prot · GE0973 · 1991-03-07 00:00:00 — Jagtror också att det är en oerhört värdefullinformation ut till alla våra hårt arbetande lärare.Det genomgående draget i lärargärningen och i denambition som där finns är att barnen ochungdomarna möts med respekt och behandlas somenskilda, fria, självständiga och stolta individer. Ideras värderingsvärld finns ingen som ''inte hållermåttet''. Det var det som användesom uttryck -- ''inte håller måttet''. Detta sägs omen verksamhet som omfattas av skolplikt, om enverksamhet som alla ungdomar har rätt att ta delav.När vi känner till vilken bakgrund de flesta av dessabarn har är det naturligtvis oerhört avslöjande förmänniskosynen att som göra peka utvilka som ''inte håller måttet''. Var slutar det,, som samhällsanalys, som grund förett samhällsarbete? På vilka andra områden isamhället, , är villiga attpeka ut dem som inte håller måttet? Var slutar det?Kan tänka sig att föra resonemangetkring andra viktiga delar, t.ex. sjukvård,äldreomsorg, barnomsorg, bostadspolitik, kring demänniskor som inte håller måttet?När man vågar göra det oblygt och med hög röst,som , kring det som är det viktigaste isamhället, fostran av en ung generation, då harman, , avslöjat var man står -- de som''inte håller måttet''.Herr Hagård använde i sitt första högröstade inlägguttrycket veta hut. Det är möjligt, , attden uppmaningen, när den utslungades fråntalarstolen från er faktiskt kommer som enbumerang tillbaka.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare inlägg.3 § Svar på interpellation 1990/91:133 omskolhälsovårdenAnf. 20 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vadregeringen ämnar vidta för åtgärder för atttillförsäkra eleverna en god hälsovård. UllaTillander har som bakgrund till sin fråga redovisatett förslag att ta bort skolläkarna i Malmö.Det finns enligt min mening anledning att -- utan attgå in på det enskilda fall som till -- erinra om att enligt skollagen skallför skolhälsovården finnas skolläkare ochskolsköterska. Vidare är skolhälsovårdenkostnadsfri för eleverna. Skolhälsovård skallanordnas av skolhuvudmannen. har tillsyn överskolhälsovården.Jag har här i kammaren som svar på enfråga från redovisat att vissaskollagsfrågor, bl.a. skolhälsovården, kommer attbehandlas i en proposition som beräknas kunnaöverlämnas till i månaddetta år och att regeringen således inom kortåterkommer till i denna fråga. Jag sadeockså att jag anser att skolhuvudmannen ävenfortsättningsvis skall vara skyldig att anordnaskolhälsovård.Anf. 21 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret påinterpellationen. Det är kort och det ger klartbesked. Här finns, såvitt jag kan se, inget stöd förskolläkarnas fortsatta insatser inomskolhälsovården. Först konstateras att de nu måstefinnas, men om framtiden sägs det bara att det skallanordnas skolhälsovård. Där sägs inget omskolläkare, och det är förmodligen ingentillfällighet, eller är det?Att svaret kommer , när skolstyrelsen i Malmömed socialdemokratisk majoritet fattar beslut omatt avskaffa skolläkarna, är en händelse som ser utsom en tanke. Det är illavarslande att det somhänder i tycks vara ett föregripande av detsom det nya förslaget kommer att innebära.Tyngdpunkten i skolläkarnas arbete ligger intelängre, som förslagsställarna i tycks tro, påhälsoundersökningar i vissa årskurser.Hälsokontrollen är till för att läkaren skall lärakänna skolans elever och därmed vara beredd atthantera dagens stora problem: stress,psykosomatiska sjukdomar, barn som far illa,allergier. Där ligger tyngdpunkten. Skolläkarensarbete är i huvudsak förebyggande, men ger ocksåeleverna möjlighet att söka för problem som deupplever. Vissa svåra botbara sjukdomar upptäckstidigt. Skolsköterskan får stöd i sitt viktiga arbete.En konsult kan aldrig ersätta skolläkarens uppgift,för det behövs tid och kontinuitet.Förslaget att ta bort skolläkarna är en klarnedrustning och ett försök att skjuta överkostnaderna på annan instans, där det är sannoliktatt motsvarande insats blir avsevärt dyrare.Primärvården i är dessutom mycket dåligtutbyggd, beroende på försumligheter sedandecennier tillbaka. Denna nedrustning sker i en tiddå samhällets företrädare säger sig värna ommänniskors hälsa och arbetsmiljö och mindre än ettår efter det att har ratificerat om barns rättigheter.Barn är en utsatt grupp, särskilt i en stad somMalmö där många har en mycket svag hemmiljö.Man spar gärna på resurser till barn och ungdomardå tiderna blir kärva. Tyvärr är det så. Nedslitnaskolmiljöer och slitna läroböcker är vid det härlaget kända exempel. fogas ännu ett till raden.Barn är känsliga och formbara. Skolläkarna ochskolhälsovården kan stötta de utsatta, och en liteninsats tidigt kan hjälpa mycket. Missar man den blirdet dyrt senare.I dag är behovet kanske större än någonsin av attnågon ser, upptäcker, stöttar, tröstar och hjälper påett kvalificerat sätt. Skolsköterskan är en viktig deli sjukvården och i skolarbetet. Det vet alla somöver huvud taget har någon kontakt med skolan.Men det är också viktigt att skolläkaren, somankare och med medicinsk erfarenhet ochsakkunskap, finns till hands kontinuerligt som stödpå skolan. Det är många skolsköterskor som vittnarom det. Därför är det oövertänkt och hänsynslöstatt spara in på skolläkarna. Det är en snålhet sombedrar visheten. Kortsyntheten drabbar enverksamhet på, i ordets bästa bemärkelse, gräsrots-och barfotanivå, vilken är billig, decentraliserad,snabb, nära och kontinuerlig. Man tar ställningutan skymten av beslutsunderlag ellerkonsekvensbeskrivning. Jag har tagit reda på attvarken det ena eller det andra finns. Allt detta skermed den krassa avsikten att spara en halv eller enynka miljon.Men redan nu står det klart att besöken på deunderdimensionerade vårdcentralerna kommer attkosta åtminstone halva den besparing man tror siggöra. Men den verkliga kostnaden får elevernabetala. Det skulle vara en olycka om det som sker iskolan i skulle ''bilda skola'' i hela landet.Om skolministern drog någon slutsats av dehögtidliga deklarationer som han gjorde i svaret påden förra interpellationen, skulle en nedrustning pådet här sättet av skolhälsovården inte få komma tillstånd.Det svar som jag har fått, som kommer så vältajmat med det som händer i , är litetkryptiskt. Det ger inga klara besked. Jag vill därförsluta med att fråga skolministern om vad det är somkommer att stå i propositionen om den härbrännande frågan. Jag tycker att skolministernskall lämna besked , för det är väldigt många somundrar.Anf. 22 ():Fru talman! Jag vill börja med atttala om barnens rätt. Vi har skrivit en motion ombarnens rätt som omfattar 28 punkter. Det är frågaom barnens rätt, inte föräldrarnas rätt, inte skolansrätt och inte samhällets rätt. I det här fallet är detfråga om barnens rätt till hälsovård.Skolministerns svar på fråga omelevernas berättigade krav på att få tillgång till engod hälsovård är inte tillräckligt klart, tycker jag.Själv har jag arbetat som skoltandläkarepå samma skola som har varit lärarevid . Vi har med andra ord var och en 35års erfarenhet av eleverna och deras familjer i ettvisst bostadsområde i . Jag känner barnen,föräldrarna och far- och morföräldrarna väl. Jaghar träffat dem allihop. ''Jag anser attskolhuvudmannen även fortsättningsvis skall varaskyldig att anordna skolhälsovård'', men,skolministern, här står ju, precis som , inget om att skolläkarna skall vara kvar. Dettalas bara om skolhälsovården. Men vad kommerden att innehålla i fortsättningen? Det vill jag hasvar på av ministern.Jag vet hur mycket det betyder att bara finnas på enskola, att barnen vet om att de kan kommainspringande, att just de i det aktuella ögonblicketkan få visa upp sina andliga eller kroppsligakrämpor och få hjälp och tröst just då.Skolhälsovård heter det, med betoning påhälsovård. Är man sjuk, behandlas man inte iskolhälsovården. Då remitteras man tillsjukvården, till distriktsläkaren eller vård påsjukhuset. Men krävs just enlegitimerad läkare för att bedöma om eleven är sjukeller inte. Precis som när barnen går tillskoltandläkaren kan inte skolsköterskan se ombarnen har hål eller inte. Det krävs en legitimeradspecialist för att kunna förklara någon frisk.Faktiskt finns det sådana situationer. Deförekommer också inom skolhälsovården.Att patienten mår dåligt när den springer in äranledningen till att patienten över huvud tagetkommer. Man kan må dåligt kroppsligt ellerandligt. Många barn vet inte riktigt varför de mårdåligt. När skolsystern eller skolläkaren inte är iskolan kommer elever ofta in till oss påskoltandpolikliniken, för vi är alltid där så längeskolan är öppen. Vi sätter på plåster, tröstar, tarkontakt med föräldrarna eller kanske med läraren,med kurator eller rektor. Att plocka bort dennapersonal är fel. Någon skall finnas på plats, intevara ersatt av en papperslapp som säger åter dåeller då, stängt mellan hägg och syren. Det ärmycket viktigt för barnen och ungdomarna att detfinns någon där och tar emot.Tänk att bara komma på idén att urholka barnensrättigheter , när vi har skrivit under , och ratificerat den dessutom,barnens rättigheter till hälsovård, varför gör vi så?Vi minskar också barnens trygghet. Så fattiga vihåller på att bli i . Jag tycker att det ärtråkigt att höra sådant här. Har föresten ministerntänkt sig att föräldrarna skall ta ledigt och följa medtill vårdcentralens doktor eller skall barnen, sex åroch uppåt, ensamma åka till sjukhuset ellervårdcentralen? Skall detta gälla även när de friskabarnen skall göra sina kontroller hos läkare?Naturligtvis skall läkaren komma till skolan.Läkaren skall kunna träffa skolsköterskan, barnet,läraren, kuratorn, logopeden och tandläkaren. Dethänder faktiskt inte så sällan. Många av barnenssjukdomar syns i munslemhinnan. Alla dessa skallinte behöva uppsöka vårdcentralen när de villdiskutera om ett visst barn. Det är faktiskt rentoekonomiskt.För att inte tala om erfarenheterna ute iglesbygderna, där människorna måste färdasmilslånga vägar när de skall besöka sin vårdcentral.Skolministern måste svara på frågan om huruvidaman skall ändra även det som är bra.Skolhälsovården kan förvisso förbättras. Menvarför skall vi då göra den sämre?Avslutningsvis vill jag återge en sak som står att läsai dag i tidningen : Garanterat beslut i dagom skolläkarnas vara. Kommunalrådet vägrarinvänta ministersvar. Kommunalrådet tänker heller inte gå med på någonbordläggning i väntan på skolminister svar på en interpellation från UllaTillander (c) i frågan.Jag träffar ju ministern till och från och vet vad hantycker, säger . Men vad sägerskolministern om det som jag här har återgett?Anf. 23 ():Fru talman! Jag har lyssnat till debatten. Men jagvet inte riktigt vilken tolkning jag skall göra.Återigen slår jag emellertid fast att jag litar på detsom har sagt i den frågedebatt somvi har haft. Vi delade då uppfattningen att skolanshälsovård med sin medicinska del är ett nödvändigtkomplement till skolans pedagogiska mål.Dessutom delade vi uppfattningen att ansvaret förskolbarnens hälsa måste ses i ett vidare perspektiv.Det går inte att bara se till den hälso- ochsjukvårdsorganisation som vi har och som gällervuxna. Alla resurser måste utnyttjas i samverkan.Det gäller då skolan, fritiden, kulturen och detsociala kunnandet. För barnen är det mycket viktigtatt det finns en kontinuitet i det vardagliga arbetet.Denna kontinuitet är faktiskt viktigare än vadpersonalkontinuiteten i sjukvården är för vuxna.Friska barn har ju inte särskilt mångasjukvårdskontakter. Däremot går barnen i skola imånga år. Då bör de ha möjlighet att bygga upp entillit till sin skolsyster eller sin skoldoktor. Barnenmåste våga vända sig till dessa när de känner sigövergivna, ledsna, mobbade eller utfrysta. Allasådana känslor uttrycks genom att barnen säger attdet gör ont någonstans.Jag tycker att det i debattmed mycket väl har uttryckts attsociala och känslomässiga störningar är de storaproblemen för barnen . För att skolan skallkunna bidra till att dessa problem löses måsteanpassningen till livet gå bra, något som vi alla vill.Då måste vi också se till att skolanshälsovårdspersonal finns i skolan. Dessa personerskall vara lättillgängliga, och de skall ha möjlighetatt arbeta med helhetssynen för att kunna hjälpabarn och föräldrar men också för att kunna gelärarna stöd, så att dessa orkar med allt oroligarebarn och allt bråkigare klasser.Förra året behandlade vi en proposition omelevmedverkan i skolans arbetsmiljöarbete. Såvittjag förstår utgör skolans hälsovård en del av detarbetet. Men hur skulle det arbetet gå till om detinte fanns engagerade och kunniga människor iskolan?Förra gången vi aktualiserade dessa saker var jagmycket glad över att vi tycktes vara överens.Ännu en gång ber jag att så tydligtatt också interpellanten vågar lita på honomuttrycka att det av många skäl behövs en lagstadgadskyldighet när det gäller barnen. Det viktigaste ärkanske omsorgen om barn med speciella problem,omsorgen om skolans arbetsmiljö och möjlighetenatt på lokal nivå, i varje skola, konkretisera WHOsfolkhälsomål för att också skall ha en chansatt nå uppsatta mål fram till år 2000.Anf. 24 ():Fru talman! Det är bra att kommunerna även ifortsättningen är skyldiga att ha skolhälsovård.Men jag vill betona att det också behövs enupprustning. Det får alltså inte vara fråga om ennedrustning. De yrkeskategorier som finns i skolanbehöver finnas kvar. Som sade ärdet nödvändigt med tanke på folkhälsan.Enligt gjorda beräkningar skulle avcancerfallen kunna undvikas om människor hadebättre levnadsvanor. Belastningsskador,könssjukdomar och många andra saker kan ocksåförebyggas. Det handlar också om att förbättraarbetsmiljön. Jag tror att jag, utan att skryta, kansäga att vi i jagade regeringen medblåslampa för att får arbetsmiljölagen tillämpad iskolan. Det dröjde , innan man kom med ettförslag om elevskyddsombud. Men detta räckerinte.För mig som folkpartist har det varit riktigt roligtatt läsa dagens . Det är mycket vanligt medbarnolycksfall i skolan. Hälften av alla olyckor somdrabbar 10--15-åringar inträffar i skolan. När detgäller 7--9-åringarna sker var tredje olycka i skolan.Det som glädjer mig är att det står att läsa attsocialstyrelsen kräver att alla olycksfall skallregistreras. Det är en gammal käpphäst som vi ifolkpartiet liberalerna har haft. Manmåste betänka att synnerligen många olycksfall harett samband med våldshandlingar. I det fredligaNorrbotten handlar det om av de s.k. skololycksfallen. Detta är således en viktigarbetsmiljöåtgärd som behöver vidtas, vid sidan avvad som behöver göras när det gäller mögel, bulleretc. Den tredje stora huvuduppgiften gälleromsorgen om barn med speciella behov. Debehoven känner man ofta till redan från tiden påbarnavårdscentralen eller mödravårdscentralen.I dagarna har en stor hälsoundersökning gjord iMalmöhus län offentliggjorts. Av dennaundersökning framgår att förskolebarnen mårsämre än vad man har trott. Vidare skall regeringeni dagarna ha fått folkhälsogruppens rapport ''Klassoch ohälsa hos barn och ungdomar''. Man har följtbarn och ungdomar i åldrarna 4--. Enligtpressen har av pojkarna i 18-årsåldernallvarliga psykiska och sociala problem. Det rör sigom personer i riskgrupper som man har kunnatfånga upp mycket . Men det är kommunernasom får stå för kostnaderna. Det gäller t.ex.missbruksvården och åtgärder i fråga omsamhällsplaneringen. Det är därför oerhört viktigtatt vi får en förstärkt barnkompetens på alla nivåer.Det gäller ju tidigt att fånga upp barn i riskgrupper.Vidare är det mycket intressant att läsa vad somstår i från . ClaesSundelin, som har presenterat folkhälsogruppensrapport, tycker att det vore lämpligt att slå ihopbarnhälsovården och skolhälsovården.Socialtjänsten och barnpsykiatrin skulle in iskolorna, menar han. Varje kommun skulle kunnaskapa en barn- och ungdomsnämnd och en centralför barns och ungdomars hälsa. Dessa tankegångaråterfinns i stor utsträckning i den partimotion somvi i liberalerna har väckt om utsattabarn. Det behövs ett förbättrat samarbete vidskolstarten. En gemensam huvudman förbarnhälsovården och skolhälsovården skulle göradet möjligt också för små kommuner att ha läkare,skolsköterskor, psykologer och socionomer medsärskild kompetens på barn- och ungdomssidan. Vitror att man bör fundera över att göra det möjligtatt inrätta speciella barnnämnder i kommunernaför att på det sättet förstärka den här kompetensen.Jag reagerade på vad statsrådet sade i den förradebatten här , nämligen att detsom sker i skolan och förskolan behöver kopplasihop för att det skall bli ett effektivareförebyggande arbete. Jag skulle vilja veta hurstatsrådet uppfattar de tankegångar som återfinns ivår partimotion och som också harframfört. Kunde det som vi har tagit upp varanågonting som regeringen är beredd att arbetavidare med?Anf. 25 Statsrådet ():Fru talman! Först några ord till . är engagerad iregeringens folkhälsogrupp. De förslag och idéersom han har redovisat tycker jag är oerhörtintressanta.När det gäller skolområdet ser jag för min delgenast några frågor som så att säga ligger i sammafåra av debatten. Det gäller dels det som vi sade iden förra debatten om kopplingen mellan förskolanoch skolan, dels det som vi har skrivit ibudgetpropositionen i anslutning till förslaget,nämligen att vi faktiskt förväntar oss att man ikommunerna går mot en gemensam barn- ochungdomsnämnd, där dessa frågor samlas ochsamordnas för att på så sätt få maximalt godaförutsättningar för barns uppväxt och fostran. Denspeciella detaljfråga som vi nu diskuterar skallnaturligtvis också kunna ses i det perspektivet --hälsovården och hälsofostran i skolan. Där har jagfaktiskt i gymnasiepropositionen,kunskapspropositionen, föreslagit att idrottsämnetskall ges den karaktären att den också handlar omhälsofostran. Vi får en bredare ansats mot kost,motion och hälsa. För det förslaget känner jag attjag har fått ett stort gensvar, bl.a. av idrottslärare.Där tror jag att vi kan göra en väsentlig insats förfolkhälsan. Så mycket av det som tar upp är sådant som vi redan arbetarmed eller sådant som vi faktsikt borde kunnakomma överens om att genomföra eller att försökaatt åtgärda i takt med att vi får fram resurserna, förtydligen tänker vi på samma sätt.Till : Vi förde en frågediskussion idenna sak för . Vi hade då,precis som , samma uppfattning omskolhälsovården. Jag fattade mittinterpellationssvar mot den bakgrunden mycketkort. Jag trodde nog att de som interpellerar följersakfrågan i kammaren. intar enväldigt aggressiv attityd i talarstolen och drar demest fantastiska slutsatser av mitt mycketkortfattade interpellationssvar. Det blir inte bättreav att hon stöds av , som bygger uppsitt inlägg på ungefär samma sätt som måste nog göra damerna ochStenberg besvikna genom att säga att jag på intetsätt planerar den typ av förändringar som ni byggerhela er agitation på. Jag kommer att föreslå enreglering av skolhälsovården i fortsättningen, somär i överenstämmelse med dagens. Till följd av endel förändringar i skolsystemet kommer jag att göraen del justeringar, men ingenting som kvalitativtförändrar det som faktiskt reglerar det som skallske ute i skolorna. Jag har mycket höga tankar omskolhälsovården och om dem som arbetar med den.Har man egna barn som går i skolan vet man vaddet här betyder. Svårare än så är det inte.Sedan för och enkommunaldebatt i . Den tänker jag intelägga mig i, den får ni klara ut i . AnitaStenberg citerade tidningen , där det ståratt ett kommunalråd har uttryckt sig på det enaeller det andra sättet. Men en debatt om det fårföras i annat sammanhang än i anslutning till deninterpellation som jag nu har att besvara och somgäller skolhälsovårdens framtida reglering i detlagverk som vi har att ta ställning till i riksdagen.Det förbereds inte några sådana försämringar ellerförändringar som och har byggt sina inlägg på. Där intar jagsamma position som jag intog när jag bemötteMargitta för . Så liggerdet till.Anf. 26 ():Fru talman! Det är mycket bra om våra farhågor äröverdrivna. Men det är väldigt många som kännersådan oro som jag här har gett uttryck för.Margitta uttryckte sig så här: Lita på vadGöran har sagt.Även om inte vill gå in i en debattom det som har hänt i , måste jag säga attom konsekvenserna blir sådana som i är detillavarslande. Sådant kan vi inte acceptera. Jagtycker inte heller att svaret är tydligt. stoddet klart utsagt att det skall finnas skolläkare ochskolsköterska, men talas det rent allmänt omskolhälsovården.I dag fattas ett beslut i Malmökommunfullmäktige, med socialdemokratiskmajoritet, om besparingar inom skolhälsovården.Man har inte en aning om vad det får förkonsekvenser, men man vet att man skall ta bortskolläkarna. Det saknas heltkonsekvensbeskrivningar. Detta vill inte GöranPersson kommentera, och det oroar mig.Jag vill ställa ett par frågor: Anser det också i fortsättningen är viktigt att det förskolhälsovården skall finnas både skolläkare ochskolsköterska? Är det angeläget attskolhälsovården, med skolläkare, skall varakostnadsfri, att den är nära till och att den finns påskolan?Det har blossat upp en livlig debatt om dessafrågor. Man brukar ju säga: Ingen rök utan eld. Detär många som har reagerat och som känner sigmycket oroliga. Flertalet berörda skolors Hem ochskola-föreningar har reagerat kraftigt. Dem körman helt enkelt inte över, hoppas jag.I ett brev från några skolsköterskor i Stockholmstår så här: ''Vi har med bävan tagit del av det nyaförslaget om skolhälsovården. För oss känns detsom om hela elevvården håller på att utarmas. Vianser att skolläkarna inte bara utför de vanligarutinundersökningarna utan är ett ovärderligt stödför oss och för de elever som de följt . '', som redan nämnts i debatten ochsom är överläkare vid barnhälsovården vidAkademiska sjukhuset i , säger så här:''Detta är viktigt att'' -- -- -- med anledning av vadsom befaras kommer att hända -- -- -- ''attskolhälsovården finns i skolan. Skolsköterskan haren nyckelroll. Men skolsköterskan och skolläkarenär ett team, och det som behövs är ett förstärkthälsoarbete där lärare och den medicinskapersonalen kan göra programarbetet tillsammans.Det gäller inte bara elever som har tillfälligahälsoproblem, utan det handlar framför allt om måste arbeta med förebyggande insatser motsådana saker som rökning, mot tidigaalkoholdebuter, mot sexuellt överförda sjukdomar,tonårsaborter som ökar oroväckande, osv. ''Jag slutar med detta, men jag är angelägen att omatt få svar på mina frågor.Anf. 27 ():Fru talman! Så bra, skolministern, om jag har fel.Jag vill ha fel i denna fråga. Men kan inte dåministern gå ut och ringa tillkommunalråden i och tala om detta, så attde förhindras att fatta ett felaktigt beslut? ''Jag harträffat ministern till och från och vet vad hantycker'', skriver , som skall dra inskolläkarna i . Kanske har hanmissuppfattat ministern. Ni har kanske talats vidvid något tillfälle och det har blivit ett missförstånd.Men rätta till det kvickt, för beslutet fattas i dag.Anf. 28 Statsrådet ():Fru talman! Först till : Det går intetill på det viset att ett statsråd ringer tillkommunalråden och talar om för dem vilken politikde skall driva i sina resp. kommuner. Det är möjligtatt den typen av föreställningar existerar imiljöpartiets värld, men så fungerar inte svenskkonstitution, och den får vi faktiskt försöka hållaoss till. För Malmöpolitikerna gäller nuvarandereglering, uttryckt i skollagen, och den har de attfölja. Jag utgår från att de förslag som de har lagtfram ryms inom skollagens och övrigaförfattningars råmärken. Så ligger det till. Någotannat är det icke fråga om i det här fallet. Sedan fårAnita och klara ut sinlokala Malmödebatt i ett annat forum än riksdagen.Jag blir faktiskt litet irriterad över att göra Malmödebatten till någonting somskall pådyvlas mina ambitioner och minproposition. Den proposition som jag har för avsiktatt lägga fram kommer inte att på något visförändra skolhälsovården kvalitativt. Det har jagredan en gång tydligt deklarerat i ett frågesvar tillMargitta och alldeles här i en replik tillUlla .