prot · GE09119 · 1991-05-27 00:00:00 — Den ökade välfärden somvi på de flesta håll strävar efter kan motverkas.Det här är ett problem inte bara för oss i Sverige.Även inom Europeiska gemenskapen försdiskussioner om hur man skall kunna skapa reglersom stärker arbetstagarnas ställning. De härdiskussionerna inom EG är i ettinledande skede. I bakgrunden ligger att sådanafrågor som arbetstid, ledighet osv. skall kommaäven den utländska arbetskraften till del omrättigheterna grundar sig på lagstiftning ellerkollektivavtal.När det gäller lönen förs diskussionen motbakgrund av att t.ex. minimilön, som följer av lageller avtal, skall gälla även för de ditresta --åtminstone om arbetet inte är högst tillfälligt.Jag sade att social dumpning inte var ett problembara för oss i . Men i ett sammanhang kandet bli mer problematiskt för oss. Det har sambandmed våra djupt rotade traditioner påarbetsmarknaden.I alla demokratiska länder anser man att det ärnödvändigt med sociala skyddsregler av olika slagför att värna om arbetstagarnas intressen. I vissaländer använder man sig huvudsakligen avlagregler. I andra länder -- som i -- är det istor utsträckning genom avtal som frågornaregleras.På den svenska arbetsmarknaden finns starkaorganisationer, som organiserar en mycket stor delav arbetsmarknaden, både på arbetsgivar- ocharbetstagarsidan. Den svenska arbetsrätten byggerpå tanken att det är de fackliga organisationernasom i första hand skall ta tillvara arbetstagarnasintressen. Lagstiftningen syftar till att skapa godaförutsättningar för det.På den absolut största delen av arbetsmarknadenhar parterna träffat kollektivavtal. Arbetsgivarenär skyldig att tillämpa avtalets regler även gentemotsådana arbetstagare som inte är medlemmar ifacket. På den del av arbetsmarknaden där avtalinte finns, utgör kollektivavtalen ändå norm för vadsom skall gälla mellan arbetsgivaren och deanställda. På det sättet kan man säga attkollektivavtalen i praktiken täcker helaarbetsmarknaden. Kollektivavtalen är alltså detdominerande instrumentet för att ta till vara deenskilda arbetstagarnas intressen. Vi anser attdenna modell i praktiken ger arbetstagarna ettskydd som är svårt att åstadkomma på annat sätt.Härigenom skiljer vi oss från många andra ländersom har andra traditioner och andraförutsättningar.Det innebär att det skulle vara väldigt främmandeför oss att i en lag reglera t.ex. minimilöner. Dethade naturligtvis annars kunnat vara ett sätt attmotverka social dumpning. Det gäller då att finnaen annan väg. Vi måste skapa förutsättningar för defackliga organisationerna att även i ett merintegrerat fullgöra sin uppgift att ta till varaarbetstagarnas intressen.Rätten att vidta fackliga stridsåtgärder ärgrundlagsskyddad. Varje arbetsgivare här i landetriskerar att bli utsatt för stridsåtgärder när enfacklig organisation vill få till stånd ett avtal om devillkor som bör gälla i verksamheten.När ett avtal har träffats blir läget annorlunda. Dåinträder i stället fredsplikt. ses somett fredsdokument. Genom avtalet ersätts den friastridsrätten av en fredsplikt. Man får inte ta tillstridsåtgärder för att man vill upphäva eller ändra iavtalet. Detta är väl en rimlig ordning om vi tänkeross kollektivavtalet som resultatet av enkraftmätning i fria förhandlingar mellan starkaorganisationer på den svenska arbetsmarknaden.Den situation som skulle kunna göra det särskiltproblematiskt för uppstår när ett företagfrån utlandet kommer hit för att utföra arbete. är bundet av ett kollektivavtal med enutländsk facklig organisation kan avtalet varaskyddat mot stridsåtgärder -- trots att avtaletkanske på intet sätt svarar mot det som vi här iSverige anser rimligt i fråga om anställningsvillkor.Stridsåtgärder får alltså inte sättas i gång av desvenska fackliga organisationerna för att ändraeller upphäva detta avtal. Man skulle kunnauttrycka det så, att det här företaget drar nytta avde långtgående fredspliktsregler som vi i självaverket har här i landet. Jag vill då påpeka att påmånga håll i medför ett kollektivavtal intenågon fredsplikt i sig. Vi har ganska nära till sådanaländer. Det gäller , ochNederländerna, och det finns flera.Fredsplikten gäller inte bara dem som själva deltari en konflikt. I ställer vi också krav på deorganisationer som verkar på arbetsmarknaden.Även om organisationen inte själv är bunden av ettkollektivavtal är den förhindrad att anordna ellerpå något annat sätt föranleda en olovligstridsåtgärd. Organisationen får inte heller lämnastöd till eller medverka vid en sådan stridsåtgärd.Man kan uttrycka det så att organisationerna påden svenska arbetsmarknaden har ett allmäntansvar för att fredsplikten upprätthålls.Herr talman! Upphovet till de lagändringar sombehandlas i betänkandet är den numera välkändas.k. Britannia-domen.I domen fastställer arbetsdomstolen att regeln omorganisationernas allmänna ansvar förfredsplikten -- det är alltså 42 § imedbestämmandelagen -- gäller även om det ärfråga om stridsåtgärder i för att undanröjaeller få till stånd ändring i ett kollektivavtal mellanutländska parter för en utländsk arbetsplats,stridsåtgärder som enligt tillämplig utländsk lag ärolovliga mellan parterna. Domen innebär att 42 §MBL skall gälla även om anknytningen till svenskaförhållanden är så svag att lagens regler i övrigt inteskall tillämpas.Den annars gällande principen är att MBL ärtillämplig på varje arbetsplats med dominerandeanknytning till . Sådan anknytning finns omarbetet skall vara stadigvarande förlagt hit. MBLkan också vara tillämplig på arbete som utförsutomlands, t.ex. om både arbetsgivare ocharbetstagare är svenskar. Man följer de sedvanliganormerna vid s.k. lagkonflikter.Det förslag som vi nu behandlar går ut på attbegränsa den svenska lagens tillämpningsområde iförhållande till vad som gäller enligt Britannia-domen, inte tvärtom, som många tycks tro.Förslaget innebär att bestämmelserna omorganisationernas ansvar för fredsplikten skall gällaendast om de arbetsförhållanden somstridsåtgärderna riktas mot har en dominerandeanknytning till . Om anknytningen är svagså skall medbestämmandelagen inte alls varatillämplig. Förslaget innebär inget annat än att detklart utsägs i lagen att denna 42 § inte heller skalltillämpas i sådant fall.En utländsk arbetsgivare som t.ex. skall utföra enentreprenad här i landet under sådanaomständigheter att medbestämmandelagen inte ärtillämplig, kommer alltså i fortsättningen inte attvara skyddad av lagens långtgåendefredspliktsregler. Genom detta förslag skapar viförutsättningar för en sund konkurrens på likavillkor mellan svenska företag och näringsidkarefrån andra länder. Det är detta som förslaget i förstahand handlar om. Genom förslaget får de fackligaorganisationerna också bättre möjligheter att deltai internationella solidaritetsaktioner.Herr talman! Jag måste säga att jag har litet svårtatt förstå den uppståndelse och den kritik somriktats mot förslaget. Är det så att kritikerna intehar förstått förslagets innebörd -- alltså att vibegränsar och inte utvidgar den svenska lagenstillämpningsområde? Eller är det möjligen så inte anser syftet bakom förslaget varagodtagbart? Menar man att vi skall godta att arbeteutförs här i landet på vilka villkor som helst? Att vialltså skall acceptera social dumpning?I så fall är det något nytt. Hitintills har det ju råttenighet om att vi som villkor för arbetstillstånd skallkräva rimliga och anständiga arbetsvillkor förhitresta arbetstagare. Eller är det möjligt så att manmisstror svenska fackföreningars omdöme ochansvar när det gäller att sätta i gång stridsåtgärder?Herr talman! Det skulle vara mycket intressant attfå svar på dessa två enkla frågor. Med detta ber jagatt få yrka bifall till hemställan iarbetsmarknadsutskottets betänkande AU21.Anf. 85 () replik:Herr talman! Jag vill vända mig direkt till LarsUlander. anslöt sig densvenska regeringen, tillsammans med tolv andranationer och i en demarsch, tillUSAs regering och dess utrikesdepartement i derasprotester mot kongressens lagförslag ''som skulleha utvidgat federalaarbetsmarknadslagar gentemot utländsk sjöfart''och deklarerade att ''våra regeringar är oroade avdetta förslag. Det skulle upphäva nuvarandeinternationella lagar och praxis, enligt vilka länderär ansvariga för att arbetsmarknadslagar efterföljspå fartygen. Regeringarna fortsätter att starktbetona vikten av dessa principer.'' Det är artonmånader sedan.Bush-administrationen informerade då kongressenom vad som framförts av och andra länderoch förklarade sitt eget motstånd mot lagförslaget.Man ansåg ''att gamla principer i internationellalagar och i de internationella umgänget skall gälla,att ett fartygs nationalitet fastställs av dess flaggaeller registrering och att flaggstaten har enväldigjuristdiktion beträffande interna bestämmelser ochfartygens ekonomi''.Beslutet av den för 18 månadersedan att stödja ett lagförslag som skulle inskränkaflaggstatens juristdiktion när det gällerarbetsförhållanden på utländska fartyg i svenskahamnar, skulle mötas med motstånd från andraländer och från internationell sjöfart på samma sättsom hände i . Kongressen gick emot det härförslaget.Lars Ulander. Det är 18 månader sedan den härregeringen hade diametralt motsatt uppfattningmot den som man redovisar i lagförslaget.Vilket lappkast! Då säger : ''Jag harsvårt att förstå kritiken mot förslaget.'' Han sägerockså att den genomgång som jag gjorde fråntalarstolen i mitt förra inlägg förskräcker honom.Men, , om genomgången förskräckerär det ju remissinstansernas svar som förskräcker,inte mitt inlägg här. Jag är ju bara budbäraren.Det finns mycket mer att säga, . Jaghoppas att jag har möjlighet att återkomma ännuen gång.Jag vill fråga : Hur kan detkomma sig att regeringen sådiametralt har bytt fot? Förklara för oss som sitterhär hur det kan komma sig!Anf. 86 () replik:Herr talman! sade flera saker som jaghade väntat mig. Men han överraskade med en sak,och det var med att påminna om, som han sade,''den lagfästa rätten att vidta stridsåtgärder''. Men,, den rätten ville ju densocialdemokratiska regeringen frånta svenskfackföreningsrörelse.Reaktionen blev mycket häftig. Jag tror att detberodde på att detta var en rätt som man inte hadefått, utan en rätt som man hade tagit sig genom enlång facklig kamp. vidtog ocksåstridsåtgärden att avsätta regeringen.Lars Ulander säger att få saker har blivit såmissförstådda. Det är säkert riktigt. Det handlarom en svår materia, och dessutom har det dragitsnågra felaktiga slutsatser.Lars Ulander förklarar sedan hur det hela hängerihop, och det låter enkelt och klart. Han kan inteförstå att oppositionen inte tar detta för gott. LarsUlander måste tydligen ha missat den förkrossanderemissopinion som avvisar dessa tankar och glömtav att arbetsmarknadsministern haft flera åsikter ifrågan. Utrikeshandelsministern har bekämpat detförslag som presenterats, och att regeringensvånda har varit stor, därom är ingen i tvivelsmål.Lars Ulander säger att har blivit merinternationellt integrerat och är bekymrad över hurvi skall kunna upprätthålla kravet påarbetstillstånd. Jag tror inte att det är någotbekymmer . I ett längre perspektivkan det bli komplikationer, som jag tidigare sade,som kan leda till att vi behöver vidta åtgärder. Mendet bör ske efter en mycket grundlig beredning.Lars Ulander ställde en fråga, och jag skall varakorrekt och svara på den; Accepterar ni socialdumpning? Mitt svar är nej. Min uppfattning är attvi har instrument för att hantera detta, framför allti det korta perspektivet. Men frågan är såkomplicerad att vårt krav om en genomlysning ochen utredning på parlamentarisk grund kvarstår. Jagyrkar än en gång bifall till reservation nr 2.Anf. 87 () replik:Herr talman! gör en jämförelsemellan den amerikanska lagstiftningen och densvenska. Det visar kanske litet grand hållfastheteni argumentation. Det manprotesterade emot i den amerikanska lagstiftningenvar att arbetsmarknadslagarnas räckviddutsträcktes. Vi inskränker för vår del i stället dessalagar. Dessa saker har inte ett dugg med varandraatt göra. Det skulle kanske vara bra om mankontrollerade fakta bakom denna typ avpåståenden.Herr talman! Jag har en känsla av att en stor del avden diskussion vi genomlevt med anledning avfallet har legat på det planet att man hävtur sig påståenden som man sedan låtit virvla runt iförhoppningen att de skall landa någonstans och attnågon skall ta dem till sitt hjärta.Samma sak gäller egentligen av åsikterna hos den ena professornefter den andra. Han tog dessutom upp frågan omden norska ambassaden, något som jag trodde atthan inte skulle göra av hänsyn till ambassadhär i . Att man på detta sätt i ettparlament lägger sig i andra länders lagstiftningarär naturligtvis oerhört ovanligt, men nog om det.Jag tror att detta kan räcka som svar till ErikHolmkvist.Elver säger att arbetet med denna fråga harskett under vånda, att arbetsmarknadsministernhar tagit tillbaka vad hon sagt och att det har funnitsproblem. Det är inte alls på detta sätt. Här har sketten sedvanlig hantering av ett lagstiftningsärendesom i sig är svårt. Det är alla lagstiftningsärendeninom arbetsrättens område. Jag vill påstå att detinte varit något stort problem att klara av detta.Om man tillåter företag att komma hit och dumpalöner, innebär detta helt klart en social dumpning.Jag ställde en fråga om detta, men jag måstetydligen formulera frågan till på ettannorlunda sätt. Om företag kommer hit ochdumpar lönerna, är det en acceptabel situation förElver ?Anf. 88 () replik:Herr talman! medgav attjag hade rätt. Det han berättade om var precis detvi varnade för, nämligen att andra länder medannan lagstiftning kommer att sätta sig på oss närvåra fartyg anlöper deras hamnar. Det är detta somvi varnar för och som remissinstanserna varnat förgång på gång. Det har inte gått upp för LarsUlander förrän , när vi är mogna att fattabeslut! Det borde ha insett långtdessförinnan, kanske redan innan propositionenskrevs. Detta är avslöjande om något.Lars Ulander säger också i ett av sina inlägg attvillkor som avviker alltför mycket skall ändras närbåtarna kommer till . Detta ärkonkurrenshämmande, och det säger ocksåremissinstanserna. Det är ett sätt att slå vakt omden egna produkten och den egnakonkurrensförmågan. Detta menar vi inte skall godkänna.Lars Ulander kom tillbaka till fråganom social dumpning. Är det norrmännen som görsig skyldiga till en social dumpning i , ellerär det en social dumpning som också EG-staternakommer att göra sig skyldiga till ? Vi ärsnart där, medan skyndar sig att införa enlagstiftning som kommer att diskriminera vårasamarbetspartner inom EG.Vi har, , inte rätt att sätta oss på andraländers lagstiftning och förhandlingsordning föravtal. Britannia-målet var ett försök från facketssida att göra detta, och arbetsdomstolen sade nej.Lars Ulander säger att det inte är meningen att manskall sätta sig över andra länders lagstiftning, mendet blir effekten.Lars Ulander säger att det skall vara fråga omfartyg eller verksamhet som har en dominerandeanknytning till . Men fartyget ju inte en sådan dominerande anknytning tillSverige som motiverade det ingrepp man avsåg attgöra och som den nya lagstiftningen ger möjlighetertill.Uppvaknandet är , . Rösta för vår reservation ,då blir allt bra.Anf. 89 ():Herr talman! antydde att arbetetkanske ändå skett under en viss vånda, men attdetta är ganska sedvanligt för sådant arbete. Det ärmöjligt att det förhåller sig så. Det finns ju såmånga exempel på att regeringen haft många olikauppfattningar och intagit nya ståndpunkter även imycket stora frågor och svängt på någramånader. Det räcker med att nämna frågan om EG,energifrågan, frågor om reklam och vad det nu kanvara. Det kan bli så för en regering i upplösningsom känner en viss stress inför ett förestående val.Åter till själva sakfrågan, nämligen socialdumpning. Självfallet skulle inte någon av deåtgärder som vi från liberalt håll förespråkar kunnabefrämja detta. Vår inställning har varit att man idet kortare perspektivet, t.ex. under ,skall ha verktyg för att hantera detta. Om vi nutvingas att vidta andra åtgärder genomlagstiftningen, måste detta genomlysas mycketnoga.Lars Ulander hade inte någon åsikt om varför det,som jag uttryckt det, fanns en förkrossanderemissopinion mot lagförslaget. Den borde väländå gjort intryck på utskottets ordförande, ävenom inte vi andra ledamöter har lyckats med detta.Herr talman! Jag tror att vi först och främst bör varaangelägna om att slå vakt omfackföreningsrörelsen, och en stark sådan, men viskall ge den de uppgifter som den rätteligen bör haoch inte överlåta myndighetsfunktioner till den.Den rågången är värdefull att hålla, och iförlängningen, i det långa loppet, har bådearbetstagare och svensk fackföreningsrörelseglädje av en sådan policy.Anf. 90 ():Herr talman! Både och talar om att regeringen struntar iremissomgången. Det har den naturligtvis integjort. Den har tagit till sig delar av det somframförts vid remissomgången och sett till att lagenutformats i enlighet med detta.Detta är en myt som vid alla tillfällenframför i ett försök att på något sätt smutskastadetta mycket fina land.Moderaterna säger att andra länder kommer attdiskriminera om vi gör på detta sätt, därföratt vi har gått ut på ett orimligt sätt gentemot andraländer. Så är det naturligtvis inte alls. Dennalagstiftning är en inskränkning jämfört med dentidigare lagstiftningen. Vad som hände vidBritannia-domen var att arbetsdomstolen tolkadeen lagstiftning som vi i det här huset var ansvarigaför. Arbetsdomstolen tolkade den på sitt sätt, ochnaturligtvis också riktigt. Men den tolkades alltsåinte på det sätt som var tänkt. Därför måste mangöra korrigeringar i lagstiftningen. Detta är alltsåett felaktigt resonemang från sida.Efter den uppräkning av professorer ocharbetsgivarorganisationer som han gjorde kan jagmycket väl förstå varför han använde så mycket tidför att försöka förklara detta.Elver talar om ett parti som har problem ien stressituation. Jag trodde faktiskt att det varfolkpartiet som berättade om. Jagvet inte vilken anledning har att kännanågon ofantlig glädje med den ena SIFO-undersökningen efter den andra som klipper tillganska hårt. Vad det här är fråga om är ett beslutsom vi kommer att fatta, ett beslut som är berett påvanligt sätt. Det kommer att bli en lagstiftning somkommer att vara till nytta för dem som behöverden, nämligen de svenska löntagarna.Tredje vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 91 ():Herr talman! När vi skrev vår motion om LexBritannia och den fackliga stridsrätten var det bl.a.för att i likhet med fackliga debattörer försöka geregeringen mer råg i ryggen i relationerna med EG.På samma sätt gäller den här debatten i lika höggrad det framtida EG och ett eventuellt svensktmedlemskap som det gäller en förstärkning avmedbestämmandelagen, MBL.Vänsterpartiet ser det som en mycket viktig segerför hela arbetarrörelsen att regeringen äntligen harlagt fram ett förslag som förstärker MBL så som viföreslog i vår motion i januari.Arbetsmarknadsutskottets majoritet har stått emotde hätska attackerna från redargarnityret ochövriga antifackliga aktörer här i och iNorge, som särskilt har nämnts.Erik Holmkvist har i sina debattinlägg men framförallt i sitt första anförande understrukit att detfungerar på det sätt som jag har nämnt när detgäller synen på EG. Han radar upp och citerar enrad remissinstanser som enhälligt, mer eller mindrehätskt, cyniskt och aggressivt har agerat för attstoppa regeringens förslag. I ett av citaten sade ErikHolmkvist att remissinstansen hade sagt attfördelarna för den inre marknaden skulle försvinnai ett enda slag, om detta går igenom i . Iett annat handlade det om att facket får alltför storamöjligheter till stridsåtgärder, i ett tredje om att detskulle innebära att fackliga solidaritetsåtgärder blirobegränsade. klämmer tillmed reaktion, som inte bara kan ha varit engod sak ens i smak, utan somockså måste ha varit något obehagligt, såsommånga andra har tyckt.Herr talman! Jag tycker att det är bra att deborgerliga partierna så tydligt visar vilkaambitioner de har med anpassning till EG.De skiljer sig inte ett uns från övriga nationella ochinternationella högerkrafter, som utan skruplererkänner att EG-modellen är det nyliberalaredskap som de vill använda för att försöka krossaden fackliga rörelsen här i Sverige.Moderaterna och men också centernhoppas att EG kommer att stoppa alla försök till enmer progressiv lagstiftning på arbetsrättens områdei . Socialdemokraterna å sin sida hoppas attEG-domstolen inte skall komma att ingripa mot enförstärkt svensk lagstiftning som den vi diskuterar,typ , som med all säkerhetkommer att rösta igenom . Det säger merom och budskap än om . För omfackets möjligheter att ingripa mot slavkontraktkommer att utnämnas till ett handelshinder av EG-juridiken, då är det självfallet fel på EG och inte påden svenska arbetsrätten. Det är vår uppfattning.Här går en klar skiljelinje mellan bl.a.vänsterpartiet och de tre borgerliga partierna.Diskussionen om blottlägger vems''friheter'' och vilka ''friheter'' som är EGskännemärken. En av de dominanta hökarna påområdet, advokaten -- jag uppfattadeinte om han fanns med i den citatsamling som ErikHolmkvist föredrog från talarstolen --, uttrycker sigklart. Han anser att arbetskraften skall finnas ocharbeta där den ekonomiskt bäst kan utnyttjas. Detär alltså så de omtalade EG-friheterna skall tolkas!Det tycker jag att också socialdemokraterna bordetänka på mycket noga . Men för denarbetsköpare som pressar och hotar redan fattigaarbetare till att acceptera en halvering av lönenskall det enligt denna ideologi inte finnas några somhelst hinder. Där arbetslösheten är som störst ochunderkastelsen ligger närmast, dit skall företagenröra sig fritt, eller därifrån hämtar arbetsköparnaunder stor frihet sin arbetskraft för arbete övergränserna inom det nya EG-området.Men jag tycker att herrar talare skall tänka på attSverige faktiskt inte ännu är medlem i EG. Deborgerliga partierna agerar redan nu som omSveriges riksdag har sålt ut all förmåga att tänkaoch agera självständigt. Det har vi inte -- inte än.Kritiken mot EG växer. Den kommer att öka medvarje avslöjande om vilka antifackliga ambitioneroch aktiviteter för att rusta ner på detsociala området som ligger bakom allt vackert talom det nya . Jag är övertygad om att dennadebatt i , om den nu skulle föras ut viamassmedia, när den förs i denna sena timme, skullefå ännu fler som är misstänksamma mot EG att inseatt det handlar om social dumpning.Argumenten mot och mot facketsrätt till stridsåtgärder visar med all önskvärdtydlighet vad en eventuell borgerlig regering efterhöstens val tänker göra för att facket skall bli såtandlöst som varje nyliberal kan önska. EftersomLex framför allt handlar om sjöfolketsfackliga kamp, även om den i sig handlar om allaarbetstagare här i landet, vill jag i dettasammanhang påminna om att man kommer attinföra det förhatliga SIS, alltså ett svensktinternationellt sjöfartsregister. Men det jag inteförstår är varför ni borgerliga debattörer låtsas somom ni inte känner till upprinnelsen till det s.k.Britannia-målet. Jag måste ändå berömma er förett visst klarspråk. Är det för att s.k. gulafackföreningar och lönesänkningar på 30--40 %ingår i era kalkyler? Är det en självklarhet?Principen om att arbete utfört i skallomfattas av svenska kollektivavtal har varit någotav grundbult i den svenska arbetarrörelsens arbeteför anständiga löne- och anställningsvillkor. Deborgerliga vill upphäva principen, och de ser medförhoppningar på att ett EG-medlemskap skulleförsämra läget ytterligare för facket. Det är alltsåfel på grundkonstruktionen i både EG och deborgerliga partierna.Till sist, herr talman, vill jag ha sagt några ord omsjöfolkets fackliga kamp i dessa frågor. Tyvärr vardet sjöfolket som fick försöka attförklara och föra ut information om vad Britannia-målet och Britannia-domen egentligen handladeom.