prot · GE09111 · 1991-05-14 00:00:00 — Det är självklartatt vi uppskattar bifall, även av humanitära ochsynnerliga skäl.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1990/91:578 om upphävandeav gällande inskränkningar i asylrättenAnf. 30 Statsrådet ():Herr talman! Mot bakgrund av regeringens beslutden om viss inskränkning imöjligheterna att få asyl i har Hans GöranFranck frågat mig när regeringen är beredd attupphäva beslutet.Regeringens beslut fattades på grund av denmycket stora tillströmningen av asylsökande,vilken hade skapat en mycket ansträngd situationför flyktingmottagandet. kom drygt29 000 asylsökande till , dvs. ungefär likamånga som år 1989.Under första kvartalet 1991 har 4 000 asylsökandekommit till . På grund av denna nedgångoch de ansträngningar som regeringen ochinvandrarverket har gjort går utvecklingen i enstabiliserande riktning. Men det finns fortfarandeca 28 000 asylsökande i invandrarverketsförläggningar, och även om väntetiderna harförkortats är de ännu inte acceptabla.Möjligheten att häva ''decemberbeslutet'' prövassjälvfallet fortlöpande.Anf. 31 HANS ():Herr talman! Jag tackar invandrarministern försvaret.Maj-Lis Lööw sade att utvecklingen går istabiliserande riktning, men utvecklingen är välmer än stabil, eftersom om antalet asylsökande för1991 skulle följa samma utveckling som den underförsta kvartalet, skulle det innebära en halvering avantalet asylsökande i förhållande till antalet 1990.Det förefaller nu som att tendensen är ganskaentydig när det gäller asylinvandringen ochinvandringen över huvud taget. Statistiskacentralbyrån gav ut ett material om detta.Där kan man utläsa att minskningen avinvandringen till är mycket kraftig, 39 %.Invandringsöverskottet har halverats. Detta ärgivetvis en tendens som är ganska stabil. Man måstealltid ha beredskap för oförutsedda händelser, menå andra sidan måste man ju ha en handlingslinje.Invandrarministern har sagt attdecemberbeslutet är tillfälligt. Beslutet har varitgällande . Det är inte särskiltbra att ett beslut av den här karaktären upprätthållsalltför . Jag anser att ärtillräckligt . Därför menar jag att om man ärbekymrad över antalet flyktingar påförläggningarna bör åtgärder vidtas mot detta, istället för att man upprätthåller december beslutet.Anf. 32 Statsrådet ():Herr talman! Jag skulle naturligtvis kunna redovisade åtgärder vi har vidtagit för att få ned antaletpersoner i flyktingförläggningar. Detta hänger ihopmed att tiden för beslut om uppehållstillståndpressats ned. Det finns också kommunplatser så attflyktingarna inte behöver sitta på förläggningarnaoch vänta. Genomströmningstakten börjar nu öka,vilket också betyder att antalet människor påförläggningarna kommer att gå ned.Hans Göran sade att om utvecklingen med4 000 asylsökande fortsätter, kommer antalet att blimycket lågt . Det är riktigt. Detbetyder att antalet människor på förläggningarnadramatiskt kan minskas och att de tillfälliga ochganska dåliga lösningarna på förläggningssidan kanupphöra. Väntetiderna kan då ytterligare minskas.Jag vill ändå påminna om hur det var 1989. Förstahalvåret kom det 7 000 människor och andrahalvåret kom 23 000 människor. Det är alltid ensäsongsmässig nedgång just . Därförvill jag avvakta ytterligare tills jag kan se attstabiliseringen verkligen är så påtaglig attdecemberbeslutet kan hävas.Anf. 33 HANS ():Herr talman! borde åtminstonekunna säga att detta beslut inte skall upprätthållaslängre än . Det vore orimligt om ettbeslut av den här typen skulle komma att gällaunder av , vilket ju kan blikonsekvensen av vad sade.Detta beslut har bidragit till att ha skapat mångaoroliga situationer. Som riksdagsman har jag aldrigfått så många brev och klagomål som . Antalet utvisningsbeslut är mycket stort. Detsägs att det nu skulle handla om av deasylsökande. Detta skapar en situation som jagtycker är i det närmaste ohållbar.Anf. 34 Statsrådet ():Herr talman! Får jag bara påpeka för Hans GöranFranck att antalet ärenden -- avvisningsbeslut ellerinte, decemberbeslut eller inte -- hade ändå varitmycket stort sett mot bakgrunden att det sedan ettoch har kommit 60 000asylsökande till . Det i sig betydernaturligtvis att det finns så många fler ärenden ochså många fler anledningar att skriva brev både tillHans Göran och till invandrarministern.Anf. 35 HANS ():Herr talman! Jag kan nog hålla med att det kan finnas olika förklaringsgrunder. Menändå blir svaret skyldig på dennafråga. Och det har klart sagts att det är fråga om etttillfälligt beslut. Hur länge skall ett tillfälligt beslutfå gälla?Anf. 36 Statsrådet ():Herr talman! Jag skall gärna tala om att det är etttillfälligt beslut. Det har jag gjort många gånger.Och varje gång presenterats det i massmediernasom en nyhet. Men det ligger i sakens natur. Detgrundar sig ju inte på någon nyck från regeringeneller någon innovation från invandrarministern,utan det grundar sig ju på en lagparagraf. Och detframgår klart av lagen att detta är ett undantag i enansträngd situation. Och det har varitregeringens skyldighet att pröva hur länge dettabeslut skall stå fast.Men jag har också försökt beskriva att det är ett parförutsättningar som jag ändå vill skall varauppfyllda och att jag vet att det håller, nämligen attvi inte skall ha uppåt 30 000 människor påförläggningar i många tillfälliga lösningar.Dessutom är kritiken mot att vi fortfarande har förlånga väntetider berättigad, trots att vi har pressatned dem ganska ordentligt.Anf. 37 HANS ():Herr talman! Den siffra som , 30 000, kan vem som helst hålla med omär hög. Men det viktigaste nu är att sätta in kraftenoch resurserna. när flyktinginvandringen ochannan invandring minskar finns det godaförutsättningar att skapa nya lösningar och ocksåatt agera friskare för att åstakomma merokonventionella lösningar. Det är ju många kravsom reses på detta. Jag tycker att man skulle ägnasig ännu mer åt detta.Slutligen tycker jag att ett nytt ställningstagandebör göras snart. Jag utgår från, vilket jag uppfattaratt på nytt bekräftar, att det härbeslutet inte skall vara varaktigt utan att det ärtillfälligt.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1990/91:586 om rätten tillförtidspension i visst fallAnf. 38 Statsrådet ():Herr talman! i har frågatjustitieministern om hon är beredd att medverka tilländrad lagstiftning så att återbrytning av svensktmedborgarskap i vissa fall kan ske.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Bakgrunden till frågan är uppgifter i pressen om enperson som är svensk medborgare ochsom begått allvarliga brott.I regeringsformens andra kapitel, som handlar omde grundläggande fri- och rättigheterna, föreskrivsi 7 § andra stycket att ingen medborgare som äreller har varit bosatt i riket får berövas sittmedborgarskap i annat fall än då han ,efter uttryckligt samtycke eller genom att inträda iallmän tjänst, blir medborgare i en annan stat. Utanhinder av denna bestämmelse får dock föreskrivasatt barn i fråga om sitt medborgarskapskall följa föräldrarna eller en av dem. Vidare fårföreskrivas att, i enlighet med en överenskommelsemed en annan stat, den som sedan födelsen ärmedborgare även i den andra staten och ärvaraktigt bosatt där förlorar sitt svenskamedborgarskap eller senare.Medborgarskapslagens (1950:382) bestämmelserom förlust av medborgarskap korresponderar medbestämmelsen i regeringsformen.Under senare år har frågan om förlust av svensktmedborgarskap på grund av vandel och liknandevarit upp i olika sammanhang. i sitt betänkande(SOU 1989:104) Terroristlagstiftningen behovet avmöjligheten till förlust av svenskt medborgarskapdå medborgarskapet beviljats med falska uppgiftersom grund (s. 15). Även socialförsäkringsutskottethar uppmärksammat denna fråga (1990/91:SfU3)under detta riksdagsår i sitt betäkande Svensktmedborgarskap.Jag delar terroristlagstiftningskommitténs ochutskottets uppfattning att frågan är av sådan vikt attden bör utredas närmare. Det är min avsikt attinom kort lägga fram ett förslag med dennainnebörd.Anf. 39 i (m):Herr talman! Jag tackar för svaret. Låt mig förstgöra en kort bakgrundsbeskrivning. Detta handlarom en person som 1979 blev svensk medborgareoch har sysslat med mycketgrov kriminalitet och tillbringat den påinsidan av fängelsemurarna. får denna person,när han blir villkorligt frigiven, svenskförtidspension, och han kommer att åka tillbaka tillsitt gamla hemland.Jag förstår att det finns en hake i och med att dethandlar om svenskt medborgarskap. Men detta äroerhört upprörande, och man får uppfattningen attbrottslingar och kriminella belönas. Men jag förståratt det är svårt att ta ifrån någon ettmedborgarskap.Jag är ändå nöjd med svaret, men jag skulle till sistvilja ställa en fråga till statsrådet. Hon säger att honskall lägga fram ett förslag som går i en sådanriktning att det skall finnas större möjlighet attåterbryta ett medborgarskap. Jag undrar om detfall som jag här har nämnt och liknande kommer attkunna inrymmas inom detta förslags ram.Anf. 40 Statsrådet ():Herr talman! Mitt förslag kommer i detta skede attbli att vi utreder denna fråga närmare, eftersom detinte är så enkelt som att säga att återbrytning skallske under vissa omständigheter på grund av vandel.Vi måste också ta hänsyn till vad som händer omman berövar någon som inte har något annatmedborgarskap hans eller hennes svenskamedborgarskap och vilka konsekvenser det får omvederbörande riskerar att bli statslös. Detta skullei sin tur strida mot en konvention som harskrivit på. Detta måste självfallet också beaktas idet fortsatta arbetet. Men jag förstår, som sagt,mycket väl bakgrunden till iMalmö fråga. Jag har påpekat att detta också hartagits upp i flera olika sammanhang, och jag tyckeratt vi skall se mycket seriöst på detta.Anf. 41 i (m):Herr talman! För en gångs skull är jag, fru statsråd,fullt nöjd med svaret.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1990/91:590 om åtgärder föratt hjälpa ensamma flyktingbarnAnf. 42 Statsrådet ():Herr talman! i harfrågat mig vilka snara åtgärder regeringen ämnarvidta för att förbättra främst de ensammaflyktingbarnens situation i Sverige.Flyktingbarn är utsatta och sårbara. De har stortbehov av stöd, tröst och omsorg. Det gäller särskiltde barn som kommer utan sina vårdnadshavare.Ett omfattande arbete har därför lagts ned för attpå olika sätt och på olika områden mötaflyktingbarnens behov. Det gäller bådemyndigheter, kommuner och landsting samtfrivilligorganisationer och andra folkrörelser. Jagsyftar här på åtgärder och insatser både under dentid barnen vistas på utredningsslussar och -förläggningar och då de vistas i en kommun. Jagkan utan vidare påstå att i en internationelljämförelse ligger mycket väl till i detta avseendemen att det finns all anledning att ytterligareuppmärksamma och förbättra flyktingbarnensförhållanden.Det var detta som var orsaken till att regeringen idecember 1989 uppdrog åt attkartlägga utvecklingen av det psykiska och fysiskahälsoläget hos flyktingbarn och flyktingungdomar iSverige. Uppdraget, som har genomförts genom tiodelrapporter på olika områden, redovisades i sinhelhet först i går, . Vi måste nu iregeringskansliet ingående studera och övervägasocialstyrelsens redovisning och förslag.Jag kan försäkra attregeringen kommer att fortsätta att verka för attflyktingbarnens situation ytterligare förbättras.Anf. 43 iVårgårda (c):Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret.Det låter ju bra att vi får löftet att regeringen skallverka för att flyktingbarnens situation förbättras.Jag hoppas att det sker och att det sker snabbt. Jaghar inte haft tillfälle att ta del av socialstyrelsensrapport om flyktingar. Men jag skulle vilja ta uppnågra speciella frågor som har debatterats och somvi har fått rapporter om . Det finnsflera problem och oklarheter när det gällerflyktingbarnen. Oavsett orsaken till att barnenkommer till får man aldrig glömma att de iförsta hand är barn och i andra hand är flyktingar.Det har kommit rapporter omfrihetsinskränkningar t.ex. på vissa förläggningar.Det rapporteras att barnen har förbjudits att taemot besök och att ha telefonkontakt. Sådanaåtgärder brukar annars förbehållas grovabrottslingar. Vad tänker statsrådet göra åt densaken?Antalet barn i förvar har ökat, men syftet med dennya lagen var ju att detta antal skulle nedbringas tillett minimum. Jag undrar om statsrådet är bereddatt göra en översyn av just denna del som gällerflyktinglagstiftningen?En annan fråga gäller hälso- och sjukvården. Ibarnkonventionen sägs att alla barn i ett land skallbehandlas lika i fråga om hälso- och sjukvård. Menså är ingalunda fallet. Jag undrar vad statsrådettänker göra åt det.Anf. 44 Statsrådet ():Herr talman! Det är utomordentligt svårt att på ettpar minuter svara på alla dessa följdfrågor.Jag har inte heller hunnit att läsa denna rapport.Men uppdraget till innebar ju att viville ha en samlad bild av situationen i dessa olikafrågor. Inte minst den första frågan som MarianneAndersson i tar upp -- huransvarsfördelningen skall vara på olikamyndigheter när barn utan vårdnadshavarekommer till den svenska gränsen, vem som haransvaret för att de tas emot ordentligt och att de fåren ordentlig behandling -- är en utomordentligtviktig fråga. Jag hoppas att rapportkan ge en vägledning om huvudmannaskapet i dettaavseende.Jag har ganska utförligt svarat på frågor här ikammaren om barn i förvar. Jag har redan haft eninterpellationsdebatt i detta ärende mot bakgrundav att antalet barn i förvar visade sig stiga förrahösten. Vi uppdrog då åt att göraen analys av orsakerna till det. Den främsta orsakensom redovisade var att så mångabarnfamiljer hade kommit till . Det ärframför allt den statistiska förklaringen till detta.Men jag vill säga att den överväldigande delen avde barnfamiljer som avvisas från landet avvisasutan att polisen tar till förvar.Hälsosituationen är utomordentligt viktig. Det somjag har hunnit höra i radion om socialstyrelsensrapport är att man tar upp väldigt mycket omflyktingbarnens hälsosituation. Och det ärutomordentligt viktigt.Anf. 45 iVårgårda (c):Herr talman! Det är naturligtvis mycket viktigt atthuvudmannaskapet och ansvaret förflyktingbarnen blir klarlagt möjligt. Dettainstämmer jag i. Men oavsett hur det blir med dettatas ju faktiskt flyktingbarn emot , och dåhänder bl.a. sådant som att de inte får ta emotbesök och ha telefonkontakt. Oavsett hur detförhåller sig med ansvarsfrågan måste ju sådantvara möjligt att åtgärda så att barnen tas emot påett så vettigt sätt som möjligt. Jag tycker att manborde kunna ta itu med detta omedelbart.Det ökade antalet barn i förvar kan kanske bero påatt fler barnfamiljer har kommit till , menavsikten var ju ändå att antalet barn i förvar skulleminimeras, men i stället har detta antal ökat. Detmåste alltså finnas någon annan hake än barastatistiken.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1990/91:598 om åtgärdermed anledning av bedömningen av humanitära skäli verkställighetsärendenAnf. 46 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migom regeringen avser att vidta några åtgärder i detfall tidningsuppgifter om användande av''kroppsviktstabeller'' hos invandrarverket vidbedömningen av humanitära skäl skulle visa sigkorrekta och om det i så fall finns behov avvägledande regler för bedömningen av humanitäraskäl.Bakgrunden till frågan är att det har förekommituppgifter i pressen om att det finns en hemlig''kroppsviktstabell'' vilken används för att bedömahuruvida det föreligger humanitära skäl attupphäva ett avvisningsbeslut när en asylsökande,före beslutets verkställande, lämnat in en nyansökan till invandrarverket och i samband därmedhungerstrejkar.Såvitt jag har erfarit förekommer inte hosinvandrarverket någon tabell av detta slag. Jagfinner inte skäl att vidta någon åtgärd.Anf. 47 ():Herr talman! Jag får tacka invandrarministern försvaret, men jag är inte riktigt nöjd med det.Jag ställer denna fråga med anledning av entidningsuppgift i av en journalistsom heter . Han har talat med tvåhandläggare på invandrarverket. Dessahandläggare har sagt att det finns en inofficiell''kroppsviktstabell'' enligt vilken en asylsökandeskall komma ned till en vikt på 40--för att detskall utgöra humanitära skäl.Det finns alltså ingen officiell tabell men eninofficiell. Om invandrarministern får reda på atten sådan finns och att denna praxis tillämpas, ärhon då beredd att vidta åtgärder så att dessamissförhållanden, vilket jag tycker att det är frågaom, rättas till?Enligt denna tidningsartikel i harläkare uttalat att det är helt förkastligt att manutsätter människor för sådana lidanden.Min fråga är följande. Om invandrarministern fårreda på att det finns en sådan inofficiell''kroppsviktstabell'', är hon då beredd att vidtaåtgärder?Anf. 48 Statsrådet ():Herr talman! Det är många frågor som man skullekunna ställa på temat om. Sedan jag fick den härfrågan har jag läst tidningsartikeln och bett någonfråga invandrarverket. På invandrarverket sägerman att det inte finns någon sådan tabell. Och detär vad jag kan säga här i kammaren.Men låt mig säga att mitt budskap tillinvandrarverket under alla omständigheter är där vid bedömningen av de enskilda fall därdet kan föreligga humanitära skäl skall följa deregler som framgår av lagstiftning och praxis. Pånågot annat sätt kan invandrarverket inte hämtavägledning för bedömning av enskilda ärenden.Anf. 49 ():Herr talman! Visst kan det finnas många om ochmen i denna fråga. Men enligt dessa tvåhandläggare på invandrarverket finns det en sådantabell.Invandrarministern och jag kan stå länge och tvistaom detta -- jag säger att det finns en inofficielltabell, och invandrarministern säger att det intefinns någon sådan tabell. Men beträffande sådanahär tidningsartiklar och problem skulle det vara braom regeringen fastställde några regler eller någonförordning när det gäller humanitära skäl. Detmåste nämligen vara svårt för invandrarverketshandläggare att göra sådana bedömningar. Jag trordärför att det vore bra både för handläggarna ochför de asylsökande att det kommer någon form avförordning och någon vägledning från regeringen.Anf. 50 Statsrådet ():Herr talman! Den vägledningsom vi kan ge är ju den lagstiftning och praxis somgäller. Det är utomordentligt svårt att utfärda ettregelverk som täcker en massa om -- ominvandrarverket gör si eller så.Min personliga reflexion, som är ytterstlekmannamässig i detta ärende, är att det förefalleratt vara ganska korkat att ha en sådan regel. Jagförstår inte hur en ''kroppsviktstabell'' skulle kunnatillämpas generellt för människor somhungerstrejkar. När det blir rent av farligt för enperson att hungerstrejka måste vara beroende av såmånga andra saker.Anf. 51 ():Herr talman! Som lekman på det här områdetanser också jag att det är korkat, om det finns ensådan tabell. Här är vi överens. Vi får välåterkomma, om tidningsuppgifterna är korrekta.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på frågorna 1990/91:595 och 599 omrättshjälpen i asylärendenAnf. 52 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migom regeringen är beredd att vidta åtgärder för attde asylsökande i praktiken skall åtnjuta den rätt dehar enligt rättshjälpslagen att föreslå det offentligabiträde som de önskar.Berith har frågat mig om regeringen ärberedd att vidta åtgärder för att de offentligabiträdena skall beredas möjlighet att medverkaredan under polisutredningen i enlighet medreglerna i rättshjälpslagen.Jag har valt att besvara frågorna i ett sammanhang.En asylsökande har rätt att föreslå en viss personsom biträde i sitt ärende. Denna person förordnassedan under förutsättning att hans anlitande inteskulle medföra ökade kostnader eller i övrigtsärskilda skäl föranleder annat.I praktiken innebär detta att den asylsökande iregel tillfrågas om han har något förslag på enspeciell person innan förordnande sker. Jag kanalltså inte se något skäl till att vidta några särskildaåtgärder med anledning av . Låt mig dock tillägga följande.Att uppdragen i utlänningsärenden ärkoncentrerade till en viss krets av jurister berorbl.a. på att biträden utanför storstäderna förordnasi större utsträckning . Detta hängersamman med invandrarverkets decentraliseringoch den nya förläggningsorganisationen.Geografiska aspekter har därför måst beaktas i alltfler fall än tidigare.Det skulle medföra avsevärt ökade kostnader attförordna ett biträde som har sin verksamhetbelägen på en ort som ligger långt bort från den därden asylsökande vistas.Invandrarverket har dessutom ambitionen attsprida uppdragen till ett större antal jurister somanmält önskemål om att förordnas. Detta skapar enallsidigare belysning i ärendehanteringen och kaninte anses hota rättssäkerheten. Viktigt attpoängtera i detta sammanhang är även attinvandrarverket alltid är skyldigt att beakta allaomständigheter som är eller kan vara av betydelseför ärendets utgång. Detta gäller såväl sådant somkan vara till fördel som sådant som kan vara tillnackdel för den asylsökande.Nära förknippat med frågaär det som har tagit upp.En asylsökande har normalt rätt till biträde redanunder polisutredningen (prop. 1988/89:86 s. 135).Det är emellertid nödvändigt att inledningsvis hållaett förhör och bl.a. utröna den asylsökandes behovav biträde.Ett biträde bör t.ex. inte förordnas när det framstårsom klart att utlänningen skall få stanna i Sverige.En sådan bedömning kan som regel göras först efterdet att den s.k. grundutredningen hos polisenavslutats och utredningen har överlämnats tillinvandrarverket. En sådan utredning kan givetvista olika i anspråk.Det förekommer att de asylsökande uppger att deav rädsla inte velat nämna alla omständigheter avbetydelse inför svensk polis. Det förekommer ävenproblem med förståelse mellan tolken och denasylsökande. Både invandrarverket och regeringenär emellertid medvetna om detta och andrasvårigheter för den asylsökande att lämna korrektauppgifter direkt vid ankomsten till . givetvis in vid den samlade bedömningen avutlänningens behov av asyl.I detta sammanhang bör nämnas attinvandrarverket i viss omfattning kommer attöverta ansvaret för asylutredningar frånpolismyndigheterna. Man kan då också vänta sigsnabbare beslut i fråga om offentligt biträde.Anf. 53 ():Herr talman! Jag tackar invandrarministern försvaret.Anledningen till att jag ställde frågan var att detkommit kritik från flyktinggruppernas ochasylkommittéernas riksråd, FARR, fråndiskrimineringsombudsmannen (DO) och fråninvandrarverkets egen personal -- t.ex. frånförläggningen i -- om atträttssäkerheten har varit eftersatt efter den 1 juli1989, då invandrarverket från rättshjälpsnämndentog över uppgiften att förordna offentligt biträde iutlänningsärenden.Invandrarministern sade att det här i praktikeninnebär att en asylsökande i regel tillfrågas om hanhar något förslag om speciell person, innanförordnande sker. Enligt min mening är detta vadsom i praktiken inte sker efter den 1 juli 1989.Invandrarverket tillfrågar inte den asylsökande ochtillämpar inte de regler som gällde före den 1 juli1989. Detta var anledningen till att jag ställdefrågan. De asylsökande bör alltså ha den här rätten.Hade vederbörande inte svarat tillrättshjälpsnämnden, utsåg rättshjälpsnämnden ettbiträde. Men fanns det en möjlighetatt lämna ett förslag. Min,diskrimineringsombudsmannens och FARRs kritikgår ju ut på att de asylsökande saknar denifrågavarande rätten. Jag anser att svaret ärfelaktigt.När det gäller advokater som har en mängdärenden vill jag nämna att det i dagens nummer avSvenska finns en artikel, där det står attvissa advokater har 75 ärenden, medan andra harbara 10.Anf. 54 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Att det inte förordnas ett biträde när det gällergrundutredningen kan vi förstå. Där gäller det juatt ta reda på om det är ett s.k. solklart fall. Mennär det gäller den s.k. bör enasylsökande ha ett juridiskt biträde. Det vanligasteär att man inte har ett juridiskt biträde. Vanligt ärockså att man inte får ett offentligt biträde förrändet har blivit avslag på ansökan. Efter kan ärendet bli liggande ett till ett ochett halvt år.