prot · GE09130 · 1991-06-12 00:00:00 — Jag visste när jag tog uppmarknadshyrorna att jag skulle bringa balans. Det lyckades mig till min sedvanligaglädje att få honom att så totalt avslöja sig när detgäller bostadsfrågan.När det gäller frågan om marknadshyrorna, KnutBilling, vill jag bara säga att vi kommer att föra dendebatten i valrörelsen med era egna ord. Så läs påvad ni har sagt i motioner, vad ni har sagt i eraprogram och vad ni har sagt i riksdagsdebatten. Nikommer i mycket stort överflöd att få lyssna tilldem om och om igen när det gäller den delen avbostadspolitiken i den kommande valrörelsen.Jag anklagade faktiskt inte förmarknadshyror, jag anklagade moderaternaeftersom jag vet att den anklagelsen är berättigad.Anf. 123 ():Herr talman! Antingen missuppfattade OskarLindkvist mig medvetet för att kunna slå tillbaka,annars gjorde han det utan att han rådde för det.Det var därför jag begärde ordet. Det gällde inteförvärvslånen, . Där harsocialdemokraterna och sammauppfattning. Vi står bakom det utskottsinitiativet.Jag gick tillbaka till min fråga från mittinledningsanförande, nämligen detta att endastbarnfamiljer som har rika föräldrar eller rikasläktingar som kan skriva på borgen för ett topplån,i fortsättningen kan bygga sig en villa. Det är dettaSträngs villafolk som ni nu har övergivit. Det vardem jag avsåg när jag talade om att inte alla iframtiden fick möjlighet att bo i egen villa.Anf. 124 ():Herr talman! Det gläder mig att så nöjd med att han förmått mig att replikera.Det ger mig ju tillfälle att återkomma i talarstolenen gång till.Jag skulle gärna se att här och nuanger var det står att vi skall genomföramarknadshyror. I vår partimotion till årets riksdagframgår mycket klart att vi icke skall hamarknadshyror. I kommittémotioner framhållsdetsamma. Vi säger att lägesfaktorn skall ges ökadtyngd, dvs. vi tycker att det är ganska rimligt att encentralt belägen bostad får kosta litet mer än enocentralt belägen. Detta är uttryck som man kanfinna hos den tidigare statssekreteraren ibostadsdepartementet, ,numera SABO-direktör. Man kan finna det hos enlång rad bostadsförespråkare, som tycker att det ärsjälvklart att vi måste göra någonting åt att det ärkolossalt mycket dyrare att bo utanförstaden än centralt. Detta är någonting helt annat änmarknadshyror. Om upprepar denhär debatten och hävdar att ärförespråkare för marknadshyror, är han inte enperson som håller sig till sanningen. Sanningen ärden att den hyrespolitik som socialdemokraternahar bedrivit nu har resulterat i århundradetshyreshöjningar. Det är detta som är det viktiga ochdet stora resultatet av den socialdemokratiskabostadspolitiken.Anf. 125 TALMANNEN:Jag vill göra kammarens ledamöteruppmärksamma på att debatten pågår fortfarande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )7 § Ändrade villkor för vissa bostadslånFöredrogsbostadsutskottets betänkande1990/91:BoU21 Ändrade villkor för vissabostadslån (prop. 1990/91:193).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut fattades efter 8 §. )8 § Uppskov med behandlingen av vissaärendenFöredrogsbostadsutskottets betänkande1990/91:BoU22 Uppskov med behandlingen avvissa ärenden (prop. 1990/91:100 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld.Trafikutskottets betänkande TU31ÅterförvisningsyrkandetKammaren avslog med 240 röster mot 76 för detav under överläggningen framställdayrkandet om återförvisning av ärendet till utskottetför ytterligare beredning. 1 ledamot avstod från attrösta.Mom. 1 (beslutsunderlaget)Utskottets hemställand bifölls med 227 röstermot 85 för reservation 1 av m.fl.32 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2 (avtal om en fast förbindelse)Utskottets hemställan bifölls med 229 röster mot85 för reservation 2 av m.fl. 2ledamöter avstod från att rösta.Mom. 3 (luftföroreningar)Först biträddes reservation 3 av 41 röster mot 37 för reservation 4 av ViolaClaesson och . 242 ledamöter avstodfrån att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 202röster mot 72 för reservation 3 av ledamöter avstod från att rösta.Mom. 4 (vattengenomströmningen)Först biträddes reservation 5 av ElvingAndersson m.fl. med 73 röster mot 38 för yrkande2 i motion T88 av m.fl. 208ledamöter avstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 197röster mot 73 för reservation 5 av . 48 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 5 (tillåtlighetsprövning enligtmiljöskyddslagen)Utskottets hemställan bifölls med 244 röster mot 20för reservation 6 av . 54 ledamöteravstod från att rösta.Mom. 6 (anslutningsförbindelser)Utskottets hemställan bifölls med 240 röster mot 37för reservation 7 av och . 42 ledamöter avstod från att rösta.Mom 7 (insyn)Utskottets hemställan bifölls med 256 röster mot 20för reservation 8 av . 43 ledamöteravstod från att rösta.Övriga moment.Utskottets hemställan bifölls.Trafikutskottets betänkande TU35Utskottets hemställan bifölls med 277 röster mot21 för yrkande 1 motion T919 av . 21ledamöter avstod från att rösta.Bostadsutskottets betänkande BoU20Mom. 1 (beslutet att införa ett räntelånesystem)Utskottets hemställan bifölls med 183 röster mot134 för reservation 1 av m.fl. imotsvarande del.Mom. 5 (statlig prisgaranti)Utskottets hemställan bifölls med 229 röster mot 20för reservation 4 av . 68 ledamöteravstod från att rösta.Mom. 8 (övergångsregler m.m. avseendeförvärvslångivningen)Utskottets hemställan bifölls med 227 röster mot 90för reservation 8 av m.fl. 1 ledamotavstod från att rösta.Mom. 11 (räntebidrag vid ny- och ombyggnad år1992)Först biträddes reservation 12 av BertilDanielsson m.fl. med 62 röster mot 19 förreservation 13 av . 238 ledamöteravstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 239röster mot 61 för reservation 12 av BertilDanielsson m.fl. 19 ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Bostadsutskottets betänkande BoU21Utskottets hemställan bifölls.Bostadsutskottets betänkande BoU22Utskottets hemställan bifölls.Beslut om samlad voteringBeträffande de på föredragningslistan närmastupptagna ärendena, näringsutskottetsbetänkanden NU43 och NU44 samtsocialutskottets betänkande SoU25, beslötkammaren på förslag av talmannen att de skulleföretas till avgörande i ett sammanhang sedandebatten i dessa ärenden avslutats.p9 § Allmänna pensionsfondenFöredrogsnäringsutskottets betänkande1990/91:NU43 Allmänna pensionsfonden (prop.1990/91:164).Kammaren biföll talmannens förslag attnäringsutskottets betänkande NU43 skulle avgörasefter endast en bordläggning.Anf. 126 ():Herr talman! Den oinvigde som får detta lilla tunnabetänkande med sin oansenliga rubrik i sin handanar föga av det försåtliga som detta betänkandedöljer. Det som döljer sig bakom den oansenligarubriken kan vidnärmare dissekering i korthet sammanfattas så här:-- Socialdemokraterna är i grunden ett socialistisktparti.-- Socialdemokraterna är gårdagens parti.-- Socialdemokraterna är de brutna löftenas parti.Att riksdag har socialistisk majoritet ärnumera allmänt känt. Så kan vi också konstatera attdet är kommunisterna som står bakommajoritetstexten i betänkandet. Regeringensursprungliga förslag om ändrade placeringsreglerför AP-fonden har omformats helt enligtriktlinjerna i en motion av . När detgäller AP-fondsfrågan visar socialdemokraternasitt rätta ansikte och går hand i hand medkommunisterna.Moderata samlingspartiet, och centerntar i en gemensam motion avstånd från regeringenspropåer, eftersom det i förlängningen handlar omförpostfäktningar inför socialdemokraternas planeratt använda AP-fonderna som verktyg för attfortsätta och utvidgafondsocialiseringssträvandena.Det som ligger runt hörnet är förslaget om att slåsamman AP-fonderna och löntagarfonderna ochinrätta fem nya, stora pensionsfonder under fackligoch politisk ledning. Dessa superfonder skall kunna köpa in sig i detsvenska näringslivet. Detta, mina vänner, ärsocialism.Fagert tal om att trygga pensionerna används somargument. I själva verket fungerar det så attregeringens socialiseringsambitioner är ett direkthot mot pensionerna.Genom sin socialiseringsiver visarsocialdemokraterna att de är gårdagens parti.Samtidigt som en privatiseringsvåg imarknadsekonomins tecken sveper över våromvärld, fortsätter de svenska socialdemokraternasina envetna ansträngningar att öka det statligaägandet i det svenska näringslivet.Den socialistiska drömmen om planmässighushållning under medborgarnas kontroll ochkollektivt kapital går som en röd trådgenom den röda rörelsens agerande.Att socialdemokratiska löften inte går att lita på ärnumera, inte minst efter alla brutna vallöften frånförra valrörelsen, väl känt.När ATP-systemet med dess stora fondsystembeslutades lovade dåvarande statsministern att fonderna inte skulle användas för attköpa upp företag i näringslivet. Genom bildandetav sveks det löftet.De fem löntagarfonderna baxades fram trotsmassivt motstånd från det svenska folket. Närlöntagarfonderna behandlades i idecember 1983 lovade dåvarande statsministernOlof att inga fler socialiseringssteg skulle tas.Genom tillkomsten av den sveksdet löftet.Efter det tycks det vara fritt fram att svika fornastatsministerlöften. Socialisterna i riksdagengenomdrev socialiseringsinnovationen med de femeller sex regionala riskkapitalbolagen, som viaaktieköp med fondkapital kommer att föra in detstatliga ägandet i de svenska småföretagen.När det gäller socialism finns det ingen hejd påkreativiteten hos regeringspartiet. tar manATP-systemets bräcklighet som förevändning föratt genomföra pensionssocialismen.Om det svenska näringslivet socialiseras genom attdet köps upp av AP-fondmedel kan morgondagenspensionärer leva tryggt på aktieavkastningen -- detsäger man. Men det svepskälet håller inte. Effektenblir i stället den omvända.ATP systemet är ett fördelningssystem därutgående pensioner betalas med samma årspensionsinbetalningsavgifter. AP-fonden fungerarbara som en buffert. Pensionssystemets stabilitet ärberoende av den årliga tillväxten -- inte avfondkapitalet. Det är i själva verket näringslivetskonkurrenskraft som skapar förutsättningarna förden tillväxt som krävs för att klarapensionsutbetalningarna. Den anmärkningsvärtlåga tillväxt som har haft de senaste årengör att ATP-systemet är i gungning.Socialdemokraterna har skulden för detta. De harförsämrat villkoren för de svenska företagen.Högskattepolitiken har gjort det mindre intressantför svenska och utländska företag att investera ivårt land.Löntagarfonder och nya förslag om socialisering iAP-fondskepnad påverkar också det svenskainvesteringsklimatet negativt. I stället för att räddapensionerna utgör socialiseringsidéerna därmed ettdirekt hot mot pensionssystemets stabilitet.Socialdemokraternas socialiseringsambitioner ståri stark kontrast mot de borgerliga partiernas mångaförslag om bättre villkor för de svenska företagen.Om vi skall klara välfärden och pensionsåtgandenai framtiden behöver konkurrenskraftiga,fria företag.Det är hög tid -- och helt nödvändigt -- attinvesteringsklimatet i vårt land förbättras så atttillväxtkurvan kan vända uppåt igen.Löntagarfonderna, den och nyasocialistiska förslag om att öka det kollektivakapitalet med hjälp av AP-fonderna kommer -- omväljarna vill det -- att avvecklas till förmån för ettspritt enskilt ägande efter valet. Vid borgerligvalseger sätter vi definitivt punkt förfondsocialismen.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1, ochjag stödjer även reservation 2.Anf. 127 ():Herr talman! Arbetsläget här i kammaren äransträngt. Jag skall i varje fall försöka göra mittanförande kortare än den tid som jag har anmält.Jag kan instämma i mycket av det som föregåendetalare sade om detta betänkande.Betänkandet behandlar AP-fondernasplaceringsmöjligheter och förändringar när detgäller placeringsmöjligheterna. Vi i de borgerligapartierna motsätter oss detta bestämt. Det är heltuppenbart att regeringen här vill öppna nyamöjligheter för en betydande omstrukturering avhela AP-fondsystemet. Vi anser inte attpensionerna tryggas med ett förfarande medutökade placeringsmöjligheter. Det tryggas med engod tillväxt i produktionen. Från de borgerligapartiernas sida har vi motsatt osslöntagarfonder. Vi har också år föreslagitatt de skall avvecklas, och det gör vi också . Detfinns ingen anledning att ändra placeringsreglernaför löntagarfondstyrelserna.Det finns alltså en rad skäl att gå emot förslaget tillutvidgade placeringsbefogenheter för AP-fonden.Som jag tidigare sade tryggas inte pensionerna medavkastning från AP-fonden. De tryggas bäst genomen utveckling av svensk ekonomi som leder till engod lönsamhet. Allt detta är beroende av en godtillväxt av vår produktion. Vi måste då ha enmångfald av vitala företag, både privata ochkooperativa. Detta förslag leder egentligen till etticke oväsentligt förstatligande av svensktnäringsliv. Det motverkar i sin tur den ekonomiskapolitik som är grunden för ett hållbartpensionssystem.Detta förslag leder också till ett utökatinstitutionellt ägande i näringslivet. Det leder tillmaktkoncentration och ett utökat offentligtsparande. Detta är raka motsatsen till vad vi icentern eftersträvar med vår politik, nämligen ettmer decentraliserat och personligt ägande och ettökat hushållssparande. Vi har redan i dagegentligen för få aktörer på aktiemarknaden. Dettaleder också till ineffektivitet på denna marknad.Med regeringsförslaget kommer dessa problem attöka. Vi menar därför att regeringens argument, attplaceringsrätt för AP-fonden skulle ökakapitalmarknadens effektivitet, är helt fel.Vi har tidigare sett hur löntagarfonderna fungerar.De har framför allt finansierats med vinstmedelfrån företagen. Det är vinster som företagen självahade kunnat använda för finansieringar avframtidssatsningar i de egna företagen. I stället hardessa medel samlats upp i kollektiva fonder. Ävenregionalpolitiskt har fonderna haft en negativeffekt, eftersom dessa medel har tagits från företagi regionalpolitiskt prioriterade områden. De medelsom har satsats som riskkapital i dessa områden harvarit försumbara. Dessa vackra ord t.ex. om attlöntagarfonderna skulle bidra till riskkapital ute iglesbygderna har bara varit vackra ord -- ingentingannat.Vi anser att regeringens förslag till ändring avreglementet för allmänna pensionsfonderna är fel.Det leder i praktiken till en socialisering av svensktnäringsliv. Det stärker ocksåmaktkoncentrationen, vilket vi anser vara helt felväg att gå. Vi vill i stället sprida ägandet på mångaaktörer och ägare så att vi får ett fritt och vitaltnäringsliv.Det finns två borgerliga reservationer tillbetänkandet. Också jag yrkar bifall till reservation1, och jag stödjer reservation 2. I reservation 1säger vi nej till förslaget att medge rätt förfondstyrelser att handla med optioner, terminerm.m. Vi säger också nej till utsträckt tid förfondstyrelsens redovisning och granskning.Vi menar att det är viktigt att tar ställningtill ett genomgripande förslag som innebär att manstoppar regeringens planer -- dels på att hafonderna som en buffert i ATP-systemet, dels på attkunna utnyttja fondstyrelserna som ett instrumenti en statlig styrning av näringslivet.Anf. 128 ():Herr talman! Jag har fått överta detta ärende avRolf L , som är förhindrad att delta idebatten. Jag har dock tidigare deltagit i liknandedebatter. var det en interpellationsdebattmed företrädare för regeringen -- --och samtliga riksdagspartier. Det finns då kanskeingen anledning att ta upp alla dessa trådar igen --oavsett om de var röda, blåa eller gröna. Vikommer säkerligen att återkomma till dessa frågor.Karin Falkmer har redogjort och hävdat att dettabetänkande till stor del är i linje medvänsterpartiets ståndpunkter. Mot dennaredovisning har jag inget att anföra -- jag delar denuppfattningen. Jag är glad över att vänsterpartietoch socialdemokraterna har kunnat nå dennaenighet. Det finns dock punkter där vi inte ärnöjda. Vi har också en reservation frånvänsterpartiets sida.Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservation 3mom. Enigheten är alltså inte total.I reservation 4 vill vi ta upp det som inne på när han påtalade att löntagarfondernainte har fått en tillräcklig regionalpolitiskbetydelse. Där delar vi ståndpunkt.Det är just därför som vi har gjort dennareservation. Genom att stödja denna reservationkan det som fungerar tämligen bra bli mycketbättre.AP-fondsystemet fungerar tämligen väl. Vi skallinte ha en alltför lång debatt här, men i tidigareanföranden har det framställts att AP-fondsystemen skulle vara något slags hot motsvenskt näringsliv. Fakta säger det motsatta. Manvill göra gällande att sparande i samhällsekonominskulle gå ned genom att vi byggde upp ett starktsamhälleligt pensionsskydd. Men genom att byggaupp AP-fonderna tryggade vi ett samhälleligtsparande. Detta sparande möjliggjorde byggnationoch industriella satsningar. Det har inte varit någothot för svenskt näringsliv eller till skada för det --det har varit till gagn för det.Det är i och för sig riktigt att löpande pensionerbetalas av löpande års produktion, men varjesamhälle behöver ett sparande. Det kan skeoffentligt eller privat, men det offentliga sparandetär fördelningspolitiskt bättre. Det kan naturligtvisinte ersätta allt privat sparande. Men det privatasparandet är inte på nedgång -- tvärtom. Det är justnu på uppgång.Jag tycker därför att de farhågorna är överdrivna.Vi behöver ett offentligt sparande. Genom dettahar vi också en kontroll på att det verkligen är frågaom ett sparande. Om vi bara skapar ett utrymme,en potential för privat sparande, kan det ocksåledas ut i en snabb konsumtion och leda till problemmed bytesbalansen. Den avvägning vi har ärtämligen balanserad.Jag tror att vi kan se fram emot kommande debatteri den här frågan. står starkt i den härfrågan.Man säger att detta är en fråga om socialisering. Jagfunderar då på om och andraborgerliga partier har uppfattningen att AP-fonderna juridiskt sett tillhör staten. Är det på detviset, är det enligt min uppfattning någon form avinnovation man börjar driva. De borgerligapartierna socialiserar alltså helt plötsligt AP-fonderna och förstatligar dem med sin retorik.Detta är en mycket egenartad linje man börjar förafram. Jag tror att vi kommer att få möjlighet attåterkomma till den här frågan i många fler debatter.Anf. 129 () replik:Herr talman! Det är här fråga om kändaställningstaganden. Argumentet i fråga omlöntagarfonderna, att pengarna skulle användas tillregionalpolitiska satsningar, var en renskenmanöver. Detta har inte blivit av. Vi vill inteha några löntagarfonder, utan vi vill att företagarnasjälva skall ha sina pengar. Att satsa och investera ibra och vitala företag både här i tätorterna och påövriga ställen i vårt land skapar gynnsammaförutsättningar för företagsklimatet i , ochdet är också det bästa vi kan göra för vårt näringsliv.Sedan till frågan om socialisering. Det är inte braatt staten via fonder skall styra det svenskanäringslivet. Detta leder till maktkoncentration. Vivill sprida ägandet på många aktörer på densvenska marknaden.Anf. 130 () replik:Herr talman! Visst är det bra att det inte är frågaom maktdominans. Problemet i det svenskanäringslivet är inte att staten är en dominerandeägare och en dominerande kontrollant, utan det ärhelt andra grupper som är dominerande aktöreroch kan styra näringslivet.Jag kan försäkra att det i minhemregion finns gott om småföretag somgärna såge att AP-fonder eller löntagarfonderförstärkte riskkapitalet i många småföretag i denregionen. Jag kan försäkra om att jaghar hört och läst att många småföretag gärna ser attkollektiva fonder går in och förstärker t.o.m. vissastörre bolags riskkapital. I det praktiska livet tycksman alltså inte vara så rädd för dessa medel. Det ärväl som man sade i det gamla : Pengar luktarinte.Anf. 131 ():Herr talman! Att regeringen har belastat riksdagenmed detta ärende i sista stund under ,som man bebådar att man skall kommatillbaka med ett mer omfattande förslag ,kunde bli föremål för åtskilliga kannstöperier,exempelvis i fråga om hur stora utsikterna är attdetta förslag kommer.Eftersom ärendet nu ligger på bordmåste det tyvärr också behandlas. Miljöpartietsreaktion var: Varför nu detta? AP-fondernasframtid är för viktig för att plottras sönder med smådelbeslut. Därför yrkar vi avslag på propositionen.Jag står bakom reservation nr 1, till vilken jag yrkarbifall, även om jag menar att de borgerliga i sittordval i någon mån föregriper den översyn av AP-fonderna som med all säkerhet behöver ske.Beträffande löntagarfonderna hoppas jag att allahar klart för sig var står. Vi vill avskaffadem och i stället använda pengarna till lokalanärfonder och därigenom skapa möjligheter för enbättre regionalpolitik. Detta har vi talat om mångagångar förut i denna kammare.Jag håller med de borgerliga om att AP-fondernainte får användas som ett maktinstrument i denpolitiska majoritetens hand. Föreligganderegeringsförslag kan väl knappast leda särskilt långti den riktningen, eftersom det handlar om relativtmarginella placeringar i form av optioner, termineroch utländska aktier. Men de borgerliga partiernasuppfattning är naturligtvis riktig -- AP-fondernaskall vara till för att garantera pensionärernasintressen på bästa sätt och ingenting annat. I detintresset kan naturligtvis ligga att fonderna skallinvestera i aktier. Jag vill gärna hänvisa till enalldeles nyutkommen artikel i ,nr 3/91. Artikelns rubrik är Bör pensionssparandeske i aktier?, och den är skriven av forskarnaFrennberg och . Nog skulle det finnasmöjligheter att koppla loss fondförvaltningen frånden politiska majoriteten genom att delegerastyrelsevalet i AP-fonderna till intressenter fria fråndagspolitiken. Dessa fonder borde kunna hanteraspå ett liknande sätt som och Trygg Hansasfonder.ATP-pensionärerna, till vilka jag själv räknar mig,har naturligtvis intresse av att AP-fondernaförvaltas på ett lika effektivt sätt som de privatapensionsbolagens fonder.De detaljförslag som framförs bör däremotenligt min mening helt avvisas. De kan knappast pånågot väsentligt sätt förbättra fondernaslönsamhet. Jag är övertygad om att handeln medoptioner, terminer och utländska aktier ärnågonting som majoriteten av de svenska ATP-pensionärerna med viss rätt upplever som onödigtriskfylld. Redan av det skälet bör därför förslagetavvisas.Om jag känner pensionärerna rätt är de inteintresserade av spekulativa investeringar, men deser kanske gärna att AP-pengarna investeras isvenska verksamheter, som långsiktigt bygger uppsvenskt fastighetsbestånd och svensk industri.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 132 ():Herr talman! Låt mig börja med att upplysa KarinFalkmer om att det hon kallade gårdagens parti --socialdemokraterna -- bara för några timmar sedanslog ut det hon logiskt borde kalla framtidenspolitiska konstellation i fotboll med 5--2. Jag villnämna det bara som en upplysning.I näringsutskottets betänkande 43 behandlas ettförslag från regeringen om vissa ändringar iallmänna pensionsfondens reglemente. Enmajoritet i näringsutskottet ställer sig bakom två avfyra föreslagna förändringar.Regeringen föreslår att de femlöntagarfondstyrelserna skall få viss rätt att köpautländska aktier och att löntagarfondstyrelsernasamt fjärde och skall få möjlighetatt placera en del av sina medel i räntebärandevärdepapper som är utställt i utländsk valuta. Men ifråga om dessa båda förslag har det tyvärr inte varitmöjligt att nå någon majoritet i utskottet.Regeringen har aviserat ett förslag med mergenomgripande förändringar av och placeringsbestämmelser. Dettaförslag avses läggas fram . Medhänvisning till detta har utskottet tänkt sig att de tvåkvarvarande frågorna får behandlas i samband medförslaget om en mer genomgripande förändring.I betänkandet behandlas motioner som väckts medanledning av propositionen och under denallmänna motionstiden och som tar upp frågor avregional karaktär. Jag vill i detta sammanhangvända mig till , som säger att jagförsöker antyda att löntagarfonderna skulle hanågon form av regionalpolitisk uppgift. Det haraldrig varit avsikten med löntagarfonderna att deskulle ha en regionalpolitisk uppgift.