prot · GE0958 · 1991-02-07 00:00:00 — Vi har lånat utifrån genom kortupplåning med anspråk på snabb återbetalning.Dessa pengar har vi använt för att finansiera sådantsom vi aldrig får pengar tillbaka för, t.ex.bytesunderskottet eller för placering på mycketlång sikt i fastigheter och företag utomlands. Dettakan självfallet inte pågå som det nu gör. Vi kommerhela tiden att tvingas att betala genom en stiganderäntemarginal mot omvärlden.När det gäller arbetslösheten antydde även HansGustafsson att den skulle vara litet tråkig. Det är11 000 personer som nåtts av varsel om friställningi januari. förefaller det som om Saab-Scaniasfabrik i skall avvecklas. Detta är ju ettfantastiskt misslyckande för socialdemokraternasnäringspolitik med tanke på hur de bidragit till denetableringen med medel från statskassan och påandra sätt.Jag har själv varnat för att vi nu gårmot en upprepning av varvskrisen på bilindustrinsområde. Det är märkvärdigt hur man kan se att påsamma tomter där varven stod där finns det nuverkstäder som inte heller de förmår attkonkurrenskraftigt sätta ihop plåt till fordon.Tidigare var det fartyg. Det är på sätt och visallvarligare eftersom vi har störreåterverkningar för underleverantörer runt om ilandet. Det vi nu ser början av kommer attdominera och . Medandet var finansbolag, fastighetsbolag och endel överbelånade aktiefantomer som råkade illa utoch gick i konkurs når nu krisen ävenproduktionsbolag med de konsekvenser det får iform av växande arbetslöshet. De lider av den högakostnadsnivån, den dåligaproduktivitetsutvecklingen och det hårdaskattetrycket.Men tar lätt på detta. Han är gladöver att regeringen skall vidta kraftfulla åtgärdermot arbetslösheten, och han försöker komma ifrånden oundvikliga fråga som har ställts till honom:Men hur skall då dessa åtgärder avvägas motkampen mot inflationen? Han försöker med enordlek och säger: För att trygga sysselsättningenmåste vi bekämpa inflationen.Men det är två olika mål, och det gäller att göra enavvägning på kort och på lång sikt. Den kommerinte regeringen ifrån, även om man påvalplattformar och i andra sammanhang försöker tasig ur dilemmat.Jag skulle vilja fråga om inser vaden hård valutapolitik, som sätts in då vi har ettkostnadsläge som är kanske 15--över vad detborde vara med hänsyn till vårakonkurrensmöjligheter, kommer att kräva i form avuppoffringar, i form av påfrestningar på arbetslivet.Jag har stor respekt för de perspektiv somavtecknar sig. Jag har stor respekt för desvårigheter som vi kommer att möta, oavsett om visitter i regeringsställning eller i opposition, för attöver huvud taget under många års hårda insatserförsöka få dithän att landet återigen kanmäta sig med jämförbara länder. Om inte HansGustafsson förstår detta, så är jag faktiskt säker påatt jobbaren på Saabs Malmöfabrik förstår det i sittinnersta -- för han känner nu av de problem somsocialdemokraternas ekonomiska politik har förtoss in i.Anf. 8 () replik:Herr talman! Det gläder mig att Hans Gustafssonså noga har läst liberalernas ekonomiskamotion och att han med instämmande citerar långaavsnitt av detta aktstycke här i kammaren. Jag kansjälvfallet instämma i vad han läste upp; det tyckerjag var en ovanligt bra passus.Problemet är bara att smiter ifrånden konflikt som finns, åtminstone på kort sikt. Omdet inte vore så att det kortsiktigt råder en konfliktmellan inflationsbekämpning och mycket snabbainsatser för att upprätthålla sysselsättningen påkonstlad väg, så skulle säkert alla vara glada. Menden konflikten är ju ett faktum, Hans Gustafsson.Mycket av debatten i går och mycket av debattenunder -- och mycket av debattenunder det kommande halvåret eller året -- handlaroch kommer att handla om just detta problem. Detär på något sätt litet fegt av attförsöka låtsas som om verkligheten är någon annanän vad den faktiskt är.Jag läste en intervju med i VeckansAffärer , där han också gav uttryck för ensådan här egenartad syn på verkligheten. Detgällde också då arbetslösheten. Han beskrevproblemet i mycket ljusa termer och talade om attvarje land då och då måste ha en recession, att mandå och då måste drabbas av en visskonjunkturarbetslöshet, osv.Detta är ett fundamentalt missförstånd. Om IngvarCarlsson, och många andra troratt den ekonomiska krisen är något slagstillfällig konjunkturnedgång som liksom försvinnerav sig själv, som många andrakonjunkturförändringar har gjort, då är Sverigemycket illa ute -- om ni får fortsätta att föra politik.De problem vi har är ju symtom på mycketlångvariga strukturproblem, som är en direkt följdav den politik som ni har fört.Det var mycket illavarslande att Hans Gustafssondrog i väg med en sådan här traditionell drapa mednegativa synpunkter på besparingsförslag. Detvittnar om att han inte har förstått att debesparingar som regeringen har föreslagit bara kanvara en liten början till det som måste ske i frågaom omprövning.Jag noterar för övrigt att inte hadenågot svar på frågan hur han skall hantera de 1 à 2miljarderna i den inräknade men tydligenbortfallande besparingen påarbetsskadeförsäkringen.Ett annat tecken på hans bristandeverklighetsanknytning är att han kallade den fördapolitiken i fråga om sysselsättningsresultat föralldeles ovanligt framgångsrik. Jag måste säga attdå har man verkligen ett kortsiktigt synsätt. Detstår ju på sida upp och sida ner i finansplanen och ialla andra ekonomiska bedömningar att den fördapolitiken har lett fram till en kraftig ökning avvarslen , en kraftig väntad ökningarbetslösheten . Att kalladetta ovanligt framgångsrikt är ju fullständigtlöjligt.Vi har haft arbetslöshetsproblem i svensk ekonomitidigare. försökte man lösa dem genomatt i stort sett anställa personer inom den offentligasektorn, som växte mycket kraftigt . försökte man sig på enannan lösning, nämligen devalveringsvägen. ärdet alldeles uppenbart att båda dessa vägar äruteslutna. Man kan inte återigen expandera denoffentliga sektorn för att ta hand om folk somfriställs från industrin och tvärtom. Och vi kan inteåterigen devalvera, för det löser inga problem ochskulle för evigt skada våra möjligheter att blifullvärdiga medlemmar av EG.Jag tycker att det borde vara intressant förfinansutskottets ordförande att fundera över hurdetta problem då skall hanteras. Det räcker intemed att stå här och ondgöra sig över att andra tilläventyrs har lösningar som man inte gillar. Manmåste ju ha någon lösning själv, man måste finnanågot slags politik för att undkomma den kraftigaökning av arbetslösheten som vi nu ser framför oss.Det handlar inte om att vara passiv, HansGustafsson. Vi måste sätta in åtgärder motlångtidsarbetslöshet osv. Men vad det framför allthandlar om är ju att lägga om politiken så att viskapar goda utvecklingsbetingelser för den del avekonomin som måste växa och skapa de riktigajobben. Det handlar om att återindustrialiseraSverige. Det handlar om att skapatillväxtmöjligheter för privat företagsamhet. Ochdå handlar det om en rad förändringar i densocialdemokratiska politiken, förändringar sommåste ske nu -- och som Hans Gustafssonuppenbarligen inte har det minsta begrepp om.Jag kan instämma i vad sade -- att vimåste ansöka om medlemskap, klart och tydligt,ansluta kronan till ecun och successivt sänkaskattetrycket. Vi måste skapa framtidstro och ettklimat hos företagare i som gör att de vågarsatsa på . Vi har inte haft en enda utländskinvestering i ny produktion i . Det är ett fullständigt skandalöst betyg på denförda politiken.Vi måste effektivisera den offentliga sektorn ochskapa konkurrens där. Vi måste satsa mera påforskning och utbildning, t.ex. genom att användalöntagarfondernas pengar. Vi måste flytta omstatlig förmögenhetsmassa från statliga företag, närstaten inte har med saken att göra, till infrastrukturi stället. Vi måste vidta en rad åtgärder av dettaslag.Hans Gustafsson måste här faktiskt ge något svar.Anf. 9 () replik:Herr talman! Jag som sitter i styrelsevet hur den tredje vägen ser ut. Jag bor dessutom iVästernorrlands län, så jag har praktiskt prövat denhär vägen. Den är helt utan underhåll, gropig, utanbeläggning, och man säga att det finns en hel delvägbommar, t.ex. sådana som man har skapat ellerställt ut . På en vägbom står detIhållande pris- och kostnadsproblem, på en annanMinskat internationellt förtroende förvalutapolitiken, på en tredje talas det om ökadeinkomst- och förmögenhetsskillnader. Påytterligare vägbommar står det Ökade regionalabalanser som påverkar inflationsnivån, Uteblivenförnyelse av näringslivet, Eftersatta investeringar iinfrastrukturen, osv.Detta har pågått under en följd av år och dessutomunder en högkonjunktur, då vi egentligen borde haförstärkt ''vägsystemet'', så att vi hade enmöjlighet att snabbt välja väg utifrån denkonjunktur som står för dörren. Det är ju beklagligtatt det har varit på det här viset. Jag håller med omväldigt mycket av det sade alldelesnyss, t.ex. om satsningarna som behöver göras ochom förutsättningarna för företagande.Skattesystemet styr faktiskt väldigt mycket hur detär här i landet. Vi har haft ett skattesystem som hargynnat de allra största företagen och missgynnatsmå och medelstora företag. De största företagen,som antagligen hade flyttat verksamheten tillutlandet ändå, utan det här skattesystemet, haralltså tjänat på det.För de små och medelstora företagens del, som är de vi måste bygga på -- det har t.o.m.Industriförbundet börjat gå ut och säga -- blir manlitet konfunderad, när det tar sådan tid att få bravillkor för dessa företag. Som jag nämnde förut,handlar det om skatt på arbetande kapital överhuvud taget, företagens möjligheter att genereraett kapital som de, utan att betala skatt på det, kananvända för att öka den produktiva verksamheten ilandet.Det finns väldigt mycket att göra egentligen utantraditionell stödpolitik, för att åstadkomma en brasysselsättning i landet framöver. Vi har haft enotroligt låg arbetslöshet, men inte har det varit tackvare socialdemokraternas politik, utan det har varittack vare en stark högkonjunktur och dendevalvering som genomfördes ögonblicket efterövertagandet av regeringsmakten och som faktisktförhindrat en strukturell omvandling som hadevarit nödvändig.När jag fostrar mina barn, har jag försökt att fostradem till självständiga individer med en önskan attkunna försörja sig själva, att kunna klara sig själva.Man kan kanske på det viset tala om inte bara enfysisk frihet utan också en ekonomisk frihet förmänniskan. Men jag tycker att jag ser tendenser isamhället som visar att man återigen binder inmänniska efter människa i ett bidragsberoende.Det är inte ett dynamiskt tänkesätt att tro att dettabidragsberoende är det ekonomiskt mest effektiva.Det kan vara det på kort sikt, men det är det intepå lång sikt, och jag måste säga till Hans Gustafssonatt jag är besviken på att han ochsocialdemokraterna inte inser detta.Ni tar fram matmomsen som exempel. Ja, mensänkt matmoms är ett led i filosofin att människanskall kunna klara sig själv. Differentierad momsfinns ganska mycket ute i världen och framför allt iEG. Det är ju för att man har tyckt att människormed låga inkomster också skall kunna klara sigsjälva.Jag förstår inte att dessutom ett liberalt parti agerarför bidragsberoende. Jag tycker att man verkligenmåste se sanningen i vitögat: Varje bidrag höjerkostnadsnivån i landet, för man accepterar då dehöga kostnaderna, och så ger man bidrag på grundav att kostnadsnivån är för hög. Varje rundgångskapar ett inflationstryck. Jag tycker att det är påtiden att vi börjar prata om det.Bidrag är ju traditionell fördelningspolitik, om vinu skall tala om detta, som tycks vara ett negativtuttryck. Jag tycker att vi skall använda oss av aktivfördelningspolitik, så att folk känner att de kanklara sig själva. Det är ett argument som man intekan bortse ifrån. Det är förankrat i verklighetenoch inte hämtat ur några skrivbordslådor påfinansdepartementet.Jag måste ställa en fråga: Varför ansersocialdemokraterna att människor är ettsärintresse, om de vill klara sig på sin lön, men ettsamhällsintresse om de behöver bidrag?Anf. 10 () replik:Herr talman! Det är litet av en märklig debatt. Härstår nu representanter för borgerliga partier och försocialdemokraterna och försöker övertygavarandra om hur dåliga de andra är. Samtidigtredovisar man i det betänkande som vi beslutadeom en betydande samsyn. Man skriver t.ex.på första sidan i sammanfattningen:''Utskottet konstaterar att det i flera avseendenråder stor enighet mellan vad som sägs ipropositionen och vad som uttalas i motionernafrån moderata samlingspartiet och folkpartietliberalerna om vilka huvudproblemen är i densvenska ekonomin och hur den ekonomiskapolitiken skall utformas för att uppnå entillfredsställande ekonomisk utveckling i detmedellånga perspektivet. Det råder sålunda ingadelade meningar'' osv. osv.Det vore ju mera intressant, utifrån den härsamsynen, att ni redovisade vilka effekter era egnaförslag får, t.ex. för kvinnorna i vården, inomhandeln och inom industrin, att ni redovisade vilkasysselsättningseffekter det blir och vilka effekterförslagen får för inkomstfördelningen i landet.För oss är sysselsättningen viktig. Den är så viktigatt vi tycker att man inte kan ta bort några av degenerella instrumenten. Vi tycker att det nu behövsen politik för solidarisk tillväxt. Man måste satsa påutbildning och forskning. Man måste satsa påframtidsinvesteringar i basindustrierna. Man måstesatsa på ny teknologi och infrastruktur. Man måstesatsa påsjukvård och rehabilitering -- det är ju renainvesteringar i arbetskraften. Vi har haft en långrad med konkreta yrkanden, som finns i vår motionom ekonomin.De strukturproblem som vi har i ärorsakade av den tredje vägens politik, en väg somgav våldsamma vinster till näringslivet, något som isin tur förde med sig inlåsningseffekter ochspekulationsekonomi. Det är märkligt att man frånborgerligt håll kritiserar regeringen så hårt för dethär. Regeringen är ansvarig för politiken -- ja, menpolitiken bygger ju på blind tilltro tillmarknadskrafterna, som de borgeliga partiernahyllar.Anne säger att inte en investering i nyproduktion har gjorts . Har intenäringslivet självt något ansvar för hur detanvänder sina vinster? Varför har inte näringslivetgjort investeringar, när det nu har friheten att göradem?Sedan skulle jag vilja ha svar av : skatter och hur hög arbetslöshet skall vi ha föratt skall kunna garantera att vi fårföretag att välja att investera i arbetstillfällen iSverige? De garantierna finns inte . Det ärbara någonting som ni säger utifrån er ideologiskauppfattning, att största möjliga frihet skall gestörsta möjliga vinster för kapitalet. Meneffekterna för de människor som skall leva i det härlandet säger ni väldigt litet om.Anf. 11 () replik:Herr talman! förmår inte skilja påtillväxt och tillväxt. Det finns två olika sorterstillväxt. Det finns en sund tillväxt, och det finns encancertillväxt. Vi kan ju göra liknelsen med envuxen människa. Tillväxt hos vuxna personer äroftast farlig. Antingen blir vi feta eller också rör detsig om cancer. är i detta fall ett fullvuxetland, en fullvuxen och mogen nation. Men det finnsockså en sund tillväxt. Det finns länder som faktisktär i behov av tillväxt och har behov av att kommaupp på vår nivå eller i varje fall i närheten av vårnivå.Tobisson är fixerad vid att tillväxten är ett mål.Därför tror han att vi har som mål att inte ha någontillväxt, men så är naturligtvis inte fallet. Vi menaratt andra mål skall styra politiken. Det är detta somär det väsentliga.Så till statsbudgeten. För det första: Varför föreslår interegeringen i statsbudgeten en mer kraftfullskatteväxling från skatt på arbete till skatt pånaturresurser och miljöpåverkan? Inser interegeringen att ekonomiska styrmedel kan blimycket kraftfulla verktyg för en bättremiljöpolitik? De skattesatser som har införtspå koldioxid osv. är alldeles för låga för att hanågon vettig verkan. De måste höjas åtminstone tillde nivåer som vi i har föreslagit.Dessutom måste industrin kompenseras genom attarbetsgivaravgifterna sänks.För det andra: Varför tog inte regeringen chansenatt föreslå ett borttagande av momsen påmiljövänlig kollektivtrafik? Risken är nu stor attden konkurrensfördel som järnvägen och annankollektivtrafik har försvinner och att bilismen återvinner fördelar när Gulfkrisen äröver.För det tredje: Varför tar regeringen inte chansenatt föreslå ett ordentligt investeringsprogram somär inriktat på att bygga upp en miljövänliginfrastruktur? Det vore väl läge för det när vibefinner oss i en situation att arbetslösheten ökar.Enligt uppgift lär det komma en s.k.tillväxtproposition . Ja, ordetförskräcker visserligen. Men en sådan propositionskulle faktiskt kunna innehålla förslag tilljärnvägsinvesteringar och andra miljövänligainvesteringar.Varför, och , läggsinte alla pengar på järnvägen så att det blir enordentlig upprustning av infrastrukturen? Detskulle kunna bli ett trendbrott i svensktransportpolitik och i miljöpolitiken.Med dessa tre exempel vill jag visa att regeringengärna talar om miljöpolitik på dessa områden, menatt den inte gjort särskilt mycket. Jag väntar påbesked om man är beredd att ta några krafttag pådet området eller på andra områden och återigenom man är beredd att sätta miljöpolitiken i centrumför den ekonomiska politiken. Vi måste ändå i detlånga loppet göra detta. Om vi låter miljöpolitikenoch miljön förstöras drabbas ekonomin och denekonomiska politiken. Man kan inte låtsas att denekonomiska politiken existerar i ett slags vakuumutan kontakt med det som finns runt omkring.Det talas i debatten om sysselsättning ochproduktivitet, och det är viktiga faktorer. Men hurofta pratar ni socialdemokrater ommiljöfaktorerna? De är väl så viktiga.Anf. 12 HANS () replik:Herr talman! Om jag förstod rättmenade han att jag har en alltför ljus syn påsituationen och tillvaron. Det är möjligt att jag ärnågot mer optimistisk till min läggning än LarsTobisson, som alltid företräder ett ovanligt dystertscenario när det gäller att beskriva den ekonomiskautvecklingen och situationen i Sverige.När det gäller hur läget är avseende sådanaparametrar som anknyter till omtillväxt och andra mått på utvecklingen, försöktejag i en debatt att göra en ordentliggenomgång av situation i förhållande tillbruttonationalprodukten och tillväxten inomindustrin osv. Jag kunde visa att situationär fullt jämförbar med de sju främstaindustriländernas. Hela den diskussionen gicktydligen förbi. Den har inte gjortnågot intryck, och han har heller inte försöktredovisa att det jag sade då var felaktigt. Det finnsingen anledning att nu gå igenom den situationenigen.Ann och har frågat vilkenpolitik socialdemokraterna vill föra för att kommatill rätta med de problem som också finns i svenskekonomi. Den politik vi socialdemokrater vill förafinns redovisad i finansplanen ochbudgetpropositionen och kommer dessutom attredovisas i ett antal särpropositioner som kommerframöver. Såvitt jag förstår har denna redovisningav vår politik fått ett gynnsamt mottagande på allahåll. Jag vill därför hänvisa till den.Vidare har vi frågan att jag har påstått att visocialdemokrater har varit framgångsrika i denmeningen att det har varit full sysselsättning underden här perioden -- t.o.m överfull sysselsättning.Om jag förstod rätt hade tydligen intesysselsättningen inte varit så fördelaktig. måsteman bestämma sig om det är den högasysselsättningen som medverkat till att det har blivithög inflation eller ej. Det går inte att ha bäggeståndpunkterna samtidigt.När det gäller frågan om sysselsättning och inflationtycker jag fortfarande att debatten är befängd. Detfinns de som menar att enda förutsättningen för attfå ned inflationen, med de positiva effekter som detskulle få, vore att antingen medverka till att detuppstår arbetslöshet eller i varje fall inte göra någotåt den arbetslöshet som kan uppkomma. Det ärklart att det inte går att upprätthålla fullsysselsättning om inte inflationen går ned. Men detär ingalunda ett axiom att en låg inflation leder tillfull sysselsättning i sig. Vi kan titta på de länder iEuropa som har låg inflation och som har 10 %arbetslöshet. Det finns inget bevis på att sambandetär så självklart på den punkten. Därför är endiskussion om innebörden av att i ena fallet hålla påsysselsättning som ett överordnat mål och i detandra fallet hålla på inflationsbekämpning som ettöverordnat mål inte särskilt intressant isammanhanget. Det intressanta är att de som intevill bekämpa inflationen inte kan ställa sig bakomen full sysselsättning. Det finns detta samband, ochdetta vill vi försöka att klara på det sätt som ärredovisat i finansplanen och budgetpropositionen.Vidare har vi återkommande fråga tillmig om hur man skall finansiera de pengar som ärupptagna som en intäkt när det gäller samordningav sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen.Det skall vi redovisa under arbetets gång ifinansutskottet. Då kan flera av partierna kommaatt få anledning att redovisa hur de vill finansiera deförslag som finns med i motionerna. Vi får se hurslutresultatet blir av den process som skall ske ifinansutskottet.Lars berörde frågan om anslutning till EGoch att skall lämna in en ansökanomedelbart. Jag förstår inte vari denna oerhördabrådska ligger. Vi fattade ett beslut i full enighet såsent som i riksdag om attSverige vi söka medlemskap i I detta beslutfinns inskrivet att vi måste fortfarande tasäkerhetspolitiska överväganden osv. Men omdessa överväganden är förenliga med beslutet ärdet ingen som har föreställt sig att inte skallskicka in en ansökan om medlemsskap i EG. Jagvet inte var ser motståndaren. Denenda motståndare som jag kan se är densäkerhetspolitiska utvecklingen och dess påverkanpå den svenska neutralitetspolitiken. Vi behöverinte hysa någon oro på den punkten. Det finns ingamotsättningar där som det finns anledning för ossatt upprätthålla oss vid.Anne och har ständigtåterkommit till frågan om fondsocialism och sagt:Vi vill inte ha någon fondsocialism. Såvitt jag vetär någon sådan inte föreslagen. Men det är mycketmärkligt att de är beredda att acceptera att man fåranvända det pensionssparande som sker hos privataförsäkringsbolag till att köpa aktier på börsen ochden vägen skapa avkastning på sitt kapital. Men omdet sker ett gemensamt sparande via AP-fonderna,skulle det uppstå oerhörda faror om man skulle fåköpa aktier på börsen och förmera sitt kapital.Kanske kan i sitt nästa inläggredovisa några synpunkter på detta.Anf. 13 () replik:Herr talman! skiljer mellan sundtillväxt och cancerös sådan. Vuxna behöver inteväxa mer, och om de gör det är det fråga om cancer.Sverige har tydligen vuxit färdigt, och därför ärClaes Roxbergh glad över nolltillväxten. Jagdäremot är -- och det har rätt i --dyster över hur socialdemokraterna har sköttpolitiken. Hela tesen att vi i skulle ha enmed sju ledande industriländer jämförbarutveckling är naturligt alldeles tokig.Inget annat land har en negativ tillväxt på det sättvi har i , vår höga inflation som förnärvarande är 12--och den enormautströmmning av placeringskapital och annanvaluta som förekommer. Detta är dedominerande problemen. Jag har inte sagt att viskall bekämpa inflationen med arbetslöshet. Jaghar sagt att vi skall göra det genom att sända in enansökan till EG -- inte , men . Viskall , , demonstrera vår avsiktgenom att anknyta till ecun. Den uppläggningentycks missförstått.Vi skall naturligtvis sänka skattetrycket, genomförabesparingar och avreglering och förstärkainfrastrukturen. Men vi skall inte lägga alla pengarpå järnvägen -- då blir de överkörda och försvinner.I slutet av sitt anförande kom inpå fondsocialismen, och den frågan vill jag ta upp.Är inte finansutskottets ordförande orolig för attlönekostnaderna på nytt skall börja stiga alltförsnabbt? Löntagarfonderna var ju till för att se tillatt lönestegringen inte blev för kraftig. Med tankepå den löneinflation vi haft sedan de infördes måstedet ju bli något alldeles förfärligt när nu löntagarnainte längre känner att de blir delaktiga ikapitaltillväxten i företagen.Det alldeles uppenbart att man tänker sig attsamordna löntagarfonderna i ATP-systemet.