prot · GE09129 · 1991-06-11 00:00:00 — Det blirförbjudet att slå sönder program och filmer medreklamavbrott. Hårda restriktioner gäller bl.a. ifråga om reklam riktad till barn, och åsiktsreklamfår inte förekomma. Men här är tyvärrmoderaterna och inte överens medutskottsmajoriteten.Fru talman! har under det gånga åretfattat flera historiska beslut på yttrandefrihetensområde. Det kommande beslutet fogar sig tillden betydelsefulla yttrandefrihetsgrundlag somriksdagen fattat beslut om i största enighet.Det är glädjande. Men låt oss komma ihåg attyttrandefriheten, mångfalden och demokratin inteär något som är vunnet en gång för alla. Försvaretav dessa värden kräver ständig vaksamhet ochaktivitet, inte minst från en aktiv folkopinion.Fru talman! Tillåt mig slutligen, eftersom dettaförmodligen är min sista debatt här i kammaren, attsärskilt att tacka mina vänner i KU för åren avinspirerande konflikter och gott samarbete. Hårdameningsmotsättningar har aldrig påverkat detciviliserade debattklimatet i utskottet. Då det gällerdemokratins spelregler är vi ju för det allra mestahelt överens. Ett varmt tack också till utskottetseminenta kansli som varit till stor hjälp i arbetet,inte minst för den som varit litet av en ensamvarg iutskottet.Anf. 5 () replik:Fru talman! Må det tillåtas mig i denna replik attbörja med att tacka för eminentainsatser i under en följd avår. Jag tillhör dem som trots en annan politiskuppfattning djupt beklagar att intelängre kommer att finnas bland oss i riksdagen.Bo Hammar sade att han ansåg att denna debattskulle handla om principer och inte personer. Jagdelar den uppfattningen. Men det regeringen ställttill med är att man bäddat för att de principer somriksdagen förhoppningsvis kommer att fatta beslutom inte kommer att kunna effektivt genomföras iverkligheten.Jag har haft förmånen att sitta i några av styrelser. Jag har sett hur dessabeslut saboterats av vissa personer. Det är precisdet som kommer att ske . Det finns därför, BoHammar, en koppling mellan principer ochpersoner.Vi som arbetat i den parlamentariska beredningenhar ändå utgått från att regeringen skulle handla så,att det vi kom fram till, under förutsättning avriksdagens godkännande, verkligen blevgenomfört. Mot den bakgrunden, fru talman,finner jag det nu meningslöst att fortsätta i denparlamentariska radio- och TV-beredningen. Jagkommer icke att delta i dess arbete, och jagkommer att lämna den. Jag anser att regeringen nusjälv får ta sitt ansvar för att försöka hitta någonform för att utse en ny TV-kanal. Det är ett beslutsom vi icke kommer att deltaga i. Det ansvaret fårregeringen ta.Vi kommer att förbehålla oss rätten att kräva attfrågan skjuts till efter valet. Den skall icke avgörasföre valet. Jag kommer bestämt protestera motdetta och använda de konstitutionella medel somfinns för att se till att det blir den nya somfår ta ställning till detta och inte den gamla. Visaknar förtroende för regeringen i dessa frågor.Anf. 6 BO () replik:Fru talman! Jag tackar först för ord. Men i sakfrågan har jag fortfarandemycket svårt att förstå . Handlar detom politiska principer? Ja, säger ,det gör det. Men måste man veta, sägerAnders , hur vissa personer agerar i olikastyrelser i Radio-koncernen.Men förlåt mig, hur skall de stackars partier sominte har någon representation i dessa styrelserkunna bedöma den ena eller den andra personen?Jag tror att kanske överskattarpersonlighetens roll i historien. Vi får mer se till destrukturer och de principer som vi nu lägger fast.Det kanske trots allt inte handlar så mycket omBjörn , , några andra i dessa styrelser.Jag gör än en gång samma reflexion jag gjorttidigare vid beredningen: det kanske inte är bra attha den här typen av politikersammansatta styrelserdär olika politiska förändringar i den ena ellerandra styrelsen leder till fullständiga paroxysmer.Det kanske är bättre att vi försöker få merprofessionellt inriktade styrelser i , och inte minst ett nytt klimat därSveriges Radio och skallkonkurrera med andra TV- och radiobolag.Anf. 7 () replik:Fru talman! har slagit fast,och där har jag inte uppfattat någon reservationfrån , att den nuvarande principen omparlamentarisk förankring i styrelserna skall gälla.Utskottet har varit enhälligt i denna fråga. Vad jagprotesterar mot är att regeringen nu inte tänkergenomföra detta. Jag anser att det är en braordning. Den har som det mesta här i världennackdelar, men jämfört med andra ordningar ärden att föredra. Jag utgår från att den kommer atttillämpas i fortsättningen.Det är inte så enkelt som att bara säga: Här har vipersoner, och här har vi principer -- Bo Hammar.Vi vet ju vad som har hänt. In i det sista harSveriges moderbolags personalsprungit i riksdagskorridorerna. Verkställandedirektören har försökt påverkakonstitutionsutskottet genom personliga besök in idet sista, dagarna och timmarna innan vi skullefatta beslut, utan att ha något mandat från styrelsenför detta. Likaså har vice verkställande direktöreni moderbolaget sprungit runt och uppvaktat KU-ledamöter, in i det sista, naturligtvis på uppdrag avordföranden , men icke påuppdrag av styrelsen.När man sett detta utföras, in i det sista, behöverman inte vara utrustad med någon särskild vildfantasi för att förstå att så fort talmannens klubbahar fallit, och regeringen har gjort sinautnämningar , kommer sabotaget motdet som och jag varit med om attarbeta fram att fortsätta. Så länge harBo Hammar varit med i politiken och så erfaren ärhan att han säkert kan förstå vad som kommer atthända.Anf. 8 BO () replik:Fru talman! Det är i och för sig ingenting nytt attdet springer alla möjliga människor här iriksdagskorridorerna och försöker påverka oss. Jaganser inte heller att det är särskilt skandalöst att såsker. I mitt rum har det inte sprungit så många, utanjag har tagit ställning till dessa frågor utifrån enprincipiell utgångspunkt och inte utifrån olikapersonfrågor.Sedan vill jag ge rätt i att vi har fåttge och ta, vilket jag sade i mittinledningsanförande, och jag är med om att vi ävenfortsättningsvis skall ha denna parlamentariskaförankring. Men vet att jag iberedningen har gjort den reflexionenatt det kanske inte är den allra bästa formen, menvi får acceptera den. Jag accepterar också att vi tillsvidare får arbeta på detta sätt.Anders har i när vidiskuterat detta sagt, när AndersBjörck blivit argsint, att den ena eller den andra harvisat sig här i huset med den ena eller andraavsikten. Men det är normalt att det förekommer.Det är vår skyldighet att se till att de beslut vi fattarom hur det skall vara i ifortsättningen följs och respekteras. Annars får detväl bli en fråga för konstitutionsutskottet.Anf. 9 ():Fru talman! Jag har uppfattat att det fannsen bastant majoritet så att kunde fattabeslut om de frågor som behandlas i betänkandetutan större friktioner. Men efter om ''fri simning'' för sig och sitt partikan man känna en viss oro. har välredan stått på trampolinen i beredningen beredd attpå signal göra sitt hopp, och det kommer alltså nu.Det verkar som han redan i beredningen letadeefter en anledning att få hoppa av, och det är attbeklaga.Det är att beklaga att det då också är personfrågorsom avgör det. Jag kommer tillbaka till det i slutetav mitt anförande, men jag kan säga redan nu att vii har en avvikande mening, att manalltså skall se på personpolitiken så att man kanundvika just det som har uppstått här. Vi menar attde som skall utses i moderbolaget ochprogrambolagen bör bedömas utifrån sakligagrunder, alltså visad skicklighet och sakkunskap pådet aktuella området. Det torde inte uteslutaparlamentarisk förankring.Sent omsider står inför ett beslut medgenomgripande konsekvenser på mass- ochetermedieområdet, antagligen mer vittgående än vinu kan ana. de gröna tar klart avståndfrån reklam i etermedier, speciellt i TV. Vibetraktar televisionen som en av de viktigastekulturförmedlarna i samhället. Den skall ge ossinformation, kulturupplevelser och underhållning.Miljöpartiet de gröna vill värna om mångfald,kvalitet och jämlik spridning över landet i de bådapublic service-kanalerna, Kanal och , och harkämpat för att dessa båda kanaler hålls fria frånreklamsändningar. Vi är väldigt glada att det harlyckats.Vår kritik utgår främst från ekologiskaställningstaganden men också i hög grad frånkultur- och konsumentpolitiska. Den kommersiellareklamen är en av oss oönskad drivkraft i den rikavärldens konsumtionshets på råvaror och energimed tydliga negativa följder i form av inte baralokala och regionala miljöskador ochavfallsproblem utan också globala miljöhot, varsslutgiltiga konsekvenser ännu inte till fullo kanöverblickas.Intresset på makthavarnas sida att styra, begränsaoch reglera rätten och möjligheten att yttra sig ochfå information har funnits . Med makthavaremenar jag stat, affärsmän och andra näringsidkare.Ytterst handlar det om makten över TV och radiooch i vems tjänst eller intresse de skall verka. I denbemärkelsen är ställningstagandeockså en viktig demokratifråga.De s.k. mediemogulerna, dvs. stora privata företagsom har intressen inom flera medieområden,försöker nå en dominerande ställning eller att fåmonopol på information och opinionsbildning ivärlden och i vårt land. Flera av de svenskamediemogulerna har visat stort intresse för att fåkoncessionen på den nya svenska kommersiellaTV-kanalen. Deras främsta syfte är att tjäna storapengar på kommunikation och opinionsbildning.Därför instämmer jag gärna i när det gällerägarmaktkoncentrationen i mass- och etermedia.Därigenom förgiftar reklamen också människorsinre miljö. Den drar sig inte för att bereda sig rumtill människors innersta känslor och påverkan påpsykiska mjukdelar med prestigeladdadeköpbudskap.Ur nästan all kommersiell reklampåverkan har detvuxit fram en livsstilspropaganda som är en avgrunderna till det nuvarande kommersiellasamhällets fortbestånd och tillväxt, en situationsom är omöjlig att leva upp till i den tredje världenoch därmed på en planet i global ekologisk balans.I kraft av vår solidaritet med naturen och tredjevärldens allt fattigare människoskaror protesterarvi i de gröna mot en sådanresursslösande och miljöförstörandelivsstilspropaganda.TV-mediet har en erkänt stor genomslagskraft,större än alla andra mediers. Påträngande ochuppsökande reklamåtgärder får inte förekommanär det gäller reklam för alkoholdrycker ochtobaksvaror. Vi menar att detta synsätt också börgälla för all annan reklam som påtvingas oss ellersom vi inte bett om att få ta del av, allt i syfte att påsikt uppnå ett slags köpfrid.Med reklaminslag följer ofta program med olikaslags våldsinslag. Vi i de gröna villsärskilt ge skydd mot sådana inslag som riktas motbarn. En barnläkare har sagt att det är svårt attfinna någon annan enskild faktor som i så hög gradpåverkar barn psykiskt som våldsfilmer på ochvideo. I förblandas reklaminslag ochbarnprogram intill oigenkännlighet, och där ökarkraven numera på regleringar och begränsningar avbarnens TV-tittande. Man går alltså i motsattriktning, från avreglering till reglering.På TV-området skulle text-TV-reklam möjligenkunna användas, som tittaren själv beställer fram.Även videotex kan vara en framkomlig väg.Jag deltar som representant i den parlamentariskaberedningen som medverkat till framtagandet avregeringens proposition 1990/91:149 om radio- ochTV-frågor. Jag får beklaga att den bastantamajoritet som har funnits där nu har reducerats. Vihar insett att det är fruktlöst att fortsätta kräva heltreklamfria kanaler. Vi har därför i det stora helaaccepterat att en ny markbunden reklamkanal fåretableras men med viktiga begränsningar, och dåtror jag att vi har sträckt oss längst i miljöpartiet.Jag yrkar alltså bifall till betänkandets hemställanmed de få undantag som jag kommer att anföramed hänvisning till reservationer.Men har inte uppgett singrundläggande kritiska hållning till reklam ietermedia. Det framgår av ett särskilt yttrande. Vitar det inte för otroligt att en omvärdering kommeratt ske i vår riktning i en inte alltfår avlägsenframtid. Jag har redan pekat på tendensen i USA.Vi ser ett tillfälle till att den tredje marksända TV-kanalen etableras som rikstäckande medium i alltväsentligt utanför Storstockholmsområdet.Sändningstillståndet bör därför förenas medvillkoret att företagets centrala administration ochhuvudredaktion bör ligga utanförStorstockholmsområdet. bör emellertidinte uttala sig om vilken ort som bör komma i fråga.Fru talman! För tids vinnande yrkar jag inte bifalltill reservation 8 men ställer mig givetvis bakomdenna reservation.För att minska reklamens negativa konsekvenser iden nya TV-kanalen föreslår de grönadels att massmediekunskapen förstärks i skolan,helst som särskilt ämne och med specialutbildadelärare på området för att ge de unga en chans, delsatt den nya reklamfinansierade TV-kanalen genomavtal mellan stat och programföretaget förbalansens skull förmås erbjudakonsumentupplysning eller andra inslag som kanvara kritiska till annonsörerna och deras produkterur konsumentpolitisk eller ekologisk synpunkt ellersom är kritiska till det kommersiellakonsumtionssamhället i stort. I avtalet mellanstaten och programföretaget bör föras inbestämmelser om regelbundna sändningar avsådana konsumentprogram i en icke obetydligomfattning. måste ocksåaktiveras -- så görs nu tydligen -- och få bättreresurser för att möta den nya kommersialismen.Fru talman! Jag ber därför att få yrka bifall tillmiljöpartiets reservation nr 6.Många gånger har det sagts att yttrandefrihet heterpengar, och påståendet är i högsta grad relevant närdet gäller TV. Den som inte har pengar eller saknarresurser har små eller begränsade möjligheter att fåut sitt budskap på ett någorlunda snabbt ocheffektivt sätt. Yttrandefriheten är inte mycket värd,om man inte också haryttrandemöjlighet. Att göra TV-program och sändaTV-program är mycket dyrt. Det är intestorföretagens, mediemogulernas ellerannonsörernas intressen som skall styra radio- ochTV-utbudet. Yttrandefrihet får inte heta pengar.Enligt de gröna uppfattning är detviktigt att både eterburen och trådburen radio ochTV är öppna för alla. Detta är vårt utgångsläge, ochetermediepolitiken bör handla om hur vi på bästasätt tillgodoser detta ändamål. Vi är därför bereddaatt höja avgiftsnivån för att främja detta syfte.För oss är frågan om vidgade och ökade möjligheterför vanligt folk att komma till tals, att få ut sittbudskap, betydligt viktigare än eventuellt förstärktgrundlagsskydd för vissa tekniska medier.Televisonen och radion bör bedrivas i allmänhetensintresse och inte i vissa ekonomiska intressenstjänst.Enligt vår uppfattning finns det behov av lokal eter-TV som styrs av lokala beslut. Det fjärde nätet börkunna användas för sådana lokala TV-sändningar,ett slags lokala public service-kanaler. Vi har därförtidigare föreslagit att regeringen får i uppdrag attutreda förutsättningarna för lokal eter-TV och attåterkomma till med förslag till lag iämnet.Radio och TV bör vara en gemensam angelägenhetoch bör därför finansieras med avgifter eller skatteroch inte med reklam. Radio- och TV-frågorna börses i ett vidare kultur- och mediepolitisktperspektiv. Stödet till kulturen måste sannolikt ökaför att inte en allt starkare kommersialisering skallta livet av den svenska opinionsbildningen, som ären förutsättning för en vital demokrati och den friaobundna kulturen.Regeringen har länge nog funderat på inrättandetav en lokal eterburen TV. Det är nu hög tid att detskapas förutsättningar för lokal-TV i allmänhetenstjänst.Fru talman! Jag har hållit mig tillkonstitutionsutskottsdelen men vill nu till slut gåöver till kulturutskottsdelen och anföra några kortasynpunkter. Det gäller sponsring, bl.a. av programi som sänds direkt och inomramen för ett åtagande gentemot Europeiskaradiounionen, EBU. Till kulturutskottets yttrandetill KU har jag anfört avvikande mening medinnebörd att det inte finns anledning att vidgarätten till sponsring för Radio-företagenutöver vad som tidigare angetts. Jag yrkar därförbifall till reservation 10.Då det gäller val av ledamöter av styrelserna inomSveriges anser jag, som jag sagttidigare, i en annan avvikande mening att vidutseende av dessa i moderbolaget ochprogrambolagen avseende endast bör fästas vidsakliga grunder, såsom visad skicklighet ochsakkunskap på det aktuella området, vilket alltsåinte utesluter att politiker kan delta i det arbetet.Anf. 10 ():Fru talman! I raden av viktiga ämnen som utskottetbehandlat denna vår är föreliggande betänkandeom radio- och TV-frågor inte det minstbetydelsefulla.Jag vill inledningsvis vända mig till ,som sade att han här kanske yttrar sig för sistagången, i varje fall för . Låt migsäga att jag känt släktskap med BoHammar, inte minst när vi har diskuterat frågor omyttrandefrihet och tryckfrihet. Det beror kanske påden gemensamma yrkesbakgrunden, men jag villgärna betyga att jag också har uppfattat många avhans synpunkter som kloka och väl genomtänkta. Ilikhet med vill jag gärna intyga attBo Hammar varit en uppskattad medlem avutskottet. Jag vill tacka för ett gott kamratskap.Beslut skall nu fattas om en ny svensk TV-kanal,som skall reklamfinansieras, och därmed har enkontroversiell fråga förts till sin lösning. Det harinte skett utan betydande kval inom våra politiskapartier, och jag skall ingalunda förneka att dettainte minst gällt debatten bland osssocialdemokrater. Likafullt måste man se det sompositivt att den parlamentariska beredningenuppnått vittgående enighet om de principer sombör bära upp verksamheten. Här utgår jag från vadjag har varit med om under redovisningen av dethär arbetet i konstitutionsutskottet.De synpunkter som tog upp skall jaginte här kommentera. De ligger utanför minerfarenhetssfär, och jag förutsätter attutbildningsministern kommer att ta upp defrågorna. Han står ju på talarlistan.Sveriges Radio-koncernen lever nu vidare efter deriktlinjer som framgångsrikt följts . Jag läste i en kulturartikel iDagens Nyheter att man menade att SverigesTelevision är ett av världens bäst skötta TV-företagoch att den svenske tittaren har ett bättrekvalitetsutbud att välja bland än något annat land.Jag vill säga att detta också uppnåtts fram till våradagar utan att vi tagit in ett öre i reklamintäkter föratt finansiera verksamheten.Eftersom jag nu talar i och kan räkna med en viss fördragsamhetfrån fru talmannen och ledamöterna, kan jag intelåta bli att redovisa några personliga intryck frånden reklamdebatt som har pågått alltsedantelevisionen introducerades i i mitten på1950-talet.Under 1949--1950 levde jag nära i . Dåfanns TV-apparater i de flesta amerikanska hem.Självfallet såg jag mycket positivt på det nya medietoch ivrade vid hemkomsten för en snabb utbyggnadav televisionen i Sverige.Jag medverkade i två böcker omtelevisionen. I den ena, som gavs ut på mitt initiativoch där LO-juristen och SverigesRadios dåvarande tekniske direktör vonUtfall var medförfattare, pläderades för en offensivsamhälls-TV av BBCs modell. Vi menade attSverige skulle bli nästa TV-stormakt och att desvenska konsumenterna skulle skaffa sig TV fortareän i . Vidare ansåg vi att finansieringenmycket väl kunde ske licensvägen.I mitten på 50-talet deltog jag i en debatt vid en TV-provsändning från tekniska högskolan. ManneStåhl, chefredaktör för ochrepresentant för , förklarade att detaldrig blir någon television i utan reklam.Kommunikationsminister vartveksam om det svenska folkets intresse för dentekniska nyheten, eftersom han inte fått några brevi frågan.I den andra boken intervjuade jag förTidningsutgivareföreningens räkning en radkulturpersonligheter om hur de såg på det nyamediet. kallade televisionen ihemmets vrå för den levande tapeten. Den skulledöda intresset för att läsa böcker. Bara bydårar somhan själv skulle fortsätta med det, spådde HarryMartinson sarkastiskt.Ivar , lärd från och då chefsredaktörför , menade att det inte gick att bromsany teknik. Gör vi det hamnar vi, som han sade, i enTillberga--Västerås-situation. I sade mannej till järnväg av rädsla för konkurrens till hamnenoch sjöfarten. Så blev i stället för Västeråsjärnvägsknutpunkt.Jag blev sannspådd om att det skulle gå snabbt medexpansionen av TV. Alla prognoser om TVsutveckling i var i underkant i fråga om attbedöma antalet TV-tittare i . Lika litetförutsågs det svenska folkets intresse för att snabbtskaffa sig färgtelevision. Och denna utveckling avSverige till TV-stormakt kom utan en endareklamkrona.Men är reklamen här med satelliterna, och dåblir den också tillåten i den marksändatelevisionen. Majoritetetens ståndpunkt är, somframgått av tidigare inlägg, att intäkter från reklambör få användas för finansiering av en nyrikstäckande TV-kanal, som står utanför . Däremot bör inte betalda annonser fåförekomma i Televisionsprogramverksamhet.Mot detta har reserverat sig, vilket juframgick av anförande. En av detvå nuvarande TV-kanalerna bör enligtreservationen öppnas för reklam. Det anses varanödvändigt för att lösa finansieringsproblemeninom . Den parlamentariskaberedningens majoritet och regeringen, som haftdess förslag som underlag för propositionen, villfinansiera kanalerna med licensmedel samtkoncessionsavgifter från den nyareklamfinansierade marksändande kanalen.Utskottet delar denna bedömning och yrkar avslagpå centermotionerna.Men som sade:Finansieringsfrågorna kan komma upp på nytt, ochom det vid en ny kontrollstation 1996 visar sig attdet nu föreslagna systemet för att finansieraSveriges Radio inte ger tillräckliga resurser för attSveriges Radio skall kunna uppfylla sinaåtaganden, bör man på nytt pröva frågan om rättför Televison att sända annonser motbetalning.Jag skall gå in på några konstitutionella frågor.Bl.a. har i det här ärendet lagrådet anfört kritik motsystemet med avtal mellan staten och den som fårrätt att sända program till allmänheten. Lagrådetriktar även konstitutionellt grundad kritik motförslaget om förbud mot åsiktsreklam.När det gäller avtalssystemet vill jag erinra om attriksdagen har godtagit förslaget tillyttrandefrihetsgrundlag, som gäller andrauttrycksformer än det tryckta ordet. att sändningar i radio och television får ettgrundlagsskydd jämförbart med det somtryckfrihetsförordningen ger innehållet i pressen. Isamband därmed tog ställning till fråganom det avtalssystem som gäller för programbolagenär förenligt med yttrandefrihetsgrundlagen, och detär det.Den tekniska konstruktion som valdes vannriksdagens gillande. Stöd för avtalsregleringen gesgenom att grundlagen öppnar möjlighet för att deti lag meddelas föreskrifter om tillstånd försändningar av eterburna radio- och TV-programoch om villkor för sådana sändningar. Det kantilläggas att i det sammanhanget erinradeom att avtalen med bolagen inte är avtal i vanligcivilrättslig mening utan snarare direktiv förverksamheten.Yttrandefrihetsgrundlagen föreslås träda i kraftden . Intill dess gällerregeringsformens bestämmelser i frågan omavtalsregleringen. Ett enigt utskott konstaterar attriksdagen efter tillkomsten av regeringsformen vidtvå olika tillfällen i samband med ändringar iradiolagen har godtagit ordningen med avtal ochsåledes funnit denna ordning konstitutionelltgodtagbar.Avsikten med avtalen är inte att skapa ettåsiktsmonopol, utan tvärtom att verka förmångfald inom verksamheten i etern, där utbudetäven fortsättningsvis är begränsat. Jag tycker attdet är glädjande att man i beredningen har enatsom behovet av bestämmelser för att garantera ettallsidigt programutbud även i den nya kanalen. Jaggläder mig också åt att den snabbt skall blirikstäckande.Även förbudet mot åsiktsreklam ligger väl i linjemed lagstiftarnas intentioner. Bestämmelserna gesstöd i den nya yttrandefrihetsgrundlagen. Om dettaråder inga delade meningar. Intill dess att den nyagrundlagen träder i kraft gäller regeringsformensbestämmelser även i fråga om förbudet motåsiktsreklam.Lagrådet anser att kravet på särskilt viktiga skäl i 2kap. 13 § regeringsformen inte är uppfyllt i dettafall. Men jag ser det nog som en styrka attutskottets majoritet i detta avseende inte låtit sigimponera av lagrådet.