prot · GF0943 · 1991-12-11 00:00:00 — Förmodligen finns det inte någonmänniska som har den exakta bilden och kan sägavad som är fel. Jag tyckte ändå att jag fick en vissgrund att stå på när vi studerade om primärvårdeni , och är bättre upplagd änhär. Jag tycker att bevisbördan ligger på dem somvill visa att det svenska systemet skulle fungerasämre.Hur går man då fram metodmässigt för attundersöka detta? Man kunde naturligtvis när manstuderar svensk sjukvård säga att man skall frågasocialstyrelsen och vilkaproblem som finns. Ge oss statistik och tala om hurdet är! Sedan man fått besked skulle man sedankunna konstatera hur det är ställt. Men problemetär ju att dessa instanser är aktörer. De har självakunnat påverka det läge som råder. Skall man göraen revision frågar man inte direktören hur detfungerar, utan man måste naturligtvis gå ut påfältet.Man kan då möta reaktionen: Oj, här går någrariksdagsledamöter in och tittar på sjukvården -- detär väl inte deras uppgift. Man frågar inteLandstingsförbundet och utanbörjar själv resa runt och prata med folk. Deberörda tyckte att det var mycket irriterande att detplötsligt kom någon som studerade förhållandena.Jag har haft mycket stor nytta av detta arbetssätt.Vi håller nu på med gymnasieskolan ochpolisverksamheten och går till väga på samma sätt,utan att vända oss till de centrala organen.Jag skall inte gå in på sakfrågorna, men vill säga attjag upplever att det händer oerhört mycket positivtinom svensk sjukvård. Det råder en starkförnyelseanda, och mycket nytt prövas. Det händermånga bra saker, och det är positivt. I vilken månvi bidragit till detta vill jag inte uttala mig om.Nästa fråga är: Hur påverkar riksdagenförhållandena? Hur får våra beslut ochprioriteringar genomslag? Den frågan är faktisktinte ointressant i . Det här är sådant somriksdagsutredningen håller på med, och härkommer också treårsbudgeteringen in. Frågan är:Hur mycket tid har utskotten för att kontrollera hurdet blivit? Hur blev det t.ex. med gymnasieskolan?Vi fattar mängder av beslut om hur det skall bliframöver -- det är vi jätteduktiga på -- men närhinner kontrollera hur det blev med detsom vi beslutade?Jag vill när det gäller hälso- och sjukvården noteraatt varken , socialstyrelseneller socialutskottet har frågat sig:Utvecklas sjukvården i riktning mot de mål somman har satt upp? Man talar om hur det skall bli,men man har ingen uppföljning. Det kan vara extrasvårt på detta område, eftersom man har olikahuvudmän, men även på de områden där staten ärensam huvudman är vi mycket dåliga påuppföljning.Jag kan ta åt mig av kritik mot att vi har arbetat påett ytligt sätt, men jag vill säga att vi låter detta taden tid det tar. Vi har egentligen arbetat med dettaunder än vad har medgivit attvi skall få ägna åt uppgiften.Jag kan också ta till mig kritik som går ut på attresurserna skulle vara större eller att vi skulle väljabättre personer till revisorer, men det är enprincipiell fråga huruvida vi i det här huset harkunnat följa upp de beslut som har fattats. Ur densynpunkten är det som här har skett intressant somett pilotfall.Anf. 127 ():Herr talman! har full rätt attförsvara rapporten, och jag har min fulla rätt attförsvara socialutskottet och dess verksamhet, somjag har följt . Jag tyckte ändå att jagvar ganska hovsam i min kritik. Hans Lindbladmåste förstå att det finns en anledning till attutskottet i sin helhet inte fattade beslut om någotuttalande med revisionsrapporten som grund.Jag har, som jag sade, följt dessa frågor undermånga år, och jag har insett att det är nödvändigtatt se helheten för att kunna dra några slutsatser.Jag har därför tillåtit mig att kritisera att man i singenomgång utelämnat väsentliga delar iverksamheten, men ändå ansett att man har haftmöjlighet att dra mycket konkreta slutsatser omvad som skall göras. Jag är rädd för att detta kange fel signaler. Det kan uppfattas så att riksdagensrevisorer har receptet för hur man skall kunnakomma till rätta med de mycket allvarliga problemsom så många har intygat att vi har.Min kritik har enbart bottnat i att vi har käntmycket för verksamheten och har varit angelägnaom att den skall utvecklas i en riktning somriksdagen kan försvara.Anf. 128 HANS ():Herr talman! har uttalat att vi skall ägnaoss åt mer generella och principiella frågor, och detförsöker vi nu att göra på ett antal områden. Menman kan inte täcka hela hälso- och sjukvården, ochvi har därför inom denna valt ut fyra aspekter. Vihar t.ex. inte studerat hela personalförsörjningen.Mot denna bakgrund faller kritiken mot att vi intehar studerat allt. Man kan inte kritiseraoss för att vara ytliga och för att inte titta på allt.Vi ställs inför samma problematik på varjesamhällsområde: Skall gå in och granskamera självständigt, oberoende av aktörerna? Ärdet vidare revisorer eller fackutskottensom skall göra detta? Det är i mycketmetodikfrågor. Hur skall man mäta? Många sägeratt det över huvud taget inte är möjligt att mäta denoffentliga sektorns verksamheter. Jag brukar säga:Halvera då alla sådana verksamheter, för ingenkommer att se någon förändring! Det är något aven definitionsfråga -- det är klart att i någon meningär det möjligt att göra mätningar.Det finns en mängd metodfrågor som utskotten harmycket svårt att hantera. Vi har 20 anställda på vårtkansli, medan ett normalt utskott har 5, som är fulltupptagna med att skriva klämmar om avslag påmotioner etc. Vi är dåliga påförvaltningsrevisionskunskap, metodutvecklingoch utbyte av erfarenheter. Den allmänna kunskapsom finns om förvaltningsrevision, här och i andraländer, försöker vi föra in i det här huset. Jag villinte hävda att vi lyckats åstadkomma någonjättehög kvalitet, men har ett stortarbetsområde, och vi tvingas vara ganska svävande.Jag tycker dock att det som vi har lärt oss i det härarbetet är till mycket stor nytta när vi nu studerarpolisverksamheten och gymnasieskolan. Också härgäller det metodik- och mätfrågor.En viktig fråga är hur man kan få personalen attkänna att den kan påverka sin arbetssituation.Detsamma gäller också för patienter och för elever.Det är en uppfattning som man kommer fram tillom man går ut i verkligheten. I det perspektivet kanen mängd centrala verksamheter komma attupphöra. Det är klart att man inom kommer att tycka illa omdetta. Vi kan få många negativa reaktioner pådetta, men vi har medvetet valt metodiken attsjälva gå ut på fältet.Anf. 129 ():Herr talman! Jag tycker att det är bra attrevisorerna och därmed ägnat sig åt dessafrågor. Jag vill inte diskutera om det hade varitbättre om någon annan inom hade gjortdet. Jag tror att vi är ganska eniga, och revisorernahar själva skrivit att översynen inte är heltäckande.Det var inte heller, som revisorerna skrivit, derasavsikt att den skulle vara det. Det är möjligt attförklaringen till att den inte blev heltäckande varatt inte heller målsättningar varheltäckande när det gäller vårdens problem. Det ärdärför bra att regeringen har aviserat en störreöversyn och i sin motivering för översynen tar uppfrågor som revisorerna inte har tagit upp -- och inteheller hade för avsikt eller till uppgift att ta upp,eftersom inte har fattat några beslut somrevisorerna skulle följa upp i dessa frågor.Jag tror att detta var anledningen till att vi lade helautredningen från revisorerna åt sidan. Jag villunderstryka att det var möjligt att just revisorernasrapport, som har visat att man måste ta ett störregrepp på hela problematiken, har bidragit till attregeringen har tagit ställning på det sätt som manhar gjort i sin förklaring.Anf. 130 ():Herr talman! Jag vill säga till attförvisso också vi riksdagsledamöter ochutskottsledamöter är mycket ute i verkligheten ochförsöker att bilda oss en uppfattning om hur det serut i verksamheter på olika områden. Så är fallet intebara ibland, utan ständigt ochjämt.Men jag sade också i mitt inledningsanförande attjag är fullt medveten om att revisorerhar begränsade resurser och att det inte var möjligtatt göra en riktigt så djupgående analys som jag förmin del ansåg att just den här frågan krävde. Hurstora områden man anser sig kunna gå in på för attkunna få ett rättvisande resultat är en viktigprincipfråga.Revisorerna måste också vara betjänta av att få visskritik, som åtminstone i mitt fall är positivtbetingad. Det som jag är kritisk mot är att man påpunkt efter punkt lägger fram mycket distinktaförslag i revisionsrapporten och säger att det skallvara på ett visst sätt, utan att man har vägt infaktorer som är helt avgörande för om just dessaförslag är de riktiga.Riksdagens revisorer har ju en mycket hög status.För att era rapporter, vilka, som jag också sade imitt inledningsanförande, i allmänhet är av mycketförnämlig kvalitet, skall få detgenomslag som de normalt förtjänar kan det varaviktigt att man diskuterar hur ni skall arbeta ochvilka resurser ni skall ha för att verkligen fylla defunktioner som revisorer skall utöva.Anf. 131 ():Herr talman! Sjukvårdens kostnader ochorganisation är en huvudvärk för regeringarna i allautvecklade länder. I har vi en speciellt svårsituation. av BNP går till sjukvården. Vihar en äldreutveckling som kommer att medförastora problem framöver. Vi har nya forskningsrönatt följa upp.Revisorerna har gjort en granskning, och det är braatt de granskar verksamheten, men man hargranskat den i mycket begränsade perspektiv. Manhar valt några få utgångspunkter och försöker påden grunden att täcka hela komplexet. Det går inte.Det är alltför komplicerat och alltför mångasynpunkter som måste vägas in innan man kommerfram till så konkreta förslag som man har tagit sigföre att lägga fram i detta sammanhang.Det är viktigt att revisorerna fortsätter singranskning, och de skall rapportera vad de finner,men de skall inte lägga fram så omfattande förslagpå så komplicerade områden som har skett. vetvi att regeringen kommer med utredningar om nyttsjukförsäkringssystem och ny uppbyggnad av helasjukvårdens ekonomiska bas, och det är värdefulltoch viktigt. Därför tycker jag också att det ärangeläget att man inte mot bakgrund av enrevisionsrapport med mycket snäva horisonterlägger fram en rad förslag.Anf. 132 HANS ():Herr talman! En viktig punkt är ändå: Vad beslutarett folkvalt organ som ? Hur följs det upp,och hur rapporterar man tillbaka? Det gäller attleda en verksamhet i samhället, och det är denväsentliga uppföljningsfrågan.Vi gick in på några sakområden. Det gällde rättmycket läkarförsörjningen, en hel del omprimärvård och sådant, men mycket stora områdenhar vi över huvud taget inte studerat. Vi har t.ex.inte tagit upp frågor som om den svenskakroppssjukvården eller psykiatrin är tillräckligaeller inriktade på rätts sorts sjukdomar. Vi gick inpå ett antal begränsade områden.Vi sade oss inte att vi lägger fram förslag för attriksdagen skall fatta några specifika beslut, utan detgällde att se på frågorna i ett samlat sammanhang.Från utskottet pekar man påregeringsdeklarationen, men det är mera enformfråga. Det väsentliga när det gäller metoden,vare sig det gäller lagfrågor eller det gäller pengar,är att se på vad som är avsikten med verksamhetenoch att undersöka hur det sedan blev. Det är ocksådet väsentliga i rapporten, inte den eller densakfrågan. Vi har inte på någon punkt haft enkonkret inriktning att skulle fatta ettbeslut av en viss innebörd.Vår uppgift var att se påuppföljningsproblematiken, och då tror jag att detär viktigt att göra det principiellt. Det väsentliga är,som sagt, att vi jobbar på samma sätt på andra storasamhällssektorer, även på dem där det inte är flerahuvudmän, men även där har vi alltså väldigt svårt.Det bör noteras att ingen har utvärderat svenskgymnasieskola.Överläggningen var härmed avslutad. (Beträffande beslutet, se 20 §. )17 § betänkande1991/92:SoU7 Dopning (prop. 1990/91:199).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beträffande beslutet, se 20 §. )18 § Allmänna arvsfondenFöredrogssocialutskottets betänkande1991/92:SoU13 Allmänna arvsfonden (skr. (1990/91:137).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beträffande beslutet, se 20 §. )19 § Fortsatt godtagande av byggprodukter somgodkänts i annat nordiskt landFöredrogsbostadsutskottets betänkande1991/92:BoU6 Fortsatt godtagande avbyggprodukter som godkänts i annat nordiskt land(prop. 1991/92:33).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beträffande beslutet, se 20 §. )20 § Beslut om uppskjuten votering m.m.På förslag av tredje vice talmannen beslötkammaren att det på föredragningslistanåterstående ärendet, utrikesutskottets betänkandeUU8, samt besluten i de under 15--19 § §behandlade ärendena, fick uppskjutas tillmorgondagens arbetsplenum.21 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1991/92:77 Ändring i lagen (1973:1199) omersättning från den internationella oljeskadefonden22 § Kammaren åtskildes kl. 17.36.f3 > Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m.1 § anf. 4 delvis,av förste vice talmannen därefter t.o.m. 5 § anf.22 delvis,av tredje vice talmannen därefter t.o.m. 7 § anf.43,av andre vice talmannen därefter t.o.m. 7 § anf.92 delvis,av talmannen därefter t.o.m. 16 § anf. 109 delvisochav tredje vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.