolkpartiet liberalernas motion i dettasammanhang anser jag att den här lagen skalländras, så att fortsättningsvis varken automatspelutan förvärvssyfte eller uppställning av automaterkommer att omfattas av tillståndsplikt.Reservation nr 9 handlar om kärntekniklagen.Denna lag kom till helt i onödan. Det varklåfingrighet från politikernas sida som låg bakomlagen. Vi protesterade redan vid införandet avlagen. har vi arbetat på att fåbort den här lagen. Jag instämmer i vadmotionärerna säger, nämligen att man skall ha rättatt fritt redovisa konkreta alternativ i dendemokratiska debatten. Det borde faktiskt vara ensjälvklarhet.Slutligen, herr talman, vill jag säga några ord omreservation 6 som handlar omaffärstidsregleringen. har enskildamotioner väckts här i frånsocialdemokratiskt håll. Man har sagt att man villatt affärstiderna återigen skall regleras. Det är etttypiskt exempel på ett fullständigt onödigt petandefrån politikernas sida i fråga om angelägenhetersom bara berör butiken och kunden.Åtskilliga gånger har socialdemokrater uttalat bådei utskottet och här i kammaren attaffärstidsregleringen bör återinföras. När man harargumenterat för ett återinförande avaffärstidsregleringen har det låtit både ansträngtoch krystat: Det skulle bli billigare varor. Ocksåhandelsanställda skall vara lediga . Avnågon anledning är det inte intressant vad gällersjukvården, transportväsendet eller andraservicenäringar. Vidare har man sagt att det skullevara olyckligt att behöva arbeta första maj.Jag tycker att den sortens argument är upprörande.Nog begriper jag att det är facket som trycker på.T.o.m. på den socialdemokratiska kongressenframstod den här frågan nästan som en ödesfrågaför . Vad debatten gällde var om man skullegå till butiken eller på kvälleneller om man skulle gå eller söndagar.Resultatet av allt detta blev att man kostade på enutredning -- helt i onödan, skulle jag vilja säga. Detvar med stor vånda som socialdemokraternakonstaterade att utredningen slutligen slog fast attdet saknades skäl för en affärstidsreglering.Utredningen avrådde regeringen från sådanaplaner. Tanken var helt enkelt dum och otidsenlig,menade man. Och där är vi nu.Socialdemokraterna hukar när de påminns omdessa saker. Men vi i de borgerliga partierna tyckerfaktiskt att bör göra ett uttalande tillregeringen, så att det slutgiltigt slås fast att vi skallha fria affärstider i Sverige.Herr talman! Jag är mycket frestad att yrka bifalltill reservation nr 6. Men av hänsyn till kammarenstidsschema skall jag inte göra det, utan jag nöjermig med att yrka bifall till reservation nr 1.Anf. 73 ():Herr talman! I det här betänkandet behandlasolika näringsrättsliga regleringar. Rätten attetablera sig som näringsidkare och att bedrivanäringsverksamhet är i princip fri i Sverige.Alltsedan 1976, då 1864 årsnäringsfrihetsförordning upphävdes, är emellertidinte näringsfriheten lagfäst.Det finns dock vissa inskränkningar inäringsfriheten innebärande att man måste sökatillstånd hos en myndighet för etablering. Dettagäller då hänsyn måste tas till människors liv, hälsaeller säkerhet eller då det är fråga om storaekonomiska värden.Det kan vara fråga om legitimering av läkare,auktorisation av elinstallatör osv.Jag tror att det är mycket viktigt att vi stimulerar tillnäringsverksamhet i vårt samhälle. Därför bör manpå olika sätt främja företagsamheten. Det gäller attskapa så gynnsamma förutsättningar att företagenhar en chans att klara sig.Visst förekommer det konkurser i vårt näringsliv.Men man måste då göra en analys för att ta reda påvad dessa beror på. harsmåföretagen så att säga fallit i brist på riskkapital.Det vore därför bättre att se till att t.ex.småföretagen får tillgång till erforderligtriskkapital. Då måste vi stimulera olika former avsparande. Detta kan göras på många vis, bl.a.genom skattefritt sparande. Det är i alla fall viktigtatt åstadkomma stimulanser för att få framriskvilligt kapital.Den senaste tidens konkurser bland småföretagenhar inte sällan berott på att olika kreditinstitut harkrävt en större säkerhet för utlånat kapital än vadsom gällde vid utlåningstillfället. Ett litet företagmed små likvida medel har fått svårigheter när detgäller att betala tillbaka krediter i och med attinstituten med kort varsel har krävt återbetalning.Vi skall inte åstadkomma en skärpning vad gälleretableringsmöjligheterna. I stället bör vi, som ärfallet inom exempelvis EG, hjälpa småföretagengenom förmånliga lån och sänkta skatter ochavgifter, så att dessa får en rimlig chans att klara sinekonomi.Om vi skall få nyetableringar av småföretag måstevi också inta en positiv attityd tillnäringsverksamheten. Det finns ju så mångakreativa och duktiga företagare i vårt samhälle.Dessa bör vi stötta, inte stjälpa. har också stor betydelse för tillväxten,effektiviteten och konkurrensen i näringslivet.Därför är det viktigt att det råder frihet när detgäller att etablera företag. Det är en grundläggandeförutsättning för en livskraftig och sundnäringsverksamhet. Och detta är till gagn för ossalla. Det är just inom småföretagsamheten somframtida arbetstillfällen kommer att uppstå.I reservation nr 4 berörs frågan om en ökadreglering av tillfällig handel. I och för sig skall viinte ha större inskränkningar än vad som ärnödvändigt. Men det är viktigt att på mindre ortertrygga en god service med ett visst utbud hos denfasta handeln. Därför anser vi att den tillfälligahandeln inte kan släppas helt fri när det gällermöbler, mattor och husgeråd. Då skulle ju den fastahandel som finns på mindre orter kunna slås ut.Servicen skulle försämras, något som ingen ärbetjänt av.Jag vill också något beröra reservation nr 6 somhandlar om affärstidsregleringen. Jag instämmer ivad sade här. Vi har haft fria affärstider. Människor har olikavanor när det gäller att handla. De fria affärstidernahar gjort att människor har större möjligheter attvälja tidpunkten för sina inköp. Därför är det likabra att nu slå fast att de fria affärstiderna skallbibehållas.Det måste vara upp till varje handlare att självbestämma öppettiderna. Likaså är det upp tillkunden att bestämma när inköp skall göras.Nuvarande ordning är således bra och börbibehållas.Herr talman! Vi i stödjer naturligtvis allareservationer som vi har i detta betänkande. Menjag nöjer mig med att nu yrka bifall till reservationnr 1.Anf. 74 ():Herr talman! När jag lyssnar till ochGudrun kan jag inte undgå att tänka påden gamla visa: Släpp fångarne loss, det ärvår. Största möjliga frihet åt största möjliga antalmänniskor är idealet. Det är klart att frihet ärviktig, men lever vi i ett ganska kompliceratsamhälle, vilket betyder att vi inte klarar oss utanrimliga regler. Jag tycker att det skulle varavälgörande om debatten kunde handla om vad somär en lagom regelnivå, i stället för att man heltdogmatiskt säger att alla regler är av ondo. Jag villi och för sig inte tala till förmån föraffärstidsreglering, men jag kan se en betydandeskillnad mellan behovet av att få sjukvård pålördagar och och att göra sina inköp pålördagar och . Det är faktiskt inte heltjämförbara begrepp. Det finns åtskilliga kristnamänniskor i det här landet som tycker attsöndagarna borde vara fria från affärsverksamhet.Beträffande frågan om näringsidkare ansluter jagmig till reservation 5, där man menar att det inteskadar med en något bättre kontroll av tillfällighandel. Den som utövar tillfällig handel skall enligtden nya lagen, som för övrigt enligt etttidningsreportage inte tycks vara särskilt välbekant -- frågan är alltså om regeringens sätt attbekantgöra nya lagar verkligen fungerar -- uppgesitt namn och sin adress. Jag ansluter mig till demsom kräver att man dessutom skall uppge sittregistreringsnummer, som moms- ochmervärdeskattebetalningsskyldighet. På det visetfår man ytterligare en möjlighet att kontrollera attdet är fråga om ett vederhäftigt företag.Avvägningarna är svåra. tycker attkommunalpolitikerna skall kunna göra sådana.Karin Falkmer och tycker att detär ohyggligt att kommunerna skall ha någonting attsäga till om i detta fall.Regleringen har naturligtvis att göra med en vissomsorg om konsumenterna. Det är fråga om vadsom är en lagom omsorg om konsumenterna. Jaghar inte tagit ställning i denna fråga, men jag tyckeratt frågan borde kunna diskuteras i ett någotlugnare tempo än det som ochGudrun anslår.Om småföretagens värde säger sig alla varaöverens.