prot · GE09124 · 1991-06-03 00:00:00 — Det har vi i utskottet också uttalat, ochjag hoppas verkligen att det blir så.Jag har själv varit med om att fatta beslut omförbud i fråga om kadmium. Det var på 80-talet.Men det beslutet har aldrig kunnat genomföras,därför att det genomdrevs utifrån alltför dåligakunskaper. Således tror jag att det är farligt attkräva förbud och hårda tidsramar om det inte finnstillräckliga kunskaper i botten, för då blir det helabara ett fiasko -- precis som det blev med förbudeti fråga om kadmium, ett beslut som alltså aldrig harkunnat genomföras.Till slut, herr talman, vill jag tacka för de vänligaord som jag har fått höra från mina kamrater. Jagtycker att det alltid har varit fina debatter. Det harvarit en god stämning i utskottet. Vad som ärviktigt: vi har alla haft en gemensam vilja att någoda resultat på miljöområdet. Det uppskattar jaghögt. Tack så mycket!Anf. 75 ():Herr talman! Vi har kommit in i en vänlig fas idenna debatt. Jag håller helt och fullt med dem somuttalat sin sympati för . Efter deår som jag har varit med i utskottet har jag ingenannan uppfattning än den som har kommit tilluttryck här. Hon har varit en stor tillgång, hon haralltid varit saklig och vänlig.Det är en stor, omfattande och viktig propositionsom vi behandlar . Det är ett stort ochinnehållsrikt betänkande, som inrymmer intemindre än 249 reservationer. För att få en vissordning på det hela har vi delat in debatten i fyraolika avsnitt. Jag kommer in i debatten vidinledningen av det tredje avsnittet och kommer attberöra en del av de frågor som skall behandlasunder detta avsnitt.Jag yrkar bifall till ytterligare en reservation, utöverde reservationer som och tidigare yrkat bifall till, nämligenreservation 44. För att spara tid har vi från vårt hållvarit mycket restriktiva, vilket inte innebär att våraövriga reservationer inte skulle vara för ossangelägna. De ställningstaganden som vi gör och deåsikter som vi framför återkommer vi till iframtiden -- det är jag övertygad om.Det är väl känt att vi moderater slår vakt om enskiltägande. Vi vill uppmuntra och stödja de människorsom vill ta ansvar, som vill äga och förvalta. Vireagerar därför när majoriteten uttalar attmarkägaren och företagaren skall ta sin del av detekonomiska ansvaret för att säkra skyddsvärdaområden. Det är ett ingrepp mot privat egendomoch en kränkning av äganderätten. Principen stårdessutom i strid med tidigare beslut omrätten till ersättning enligt plan- och bygglagen.Vi anser det inte heller nödvändigt att satsa 750milj.kr. för inköp av skogsmark. Vi moderatermenar att en samverkan med skogsbruket omskyddsinsatserna skulle bli både effektivare ochkunna ske till längre kostnad än vad som nuföreslås.Staten är inte speciellt bra på att utöva naturvård.Det räcker inte bara med att utfärda bestämmelserom reservat och naturvårdsområden. Genom attprivata markägare och ideella föreningar ägnar sigåt naturvård begränsas kostnaderna ochverksamheten effektiviseras. De statliga inköpenbör därför begränsas och endast få ske iundantagsfall i enlighet med de moderatapartimotionerna.Det stora felet enligt vår uppfattning i dagensskogspolitik är att den är reglerad in i minsta detalj.Det är i praktiken myndigheterna, intemarkägarna, som bestämmer hur marken skallbrukas. Denna detaljstyrning måste därföravskaffas.Skogs- och markägare måste få chansen tillengagemang och därmed utveckla egna idéer ochlösningar. Då stimuleras mångfalden ochnytänkandet till gang för såväl skogsbruket somnaturvården.Dessa frågor tas upp i vår reservation 235, till vilkenIngvar tidigare yrkat bifall.I vår motion Jo105 tar vi också upp de problem ochden stora kostnad det innebär att naturvårdsverketköpt stora skogsarealer, men saknar medel attfullfölja köpen. Vi föreslår att avtaletomförhandlas på så sätt, att staten erbjudersäljaren skogsmark från domänverket. Det finns,enligt vår uppfattning, ingen anledning att dra påsig så stora kostnader när det finns gott om mark attbyta med.När det gäller kalkning av skogsmark har vi ingenannan uppfattning än den som framförs ipropositionen om behovet av kalkning. Det är ettbehov som ökar så länge nedfallet avsvavel och kväve överskrider den kritiskabelastningen. Kalkningen, som är ett sätt attåtminstone på kort sikt begränsa försurningen, drarstora kostnader. Kostnaderna kan beräknas tillmellan 300 och 500 milj.kr.Vi moderater anser det vara skäligt att markägarenstår för en viss del av kostnaden, förslagsvis ,med eget arbete inräknat.Vi anser nu liksom tidigare att miljöavgifterna inteskall fungera som en skatt för att klara statensfinanser utan skall användas för att förbättramiljön, i första hand för kalkning ochåterställningsarbete. Genom att avgifternafonderas skapas en långsiktig och säker finansieringtill gagn för miljön och naturen. Detta görmiljövården oberoende av budgetmedel ochstatliga anslag.Det måste val fel att beskatta miljöförstöring ochse det som ett medel och en utväg att klara statensfinanser. kan på det sättet göra sigberoende av miljöförstöring för att slippabudgetunderskott. Men det måste vara rätt att ta uten avgift som används för att återställa miljön eftermiljöskador, forska för att finna bättrereningsmetoder och substitut för skadliga ämnen.Ett sådant system skapar en god cirkel, därinkomsterna och miljöförstöringen minskar isamma takt eller rent av att miljöskadorna minskarfortare än inkomsterna till fonder.När det gäller förorening av gränsvattnen inorra skriver utskottets majoritet attvissa åtgärder redan vidtagits för att minskaföroreningarna och utsläppen och att dessutomytterligare åtgärder utlovats, såsom att lägga nermassafabriken i . Jag anser att vi nu levttillräckligt länge på norska löften som inte infriats.Vi har fortfarande varken torsk eller rödspättahemma i min skärgård, precis som det har varit desenaste 15 åren.Det är oerhört trist att leva i en fiskefattig, nästanfisketom, skärgård där bortåt ett hundratalskärgårdsfiskare för inte mer än 30--ficksin försörjning. De har slagits ut av föroreningar iden inre skärgården av en onaturligt stor sälstam iytterskärgården. Det finns därför anledning att taupp förhandlingar där överenskommelser träffasom reducering av förstörelsen, men också omåterställande av fiskbestånden inom de områdensom drabbats.I ett särskilt yttrande tar vi upp ett par av de frågorsom behandlats ingående av . Vårtena yttrande har som rubrik ''Hotade arter --Genteknik''. När det gäller genteknik pekar vi påden varsamhet som måste iakttas, behovet avforskning och internationellt samarbete samt attökade kunskaper måste vara en grund näranvändning av tekniken bedöms. Det är viktigt attanalysmetoden har så god säkerhet att den kananvändas när konsekvenserna för människor ochmiljö skall bedömas.Det andra särskilda yttrandet berör de fjällnäraskogarna. Vi uttalar där att skyddet skall förstärkassamtidigt som förutsättningar för ett livskraftigtskogsbruk skapas. Vi hänvisar till våra förslag omindelning av de fjällnära skogarna i olikaskyddsklasser, men uttalar attmarkägaren skall ersättas om myndigheternas kravinnebär försvårad markanvändning.Anf. 76 ():Herr talman! Det är vänlig ton i debatten, sägerJens när han tackar . Jaginstämmer i detta, och jag vill rikta ett tack till JensEriksson. Jag vet inte om kommer attdelta i någon ytterligare debatt här i , menjag vill säga att samvaron med har förmig varit mycket inspirerande. Han är ett lexikon ifiskefrågor. Han har tillfört oss alla myckenkunskap.Debatten är vänlig. skall vi i detta avsnittdebattera med . Det innebärkanske att vi tar upp en del av de skillnader somfinns i naturvårdspolitiken mellan folkpartietliberalerna och socialdemokraterna. Men innan jagtar upp den debatten, herr talman, vill jag rikta ettpar ord till . Det är flera här som hargjort det med anledning av miljöpartietsåterremissyrkande.I nära en månads tid har jordbruksutskottetmorgon, middag och kväll arbetat med dettamiljöbetänkande. Det har klagats på att det harkommit fram för sent och det har det gjort. MenMarianne från har varitensam. Var fanns i den diskussionen?Var fanns ?När vi nu går till omröstning , anser jag attÅsa bör rodna av skam, eftersom hon intehar deltagit i realbehandlingen avmiljöpropositionen. Var ute i landet?Vandrade hon kanske i vårsolen? Det är allvarligt,eftersom har sagt att kanbli deras ministerkandidat.Också bör rodna, dock icke likamycket som , eftersom han har varittjänstledig en del av tiden. har gjort det tunga jobbet behöver inte rodna.Herr talman! Liberal miljösyn utgår ifrånförvaltarskapstanken. Denna tanke utgår ifrånkristna och humanistiska etiska värderingar. Denuttrycker att människan har rätt att utnyttja denaturtillgångar som står till människansförfogande. Detta nyttjande måste göras medansvar. Rätten att nyttja naturen innebär ingen rättatt missbruka den. Vi liberaler tror att tillväxt ochutveckling är en nödvändighet för att göra vår jordmänsklig för så många som möjligt.Det är i det här sammanhanget viktigt attunderstryka att förvaltarskapstanken medför att vimed den socialliberala samhällssynen värjer ossmot rovdrift, när det gäller både den enskildamänniskan och naturen i övrigt. Tillgången tillnaturen är som min partikollega sade i debatten ett lån, en tillgång som vihar att förvalta för kommande generationer.Det kan i det här sammanhanget vara lämpligt attpåminna om att den samhällsförändrarenAdolf väckte -- såvittjag kan utröna -- den första arbetsmiljömotionen iriksdagen. Den vände sig mot den rovdrift motmänniskan som delvis fanns i den framväxandeindustrialismen.I början av det nya seklet, som går mot sinavslutning, väckte liberalen enmotion om naturvården. Starbäck kände de hotsom fanns mot orörda naturområden. Grunddragen i Starbäcks motiongäller än , trots att det är nära denväcktes. Åtskilligt positivt har hänt pånaturvårdsområdet, men hoten finns kvar.Herr talman! Vi i liberalerna har oftamed rätta kritiserat socialdemokraterna förbristande engagemang på naturvårdsområdet. Försocialdemokraterna har det gällt att så långt sommöjligt nyttja naturtillgångarna och ibland suga utdem. Naturvården har blivit en lyx som har fåtttillgodoses först som en restprodukt när andrabehov är tillgodosedda.Folkpartiet liberalerna har därvid fått tjäna som enmotkraft. Vår aktiva opposition har ibland stoppatrisker för utarmning, ibland medfört uppbromsningav en pågående negativ utveckling.Jag skall nämna några sådana områden. För attundvika missförstånd vill jag först dock nämna attvi från anser självfallet att utbyggnadenav vattenkraften och nyttjandet av våra skogar variten av de oundgängliga och nödvändigaförutsättningarna för att bygga upp vårt land ochdet välstånd vi har.Vår kritik gäller överutnyttjandet.Utbyggnaden av vattenkraften har gett oss renenergi och har, som jag sade, varit en avförutsättningarna för vårt lands utveckling.Samtidigt påverkar utbyggnaden det ekologiskasystemet. Vi har med skärpa uttalat att dekvarvarande älvarna nu måste skyddas.Miljöminister har då och då kastatfram propåer om att någon eller några av demmåste byggas ut. har vår opposition, senareockså med stöd av andra, stoppat utbyggnaden. Viser det som en framgång, men vi litar ännu inte heltpå socialdemokraterna.Den socialdemokratiska politiken har inneburit ettöverutnyttjande av våra fjällskogar. En stor del avde orörda skogar som finns kvar är i privat ägo. Detär naturligtvis en stor pedagogisk uppgift attövertyga ägarna om bevarande, när staten genomdomänverket gjort alltför stora ingrepp. Detbehövs också ekonomiska resurser för attkompensera dem som har fått avstå frånavverkning. har miljöministern tvingats attbromsa utvecklingen. Vi anser dock fortfarande attdet behövs en hänsynsgräns och det har vireserverat oss för. har år efter årbegärt resurser för skydd av hotade arter.Socialdemokraterna motsatte sig länge detta. Vårentränga opposition har gett resultat, och finnsanslag även om de är otillräckliga.Folkpartiet liberalerna anser att somprincip bör uttala att av skogsarealen nedanförfjällområdet bör avsättas för friare utveckling, mendet återstår att uppnå majoritet för denna synpunkti . Miljöministerns inläggande av växelbakåt när det gäller markinköpen, som jagåterkommer till, är en varningssignal. Vad hjälperdet att lyriskt tala vackert om behovet att skyddanaturen, när man inte ens vill ställa upp för att täckade kostnader man har avtalat om?Det har träffats en kompromiss omjordbrukspolitiken, som liberalernaställer sig bakom. Jag vill dock påpeka att vårmetod att skydda det öppna landskapet torde varaden mest effektiva. Vi vill att det gemensammaansvaret för att behålla det öppna landskapetkonkretiseras i att staten genom arealersättningbetalar dem som har som uppgift att skötaåkerjorden. Ersättningen för odling av livsmedelräcker inte för att bönderna också skall kunnafullgöra uppgiften att ge oss det öppna landskapsom vi alla värdesätter så mycket.Herr talman! Det här var några områden därfolkpartiet liberalerna agerat. Jag skulle kunnanämna fler, men jag övergår nu till att kommenteranågra av våra motioner på naturvårdsområdet sompekar framåt.I reservation 164, som vi har avgett tillsammansmed och som jag yrkar bifall till, tar viupp principerna för naturvården. När jag läsercenterns reservation 165, finner jag att om rimlig tidför arbete funnits hade vi mycket väl kunnat skrivaoss samman till en gemensam reservation.Vi säger i reservationen att skyddet av denbiologiska mångfalden nationellt ochinternationellt framstår som en av vår tidsviktigaste uppgifter. Trots alla vackra ord är flora-och faunavården en försummad del som måste fåökad tyngd. Naturvårdsstrategin måste få utgå frånvad naturen tål och grundas på biologiskakunskaper om landskapets mosaikartadesammansättning, där de olika arterna är beroendeav varandra. Det behövs mer forskning, och deomfattande rön som finns på många områden måstesamordnas och nyttjas. Det bakgrundsmaterial somfinns är mycket bättre än den proposition sommiljöministern lämnat.Utöver de skyddsinstitut som finns, naturreservatoch nationalpark, vill vi införa något som vi kallarför hänsynsområde. De flesta markägare som harskyddsvärda arter är stolta över detta och vill görainsatser. Genom frivilliga avtal och ersättning förförsvårad användning kan man på ettenklare sätt än att bilda naturreservat komma tillrätta med problemen. Ett hänsynsområde kan varaett sätt att öka den enskilda markägarensengagemang för naturvårdsfrågorna.Eventuella ersättningar kan spridas i tiden och pådetta sätt skulle de konstlademotsättningar som uppstår vid reservatsbildningaröver huvud taget kunna motverkas.Vi har i en reservation understrukit hur viktigt detär att naturvårdsmark överförs från domänfondentill naturvårdsfonden. Inte minst angeläget är dettanär domänmark nu skall utförsäljas. Det behövsockså bytesmark för de lantbrukare som skall avståmark för bl.a. naturreservat. Jag har redan nämntatt liberalerna anser att ettenprocentsmål bör inrättas för skogsmark nedanförde fjällnära skogarna.Herr talman! Det reella ansvaret för naturvårdenvisar sig också i vilka resurser man är beredd attställa till förfogande. I vår reservation 227, som jag,herr talman, yrkar bifall till, föreslår vi ökadeanslag för forskning, hotade arter, utvärdering avkalkning och vård av naturreservat. Det ärbeklagligt att det inte har gått att samla majoritetför dessa angelägna anslagsbehov.Herr talman! Jag vill avslutningsvis säga några ordom något av det mest anmärkningsvärda som finnsi miljöministerns sena proposition till riksdagensavslutning. Statsrådet ville, trots attkontrakt om skyddsvärda områden träffades, sänkaanslaget för markinköp. Det gällde bl.a.Färnebofjärden vid utlopp, Dalälvenvars återställande statsrådet ordat så mycket om.Det är glädjande att jordbruksutskottet i stort settsamfällt ger statsrådet bakläxa genom att tillstyrkabl.a. liberalernas motion om höjning avanslaget till 140 milj.kr. Vi ser det som en framgångför vår naturvårdssyn och är naturligtvis myckettillfredsställda med att också socialdemokraterna iutskottet har ställt sig bakom förslaget.Tillstyrkandet har åtföljts av en skrivning om denenskildes ansvar. Vi har i ett särskilt yttrande sagtatt vi får återkomma till vår bedömning avresultatet av den allmänna beskrivningen närförslag redovisas. Skrivningen överensstämmer istora stycken med den naturvårdssyn som vi har. Vikan dock inte tänka oss konfiskation av enskildegendom. Kanske är det inte detta det är fråga om.En stor del av dessa frågeställningar tas upp ochtäcks i vår reservation om hänsynsområden.Herr talman! Jag ställer mig bakom allareservationer från och yrkar bifall till dereservationer som tidigare yrkatbifall till.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av tredje vice talmannen medgavkammaren att det ärende som för närvarandedebatterades, dvs. jordbruksutskottets betänkandeJoU30, samt de ytterligare betänkanden som hanndebatteras färdigt under återstoden av dagenssammanträde skulle företas till avgörande i ettsammanhang i början av morgondagensarbetsplenum.AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.Anf. 77 () replik:Herr talman! tycker att det skullevara bättre om vi är fler miljöpartister i utskottetvid varje sammanträde. Det är emellertid litet försvårt, eftersom vi är bara 20 ledamöter i riksdagenoch det finns 16 utskott. Dessutom måste vi bevakaen lång rad andra funktioner. En och annan kan jufaktiskt vara sjuk emellanåt eller ha andrasvårigheter. Tyvärr kan jag inte tillgodose detönskemålet från beklagar sig också över att ÅsaDomeij inte sitter med i något utskott, då hon ärlanserad som ministerkandidat av några imiljöpartiet. Det är ett litet märkligt argument. Detskulle betyda att ministerkandidaterna måste sittamed i utskottssammanträden. Jag har aldrig sett attBengt har suttit med i någotutskottssammanträde. Jag undrar hur det är meddetta egentligen. Det är en konstig argumenteringfrån sida.Då har vi återremissyrkandet -- om man nu skallvara allvarlig. Vi i tycker -- jag harförstått att alla partier tycker så -- att behandlingenav miljöpropositionen och alla de motioner som ärkopplade till den har varit summarisk och inte allstillfredsställande. Det hade varit mycket bättre omdet hade funnits mer tid. Då hade det funnitsbetydligt större möjligheter att verkligen penetrerafrågorna och kanske komma fram till en del andrasaker att komma överens om. Det är det som ärbakgrunden till att vi kräver återremiss. Vi tyckeratt miljöfrågorna är så viktiga att man inte kanbehandla dem på detta sätt, i synnerhet inte närärendet har skjutits upp i rad. Behandlingenhar varit summarisk, och det har vi alltid ställt upppå för att vara samarbetsvilliga och försöka göra såmycket som möjligt av situationen.Det är svårt att begripa vad det är som är såupprörande. Är det att ett parti vill behandla ettärende mer seriöst och mer ingående än vad somhar varit möjligt ? Det är ingen kritik mot attni i utskottet har arbetat så mycket och det arbeteni faktiskt har gjort i utskottet. Ni hararbetat mycket, och det vet vi om. Både ÅsaDomeij och jag har suttit med i den utskottsgruppsom har bakom sig. Vi harägnat kvällarna åt att läsa i genom allting ochförsökt göra det bästa möjliga av situationen. Detär bara att konstatera att det har varit oerhörtmycket och och alltså svårt att göra mycketatt göra av det hela. Det är därför vi tycker attdenna fråga borde behandlas mer seriöst.Jag kan inte tolka denna diskussion på annat sätt änatt man från sida, i synnerhet LarsErnestam, egentligen inte betraktar dessa frågorsom så fantastiskt viktiga som vi gör. dem ändå som något man har fått arbeta medoch att det är roligt att ha några frågor kvar tillvalrörelsen -- vi skall inte komma överens om förmycket osv. Det tycker jag är litet tråkigt.Anf. 78 ()replik:Herr talman! Jag tycker att det sadehär om var och fanns varså otroligt intressant. Vad jag kan förstå skulle detinnebära att med och iutskottet, dvs. tre miljöpartister, skulle det ha blivitett betydligt bättre betänkande. Det måste hainneburit att vi hade fått mer tid att prata om justmiljöpartiets motioner i ärendet. Det är glädjandeom tycker att det var de motionernavi skulle ha pratat mera om och att vi skulle ha setttill att få majoritet för dem. Det har inte riktigtantytts att motioner varså populära. Men det gläder mig.Vi skall nog se till att det blir en behandling avmiljöfrågorna, där vi kan ägna mycket tid åtmiljöpartiets motioner och förhoppningsvis fåutskottsmajoriteten med oss i dessa viktigaärenden. Jag såg inte frågan riktigt så egoistiskt,dvs. att det var som behövde mer tid.Jag både såg och hörde alla partierklaga på att det var fråga om en för dåligbehandling. Det var av den anledningen jag tyckteatt det var viktigt att ärendet återremitteras för enmer seriös behandling. Jag tycker fortfarande så.Jag uppfattade att det var detta somrepresentanterna för de olika partierna ville ha dåde klagade över för litet tid för hanteringen avfrågorna. Jag tror också att hadevelat ha mera tid. Han har chansen attrösta för mer tid för att arbeta just medmiljöfrågorna. Jag hoppas att det inte bara är någotman pratar om utan något man också vill göra frånfolkpartiets sida, dvs. förbättra miljöpolitiken iSverige.Anf. 79 () replik:Herr talman! Om jag först skall försöka tolkaåterremissyrkandet positivt, skulle det möjligenvara därför att m.fl. väntarsig att det skall bli en bättre regering . Det kanmöjligen vara en positiv bedömning. Så enkelt gårdet inte att klara detta. Propositionen har lagts, ochden måste behandlas.De olika partierna har hjärtefrågor. Jag har alltidhört miljöpartisterna säga att miljön är derashjärtefråga. Jag hållermed om att det har funnits dåligt med tid att arbetamed den. Då behövs det så mycket större insatser.Skyll inte på att är ett litet parti.Mellan åren 1982 och 1985 var vi precis lika mångai . Men när det kom stora propositioner,delade ordinarie ledamot och suppleant upparbetet mellan sig. Det är en övermänsklig uppgiftatt klara allt när det gäller denna stora proposition.Jag tycker att har varitduktig. Men frågan går till miljöpartietssuppleanter och fröken riktar mig särskilt till . Det är juändå hon som har framställts som den som har dethuvudsakliga miljöansvaret inom . Varfanns när vi tragglademed dessa motioner? Det hjälper inte att somdagsländor komma in här och plocka framblommor och gamla tallar och anmäla sig pålöpande band till slutdebatten. Det är irealbehandlingen i utskottet som grunden läggs förbetänkandet. Där fanns endast MarianneSamuelsson, med undantag för en gång, när ÅsaDomeij var med. Det är i utskottet somsammanjämkningen sker, och det är där som detgår att uträtta saker och ting. Det lasset fickMarianne dra ensam.Anf. 80 ()replik:Herr talman! Det var intressant att höra attfolkpartiet nu skall bestämma hur vi i miljöpartietskall lägga upp vår arbetsordning för våra möten.Jag är ordinarie ledamot i jordbruksutskottet. Jagtycker att det har varit roligt att sitta ijordbruksutskottet under dennaärendebehandling. Jag har haft all den hjälp jag harvelat få av och när detgäller inläsning osv. Jag vet inte varför det skullevara så konstigt att en och samma person sitter medi behandlingen av ett och samma ärende. Jag trorsnarare att det är en fördel att göra så. Kom ihåg attjag inte har klagat på antalet timmar. Jag harsnarare krävt att vi skulle lägga ned fler timmar pådetta. Det var som blev tomma. Jagtyckte att vi kunde ha använt dem, men det varingen mer än jag som tyckte det. tycker jag attvi skall behandla detta ärende ytterligare, därför attdet inte är behandlat tillräckligt grundligt. Det harockså framförts från de andra partierna. Vi har intehunnit höra olika instanser osv.Eftersom riksdagsordningen säger att det går attgöra så här, tycker jag vi kan göra det. Det innebärinte att vi har någon ny regering när det urtimamötet skall inkallas. Det är , efter valet,som vi avgör hur den nya regeringen skall se ut.