prot · GE09130 · 1991-06-12 00:00:00 — Alla vill väl ha enteknikutveckling som inte innebär problem förmiljön, men när man måste välja mellan ett projektsom den här bron och miljön blir det litet svårt, ochdet är då hymlar och försöker låtsas somom man kan välja bägge sakerna. Det kan maninte, och det är uppenbart för alla som hör den härdebatten hur fruktansvärt genomskinligt ochömkligt försök att låtsas någontingannat är.Andre vice talmannen anmälde att AndersCastberger anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 52 ():Herr talman! Argumenten är många. Jag skall inteupprepa dem, men jag vill sätta oss alla in i dettidsperspektiv som gäller.Viktor deklamerar om mänskligheten:Din dag är blott en strimmasom lyser blek och mattSe framom henne dimmaoch bakom henne natt.Under fem miljarder år har naturen på jordenändrats, men ändrats endast långsamt. Undernågon miljon år har människan kunnat leva i relativbalans med denna natur. Man har inte haft makteneller kanske inte ens viljan att göra allvarligaingrepp i naturens förlopp. har vi den maktenoch därför fordras det att vi tar vårt ansvar förnaturens och civilisationens överlevnad. Vi som harmakten att fatta beslut som påverkar naturensframtida utveckling måste också ha mognaden attvara aktsamma när det gäller våra ingrepp.Framtiden kan alltså inte längre betraktas somnågonting som bara inträffar. Bakom dimmanligger en verklighet, som våra handlingar och beslutpåverkar.Många allvarliga konsekvenser avÖresundsbroprojektet har redan påvisats av andradebattörer. Ännu värre är det att okändakonsekvenser tenderar att följa på projekt som ärmycket stora och som bara motiverats avkortsiktiga intressen.Ledamöter! Vi har alltså inte den moraliska rättenatt dra undan basen för framtida generationers liv ibalans med miljön. Det moraliska ansvar införbeslutet som jag har talat om kan beskrivas med ettannat ordval. och har båda betecknat det sombeslutsvånda.Herr talman! Måtte kammarens ledamöter visa enbeslutsvånda, som står i överenstämmelse med detbeslutsansvar som vi alla har inför framtiden.Anf. 53 ():Herr talman! Många talare har sagt att det ärett historiskt beslut som nu står inför, ochdet är det naturligtvis.Efter mer än hundra års utredande ochdiskuterande är vi nu framme dådet är dags att fatta ett beslut om en fast förbindelsemellan och Köpenhamn.Det är naturligtvis också en stor dag för oss somunder har arbetat aktivt för att knytasamman med , medSjälland, med övriga , Sverigemed kontinenten. Drömmen om en Öresundsbrohar funnits där levande under många, många år.Och det är inte så märkligt.Det är inte längre från till änfrån till . och skiljs åt avfast mark och inte av vatten. Mellan ochLund har det alltid gått en väg, och därför har ocksåkontakterna varit många, människor som bor pådet ena stället och arbetar på det andra, som träffarvänner, besöker affärer, museer eller något annat igrannstaden.Malmö och skiljs däremot av vatten istället för av mark. Där går ingen väg. Där finnsingen järnväg, ingen effektiv och lättillgängligtransportväg. Därmed finns hindret där förutveckling näringslivsmässigt, ett hinder förmänskliga kontakter, socialt och kulturellt utbyte.Öresundsregionen är tätast befolkadeområde. På en areal som utgör avNordens yta lever av dess befolkning, 3miljoner människor. Det säger sig självt att enintegrering och sammankoppling av ochSjälland skapar oanade framtidsmöjligheter.I dag är som sagt kontakterna över mycketbegränsade. Som exempel på detta nämns ipropositionen att arbetspendlingen mellan Malmöoch uppgår till endast ca 1 000personer per dag. är en barriär, ett hinderför kontakter inom näringslivet och mellanmänniskor.Detta är det viktigaste för mig som skåning ochMalmöbo. skall inte i första hand sessom en möjlighet att snabbare transportera varor urNorge, och ned till kontinenten.Det handlar inte om att i första hand -- för svenskdel -- använda som ett genomfartsland tillkontinenten. Det handlar framför allt om att skapaden nödvändiga förutsättningen för en integrationmellan och , att skapaförutsättningar för en långsiktigt positiv utvecklingi den här delen av Europa.En fast förbindelse ger möjligheter till enutveckling av en gemensam bostads- ocharbetsmarknad i och enförstärkning av den nordiska samhörigheten.När avståndet --vid en tågresatidsmässigt motsvarar avståndet Köpehamn--eller --uppstår helt nyamöjligheter för regionen. Det går lätt att bo på denena sidan av och arbeta och studera på denandra.En fast förbindelse möjliggör direktatågförbindelser mellan t.ex. universiteten iRoskilde och . Möjligheten till ett regionalthandelsutbyte ökar dramatiskt.Malmö--, och behöverså väl den stimulans för en positiv utveckling somen kan ge.Både Malmö- och harbrottats med mycket stora strukturproblem inomindustrin. En gammal industristrukturdominerar.Med en integrering av och öppnasmöjligheterna att skapa vad professor kallar en K-region, en omvandling frånindustri- till K-samhälle, ett samhälle som baseraspå kunskaper, kreativitet, kultur ochkommunikation.Låt mig, herr talman, sammanfatta de positivaeffekterna av en Öresundsbro.1. Handelsutbytet mellan och Danmarkkommer att öka mycket kraftigt.Näringslivet i och näringslivet iDanmark kommer att knytas närmare varandra.En bro kommer att stimulera utvecklingen i helaSydsverige.2. När det blir lättare att snabbare pendla, kommerarbetsmarknaden och bostadsmarknaden iDanmark och att knytas närmarevarandra.3. Utbytet mellan universiteten och de tekniskahögskolorna på ömse sidor av sundet ökar.4. Utbytet inom turism och kultur kommer att öka.De mänskliga kontakterna och banden mellanSkåne och stärks.5. Ett mycket viktigt argument är att enÖresundsbro skapar oerhörda möjligheter för enkraftig expansion av den regionala spårbundnapersontrafiken. Planerna är långt framskridna påatt binda samma det danska S-banesystemet meden utbyggd regional spårbunden trafik i . Detär ett faktum som många av kritikerna ochdebattörerna bortser från, när man kallar projektetför ett gigantiskt motorvägsbygge och en bilbro. Isjälva verket innebär den kombinerade väg- ochjärnvägsbron en oerhört kraftfull satsning påjärnvägen, och den skapar mycket storamöjligheter för en positiv utveckling av denspårbundna persontrafiken i helaÖresundsregionen.6. Den nordiska samhörigheten stärks. Jag ser detsom oerhört betydelsefullt att knyta Danmarknärmare övriga och att få ett utvecklatsamarbete i . knyts fastare tillkontinenten; kommunikationerna medkontinenten förbättras avsevärt.Herr talman! Det är klart att vi som är positiva också gör detställningstagandet mot bakgrund av vår vilja attknyta närmare och söka ett svensktmedlemskap i . Vi behöver effektiva och bratransporter från och ut i . En fastförbindelse är därvid en viktig del, inte minst närdet gäller att ge goda förutsättningar för transporterav järnvägsgods till kontinenten.Med bättre förutsättningar för transporter till destora marknaderna kommer ocksåförutsättningarna för industriell verksamhet iSverige att förbättras. En fast förbindelse är ettförsta steg i en gemensam nordisk transportlösning.En komplettering med en fast förbindelse överFemer Bält skulle ytterligare knyta sammanNorden med kontinenten.Europa genomgår nu en dramatisk förändring.Murar rivs, gränser förändras, nya möjligheteröppnar sig. Visst finns det problem med dennaväldiga omvandlingsprocess. Men det finns ocksåfantastiska framtidsmöjligheter, och det är demöjligheterna vi måste ta vara på.Det gäller möjligheterna att bygga det integreradeEuropa, ett som blir ett människornasEuropa, ett gemenskapens och samarbetetsEuropa. Jag ser som en del av detEuropabygget.Skåne och förenas med mycket närahistoriska band. Med Roskildefreden blevÖresund riksgräns mellan och Danmark.Det finns de i som sörjer defredsvillkoren. Jag gör inte det. Jag vill inte rivaupp Roskildefreden, jag vill inte att skall blidanskt på nytt.Men jag ser framför mig en utveckling därnationalstaterna kommer att spela allt mindre rolloch regionerna allt större roll. I det perspektivet,och i perspektivet av ett integrerat , blirställningstagandet till en närmast ensjälvklarhet.Herr talman! Avslutningsvis vill jag rikta mig tillkommunikationsministern och framföra ett varmttack och gratulationer för ett framgångsrikt och välutfört arbete med att bringa frågan omÖresundsförbindelserna till en slutgiltig lösning.Och det är en bra lösning somkommunikationsministern presenterar i denproposition som ligger på bord.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Anf. 54 () replik:Fru talman! Jag har full förståelse för att Lars-ErikLövdén känner stor glädje och stimulans om det bliren bro mellan och . Men jag harmycket svårt att förstå hans argumentering. Hantalar i sitt anförande gång på gång om ett närmandetill EG, att man skall stimulera integrationen osv.Jag är emot den här bron, som kanske Lars-ErikLövdén har förstått. Men det parti jag representerarhar ju långt före parti varit för enEG-anslutning. Jag kan egentligen inte förståvarför man för samman en EG-anslutning med enbro.Det är ju inte så, , attkommunikationerna mellan och Danmarkär dåliga. Dessa kommunikationer är väl mycketbra, om man väljer en annan väg än --. Jag kan ha full förståelse för attMalmö önskar en bro till . Detregionala resebehov som finns i har ju ingensom helst möjlighet att klara sina ekonomiskaförutsättningar. Därför måste man, för att lösadetta transportproblem, se till att få oerhört storasubventioner av andra. Man har nämligen för litenresandeström den vägen; det är inte rätt väg att tasig till för den som kommer norrifrån.Men det som jag är förvånad över är att Lars-ErikLövdén, som i övrigt verkar vara en mycket klokperson, så totalt bortser från de miljökonsekvensersom är fullständigt outredda. När det gällervattenströmmarna kan det bli förödandekonsekvenser för de ekologiska förutsättningarna iÖstersjön. Inte med ett ord nämner han rädslan fördetta. Jag tycker faktiskt om man gläder sig över enviss framgång för , så borde man ivarje fall visa att man känner en viss oro för alla dekonsekvenser som är okända och som kan bliförödande, t.o.m. för . Det är ju så, , att om detta går riktigt galet har viingen bokskog i . Åkermarken ochskogsmarken kommer att förödas. Det kan väl intevara det som tycker är bra.Anf. 55 () replik:Fru talman! Egentligen skulle jag inte vilja föraden här debatten med , eftersomdet blir en träta mellan en Malmöbo och ennordvästskåning från Helsingborgsområdet.Sådana trätor har vi haft i den här frågan -- jag höllpå att säga sedan urminnes tider. Det berornaturligtvis på regionala intressen och regionalahänsyn. Det är inte så särskilt märkligt att de mestaktiva motståndarna till en fast förbindelse mellanMalmö och kommer just frånnordvästra och Helsingborgsområdet.Jag vill göra ett par erinringar mot vad Kjell-ArneWelin har sagt.När det gäller mitt Europaperspektiv, som jag togupp i mitt tal, är det väl alldeles självklart att en fastförbindelse, där man knyter samman ochDanmark med en kombinerad väg- ochjärnvägsbro, skapar betydligt större möjligheter fören integration mellan och . Framförallt skapar den ju betydligt större möjligheter för enintegration av ochKöpenhamnsområdet. Med en sådan lösningkommer och Köpenhamnsområdetatt bli ett kraftcentrum i . Det ser jag somnågot oerhört positivt, men serdet kanske snarare som ett hot.Det har förts en lång debatt kring miljöfrågorna häri dag, och jag kan hänvisa till vad exempelvis GeorgAndersson och sade i sinaanföranden. Det har gjorts många ingåendeutredningar om miljökonsekvenserna, både frånsvensk och från dansk sida. De utredningarna visarentydigt att det är fullt möjligt att genomföraprojektet utan de konsekvenser för miljön somKjell-Arne talade om i sitt anförande och isin replik.Så till frågan om subventioner. Jag tycker att det ärkonstigt att fortsätter att hävdaatt förbindelsen skall subventioneras viaskattemedel; det är ju inte så. Det räcker för att läsa innantill i det avtal som ärträffat mellan de svenska och danska regeringarna.Det avtalet baseras på att förbindelsen fullt ut skallfinansieras av trafikanterna, och det gäller ävenanslutningsförbindelserna i projektet. Jag tyckeratt skall sluta att använda deargumenten i debatten när det entydigt i avtalet --som nu skall godkänna -- slås fast attförbindelsen skall finansieras med hjälp av avgifterfrån trafikanterna.Anf. 56 () replik:Fru talman! Jag har hållit ett anförande här, ochjag tror att var inne i kammarenvid det tillfället. Jag har försökt att visa -- med rättstor framgång, tycker jag -- att de uppgifter omekonomin som lämnas i propositionen ärundermåliga.När det gäller att känna samhörighet osv. menarLars-Erik att med en bro binds Sverigesamman med och , och dåkommer att känna större samhörighet medEuropa.Jag bor i , och jag kännerutomordentligt stor samhörighet medHelsingörsborna, vilket jag inte alltid gör medMalmöborna. En bro och samhörighet har intenödvändigtvis något samband.Bron utgör en utomordenligt stor fara för livetmiljömässigt i , och . Jagtycker inte att man skall fatta beslut om en fastförbindelse med så oerhört storaosäkerhetsfaktorer för framtiden. Lars-ErikLövdén hävdar att detta är bra i ettframtidsperspektiv. Jag hävdar motsatsen. Ävenom vi bara drabbas av delar av de de konsekvensersom vi nu löper risk att få på grund av bron,kommer framtiden att med denna bro att göra liveti , och betydligt mycketsämre än vad det är . Jag har inte sammaoreserverade framtidstro som . 57 () replik:Fru talman! Det hade varit intressant om hade lagt ner samma miljöengagemangnär det gäller den nuvarande trafiken överÖresund. Den nuvarande trafiken, som i huvudsaksker med färjor, släpper i realiteten ut mer än vaden kommande kombinerad väg- ochjärnvägsförbindelse mellan ochKöpenhamn kommer att göra. Jag hade sett framemot att hade engagerat sig i dendebatten. Men det har han inte gjort.Vidare har vi subventionerna och de beräkningarsom hänvisade till. Jag tror atthan i sitt anförande nämnde 40--50 miljarder. Deberäkningarna bygger på osakligt material. Ettexempel är att i den kalkylen har man räknat in deprojekt som kommun har initierat kringcitytunneln. Det har tagits med som en kostnad förbroprojektet i de siffror som . Men det är helt ovidkommande. Det ärMalmö kommun som har initierat tunneln som enlösning för Malmös vidkommande. Den lösningsom anvisas i Öresundsdelegationens förslag och iavtalet med utgör en annan trafiklösningi regionen som finansieras med hjälp av avgifterfrån trafikanterna.Fru talman! Jag skall inte ytterligare gå in påmiljöfrågorna. De har belysts i den tidigaredebatten. Den rad av utredningar som hargenomförts visar klart att det är möjligt attgenomföra broprojektet utan någon dramatiskpåverkan på miljön på det sätt som görs gällande avKjell-Arne Welin.Fru talman! Jag yrkar än en gång bifall tillutskottets förslag.Förste vice talmannen anmälde att Kjell-ArneWelin anhållit att till protokollet få antecknat atthan inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 58 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag vill anmäla att anmäld tid kvarstår pådagens föredragningslista, som vi måste klara avunder eftermiddagens och kvällens lopp. Ocksåytterligare ärenden väntar på att bli debatteradehär i kammaren. Jag skulle gärna vilja upprepa denvädjan som har gjorts från kvittningsmännens sidaoch som bl.a. innebär att replikskiftena skall blikorta och att man så långt som möjligt skallbegränsa anförandena.Anf. 59 PER STENMARCK (m):Fru talman! En bro mellan och Köpenhamnär inte bara en förbindelseled mellan två länderutan också visionen om en bättre framtid för tvåregioner som varit hårt prövade under de senastedecennierna.Denna vision blir förvisso inte verklig enbart meden bro mellan och . Det krävsmycket annat också som kan binda samman folk påen mängd olika områden. Det gäller för industrioch näringsliv. Men det gäller i precis lika storutsträckning för universitet, forskning, turism ochkultur.För att möjliggöra detta har en bro en storbetydelse. Men som denna, när viförhoppningsvis skall fatta ett historisk beslut idenna kammare, är det viktigt att vi har klart föross att det krävs mer än så. Ingen enskild åtgärdkommer att ha så stor betydelse som just dennabro.Men utvecklingen av färjetrafiken både frånHelsingborg till och framför allt frånTrelleborg och till och , kanför framtiden komma att utveckla , Själlandoch de norra delarna av till enframtidsregion i ett snabbt framväxande nyttEuropa.Den gamle danske författaren och nobelpristagarenJohannes lär hasagt att ''börjar i ''. Därmed gav hanförmodligen uttryck för det danska gemytetskulturkrock med andra sidan av Öresund.Alltför länge har detta sund, som i läget mellanMalmö och ändå inte är mer än 17kilometer brett, inneburit avgörande negativakonsekvenser.I åtskilliga sammanhang är vi många som harkonstaterat att om det hade varit land i stället förhav som skilt och åt, så hade vibyggt en väg och en järnväg för länge sedan. Ingenskulle, förmodligen, ha motsatt sig detta. Om dethade legat ett berg i vägen, så hade vi sprängt ossfram. Det har vi varit bra på iSverige, och det finns ingen anledning att tro att vihade gjort på något annat sätt just här. Men ärdet ett vattendrag , och det skiljertvå länder åt. Då har vi i stället ägnat oss åt attutreda frågan. Det har vi gjort . Likvälfinns det krav på fortsatta utredningar.När en utredning varit klar så har det tillsatts en ny.När denna varit klar, har den fått tilläggsdirektiv.När utredningen har utrett även i enlighet meddessa tilläggsdirektiv, har det varit dags att börjaom från början igen. Det har inte blivit bättre av attsamma hanteringsprocedur dessutom harupprepats i två länder.Det är därför utomordentligt glädjande att det nuuppenbarligen finns en politisk majoritet som anseratt frågan nu faktiskt har utretts tillräckligt och attvi äntligen skall kunna fatta beslut.Fru talman! Jag har vid åtskilliga tillfällen, inteminst i denna kammare, klagat på densocialdemokratiska beslutsvåndan i denna fråga.Låt mig därför som denna säga attkommunikationsminister har,som jag ser det, all heder av det sätt som han hardrivit frågan på fram till ett avtal med den danskaregeringen och till dagens riksdagsbehandling.Utan detta handlag med frågan hade vi förmodligenfortfarande befunnit oss på utredningsstadiet.Det är många fördelar som vi kan uppnå med enförbättrad närhet över . Inom närområdetfinns bl.a. universitetsstäderna , ,och , fyra stora sjukhus medavancerad medicinsk forskning och två modernaflygplatser, som kan utgöra varandras komplement.I ett område bestående av och borca 3,5 miljoner människor. Genom den vallgravsom alltid utgjort har vi aldrig lyckatsutnyttja den fördel som ligger just i denna närhet.Det är en del av detta som vi skall kunna uppnåmed dagens beslut.Sverige behöver en fast förbindelselänk tillkontinenten för att möjliggöra en utveckling därSkånes demografiska tyngdpunkt är 08-området utan --Köpenhamn.Framtidsregionen är och inte enkorridor mellan och Uppsala.Det avtal som träffats mellan den svenska och dendanska regeringen är, som trafikutskottet påpekat,en strategisk och viktig satsning inför framtidensom också går att förena med höga miljökrav. Föratt följa upp detta är det också positivt att utskottetförutsätter att , på grund av de vittgåendeekonomiska mandaten, skall få en årlig ekonomiskredovisning av hur projektet fortskrider, men ocksåen avrapportering av de miljömässiga avvägningaroch insatser som kommer att göras.För att anspela på en tidigare debatt och ett tidigarebeslut i denna kammare skulle jag kunna säga:Detta är varken steget eller steg ett. Det är ett stegbland väldigt många, men ett synnerligenbetydelsefullt sådant.Det är viktigt att inte utgå från att allt är klart i ochmed att den svenska fattar sitt beslut.Men utan detta beslut blir det aldrig någon fastförbindelse mellan och . Detbeslut som fattas kommer förhoppningsvis attföljas av ett likadant i det danska imitten av augusti. Tillsammans kommer dessa bådabeslut att möjliggöra en byggstart och enfärdig förbindelse någonstans kring sekelskiftet.Fru talman! Jag inledde med att citera den danskeförfattaren ord om att Asienbörjar i . kan vi förhoppningsviskonstatera att är på väg att bli en aktiv deli ett nytt framväxande och att ochSkåne är på väg att bli den spjutspets som derasgeografiska närhet till kontinenten egentligen helatiden berättigat till. Det beslut som i dagstår i begrepp att fatta kommer att möjliggöradetta.Fru talman! Jag ber att få yrka bifall tilltrafikutskottets hemställan i dess helhet.Anf. 60 () replik:Fru talman! Jag måste göra en mycket kortkommentar till Per Stenmarcks ansvarslösa tal omframtiden. Har inte Per Stenmarck hört ett ord omde problem som ett antal vetenskapsmän redovisatoch som ledamöter här i kammaren timme eftertimme har repeterat! Det steg Per Stenmarck talarom är ett steg som allvarligt kommer att påverkavår framtida miljö, och det är ansvarslöst att fattasådana beslut. Det är inte fråga om beslutsvånda.Det är fråga om beslutsansvar.Anf. 61 PER STENMARCK (m) replik:Fru talman! För att någorlunda föra tillbakadebatten till ordningen vill jag påminna om att vi nudiskuterar en vägstump . Mendenna debatt har kommit att handla om, som jagser det, allt mellan torskar och piggvar i Östersjöntill risken för en jordbävning i är odiskutabelt att vi har miljöproblem i Skåne.Ingen skall förneka att det är på det viset. Vi hardessa problem trots att vi faktiskt fortfarandesaknar denna väg . Däremot finnsdet tusentals andra broar runt omkring i Sverigesom förmodligen även för del har ställt tillmed mer miljöproblem än vad denna bro mellanMalmö och kommer att förorsaka.En allt större del av de miljöproblem vi har, har sittursprung utanför och i mycket storutsträckning t.o.m. utanför vårt lands gränser. Dethindrar inte att vi även måste ta itu med våra egnamiljöproblem och i detta fall naturligtvis medbilarna och alla de föroreningar som dessaförorsakar. Men jag känner mig ganska lugn iförvissningen om att tekniken aldrig står stilla ochatt i stort sett varenda personbil som kör överdenna bro när den väl är färdig kommer att varautrustad med katalytisk avgasrening.Anf. 62 ():Fru talman! Låt mig först få vända mig till PerStenmarck. Vilken respektlöshet Per Stenmarckvisar för liv! Liv är även torsk, liv är även sjögräs.Vi har en skyldighet att respektera allt liv här påjorden, inte bara ett eventuellt liv i en bil ellerutanför den. Jorden består av människor, växteroch djur. Vi har ansvar för allt.I dagens debatt diskuteras frågan om bro eller intebro och konsekvenserna av en eventuell fastförbindelse. Det är i detta sammanhang viktigt attställa sig frågan hur trafiken till och från Sverigeskall planeras och ledas . Hur skall vi hadet med våra tåg, bilar och båtar? Hur skalltransporterna ske? Skall de ske över sundet, undersundet, genom sundet eller kanske förbi sundet?Vi måste också bestämma oss för hur vi skall ha deti den södra regionen i . Hur skall det se ut iSkåne ? Vi kanske inte behöver någontorsk, Per Stenmarck.En stor brist i den debatt som förs är attuppmärksamheten alltför mycket fokuseras pågårdagens tekniska lösningar. Men de problem vimöter är morgondagens problem, och då måste vinaturligtvis också sträva efter lösningar som byggerpå morgondagens teknik.Något som vi också måste komma ihåg är attkostnaderna för det vi gör inte får bli högre än dennytta vi får ut. Till dessa kostnader hör inte bara debyggnadstekniska kostnaderna, utan ävenkapitalkostnaderna för exploateringar, och det ärviktigt att komma ihåg, av icke förnybara resursersom exempelvis naturtillgångar, t.ex. Skånesgrusåsar. Det är fråga om kostnader för troligirreversibel miljöförstöring och främst risken försänkt grundvatten på grund av grusuttag, dvs. riskför vattenbrist i Skåne.Jag ställer mig frågan om det verkligen ärförsvarbart att fatta ett så viktigt beslut på grundvalav en så dålig utredning. Kan vi verkligen binda såmycket kapital utan att ha garantier förmotsvarande nytta?