prot · GE09124 · 1991-06-03 00:00:00 — Enslåtteräng har ett fyrtiotal eller fler blomarter perkvadratmeter, till skillnad från gödslad betesmark,som bara har 10--15 arter.Speciellt viktigt är vårt eklandskap, som har storbetydelse för lokalbefolkningen och turisterna ochär ett vackert inslag i landskapsbilden. Söder omLinköping har vi den största sammanhängandeekhagmarken. Det området är ett av deriksintressen jag nämnde i början.Eken är det ädlaste av våra lövträd. Den är intebara vacker att se på, utan 500 arter är knutna tilldetta träd. Av de ca 130 utrotningshotadeinsekterna, som läderbaggen och ekoxen, finns ettfyrtiotal knutna just till eken i detta område.Dårgräsfjärilen är också akut hotad och finns nubara på och i . Vi har ocksåtrumgräshoppan, som har vackert klarrödaflygvingar. Många fåglar är dessutom beroende avdetta eklandskap. Många arter är beroende av attkunna förflytta sig mellan olika trädbestånd, ochdärför behövs öar mellan dessa och åkerarealerna.En del av ekens inneboende gäster kräver värmeför att utvecklas och trivs bara i bredkroniga ochgrova ekar. Därför måste eken stå öppet och frittoch inte inklämd mellan granar. harman också upptäckt vilken ''guldgruva'' de storaekarna är när det gäller bevarandet av sällsyntalavar. Arter som är försvunna i övrigaEuropa har man hittat just i de här områdena.För att vi skall kunna bevara dessa områden krävsdet långsiktiga avtal på 10--. På tre eller fyra årkan annars hagmark av första klassen rasa ned tillfjärde, om marken inte sköts. Markerna måstebetas eller slås. Vid omställningen avlivsmedelspolitiken skall många av Östergötlandsmjölkkor tas ut ur produktionen. Teoretiskaberäkningar visar att mer än hälften av den klassademarken skulle växa igen om inte de mindregårdarnas besättning kan ersättas med t.ex.köttdjur.Östergötland har fått 9 milj.kr. av de 200 somavsatts till landskapsvård. Kommunerna bidrarockså med en mindre del. Ändå är länsstyrelsernasgröna enheter mycket bekymrade inför framtiden.Det behövs nämligen fem gånger så mycket.Bekymren gäller också deras egen arbetssituation.Hur skall de klara fördelning och utvärdering mednödvändiga besök på platsen, utan attpersonalstyrkan ökas?Folkpartiet liberalerna har länge värnat om kultur-och naturvården och också anvisat medel för deförslag som vi har lagt. Vi är självfallet glada för attutskottet har gått förbi regeringen och, precis somvi föreslagit, ökar anslaget till bildande avnaturreservat med 60 milj.kr. Däremot fanns detinte samma intresse för vårt förslag om 30 milj.kr.till en ny ersättning för frivilliganaturvårdsåtgärder, ett skogsbrukets NOLA-bidrag. En majoritet i utskottet säger också nej tillfolkpartiet liberalernas förslag om ytterligaremedel till vård av naturreservat, hotade arter ochforskning i naturvårdsbiologi. Det är beklagligt.Riksdagen har dessutom i ett tidigare betänkandesagt nej till vårt förslag på ytterligare 20 miljonerför den välbehövliga personalförstärkning som jagnämnde nyss.Ett annat av liberalernas förslag, dengenerella arealersättningen, tror jag skulle vara tillstor hjälp när det gäller att hålla bl.a. Östergötlandslandskap öppet. Ett annat förslag från folkpartietsom skulle kunna underlätta skyddandet av hotadearter inom större områden är att pröva formenhänsynsområde i stället för att inrätta reservat.Miljöeffekterna av den nya livsmedelspolitikenskall följas upp av ,lantbruksstyrelsen och . Enredovisning skall vara klar till . Jagkan garantera att också östgötarna kommer attfölja utvecklingen mycket noga. Min förhoppningär att även de som bor på annat håll i landet skallvara lika intresserade av att detta eklandskap ochdessa ängs- och hagmarker kan bevaras. Det har vialla stor glädje av.Så till nästa riksintresse, som är Nordeuropasförnämsta fågelsjö. Det är , som ligger vidOmbergs fot. Den blev naturreservat 1975. Där kanman beskåda 250 fågelarter, varav hundratalhäckar. kan man se hur tiotusentalsSädgäss lyfter för att äta på fältenrunt sjön.Sverige har genom våtmarkskonventionenförbundit sig att bevara naturvärden. MenTåkern höll på att växa igen. tog initiativrika personerkontakt med Världsnaturfonden, och så bildadesTåkernfonden, med landshövding somordförande. Pengar har samlats in så attavkastningen kan användas till att betalalantbrukarna för betet av strandängarna ochgässens skadegörelse på åkrarna, forskning,restaurering, guidning m.m. Men man saknar etthögklassigt informations- och besökscentrum liktdet vid , som staten för några årsedan i stort sett betalade för med 10 milj.kr.I vår flerpartimotion har vi begärt ca . tillprojektering av en besöksanläggning. De som lagtned otaliga gratistimmar vid kan inte förstårättvisan med att stöttas med storasummor statliga medel -- nu senast i det härbetänkandet med 48 milj.kr. -- för i stort sett helarestaureringen och dessutom pengar till dettabesökscentrum, medan och attraktiva turistmål inte får någonhjälp utöver drift bidraget. Hur förklararutskottsmajoriteten detta? Beror det påärendemängden i detta betänkande eller menarutskottsmajoriteten att östgötarna skall straffas föratt de är så idealistiska och lägger ned så mycketeget arbete? I detta fall är jag mycket besviken påskrivningen i betänkandet.Det finns mycket mer att säga om ochomgivningarna, men jag rekommenderar ett besökvid sjön och alla övriga närliggande turistmål. Därfinns t.ex. blomsterängar, Dags mosse,Alvastra klosterruin och dem nio gamla kyrkorna.Sedan var det mening att jag skulle tala någontingom , det tredje riksintresset. Men ÅkeGustavsson har utförligt berättat om vikten av attVättern får bevaras i det skick den är , men detfina dricksvatten som vi har. Det är mycket viktigtatt vi kan följa det som sker med , eftersomomloppstiden är så långsam, . Om det händeren olycka i blir den katastrofal.Fru talman! I övrigt ställer jag mig bakom sammareservationer som tidigare yrkadebifall till.Anf. 115 ():Fru talman! Låt mig börja med att ta upp tvåreservationer. Det gäller reserveration 68 omtalerätten. menar alltså att ävenmiljöorganisationer skall kunna betraktas somsakägare i miljömål. Man bör utvidga talerätten förenskilda och organisationer i mål som berör olikamiljöintressen. Jag ställer mig bakom denreservationen, fru talman!Jag vill också tala om reservation 69, som gäller enmiljöombudsman. Där vill jag yrka bifall. Jag trorinte att jag närmare behöver beskriva behovet aven miljöombudsman. Jag är ganska säker på att deflesta av er förstår det. Det är ju en gemensamreservation, som även centerpartiser, folkpartisteroch vänsterpartister har varit med om att läggafram. Visst skulle det vara mycket bra om mankunde motverka de ökade miljöriskerna i samhälletoch om det fanns en miljöombudsman som kundeanlägga en helhetssyn och arbeta på ettövergripande sätt för miljöfrågorna.Fru talman! Jag har varit konsult i affärsutvecklingi . arbetade jag ett dussin år isvenska bruksföretag. Jag har även en vissutbildning i nationalekonomi. Därför tycker jag attdet är så intressant när några talare tar uppkopplingen mellan miljö och ekonomi. Jag får hållamed i vad hon sade förut om att ocksåmarknadskrafterna kan arbeta för miljön och förett bättre resursbevarande.Jag arbetade i i medcellulosa. Där lärde jag mig bland mycket annat hurduktig man var på att ta tillvara energi och atthushålla. harman blivit ännu duktigare och fått bättre teknik. Iskogsindustrin skulle man kunna ta ut en mycketstörre del av den energi man behöver ur skogen, omdet lönade sig även företagsekonomiskt.Samhällsekonomiskt är det självfallet lönsamt.Jag har arbetat i , och där började jagmed affärsutveckling. Jag lärde mig att upptäckaoch utvärdera affärsmöjligheter. Jag var bl.a.ansvarig för att började utveckla ochmarknadsföra bullerbekämpningsmateriel ochteknik för bullerbekämpning. Manhar även, fru talman, hunnit minska en hel delbuller, bullerskador och stress. Det har skapatmånga arbetstillfällen, och man har tjänat en heldel pengar. Det är ingen dålig kombination.Marknadskrafterna har i det här fallet arbetat åträtt håll.Häromåret återvände jag förresten till PerstorpABs fabriksområde för att göra försök medrökgasrening. Jag hade blivit delägare i ett företagsom skulle utveckla och marknadsföra gasrening.Andra delägare var , Finansoch två privatpersoner. Försöken gick bra, men vifick inte ihop pengar till att föra idén i hamn. tog över licensrätten. Det hademöjligen varit bra att ha denaffärsutvecklingsmöjligheten kvar i också.Fru talman! var jag på ABsområde igen och såg då den nya pannan förbiobränslen. har räknat fram att detlönar sig bättre att använda biobränslen än kol, oljaoch fossilgas. Det är ju spännande att man ocksådär med tidig vittring kan se att marknadskrafternaegentligen talar för biobränslen och förnybaraenergiformer.Jag skall bara säga att jag också arbetade några årpå med eldfast material. Då fick jaglitet insikt i hur man skulle kunna använda energi ijärn- och stålindustrin mycket effektivare än mangör i dag.Fru talman! Det finns massor med lovandeaffärsmöjligheter som skulle förbättra miljön omde förverkligades. De skulle minska förbrukningenav naturresurser som inte förnyas och ävenförbättra människors hälsa. I många fall är detredan samhällsekonomiskt lönsamt att förverkligadem. Om vi hade ekonomiska styrmedel somgjorde att det som är bra för människor, för naturoch för samhällets ekonomi även var lönsamt förföretagen, skulle marknadskrafterna plötslig arbetai miljöns och i framtidens tjänst. Det skulle löna sig,fru talman, att värna förutsättningarna för fortsattliv på jorden. Det vore väl ganska fint.Jag vill ta upp två exempel. Det ena är, och det harjag pratat om förut här i kammaren,hur man i har tagit vara på kraften ivinden. Man har utvecklat vindkraften på ett heltannat sätt än här i . Man har faktiskt bättresinne för affärer. Det är ju etablerat. Var och en kanse att det har givit en bra andel, än så länge ,men växande, av den danska elförsörjningen. Dethar också givit exportinkomster, och det kommeratt fortsätta att vara en tillgång för Danmark.Nu håller man på att göra om det hela med biogas.Det har jag i och för sig också nämnt här förut. Menjag vill gärna ta upp det i det här sammanhanget närdet gäller att se affärsidéer, möjligheter att göranågonting som är bra både för miljön, förnaturresurserna och för ett lands ekonomi.Jag har en rapport här, som det fortfarande luktartrycksvärta om. Den kommer från ochheter Biogasfællesanlæg. Jag var där på ettstudiebesök, tillsammans med folk från ett antalsvenska verk och organisationer som sysslar medenergi, . Rapporten kom iförrgår, tror jag. Där visar man att man kan uppnåett antal fördelar genom att ta till vara biogas. Jagskall nämna några av dem. Uppräkningen kan blilång.Genom sådana här biogasanläggningar underlättarman flytgödselhanteringen i jordbruket. Man gerbättre precision i gödslingen, och man minskarbehovet av konstgödsel. Man minskar också,genom den ökade precisionen i gödslingen,riskerna för kväveläckage. Man får möjlighet attoskadliggöra organiskt industriavfall. Man tar varapå rötgas från kommunala reningsverk. Man fårelkraft och fjärrvärme, och man minskar därmed,fru talman, även förbrukningen av fossila bränslen,som hade varit alternativet. Därmed förbättrasockså den danska bytesbalansen.I fall är detta inte barasamhällsekonomiskt lönsamt, utan man hållerockså på att göra det företagsekonomiskt lönsamt.Eftersom detta är en miljödebatt borde jag kanskeockså nämna, fru talman, att naturligtvis ävenutsläppen av växthusgaser minskas, något som ju ärviktigt. Det kommer att visa sig att detta har ettväsentligt samhällsekonomiskt värde.Dessa funderingar om en helhetssyn på miljö,ekonomi och resursanvändning har jag tagit upp imotion Fi67. Jag kan här inte göra annat än attberätta och informera om denna motion, och jaghoppas att den leder till något i samband medbehandlingen av kompletteringspropositionen. Idenna motion redogör jag för helhetssynen och attdet kan löna sig för alla inblandade parter attanlägga en sådan helhetssyn.Jag hoppas att vi skall sluta med att sedetta med miljöskydd och åtgärder för att skyddamiljön och att bättre ta till vara naturresursernasom enbart en kostnad. Det är ett mycket inskränktsätt att se det hela, fru talman. Det finns faktisktplus- och minussidor. Jag kan försäkra kammarensledamöter: ni inte insett detta , kommerni inom att komma underfund med det.Försök att hänga med redan nu! Tack, fru talman.Anf. 116 ():Fru talman! Jag vill gärna ansluta mig till det somKrister Skånberg sade här alldeles . Att inrättavårt liv och vår kultur efter de förutsättningar somde ekologiska systemen och naturen kräver äregentligen det enda som kan vara lönsamt på sikt.Jag skall anknyta till vad som står i betänkandet pås. Där skriver utskottet: ''Utskottet vill erinraom att vissa miljöfrågor under innevarandevårsession kommer att behandlas i samband medriksdagens beredning av de näringspolitiska ochenergipolitiska propositionerna.'' Detta är sant.Näringsutskottet har behandlat dessapropositioner. Jag har begärt ordet för att kommamed en liten rapport i det sammanhanget om hurman där har behandlat miljöfrågorna.Miljöpropositionen kan karakteriseras somofullständig. Vårt återremissyrkande hängersamman med att vi anser att innehållet ärotillräckligt och egentligen inte ger något som helstavstamp för det som ofta så vältaligthar talat om, nämligen att vi, vårt land och vårkultur behöver lägga om livsstil ochkonsumtionsmönster. Det är mycket litet ibetänkandet som leder i den riktningen.Vår kritik av betänkandet gäller förvisso inte enbartproceduren, utan i allra högsta grad innehållet.Ändå är betänkandet naturligtvis mycketförnämligt i jämförelse med näringsutskottetsbehandling av miljöfrågorna i samband mednäringslivspropositionen och energipropositionen.Där finns praktiskt taget ingenting som kanbetraktas som några framsteg för miljöfrågorna.Den stora bolagisering av statliga affärsverk somexempelvis debatterades här ikammaren, och som förmodligen kommer attgenomdrivas , kommer med allsäkerhet att vara till skada för miljön. Att storadelar av statens markinnehav, fjällvärlden ickeminst, överlåts till ett aktiebolag, , torde knappast leda till störrehänsyn till miljön. Bakom aktiebolagslagens ridåerfinns förutsättningar för detta bolag att enbartinrikta sig på det som är kortsiktigt lönsamt.Förslagen på energipolitikens område kommer attdebatteras här . Men det äregentligen inte någon hemlighet vad som kommeratt hända. Det finns en trepartiöverenskommelse,och i den finns praktiskt taget inga kraftfullaincitament till att förbättra miljön. Man vågar inteav hänsyn till EG gå vidare med koldioxidavgifterför kraftproduktion eller att höjakoldioxidavgifterna över huvud taget. Framför alltföreslås inga verkningsfulla åtgärder för attavskaffa kärnkraften.Det som föreslås i trepartiöverenskommelsenmåste jag när det gäller kärnkraftsavvecklingentyvärr betrakta som kosmetik och dimridåer. Detlåter i och för sig väldigt bra, men det är heltotillräckligt.Det är också utomordentligt märkvärdigt att man ijordbruksutskottets betänkande talar omgränsöverskridande luftföroreningar, men det finnsinte ett ord nämnt om utsläppen från Tjernobyl ochden typ av gränsöverskridande luftföroreningarsom kommer av kärnenergin. Vi vet också attkärnenergin i form av bomber kan leda till den mestkatastrofala luftförorening som över huvud tagetkan inträffa.De som har läst , följdernaav ett stort kärnvapenkrig, vet att detta är enekologisk katastrof av oerhörda mått. Men ävenhaverier i kärnkraftverk kan leda till storagränsöverskridande luftföroreningar. Det har viockså erfarenhet av efter . Ändåtas inte dessa frågor upp vare sig avjordbruksutskottet eller itrepartiöverenskommelsen.Vidare står i propositionen att tillverkaren haransvar för produkterna och att det gäller under heladeras livslängd. Så säger regeringen, och utskottetinstämmer med detta uttalande. föreslår avslag på alla praktiskaförslag som exempelvis har lagt framom att livscykelspecifikationer skall införas såsomett lagfäst krav, att produktkoncessioner skallinföras och miljöredovisning från företagen. Manär inte beredd att gå från propositionens ord tillreell handling.Det har sagts att återremissyrkande ären förolämpning mot utskottet. Min uppfattning äratt regeringens och hantering av miljö-och resursfrågorna är en förolämpning motnaturen, mot fattiga folk och mot kommandegenerationer. Den förolämpningen är upprörande.Ni må gärna anklaga oss i för att viförolämpar jordbruksutskottet. Jag anklagarriksdagen för en mycket värre förolämpning. Jagyrkar återremiss på utskottets betänkande.Jag vill avsluta med en dikt om allvaret i dessafrågor. Det är en dikt av , somheter Den stora sorgen:Naturens lagar är redan på vägatt ställa oss alla mot väggen.Den väggen är lag av naturen.Den saknar evangelium.Den stora sorgen måste vi alla dela.Då blir den möjlig att bära.Den stora sorgen är den stora omsorgen.De måste vi alla lära.Det finns bland alla bör och bordeett måste för alla.Alla måste lära att sörja för världen.När mänskan nu fått makt nogatt ställa till världssorgdå är tiden inneatt bota världssorg i tidinnan all naturen blirsorgebarnet för alla.Detta kallas omsorg i tid.Den verkliga sorgensom ser och inser.Anf. 117 ():Fru talman! Med anledning av den dikt som nysslästes upp skulle jag vilja säga: Så talar en profet!Sommaren 1941 skapade sittideologiska testamente. Det var krig i världen, ochElin såg framtiden i undergångsperspektiv.Boken heter , och blevvår första miljöprofet.Det tog för att ett antal nya miljöprofeterskulle ta sig in i det svenska parlamentet. stårvi inför perspektivet av ekologiska kollapser, sombl.a. Väckarklocka varnade för. Här står numiljöpartiet de gröna med ett av sina viktigastebidrag till räddningen av vår miljö. Vår del avbetänkandet, reservationsdelen, skulle jag vilja gearbetsnamnet Blåslampa, dock utan att den skallbetraktas som vårt ideologiska testamente. Förbåde och de gröna gällertydligen det gamla talesättet att ingen blir profet isin hemstad.Jag tänker ta upp en viktig praktisk detalj ibetänkandet, nämligen tillämpningen avsubstitutions- eller ersättningsprincipen inomkemikaliekontrollen. Utskottet självt anser dennaså viktig att ''bör göra ett särskiltuttalande om en mer aktiv tillämpning av dennaprincip''.Sedan vi i bidrog till att få igenomsubstitutionsprincipen fr.o.m. och denblev en del av 5 § i lagen om kemiska produkter,LKP, har tillämpningen av principen alltmerkommit i brännpunkten. Substitutionsprincipeninnebär som bekant att om samma ändamål kanuppnås om en kemisk produkt byts ut mot enmindre skadlig produkt, skall den bytas ut om detinte är alltför dyrt.Fru talman! Jag har alldeles färska erfarenheterfrån min hemkommun av hur den här lagstiftningenkan tas emot. Jag har hemställt om att kommunengör en översyn av sin kemikalieanvändning ochkonsekvent tillämpar ersättningsprincipen såsnabbt och effektivt som möjligt, eftersom denenorma kemikalieanvändningen i samhället medförstora risker för människors hälsa och miljö. Desynergistiska skadeeffekterna är föga eller inte allsutforskade. Många människor upplever ocksåkemikaliehotet såsom en samhällsterror.Alla kommunala förvaltningar bör ges i uppdrag attgöra en sådan översyn och konsekvent byta utfarliga kemikalier mot mindre farliga i det fall detfinns alternativ. svarar nu attden praktiska tillämpningen kan vara ytterligt svår,eftersom också tekniska och ekonomiskabedömningar kommer in i bilden. Nämndenkonstaterar att den, trots att den är tillsynsorganenligt LKP, med nuvarande bristfälligatillämpningsanvisningar ej har möjligheter ellerresurser att övervaka och uttolka tillämpningen aversättningsprincipen hos alla kemikalieanvändare.Än vanskligare synes det vara att tillämpa principenkonsekvent och fullt ut. Kommunen kan dock göraen grundlig redovisning av sin samladekemikalieanvändning vad gäller statistik,kostnader, ändamål m.m. Men samtidigtunderstryker man att det alltid i första handankommer på användarna själva att följa gällandelagstiftning, vilket reser frågan omansvarsförhållandena, som kan variera i olikasammanhang.Hälsoskyddsnämnden i min hemkommun uppleveratt gränsdragningen i tillsynsarbetet enligt LKP,miljöskyddslagen, hälsoskyddslagen m.fl.angränsande lagstiftningar är flytande. Renodladtillsyn enligt LKP vid andra tillfällen än vidbekämpningsmedelshantering och vid incidentersaknar nämnden resurser att utföra.Med en ny miljöbalk kommer miljölagstiftningenförhoppningsvis att bli mer konsekvent, eftersomkravregler, ambitionsnivå och straffregler dåkommer att harmoniseras. Det är viktigt attkommunerna får möjligheter att göra generellaförelägganden, t.ex. totalförbjuda användningenav en viss kemisk produkt inom kommunen. Somdet nu är tvingas miljö- ochhälsoskyddsförvaltningarna att göra ettföreläggande för varje enskild hanterare, vilket ärytterst arbetskrävande.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 104 ochställer mig bakom reservation 103, 105, 107 och108, vilka reservationer gör det möjligt att arbetamed kemikaliefrågorna på ett mer effektivt sätt påkommunal nivå.Anf. 118 ():Fru talman! i sydöstra ärett av landets mest miljöbelastade havsområden.Regeringen klassade 1987 en del avLaholmsbuktens tillrinningsområden som ettsärskilt föroreningskänsligt område. För att fåacceptabla förhållanden i måste en långrad åtgärder vidtas för att bl.a. halverakvävetillförseln, vilket ju har satt sommål. Det är ett mål som naturvårdsenheten pålänsstyrelsen i anser inte kommer attkunna uppnås, om inte betydligt kraftigareåtgärder sätts in än dem som har påbörjats.I propositionen skriver regeringen attföroreningarna bör nedbringas till ofarliga nivåeroch att miljöskyddskommittén bör övervägafrågorna om att införa miljökvalitetsnormer.Hjälpverbet skall i stället för bör hade varit på sinplats enligt vårt sätt att se.Utskottet är ju positivt till att miljökvalitetsnormerinförs men menar att det behövsbåde grundläggande forskning och praktiskatillämpningsförsök innan de kan införas.I motion Jo804, Försök med kvalitetsnormer förmiljöstörande utsläpp, föreslår Hans Leghammaratt avrinningsområden skulle bliföremål för ett praktiskt försök. I utskottets svar påmotionen nämner man att inomdet projekt som kallas mistprojektet nu har vissaplaner på att göra en förstudie i exempelvisLaholmsbukten för att pröva kvalitetsnormer inärsaltstillförseln. Det skulle säkert innebära ettsteg framåt för att rädda från denhotande havsdöden, och jag vill enträget uppmanamiljöminister att medverka till attförsöket kommer till stånd. Hon är inte närvarandenu, men förhoppningsvis läser hon protokollet.Fru talman! Jag är ju alldeles ny och tillfällig i denhär församlingen och är dessutom sista anmäldatalare i debatten om miljöpolitiken under dennadags långa färd . Jag har ingen avsikt attförlänga debatten. Jag erinrar mig bara vad jagavslutade ett anförande med i en valdebatt 1985.Jag sade då någonting om att våra frågor kommeratt prioriteras av alla människor, om vi skall hanågon chans att överleva på jorden. Att döma avalla ord finns det kanske hopp, om orden följsav handling. Detta blir mitt första och förmodligensista inlägg i den här kammaren. Jag hoppas attingen vill förlänga debatten genom att säga emotmig.Anf. 119 ():Fru talman! Av tekniska skäl skulle jag gärna viljadra tillbaka reservationerna 207 och 210.Anf. 120 ():Fru talman! Det har varit en lång och intressantdag, då man med stor kraft har talat omrecirkulation, kretsloppsprinciper, ren produktionoch något som man kallar PPP, Pollutes PayPrincipal. Det låter mycket bra och det är mycketintressant. Jag tycker att alltihop är alldeles riktigt.Sedan läser man hur utskottet behandlar vissafrågor. Bl.a. finns det en motion, JoU 764, sombehandlar frågan om hur man skall ta hand omindustrins avlopp.