prot · GE09129 · 1991-06-11 00:00:00 — )10 § Vissa folkhälsofrågorFöredrogssocialutskottets betänkande1990/91:SoU23 Vissa folkhälsofrågor (prop.1990/91:175).Anf. 123 ():Herr talman! Förslaget om inrättandet av ettfolkhälsoinstitut är ett nytt exempel på hur densocialdemokratiska regeringen plottrar bortresurser och insatser på hälso- ochsjukvårdsområdet.Informationsinsatser, i nära samverkan mellanforskning och utveckling inom sjukvården, kanbevisligen leda till ett förbättrat hälsoläge hosbefolkningen. Här hade den tidigaremedicinalstyrelsen en utomordentligt viktig roll.Socialstyrelsen, som vid avskaffandet avmedicinalstyrelsen, övertog huvudansvaret förhälso- och sjukvårdens utveckling har dess värreinte på ett fullgott sätt lyckats med denna uppgift.Brist på klar kontroll och ledning har stimulerat enrad aktörer att försöka fylla det tomrummedicinalstyrelsen lämnat efter sig.Landstingsförbundet har med sinutredningsavdelning försökt styra denhögspecialiserade vården. SPRI har försökt fyllatomrum inom bl.a. sjukvårdsekonomi- ochomvårdnadssektorerna. hartillskapat en hälso- och sjukvårdsberedning somförsökt skapa reda i sjukvårdens ledningsproblem.Under statsministern finns numera en centralsjukvårdsberedning. i sammanhanget, och tillkommeräven ett särskilt folkhälsoinstitut.Denna beskrivning visar att hälso- och sjukvårdensproblem inte är orsakade av brist på statliga organför kontroll och utveckling. Problemet är i stället destora och växande antalet aktörer som uppstår närett naturligt ledningsorgan har avskaffats.En medicinalstyrelse måste återskapas. Enav huvuduppgifterna blir att följa utvecklingen påfolkhälsoområdet. Detta bör ske i samarbete medsocialstyrelsen och dess folkhälsoenhet.Med införandet av en allmän obligatorisksjukvårdsförsäkring kommer medicinalstyrelsenalltfort att ha stora och nödvändiga uppgifter närdet gäller utvecklingsfrågor, förebyggande arbete,kvalitetskontroll och tillsyn.Med regeringens syn på folkhälsofrågorna är detkanske följdriktigt att föreslå att Centralförbundetför alkohol och narkotikaupplysning, CAN,inordnas i det nya . Med vår synpå hur ett framgångsrikt folkhälsoarbete bedrivs ärdet väsentligt att värna om olika och friståendeinformationskanaler. CANs fristående ställningsom folkrörelse är väsentlig och måste tillvaratas.Regeringens strävan att inordna fristående organav denna typ inom den offentliga förvaltningenfinner vi oklok och t.o.m. stötande. Det är bra attfler riksdagspartier än moderata samlingspartiethar reagerat mot detta ingrepp.Herr talman! I bedrivs en alkoholpolitiksom skiljer sig markant från den som bedrivs istörre delen av . Koncentrationen kring dets.k. totalkonsumtionsbegreppet har varitdominerande. Problemet med den nuvarandepolitiken är och har varit att det verkligaproblemet, gruppen över- och storkonsumenter,inte har ägnats tillräcklig uppmärksamhet.I stället har de åtgärder som vidtagits främst varitriktade mot låg- och måttlighetskonsumenterna,som utgör av alla svenskar.I propositionen hävdar regeringen att denalkoholpolitik som bedrivs måste ha stöd hosfolkflertalet. Det menar regeringen att dennuvarande politiken, med t.ex. allt hårdarebestämmelser kring utskänkningstillstånd, har.Detta visar hur verklighetsfrämmande regeringensuppfattning är. Få människor har t.ex. förståelse föralla de regler som rör utskänkning av alkohol ioffentliga lokaler.Regeringen avvisar förslaget om en höjdåldersgräns vid servering av alkohol. Men föreslår den att kontrollenav restauranger och barer skall utökas. Det är enmärklig prioritering. Konsumtionen av alkohol pårestaurang står för av allalkoholkonsumtion. Att ytterligare utökakontrollen av detta, som man över huvudtaget inte diskuterar problemen medöverkonsumtionen, visar att regeringen inte harförstått var de verkliga problemen finns.Det är angeläget att ''avmystifiera''alkoholkonsumtionen, även på restauranger. I ochför sig behöver inte umgänge på restauranger ochbarer automatiskt innebära att alkoholkonsumeras. är ju sanningen den attalkoholen är en urgammal umgängesdryck, även ivårt avlånga land, och kan vi på olika sätt fåmänniskor att umgås naturligt med alkohol har vikommit lång. Inte ens socialutskottets ledamöter,oavsett hemvist i norr eller i söder, kan förnekadenna verklighet!Mot denna bakgrund var det intressant att noteraföljande uttalande i och . Jag citerar:''Vi skall inte hålla på med fjantregler, det kan inteförsvaras. En del av alkoholförordningarna är rentut sagt barnsliga, säger (), viceordförande i socialutskottet och f.d. civilministermed uppgift att förenkla byråkratin.Som exempel på en 'barnslig regel' nämner BoHolmberg förbudet mot att sälja sprit i minibarerpå hotellrum. Om man får dricka sprit påhotellrestaurangen skall man självklart få dricka pårummet också, säger , som utlovar flerutrensningar av onödiga förordningar. ''När vi nu har facit i vår hand, dvs. utskottetsbetänkande, där samme har deltagit ibeslutet, kan vi konstatera att dessa löften inte varvärda någonting. De har inte ens förvandlats till''målsättningar'' i majoritetstexten. Det konkretaexempel som presenterades i massmedia fanns jumed bland motionsyrkandena, men det är endast vimoderater som står för avreglering ochavbyråkratisering.Får jag fråga utskottets talesman, , om utskottets socialdemokratiskagruppledare inte har något stöd alls för sinaambitioner att avreglera. Eller har han ändratuppfattning? Var vänlig och förklara motsättningenmellan budskapet i massmedia, som jag nyssciterade, och vad som sägs i utskottetsmajoritetstext.Herr talman! Det är viktigt att de åtgärder somvidtas för att minska alkoholkonsumtionen inteuppfattas som trakasserier av den övervägande delav befolkningen som inte har några problem medsin konsumtion. Därför avvisar vi förslag ochtankar om motbok, strängareutskänkningstillstånd, högre åldersgränser, mindreölburkar o.d. För att åtgärder skall varaverkningsfulla krävs acceptans från en bredopinion.Det krångel och den byråkrati som följer av dendetaljerade reglering som gäller förrestaurangnäringen bör begränsas. Det är också enrättsäkerhetsfråga för dem som söker sin utkomstinom denna bransch. Den som driver enrestaurangrörelse kan redan på grund avmisstankar om skattebrott eller brister ibokföringen få sitt serveringstillstånd indraget. Detkan inte accepteras att den som söker eller inneharett serveringstillstånd kan riskera att utsättas förgodtycke och fråntas sina utkomstmöjligheter påvaga grunder.Ett ytterligare exempel på statens överförmynderivad gäller alkoholpolitiken är Systembolagetsöppettider. har beslutat attSystembolaget t.ex. inte får ha öppet på lördagaroch skall stänga tidigare före större . Vilkaalkoholpolitiska syften som man tror sig uppnå ärminst sagt oklart.I propositionen föreslår regeringen attSystembolaget fråntas uppgiften att drivaalkoholpolitisk propaganda i och med att företagetfråntas de medel som tidigare använts i detta syfte.Vi anser att detta är positivt. Det uttalande somutskottet gör med anledning av detta förslag skallsåledes inte tolkas som ett åliggande förSystembolaget att producera egen riskinformation.Vi har i mest liberalaaffärsöppettider. Detta har inneburit en ökadvalfrihet för de enskilda konsumenterna ochmöjliggjort för ensamstående och skiftarbetandeatt kunna handla mat och annat när de är lediga.Detta gäller dock inte Systembolaget.Vi menar att konsumentintresset måsteunderstrykas tydligare. Gällande begränsningar förSystembolagets öppethållandetider vad gällerförbudet mot lördagsöppna butiker bör sålunda tasbort. Vi föreslår därför att Systembolaget ifortsättningen självt skall få bestämma vilkaöppettider som bäst tillgodoser konsumenternasservicebehov.Herr talman! Allt fler internationellaundersökningar tyder på att rigorösa förbud,ransoneringar och restriktioner ingalunda leder tillminskat missbruk. Tvärtom visar erfarenheterna attdetta kan leda till ökad kriminalitet, ökatalkoholmissbruk och inte minst kraftigt ökatnarkotikamissbruk.Det gäller i stället att mobilisera människornasegen ansvarskänsla -- för sig själva och sinomgivning. Det viktigaste instrumentet är ochförblir opinionsbildning och information. Inommånga andra områden har information och aktivupplysning visat sig mycket effektiv. Ett braexempel på detta är den omfattandeantirökkampanj som bedrevs främst i slutet av1970-talet. Resultatet har blivit en kraftigminskning av rökningen bland de ungdomar somvar föremål för denna information. Erfarenheterfrån denna och liknande kampanjer bör sporra tillefterföljd även vad gäller alkoholensskadeverkningar.Det är viktigt att informationen om alkoholen ärbaserad på fakta och kunskap. Därför är detväsentligt att sådan sammanställs och utvärderasför att på ett effektivt sätt kunna användas iopinionsarbetet. är det centralt att deninformation som ges inte uppfattas somförbudsivrande och förmynderi. Erfarenheternavisar nämligen att sådan information ofta inte tilltänkta effekten utan i stället får människoratt utestänga budskapet.Barn och ungdomar har ofta förebilder. Det gällerkanske främst de egna föräldrarna, men ocksåidrottsstjärnor, rockmusiker och andra artister.Därför är det viktigt att dessa ställer upp sompositiva förebilder.Familjen måste stärkas. Det måste vara möjligt förföräldrar att ge sina barn den kärlek, omtanke, stödoch ledning, som varje barn har rätt till, och som isin tur leder till att barnen växer upp till trygga ochharmoniska människor.Genom våra moderata förslag om sänktskattetryck, barnomsorgsstöd och valfrihet ibarnomsorgen ges föräldrarna bättrevalmöjligheter till gagn för de egna barnen och förfamiljen som helhet. är det viktigt att detoffentliga, när den lilla världen inte är tillräcklig,eller kanske inte längre finns, är beredd och harförmåga att hjälpa och stötta. Kommunernassocialassistenter och annan personal, som ärutbildad för detta, måste ges större möjligheter attrycka in i preventivt syfte i familjer där det hållerpå att gå snett eller att hjälpa människor som redanär alkoholiserade.I detta sammanhang är det också viktigt attframhäva det tankemönster som är alltför utbrett ivårt land, nämligen att någon annan tar överansvaret i och med att skatten är betald. Alla måstekänna ansvar och hjälpa, stötta och säga ifrån närmänniskor är på väg in i missbruk, innan det är försent. Vi måste bry oss om. Här spelar den ''lillavärlden'' -- familjen, vänner, arbetskamrater -- ensynnerligen viktig roll, som inte kan övertas av detoffentliga.Herr talman! Med det anförda ber jag att få yrkabifall till reservationerna nr 5 och 22.Anf. 124 ():Herr talman! Här kommer ett inlägg som har någotav telegramkaraktär över sig.Det är bra att vi vet när skall sluta.Det är dåligt att vi inte har tid att debattera det somför både 18-åringar och pensionärer är detviktigaste, nämligen att ha hälsan.Det är bra att statsrådet är här. Det ärinte alltid vi ser regeringens företrädare vid våradebatter.Det är bra att vi nu skall ta beslut om ettfolkhälsoinstitut. Det har libralernamotionerat om i flera år.Jag vill till inflika attmedicinalstyrelsen inte hade ansvar förfolkhälsofrågor. Det hade statens institut förfolkhälsan och det är viktigt med avsändare avhälsoupplysning. När kontrollmyndighet --tillsynsmyndighet -- går ut så upplevs det sompekpinnar, det är moraltanten ellerpekpinnegubben som är ute. När konsumentverketoch folkhälsoinstitut går ut med sin informationupplevs det mera som människornas vän, som ettstöd.Det är dåligt att regeringen kommit med ett såhalvfärdigt förslag om folkhälsoinstitut och t.ex.låtit basen för verksamheten, epidemiologin liggakvar i socialstyrelsen.Det är bra att utskottet enats om etttillkännagivande som innebär attregeringsförslagets brister kan rättas till av enorganisationskommitté, som bl.a. skall ta upp vadfolkpartiet liberalerna motionerat om, nämligenvad ett folkhälsoinstitut skall arbeta med.Det är dåligt att regeringen i sin propositionformulerar målet för folkhäloarbetet enbart ijämlikhetstermer. Vi i liberalerna anseratt det överordnade målet för folkhälsopolitikenbör vara att motverka ohälsa var helst denförekommer. Folkhälsoarbetet måste vara inriktatmot för individen svårpåverkade levnadsvillkorsamtidigt som man ger stöd åt enskilda människorsansträngningar att bevara och stärka sin egen hälsa.Det är dåligt att regeringen inte tagitalkoholproblemen på allvar och efterkommitriksdagens begäran om ett aktivtalkoholpolitiskt program. Därför föreslår vitillsammans med att det nu måste tillsättasen parlamentariskt sammansattalkoholkommission för att få fart på arbetet.Det är dåligt att regeringen missat att staten inte fårgöra vad som helst med CAN med denfolkrörelseförankring som CAN har.Det är bra att utskottet var enigt om attorganisationskommittén för nufår reda ut vilken samordningsform man bör skapamellan CAN och institutet.Det är bra att alkoholproducenterna nu får gå inoch finansiera en del av folkhälsoinstitutetsverksamhet men det är viktigt att bidragenutformas neutralt.Det är dåligt att man inte föreslagit samma principför tobaken.Det är dåligt att regeringen inte vill utnyttjaprisinstrumentet för att begränsa användningen avtobak och alkohol.Det är dåligt att regeringen och utskottsmajoriteteninte vill göra något åt hembränningen.Det är bra att utskottet tillkännager attSystembolaget skall forsätta producera egen s.k.riskinformation.Det är dåligt att regeringen trots löften intekommit med något förslag till tobakslag.Det är dåligt att regeringen inte föreslagit något målför tobakspolitiken i likhet med det mål föralkoholpolitiken som tidigare beslutatom.Det är dåligt att regeringen och utskottsmajoriteteninte vill vara mer aktiva när det gäller attåstadkomma rökfria gemensamhetslokaler.Det är dåligt att man inte vågar sig på att göra någotåt tobaksreklamen trots WHOs rekommendationeroch EGs strävanden att förbjuda tobaksreklam.Det är dåligt att man inte vill sänka tjärhalten itobak i enlighet med EGs krav.Det är bra att regeringen i propositionen föreslårrökavvänjning inom primärvården mendet är dåligt att man gör det dyrare attanvända nikotintuggummi, som ju används irökavvänjningssyfte.Själv tycker jag att det är dåligt att inte flerinstämmer i den 6-partimotion som 12 kvinnor frånde olika partierna står bakom om åldersgräns förtobaksköp. Vi menar att detta inte är att lägga sig iutan vi vill visa att vi bryr oss om det uppväxandesläktet och ungdomarnas hälsa.Slutligen tycker jag att det är dåligt att regeringeninte förstått att nickelallergi är så allvarligt att viborde överväga ett förbud i likhet med vad mangjort i , nämligen att förbjuda nickel i ettantal produkter som smycken, knappar ochglasögonbågar.Därmed, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationerna 1, 11, 30 och 39, men vill samtidigtunderstryka att liberalerna givetvis stårbakom övriga reservationer där vi finns med blandundertecknarna.Anf. 125 ():Herr talman! Jag skall i korthet något beröra deolika diskussionspunkterna som debatterats i dettabetänkande, liksom utgångspunkter ochvärderingar i dessa frågor. Först några ord ombetydelsen av folkhälsoarbetet.Samhällets totala sjukvårdskostnader är drygt100 miljarder kronor.Många har konstaterat att det inte går att byggaifatt de befintliga och uppkommande behoven.Med de knappa resurser som alltid kommer attfinnas på det här området är det ett måste attförsöka förebygga sjukdomar, ohälsa och däravuppkommande kostnader. Därför har för ossfolkhälsoarbetet en hög prioritet inom politiken.Vi har också diskuterat de olika rollerna i det härsammanhanget -- samhällets roll och den enskildesroll. Det framgår av betänkandet och avreservationerna att det skiljer sig något här. Enligtvår mening i är det ytterst den enskildesansvar att påverka sin hälsa och sin totala miljö.Man har faktiskt stora möjligheter i det avseendet.Likväl måste vi konstatera att det finns storaskillnader i kunskaper, i möjligheter att ta till siginformation på det här området, vilket motiveraratt samhället aktivt och på bred bas engagerar siggenom att identifiera behov, bygga upp kunskap viaforskning osv. samt genom att påverka den enskildeindividen genom information och rådgivning. Därfinns alltså en klar uppgift för samhället.Jag har svårt att se detta i propositionen. Deerfarenheter som vi har fått ochdet som vi har läst i rapporter från olika aktuellakongresser i de stora morgontidningarna visar påökande klyftor mellan arbetareoch tjänstemän, framför allt högre tjänstemän,mellan kvinnor och män. Framför allt är detarbetarkvinnor -- om vi skall hålla oss tillsocioekonomiska klasserna -- som har råkat mestilla ut. Vi vet både av erfarenhet och efter att hatagit del av olika rapporter att det i storutsträckning är denna kategori som på grund av sinarbetsmiljö och monotona arbeten har fått problemi axlar, hals och rörelseorgan i mycket högre gradän andra. Det är mycket väl dokumenterat.Jag tycker att det är riktigt att som en övergripandeinriktning ha att försöka nå en bättre jämlikhet närdet gäller hälsan hos det svenska folket. Detta står,som vi ser det, inte i någon motsats tilluppfattningen att den enskilde kan och bör ta ettstörre ansvar för sin livsföring och sin hälsa.Det är insikten i dessa förhållanden som delvismotiverar den satsning som vi var med omhäromåret, nämligen beslutet om pengar tillarbetslivsfonden. Vi tror att det även den vägenmåste vidtas åtgärder för att lösa problem.Däremot är vi mycket tveksamma till att inrätta enny myndighet, folkhälsoinstitut. Det skulle vara ettav de bästa medlen för att förstärka folkhälsan ochfå en jämlikare fördelning, påstås det. Jag tror istället att en satsning på primärvården inomsjukvården är det led där man bäst, tidigast ochmed bästa helhetssyn kommer till rätta medfolkhälsoproblemen, även ur det klassperspektivsom jag beskrev. Om man kan få förstärkta resursertill primärvården genom införandet av hus- ellerfamiljeläkarsystem så att det blir kontinuitet ivården och förtroende mellan individen och denegna läkaren byggs upp, så tror jag att mycket ärvunnet när det gäller att spåra tidiga symtom påohälsa. Vi bör därför satsa på primärvården, alltsåen etablerad institution inom folkhälsoarbetet.Vi stöder propositionen när det gäller satsningen påi första hand förebyggande åtgärder och likaså närdet gäller inriktningen mot de unga. Det är där viverkligen kan förebygga framtida ohälsa.Mycket kort om de problem som bör åtgärdas:kost, alkohol, tobak och arbetsmiljö.Kosten: Vi tycker att kosten , även ipropositionen och i utskottsbetänkandet, har fåtten underordnad roll i det här sammanhanget. Jagläste en folkhälsorapport från , därman påpekade erfarenheter från . I Japanhade man under på ettmarkant sätt förbättrat status på folkhälsan. Därtror man sig se ett mycket klart samband med dejapanska kostvanorna visavi kosten hos européernaoch amerikanerna.Det är ont om lärare på det här området. Ämnetges liten tid i skolan. Vi bör lyfta fram kostensbetydelse för folkhälsan på ett brett sätt, i alla ledoch i mycket större utsträckning än vad vi har gjorttidigare.Alkoholen: Såvitt vi vet kan ett ytterligareklartlagt markerat samband mellan den totalakonsumtionen och alkoholskadorna i samhälletpåvisas. Vi ser det inte som en politiskförstahandsupggift att börja ifrågasätta sådanaklara samband. De är tillräckligt vederhäftiga föratt vi skall kunna ha det som en utgångspunkt förinriktningen i alkoholpolitiken. Den totalaalkoholkonsumtionen gick ju ner efter de krafttagsom togs i och med alkoholpolitiska beslut.Det har gått . Vi vet nuatt har den totalakonsumtionen börjat krypa uppåt igen. Därförmenar vi från -- det är markerat ibetänkandet -- att det återigen behövs någon typ avkrafttag från myndigheterna, ytterst regeringensom har ansvaret på det här området. Vi tycker attvi inte kan spåra några sådana krafttag ipropositionen.I den allmänna debatten om alkoholfrågorna ärinriktningen nästan den motsatta. Jag vet inte omdet beror på inflytandet av Nydemokrati, och , vars stora slagnummer ärjust en liberalisering, en ökad tillgänglighet och enavveckling av de regler som följer med en restriktivalkoholpolitik. Jag vet som sagt inte om det är dettasom påverkar även i normala sammanhang meraansvarsfulla alkoholdebattörer. Men jag tror att idet opinionsläge som vi nu har är det viktigt att deledande politikerna står emot sådana trender.Vi markerar detta i en reservation från centerntillsammans med . Det gör vi på mångagoda grunder. Vi bör alltså behålla den restriktivaalkoholpolitiken.Vi kan konstatera att av gärningsmännenoch av offren i samband med våldshandlingarär alkoholpåverkade och att av fallen när detgäller den totala misshandeln har direkt sambandmed alkoholen. Vi ser skäl att bibehålla den politiksom ändå har lett till att vi i har kunnat hållaen internationellt sett låg total alkoholkonsumtionoch därmed fått färre alkoholskador än vad enannan politik skulle ha inneburit.För två år sedan var man på statsministernivåmycket oroad för det gatuvåld och det sambandmellan unga och alkohol som då kunde konstateras.Man kunde t.o.m. tänka sig ytterligarerestriktioner, exempelvis kunde man tänka sig atthöja utskänkningsåldern. Det var vad IngvarCarlsson gav uttryck för då.I dag är andra statsråd ganska oklara när det gällerbesked. T.o.m. justitieministern -- jag förmodarunder intrycket av den aktuella trenden --opinionen -- vill gå den motsatta vägen och därmedgå en del motionärer till mötes och sänkautskänkningsåldern och lätta på andrarestriktioner. Där har socialministern en uppgift idebatten att ge besked om regeringenverkligen en gång för alla står fast vid denrestriktiva traditionella svenska alkoholpolitikenäven i fortsättningen eller om man tänker luckraupp på de områden som här har påpekats.Jag vill också gärna markera att vi vid en närmarerelation till EG, vilket jag är en anhängare av, ändåbör försöka bibehålla den nuvarande svenskaalkoholpolitiken. Vi tycker att man aktivt, vi menarverkligen aktivt, bör använda prisinstrumentet ialkoholpolitiken. Därför har vi föreslagit att man iår skall höja alkoholskatten från den 1juli . Det står i betänkandet att man står fast viddetta som ett aktivt medel. Ändå har priserna realtsjunkit jämfört med priserna för andrakonsumentprisvaror . Jagmåste rimligen i detta sammanhang tolka ordetaktivt som en anpassning uppåt, inte nedåt.Det finns två motstående trender när det gälleralkohol och tobak. Jag har beskrivit vad som äraktuellt i fråga om alkohol.Beträffande tobak råder det motsatta förhållandet.Där är det allmänt accepterat att man via olikarestriktioner skall få fler rökfria miljöer och denvägen försöka minska skadeverkningarna fråntobaken. Vi från hälsar denna utvecklingoch den enighet som råder i fråga om inriktningenmed glädje. Vi står bakom de skrivningar som finnsi det avseendet.Jag nämnde våra tvivel om ett nyttfolkhälsoinstitut. Enligt vår mening är detta ickenoggrant berett. Vi tror att den kunskap ochkompetens som de befintliga institutionerna har,närmare bestämt , är tillräcklig föratt dessa skall kunna hantera de här frågorna äveni fortsättningen. Vi betonar den lokala nivånsbetydelse, inte minst primärvårdens betydelse inomsjukvården. Vi menar att CAN skall kunna behållasin roll som en fristående kraft inomfolkhälsoarbetet även i fortsättningen.Herr talman! Med dessa synpunkter påbetänkandet yrkar jag bifall till reservartionerna 3,5 och 30. Jag instämmer naturligtvis i vad somframförts i de övriga reservationer som är fogadetill betänkandet.Anf. 126 ()replik:Herr talman! Också vi i liberalernatycker naturligtvis att en satsning på primärvårdoch husläkarsystem är en viktig del avfolkhälsoarbetet, men detta arbete behöver en''back-up'' i form av ett folkhälsoinstitut, insatserfrån de samhällsmedicinska enheterna och av andraforskningsinstitutioner.