prot · GE0996 · 1991-04-17 00:00:00 — Det intresserar intemig om det är eller något annatborgerligt parti som har föreslagit en utvärdering.Det som intresserar mig är att jag vet att det ocksåmotsvaras av en omfattande kritik utanför dettahus. Då tycker jag att det är intressant och viktigt --oavsett vilket parti som föreslår det -- att vi ser efterom det finns fog för kritiken och om det finns någotsom vi borde följa upp det tidigare beslutet med.Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag återgår till sjukdomen leukos. Viär inte negativa till det som har framförts här,. Om läser på s. 57i utskottsbetänkandet finner han att det står klartoch tydligt att vi i stort sett har ställt upp på det somstår i de motioner som har framförts här. Vi anserdock inte att det finns anledning att göra någottillkännagivande till regeringen om detta.Regeringen har nämligen ställt upp bra och anvisatmedel. av de 35 miljonerna skall gå tillbekämpande av sjukdomen leukos. Det är faktiskten höjning i förhållande till detta år. Jagkan säga till att mer än 20 miljonerkommer att gå till leukos. Man kan inte bortse frånatt det är en kraftig höjning.Anf. 130 ():Fru talman! Det verkar som om debatten just nu ärlitet blandad över ämnesområdena och att det finnsrisk eller chans -- hur man nu vill se det -- att få ettpar fiskedebatter här. Utskottet har beställt enutvärdering av konsekvenserna av det friahandredskapsfisket. Det är bra. Det är riktigt somKaj sade att detta sker till följd av enmoderat motion.När det fria handredskapsfisket ''konfiskerades''miste tusentals vattenägare sina rättigheter att säljafiskekort och att arrendera ut sina vatten tillfiskeklubbar osv. Yrkesfiskarna fick ökadkonkurrens om fiskarna. Yrkesfiskeredskapenskadades i ökad omfattning. Det blev ett allmäntintrång.Det är också känt att fauna och flora blevytterligare hårt belastade i förhållande till hur detvar förut i våra känsliga skärgårdsområden. Fördetta fick de flesta ingen eller mycket dåligersättning. Det finns anledning att tala om stöld ochkonfiskation. Vi framförde farhågor när dettabeslut fattades , att intresset och insatsernaför fiskevård i dessa områden skulle bli sämre ochatt det skulle bli ointressant för vattenägarna. Defarhågorna har dess värre besannats i allra högstagrad.Det är mycket viktigt och angeläget att de härkonsekvenserna av olika slag utvärderas.Utvärderingen måste naturligtvis också ha till syfteatt i den mån vi kommer fram till misshälligheteroch följder som vi varnade för, skallkonsekvenserna rättas till. Vi välkomnar såledesdenna utvärdering i hög grad.Så till förslaget om en allmän fiskevårdsavgift.Utskottet föreslår ju att beställa ettförslag till en sådan fiskevårdsavgift. förslag är inte bra.I princip är ju fiskevattenägarna producenter avden här resursen, som sportfiskarna köper ochutnyttjar. Fiskevården skall alltså i första hand varaen affär mellan producenter och konsumenter. Medvattenägare kan vi förstå en enskild vattenägareeller t.ex. staten eller en kommun, som ju ocksåkan vara vattenägare.Sportfiskarna skall alltså köpa fiskekort. Vi tyckerinte att de dessutom skall betala en statlig avgift.Någon har kallat en sådan här statlig avgift för en''metskatt''. Det tycker jag är en ganska brabeteckning.En viktig invändning mot en sådan härfiskevårdsavgift gäller den administration somavgiften skulle skapa. Det blir en ganska storprocedur att samla in dessa pengar och framför alltatt på ett effektivt sätt kunna kontrollera attsportfiskarna har betalt. Kan vi inte kontrolleraefterlevnaden av ett sånt här beslut, skall vi inteinföra den här avgiften.Tyvärr är erfarenheterna från , som sedanganska har en sådan här avgift, en s.k.fisketrygd, dåliga. Mindre än en fjärdedel av demsom verkligen skulle betala avgiften gör det. Detvisar sig dessutom att kostnaderna föradministrationen är stora. Jag tycker inte att vi skallgöra om det misstaget som norrmännen har gjort.Jag vet att svenska sportfiskare är villiga att betalaför sina möjligheter att få fiska, och de är villiga attbetala bra, bara de får en god service och ett brafiske. Hellre ett bra fiskeutbud till ett skäligt pris änett dåligt fiske som är gratis.En fri konkurrens på detta område kommer attlocka sportfiskarna till de kortfiskeområden som deuppfattar som bra, som ger den bästa upplevelsenoch de största fiskarna. Det blir då så att devattenägare som inte sköter sin fiskevård kommeratt bli utan fiskekortsintäkter och utan sportfiskarepå sina vatten. De som sköter fiskevården bra fårstora intäkter. Så enkelt är det ju! Att socialistiskabeslut har försämrat möjligheterna i stora delar avvåra vatten -- jag avser den inlösen som skett utmedkusterna och i de -- är naturligtvis ettbekymmer. Till dess vi har löst det problemet måstestaten naturligtvis ta sitt ansvar och betala för denfiskevård som staten har tagit hand om på det enaeller andra sättet, som staten har stulit, som jagsade förut. Klarar staten inte den uppgiften, finnsdet faktiskt bara en lösning, nämligen att vi återförde vattnen i privat ägo och bildarfiskevårdsområden även på dessa vatten.Fru talman! Jag har inget annat yrkande än det somSven tidigare framställt.Anf. 131 ():Fru talman! Jag satt och lyssnade på han målade upp de många olägenheter somhade inträffat när handredskapsfisket släpptes frittutefter och i de större sjöarna.Jag har bott granne med yrkesfiskare ,och jag känner flera yrkesfiskare. Jag har aldrignågon gång hört de yrkesfiskare som jag kännersäga någonting dylikt, dvs. att deras fiskegarnskulle bli förstörda av handredskapsfisket. Jag troratt detta är någonting som tillhör de friafantasierna.Fru talman! Det var inte för att säga detta som jagbegärde ordet. I frågor som berör jakt och fiskeskär uppfattningarna ibland rakt överpartigränserna. För min del har jag nu hamnat i densituationen. Jag skall något beröramajoritetsförslaget om att utreda frågan ominförandet av en allmän fiskevårdsavgift.Jag vill redan nu deklarera att jag inte kommer attstödja det förslaget, främst av två skäl.Det ena skälet är att jag anser att man skall varamycket restriktiv när det gäller att lagstifta omfrågor i vilka det inte finns en rimlig chans attövervaka efterlevnaden. Det andra och kanskeviktigaste skälet är att om man inför en allmänfiskevårdsavgift, tar man bort en rättighet som vihar, nämligen rätten till fritt husbehovsfiske efterhela vår kustremsa. Det är otroligt mångamänniskor som skulle bli berörda av ett sådant härbeslut.1973 års fiskevattensutredning, som avlämnade sittbetänkande 1978, föreslog att det skulle införas enallmän fiskevårdsavgift. Men man konstateradeockså, och det tycker jag att det är väldigt viktigt attpåpeka, att av de två miljoner fritidsfiskare som vidden tidpunkten var berörda skulle elleren miljon betala den här avgiften, just på grund avövervakningssvårigheterna.När utredningens förslag behandlades i riksdagen1981 avslogs förslaget om en allmänfiskevårdsavgift, bl.a. beroende på att kostnadenför administration, kontroll och tillsyn var svår attberäkna och på att övervakningen skulle vara svår.Det statliga stödet till fritidsfisket och fiskevårdenborde även i fortsättningen finansieras överstatsbudgeten, anförde utskottet, och detta bleväven beslut.I dag har vi närmare 3 miljoner fritidsfiskare i vårtland. Det skulle då innebära att närmare 1,5miljoner mer eller mindre skulle bli brottslingar,eftersom lagstiftning om en avgift också måstekombineras med straffsanktioner. Det är detta jagtycker är orimligt. Det är ju samma förhållande som -- det är lika svårt attövervaka en sådan här lagstiftning nu som för tio årsedan.I de flesta sjöar och vattendrag i vårt land, där mani dag kan fiska, betalas det redan en avgift till delokala fiskeklubbarna, pengar som de sedananvänder till fiskevårdsåtgärder. Det är bra.Med en allmän fiskevårdsavgift tar man, som jagtidigare sade, också bort rätten till husbehovsfiskemed handredskap efter hela kusten och i de storasjöarna -- , , , Hjälmarenoch i Jämtland.Rättigheten till fritt fiske har vi med skattepengartidigare betalat för, med undantag för ,där det alltid har varit fritt fiske.Rätten till fritt fiske efter kusten är för mig ochmånga med mig en omistlig del av allemansrätten,som vi måste slå vakt om. Allemansrätten ärnågonting unikt för vårt land.Börjar vi tumma på allemansrätten i det häravseendet är det väldigt lätt att göra det även iandra avseenden. Om en familj vill ta sin båt ochåka ut och meta eller lägga ut ett nät , skallde inte behöva känna sig som brottslingar därför attde inte har betalat någon allmän fiskevårdsavgift.I min lilla hemkommun har vi ca 3 500sommarstugor utefter kusten, där de boende någoneller utnyttjar den härrättigheten. Att de får fortsätta med detta är förmig ett mycket viktigt skäl att inte stödja förslagetom att utreda frågan om införandet av en allmänfiskevårdsavgift. Jag kommer att stödja reservation37, när vi kommer till omröstningen.Men även om förslaget om att utreda en allmänfiskevårdsavgift skulle bli beslut är jagövertygad om att man i slutändan, när denutredningen är gjord, kommer att finna att man --av skäl som bl.a. jag här har framfört -- inte skallinföra någon fiskevårdsavgift i vårt land. Därför ärjag helt övertygad om att vi i vårt land aldrigkommer att drabbas av detta.Anf. 132 HANS ():Fru talman! Jag vill börja med att konstatera attutskottet har instämt i vårt motionsyrkande om attdet är angeläget att beslut när det gällerprisstöd till rennäringen följs. Regeringen har intetagit det ansvar som vi har haft anledning att väntaoss. Socialdemokraterna i utskottet -- som biträderregeringens förslag om att inte räkna upp prisstödettill rennäringen till den nivå som tidigare beslutasoch som samerna har rätt att vänta sig -- avstår ireservation 40 helt från att kommenteraanledningen till att man frångår riksdagsbeslutet,vilket enligt mitt förmenande är mycketegendomligt. Det vore intressant att få enförklaring till det. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan under mom. 76 ibetänkandet.Vi moderater pekar i vår kommittémotion Jo214,yrkande 2, på den urholkning av samernastrygghetsförsäkring som den nya premieskattenmedför. Premieskatten, som är ännu en negativeffekt av skattereformens finansiering, medför attinnehållet i trygghetspaketet måste försämras, omkompensation inte ges för den nya skatten. Vi kaninte acceptera den försämringen. Vi kan inteacceptera att höginkomsttagarnas skattesänkningarskall gå ut över samernas trygghet.Det är märkligt att det i det här fallet endast ärcentern som slutit upp bakom vår motion. Jag vill,fru talman, yrka bifall till reservation 39.Åke Selberg ställde i sitt anförande några frågor omvad jag anser om rennäringen och det förslag somföreligger på den punkten. Jag vill då säga att denstora och ständigt återkommande frågan när vi tarupp same- och rennäringsfrågor är: När får vi ensamlad proposition angående rennäringen ochsamernas ställning? Regeringens senfärdighet, föratt inte säga försumlighet, i den här frågan äroursäktlig och blockerar alla möjligheter att lösa deproblem som onekligen finns.Så sent som avslogs enproposition om ändring i rennäringslagen medmotivet att ett sammanhållet förslag var nödvändigtför att kunna göra rimliga avväganden. I den nuaktuella motionen, Jo211, tas samma problem uppsom i den återförvisade propositionen. Jag tyckeratt motionärerna borde ha försökt påverka sin egenregering att komma med ett samlat förslag i ställetför att motionera.Att införa någon form av vitesföreläggande trorockså vi moderater är en riktig åtgärd. Alternativettvångsslakt är, som påpekade,inte tilltalande. Det är praktiskt ogenomförbart,det är estetiskt stötande, och dessutom är det ettkraftigt intrång i den enskilda äganderätten. Därföravvisar vi moderater den lösningen.Men man måste då man behandlar den härmotionen inse att det inte bara är antalet renar somär problemet. Vitesföreläggande borde varamöjligt på flera områden för att komma till rättamed orsakerna till irritationen mellan renskötandesamer och bofasta ortsbor. Men det måste enligtmin uppfattning avgöras i ett sammanhang. Viavvisar därför motioner om detta på sammagrunder som vi avvisade propositionen.Därför, fru talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan i mom. 79 i betänkandet.Vi hälsar med stor tillfredsställelse utskottets klaraställningstagande och klarläggande i det härbetänkandet om var renskötsel får bedrivas helaåret. Det har rått stor oklarhet i de norrländskarenskötsellänen i den frågan. 3 § i rennäringslagenhar varit föremål för diskussion, och osäkerhet harrått om hur den skall tydas. Att utskottet nu klargöratt renskötsel får bedrivas nedomodlingsgränsen endast å trakter där skogsrenskötselav ålder förekommer , sommaren ellerhösten är bra och borde få alla beslutsfattare, bl.a.i länsstyrelserna, som inte har velatacceptera den tolkningen, att ta reson.Avslutningsvis, fru talman, vill jag ställa någrafrågor till regeringspartiets företrädare: den samlade propositionen om same- ochrennäringsfrågor? När blir det slut på regeringenslångbänk på det här området? Kan på det? Vi behöver den propositionen snabbtför att komma till rätta med de problem som bådeSelberg och jag är så medvetna om. Det råder storenighet om att det finns problem, men hur manskall lösa dem är den stora frågan. Jag kan väl intetro att Selberg menade allvar med vad han sade i enreplik, nämligen att det kan ta åratal att få fram ensamlad proposition. Det är ett skrämmandeframtidsperspektiv.En ny regering med mer handlingskraftframstår i ljuset av vad sagt somhelt ofrånkomlig, om vi skall komma till rätta meddessa och andra problem.Anf. 133 () replik:Fru talman! har jag inte sagt att det tar åratalatt få fram en proposition, och jag sade det inteförra gången heller. Däremot kan det ta åratalinnan man har beslutet klart om vi skall ha ettsamlat förslag, därför att i ett samlat förslag ingårett sameting, med val i vanlig ordning, precis somnär man väljer till riksdag, fullmäktige, osv. Det ärdet som kan ta tid, om det handlar omgrundlagsförändringar, och det är där problemetligger.Också förra gången framfördes kritik om attregeringen var senfärdig. Men när denpropositionen lades fram var utredningen precisklar och skulle gå ut på remiss. Det är anledningentill att regeringen inte har kommit meden proposition -- remissomgången på utredningenmåste man ju göra först.Ett bevis för att det här är oerhört kompliceradefrågor, som varit inne på, är den långatid som samerättsutredningen tog. Det är juridisktoerhört komplicerat att utreda de här frågorna.Därför framlades särpropositionen eller vad manskall kalla den om bl.a. rennäringen och en delsamebyfrågor. Som vi alla vet är det de problemensom är mest akuta. Oberoende av om man läggerfram en samlad proposition som inkluderarsameting, språket, kulturen och allt vad därtill hör,måste man särskilt klara ut renantalet,kontrollerna, osv.Anf. 134 HANS () replik:Fru talman! Det var ju något mindre defaitistiskatongångar i Selbergs replik nu.Vad vi har efterfrågat är en samlad proposition.Den bör ju då kunna komma nu ganska snabbt,eftersom utredningen har lagt fram sitt förslag ochremissomgången väl i stort sett är klar. Oavsett hurdet blir skall vi väl då kunna få en proposition i år.Jag är helt medveten om att val till sameting ochannat får ske senare; grundlagsförändringarna tarju tid. Men en samlad proposition kan vi i alla fallfå . Jag tyder replik så, att hankanske inte är alldeles främmande för det. Då finnsdet ingen anledning att jäkta fram några delbeslut.Har vi levt med de här förhållandena i så många årkan vi väl leva med dem till, tills vi fårpropositionen.Anf. 135 ():Fru talman! För oss som bor i närheten avsamernas vinterbetesland är det viktigt att fråganom vinterbetets organisation och de renägandesamernas arbetssätt får en lösning ganska snart.Bakgrunden är denna. upptäckte visom bor i och i samelandet att samernabörjade utvidga sina vinterbetesområden utanförden betesgräns som man tidigare tillämpat. För atti min fortsatta beskrivning ta ett konkret exempelskall jag hålla mig till min egen kommun,. Enligt de informationer som jag harfått lär min beskrivning också kunna gälla andrarenbetesområden i inland.I hade samerna fram till 1970-talets slutbedrivit sitt vinterbete i den västra delen avlandskapet. Man kunde då inte se den stora mängdrenar som uppehåller sig i skogslandet och inärheten av de allmänna vägarna.Sedan början av 1980-talet har vi kunnat konstateraatt fler och fler renar kommit ned till de allmännavägarna som man har tagit större ochstörre arealer i bruk för sitt vinterbete. När vi nu ärinne har samerna i principutvidgat sitt vinterbetesområde till att omfatta helaHärjedalens kommun.Man har fördubblat sin betesareal.Renarna befinner sig nu i centralorten, Sveg.Under en period fick manpatrullera flygfältsområdet för att garantera attingen kollision skulle ske mellan landande flygplanoch renar. Nämnas kan att flygplatsen har reguljärtflyg mellan och Arlanda.Samtidigt som man har fler och fler renar som betarallt större arealer där man inte tidigare imannaminne bedrivit renbete har det på senare årtillkommit ett problem som skapar irritation. Detgäller den överenskommelse som finns om attrenarna skall ha lämnat skogslandet senast den 1maj. Renbete pågår nu i princip i vissadelar av skogslandet.Jag har personligen kört bil varje vardag tilloch från jobbet i och med egna ögon kunnatkonstatera de tragedier som utspelas när renarblivit ihjälkörda av bilar. Det är en syn som inte ärsärskilt estetisk och som säger oss att renskötselsom den bedrivs i passardåligt in i det moderna samhället.Vi kan konstatera att den nuvarandegenerationen av renägare har en helt annan syn påorganisation och arbetssätt än sina förfäder. Just nuär det konfrontation och irritation som präglar vårsamexistens.Samerna har enligt lag full rätt att bedriva sinnäring och att upprätthålla sin kulturella särart.Sedvanerätten har en stark ställning både i svensklagstiftning och i den bofasta befolkningensrättsmedvetande. Den rättegång som förberedsi angående renbetet avser enligt vadjag förstår att förtydliga sedvanerättens innebörd.Det kan exempelvis vara av visst intresse att få vetaom man kan vara borta från ett område i hundra åroch sedan komma tillbaka och hävda betesrätt därvägar och järnvägar dragits fram, därjordbruksmark och moderna skogsbruksmetoderetablerats och där stadsplanebebyggelse med alltvad det innebär kommit till stånd.Den motion som vi har skrivit är inte avsedd att pånågot sätt ta ställning till samernas rättigheter irenbetesfrågor. Motionen är skriven med syftet attkomma till en uppgörelse med renägande samer omorganisation och arbetssätt. Den situation som förnärvarande råder visar klart att desamarbetsformer som finns inte förmår att bringaordning i renbetesfrågorna.Vi har våra vägar, våra bilar, samhällen medmoderna sturkturer, turism och mycket annat sompräglar ett modernt samhälle. Samerna nyttjarsjälva alla moderna faciliteter inkl. snöskotrar ocholika typer av terrängfordon, och man bor i villorprecis som vi. Eftersom renskötseln numera harintagit en industriell form, använder man ocksåhelikopter för rendrivning och lastbilar förtransporter av renar till exempelvis slakt, somoftast sker i moderna slakterier. Samerna är mycketväl medvetna om och insatta i de problem som kanuppstå när man låter renhjordarna gå in i områdensom man inte nyttjat för renarbete.Jag förstår om den bild som jag målar upp intestämmer för många av er, som ser rennäringensverksamhet bara på TV. Där visas kalvmärkningoch renskiljning. Det kommer vackra bilder till eravardagsrum från fjällregionen, där samerna arbetari en någorlunda ursprunglig miljö under formersom kulturellt förknippas med samernasursprungsmetoder.Herr talman! Motionens syfte, att tillskapa enbättre ordning när det gäller renskötselnsorganisation och arbetssätt, har också en annanmycket viktig aspekt. Det gäller ekologin i deområden där för många renar har betat underalltför lång tid.Vi kan nu konstatera att avbetningen av renlavenhåller på att fullbordas. Laven har en långreproduktionstid. Den räcker inte till alla renar iområdet. Det är förmodligen huvudskälet till attrenägarna har utvidgat sina betesområden undersenare år till att omfatta områden som man inteutnyttjat på flera generationer; till områden där detunder tiden växt upp moderna samhällsstrukturer.Man kan göra en jämförelse mellan fjällregionernapå den norska och svenska sidan av gränsen och seskillnaderna. På den norska sidan ligger renlaventjock och tät. På den svenska sidan har vijorderosioner i vissa fjällområden. Jorden flygeromkring med vindarna och färgar snöfläckarnabruna.I skogslandet har vi förutom den begynnandeknappheten på bete de ständiga konfrontationernamed det moderna skogsbruket, där skogsägarnahävdar att renen förstör plantor och ungskog.Vi har problemen med att renarna går in på odladmark och ibland in på gårdar. Jag har personligenför inhägnat potatislandet eftervårsättningen för att inte få potatislandetnertrampat.Jag har här gett några exempel på företeelser somskapar irritation och konflikter. Vi vill inte ha detså , utan frågorna måste lösas på ett ellerannat sätt. Rennäringen är en omistlig del av vårkultur och näringsutvöning, men den måstebedrivas på ett sätt som gör vår samexistens möjligpå lång sikt. Vi kan inte rasera vårt modernasamhällssystem, som vi byggt upp under de senaste100 åren. Vi kan heller inte upphöra medrennäringen, men vi kan, om vi vill, skapa enorganisation, som tål både ett modernt samhälleoch en bra renskötsel. Tiden är inte ute . Änkan vi komma fram till godtagbara lösningar. Ettsteg i den riktningen är att bifalla reservation nr 41om renräkning och möjlighet att utdöma vite.Varför är det bara vi socialdemokrater som just nuvill lösa renströvningsfrågorna? Varför ansluterinte ni andra er till den uppfattning som råder blandera partikamrater i de områden problemen finns?Länsstyrelsens styrelse i har enhälligtställt sig bakom förslaget om renräkning och vite.Detsamma gäller för era partikamrater iHärjedalen. Också de har välkomnat vårt förslag.I rennäringsdelegationen, där samerna själva finnsrepresenterade, har man inte haft någoninvändning mot de motioner som skrivits i frågan.Lennart Brunander och hartidigare här sagt att en uppgörelse skulle hakunnat komma till stånd om tvångsslakten hadeavskaffats. Jag vill säga att tvångsslakten skulleavskaffa sig själv, om vi hade fått gehör för vårtförslag. I en prioriteringsskala för åtgärder för atthålla rätt nivå på renjordarna ligger tvångsslaktenlångt ner. Den får anses som det sista man tar tillnär alla andra försök att komma till rätta medproblemet har misslyckats.Det här gäller inte samernas rättsliga ställning. Detgäller organisation och arbetssätt, och därför kanman inte hänvisa till någon samlad och störreutredning. Det här gäller en förstärkning avbefintlig lagstiftning, som ger oss ett instrument föratt komma till rätta med ett akut problem. Detmåste ske nu innan betet tar slut.Herr talman! Jag vill härmed yrka bifall tillreservation 41 angående kontroll av renräkningm.m.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )8 § Gränsskydd för rågvete m.m.Föredragsjordbruksutskottets betänkandeip0 > 1990/91:JoU24 Gränsskydd för rågvete m.m.(prop. 1990/91:100 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )9 § Anslag till revisorer och deraskansliFöredrogsfinansutskottets betänkande1990/91:FiU15 Anslag till revisorer ochderas kansli (prop. 1990/91:100 delvis).Anf. 136 ():Herr talman! Vi behandlar nu ett mycket tuntbetänkande om en sak som egentligen är mycketviktig, nämligen möjlighet attkontrollera verksamheter i samhället och att skaffaframtida beslutsunderlag, som kan vara till gagn förkommande riksdagsbeslut.