prot · GF0937 · 1991-12-03 00:00:00 — har man gjort enväldigt stor nytta, vilket bl.a. finns redovisat inäringsutskottets betänkande 1989/90:19, där denya reglerna för exportkreditnämnden tas upp.Förutom den besvärliga situationen och den svagabetalningsförmågan i finns det -- somockså påpekas i svaret -- ett ytterligare problem,nämligen stora behov av verksamhet på områden,där de svenska företag som är rutinerade och somsedan länge har bedrivit handel i har enspeciell kompetens. Det finns ett stort svensktintresse av att dessa företag kan investera iÖsteuropa.Ett annat problem är att svensk garantigivning intepå ett avgörande sätt bör avvika från de regler ochdet sätt på vilket man ger garantier i andravästländer. Det framförs uppgifter i pressen om attdet skulle vara möjligt att få kredit i t.ex. Tysklandoch men inte i . Jag vill då hänvisatill näringsutskottets betänkande, där man talar omsamarbete med utländska kreditinstitut. Jag villfråga utrikeshandelsministern om det går att göranågonting den vägen.Anf. 212 ():Herr talman! Också jag vill tackautrikeshandelsministern för svaret på min fråga.Till att börja med vill jag säga att jag naturligtvismed stort intresse har tagit del av den debatt somutrikeshandelsministern hade för sedanmed min partikamrat instämmer i den bedömning som görs, nämligenatt det är svårt att använda sig avexportkreditgarantiinstrumentet om utsikterna tillatt få betalning är tillräckligt dåliga. Därför tog jaginte heller i min fråga sikte påexportkreditnämndens verksamhet, utan pekade istället på möjligheterna med biståndskrediter.Det som jag uppfattade som relevant för min frågaär framför allt det sista stycket iutrikeshandelsministerns svar. Jag vill gärna frågaom man kan tolka det som sägs i sista stycket så,att regeringen är beredd att skapa möjligheter attfinansiera samarbete mellan företag i ochföretag i m.fl. länder i liknandesituation med hjälp av mjuka krediter inom ramenför det östbistånd som håller på att utvecklas.Anf. 213 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill först ta upp de frågor somRolf L berörde. Jag delar uppfattningen attdet är ett svenskt intresse att svenska företag kanvara verksamma i och i ,vilket de i stor utsträckning ju är. Svenska företagär faktiskt ganska aktiva i det sammanhanget.I viss utsträckning ges det krediter. Det gesgarantier för korta krediter, men för de långakrediterna är det stopp iSovjetunionen, men inte i en del andra central- ochösteuropeiska stater. Detta är alltid enavvägningsfråga som inte är lätt att avgöra. Fördagen ger inte exportkreditnämnden några långagarantier. Det ser inte särskilt ljust ut, men det kanju komma till stånd en omprövning inom ramen förde gällande riktlinjerna.Rolf L påpekade att instituten i intebör avvika från institut i andra länder. I stort settligger vi i linje med de andra instituten. När detgäller vissa länder är vi öppnare och beträffandeandra är vi mera stängda. Det är dock sant attTyskland och har ställt upp vissa ramarför , och särskilt har engenerösare hållning än vad vi har.Slutligen vill jag ta upp frågan om samarbete medandra institut. I den mån man kan avlasta garantierkan ett samarbete ge öppningar, men eftersom deflesta institut är stängda är nog förutsättningarnamycket små.Till vill jag säga att jag ocksåuppfattade frågan som relaterad tillexportkreditgarantier. Jag tror att det när viöverväger de olika möjligheterna att ge stödknappast blir fråga om mjuka krediter utan omandra former av bistånd -- tekniskt bistånd, know-how och liknande -- som dock även de kan vara avden karaktären att de främjar svenska investeringari de berörda länderna.Anf. 214 ():Herr talman! Att jag tar upp exportkrediterna igenberor på att när frågan nu har aktualiserats på nytt,har man nämnt just exportkreditnämnden och dessmotsvarigheter i och Tyskland.Självfallet finns det här moment av förhandlingmed berörda företag. Jag är medveten om att mantidigare har försökt spela ut olika kreditinstitutspremiesättning mot varandra, men det är somutrikeshandelsministern sade ett svenskt intresseatt krediter kommer till stånd, framför allt försådan typ av behjärtansvärd verksamhet som t.ex.barnmatsproduktion i . Jag förutsätteratt utrikeshandelsministern på alla sätt villmedverka till att den kan genomföras med ettrimligt risktagande. kan också komma attfå inkassera en del både goodwill och ekonomisktutbyte av dessa satsningar, som faktiskt harutvecklats i Sverige.Anf. 215 ():Herr talman! Det andra svar som jag fick varkanske något mindre positivt än det skrivna svaret,som jag tolkade det. Det är i och för sig bra att detnu kommer ett mera omfattande bistånd tillÖsteuropa inkl. , och det ärnågonting som vi har efterlyst . Menjag tycker nog att regeringen bör ta sig en funderareöver om inte blandade krediter skulle kunna varaett lämpligt instrument i detta sammanhang, isynnerhet om svårigheterna med att komma frammed kommersiella krediter består. Klarar man inteatt förränta kommersiella krediter, kan faktisktmjuka krediter vara en bra framgångsväg, somleder till ett samspel och till konstruktiva bidrag tilluppbyggnadsarbetet i t.ex. Sovjetunionen.Anf. 216 Statsrådet ():Herr talman! Till vill jag säga att jagnärmast har känslan att mjuka krediter vid enjämförelse är relativt sett dyrare. Om man alltså haratt väga inom ramen för en given summa mellanolika insatser i form av tekniskt bistånd, garantieroch mjuka krediter, är jag alltså inte säker på hamnar på mjuka krediter som den mesteffektiva formen. Men jag noterar vad PärGranstedt har sagt, och vi skall ha det med iövervägandena.Av skäl som och jag är eniga omkommer jag att noggrant bevaka frågan ommöjligheterna till olika former av stöd. Jag vill isammanhanget peka på att svenskaexportkreditgarantier och exportkrediter inte är deenda möjligheterna i sammanhanget. Dels å enasidan finns det naturligtvis möjligheter att gå tillandra institut. I och är de, somjag sade, öppna, men de flesta är stängda. Det hardock hänt att man har lyckats den vägen. Å andrasidan kan också den Europeiska utvecklingsbankenvara en viktig finansieringskälla. är jubidragsgivare till den. Även tekniskt bistånd kanvara ett sätt att främja investeringar.Anf. 217 ():Herr talman! Det är naturligtvis, somutrikeshandelsministern säger, normalt settbilligare med exportkreditgarantier än med mjukakrediter. Mjuka krediter har ju ett betydandebiståndsinslag. Men om man anser attförräntningsförmågan är så dålig att man inte kankomma fram med kommersiella krediter medgarantier, är naturligtvis biståndskrediter ettintressant alternativ. Det får ju inte vara så att mansäger att man inte kan ge biståndskrediter därför attdet är bättre med kreditgarantier, men inte hellerkan ge kreditgarantier, eftersombetalningsförmågan är så dålig. Då har man låst sigpå alla fronter.Anf. 218 ():Herr talman! Jag konstaterar den gemensammapositiva inställningen, och eftersom frågan läråterkomma i kammaren vid flera tillfällenframöver -- det gäller problem som det tar lång tidatt lösa, och vi kan hoppas att situationen successivtstabiliseras -- nöjer jag mig med att än en gångtacka för svaret.Anf. 219 Statsrådet ():Herr talman! Jag är inte, , övertygadom att mjuka krediter är ett internationelltintressant alternativ. Jag skall ärligt säga att jag ärför okunnig på detta område, men jag har för migatt det inte är förenligt med de internationellaåtagandena att ge mjuka krediter. Jag skallkontrollera detta, men jag har en känsla av att detfinns en OECD-överenskommelse om detta.Vidare är det klart att ett alternativ är att gegarantiramar utanför de nuvarande riktlinjerna.Detta är vad tyskarna och fransmännen har gjort iförhållande till . Mjuka krediter äralltså inte det enda alternativet till de nuvarandereglerna i exportkreditnämnden.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1991/92:236 om informationom EG-medlemskapAnf. 220 Statsrådet ():Herr talman! My har frågat mig vilkainitiativ som regeringen avser ta för att ge allamedborgare en allsidig och opartisk informationinför folkomröstningen om EG-medlemskap.Jag instämmer i My synpunkter om viktenav att information om EG-frågorna sprids och attdenna skall vara objektiv och allsidig. Det finnsredan i dag ett omfattande utbud av allsidiginformation. I exempelvis grönböckerna och iskriftserien Fakta informerar UDtillsammans med övriga departement om vårarelationer till EG och konsekvenserna för Sverigeav ett EG-medlemskap på olika samhällsområden.I slutet av det här året utkommer två nyagrönböcker om rättsakter som blir aktuella vid ettsvenskt EG-medlemskap. Dessa förklararinnehållet i rättsakterna och hur dessa förhåller sigtill motsvarande svenska regler. I en tidigaregrönbok har vi redogjort för vilka avEGs rättsakter som vi tar över genom EES-avtalet.Inför förhandlingarna med EG och den kommandefolkomröstningen avser regeringen ytterligarebredda informationsaktiviteterna. Inomregeringskansliet diskuteras nu denna fråga.Regeringen avser återkomma med enredogörelse för hur informationsspridningen skallgå till. Regeringen kommer naturligtvis också attfortsätta att fortlöpande hålla informeradom förhandlingarnas förlopp.Anf. 221 MY ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret.Hitintills har EG-debatten mer handlat om vad ettmedlemskap skulle innebära för som nationoch mindre om vilka konsekvenser det har för denenskilde -- om man undantar en massmedialsnusdebatt.Det är enligt min uppfattning mycket viktigt att slåfast vad som sägs i en av de grönböcker somstatsrådet hänvisar till, nämligen den ,där man säger att medlemskapet också berör deenskilda medborgarna på ett direkt sätt. För attmedborgarna både skall kunna få vettiginformation och få den kunskap de behöver är detviktigt att informationen är lättillgänglig och att dengår att ta till sig.Det är mycket glädjande att statsrådet och jagtydligen är helt överens om att alla medborgareskall få en allsidig och opartisk information.Statsrådet påpekar också det som vi alla vet,nämligen att det erbjuds väldigt mycketinformation i den här frågan. Jag vill då påpeka attdenna information mycket ofta är föranledd avståndpunkter som de som lämnar informationenhar i frågan -- den är alltså inte helt neutral, intehelt opartisk.Jag tycker därför att det vore viktigt att regeringentog på sig ansvar för att se till att vi får fram eninformation som är allsidig, neutral och -- nukommer det viktiga -- lättillgänglig. Dessagrönböcker som det hänvisas till är mycket bra,men de är också relativt svåra att ta till sig kunskapfrån.Jag vill därför fråga: Att man inom regeringen villbredda informationen i frågan, betyder det att manockså skall inrikta sig på att framöver komma meden lättillgänglig information till oss vanliga, gemeneman, och hur har man i så fall tänkt -- i den månman har tänkt -- att den informationen skallspridas?Anf. 222 Statsrådet ():Herr talman! Jag delar uppfattningen att detbehövs opartisk information, och det är klart attden information som kommer från regeringen, igrönböcker och liknande, uppfyller högt ställdaanspråk på opartiskhet i den meningen att denredovisar olika rättsfakta och konsekvenser så långtdet är möjligt att beskriva detta opartiskt.Samtidigt är det uppenbart att det i detta fall rör sigom ganska praktfulla sömnpiller, att det inte är dentyp av lättillgänglig information som My Perssonefterfrågar. Det finns dock några andra skrifter. Vigav ut en, som jag har glömtnamnet på, om Europasamarbetet. Den avser bådeEES-avtalet och ett EG-medlemskap. är alltså betydligt mer lättillgängliga ändenna typ av grönböcker. Men vi skall funderavidare över om man också skall ge ut faktablad ochliknande, alltså ännu mer lättillgänglig information.Och vi mottar gärna olika uppslag om vilken typ avinformation som kan vara önskvärd.En typ av information som vi har funnit kan trängaut ganska ordentligt är de mer allmännaredogörelser som lämnas från tid till annan iföredragsform och liknande, även i . Debeskriver förhandlingarnas förlopp.När det gäller konsekvenserna för den enskilde fårvi väl ta på oss en del av ansvaret. Men i dettasammanhang måste jag säga att den informationsom media kan sprida, såsom information i sin egenverksamhet, i organisationer, företag och liknandeutgör ett alldeles utmärkt komplement -- låt vara attden inte alltid är opartisk.Anf. 223 MY ():Herr talman! Å medias vägnar ber jag, som harhört väl till detta fält, att få tacka så mycket. Menjag vill påtala att om vi skall förlita oss på media,blir det gärna de s.k. snusdebatterna. Jag tyckerdärför att dessa grönböcker, som ju är heltopartiska, på något sätt skulle kunna så att sägaskalas ned till vad jag som enskild person vill vetaoch att denna information skall spridas.Jag vill ställa samma fråga en gång till: Finns detnågra planer på hur man skall sprida information?En sak är nämligen att ge ut information, en annansak är att se till att den tränger ut till dem som denberör.Anf. 224 Statsrådet ():Herr talman! Ja, vi prövar olika vägar. Vi haranvänt oss av Allmänna förlaget och dessdistributionskanaler som ett sätt. I dagarnakommer vi att pröva en ny ordning, nämligenAnslagstavlan i TV, där vi kommer att berätta omdet material som finns tillgängligt. På det sättetordnar vi en lättillgänglig kanal för beställning avskrifter.Vi kommer på motsvarande sätt att experimenteramed andra distributionsvägar. Europautsikt, våregen informationskanal, som går ut till 10 000--15 000 personer, innehåller ofta uppmaningar omatt beställa ytterligare material.Vi experimenterar som sagt, men vi skall funderavidare både när det gäller distributionskanalernaoch när det gäller det faktiska innehållet i deninformation som vi går ut med, inte minst med siktepå att göra materialet mer lättillgängligt än hittills.Anf. 225 MY ():Herr talman! Jag tycker att det är beundransvärtatt man har kommit så långt när det gällerinformationen till oss vanliga människor.Är man något bevandrad i pedagogik är det precissom statsrådet nu säger, nämligen att den kunskapman behöver, den behöver man tidigt för att kunnasmälta informationen rätt och för att kunna draegna slutsatser.Vi står inför en folkomröstning, och detta handlarom viktiga ting, och man måste alltså ha mycketkunskaper för att kunna tillföra en sådanfolkomröstning någonting.Jag har i anslutning till detta några frågor tillEuropaministern. När avser regeringen attgenomföra den aviserade folkomröstningen? Avserregeringen -- vilket jag antar -- att i god tiddessförinnan ge ut en mer lättillgänglig ochkontinuerlig information i sakfrågan, och i hur godtid tänker regeringen gå ut med denna information?Anf. 226 Statsrådet ():Herr talman! Vi kan inte börja för . Men vigår ut med information , och det kommer vi attgöra fortlöpande under förhandlingarnas lopp.När folkomröstningen kommer att äga rumbestäms naturligtvis sist och slutligen av närförhandlingarna om medlemskap avslutas. Mensom framgår av regeringsförklaringen är siktetinställt på att man skall anordna en folkomröstningföre eller i anslutning till valet . Men sist ochslutligen, som sagt, beror det på hur snabbtförhandlingarna går.Anf. 227 MY ():Herr talman! Jag ber att få tacka för det svaret, ochjag vill bara konstatera att vi verkar vara mycketöverens i det angelägna i att vi måste spridalättillgänglig, neutral och saklig information i dessasvåra och för många oroande frågor.Dessutom vill jag säga att folkbildning aldrig ärnågot som man kan börja med för tidigt.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotionerna1991/92:K9 och K10 till konstitutionsutskottet34 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1991/92:70 Vissa ändringar i räddingstjänstlagen.35 § Anmälan och hänvisning till utskott avmotion K11AnmäldesMotionmed anledning av redog. 1991/92:1Justitieombudsmännens ämbetsberättelse1991/92:K11 av von der Esch och ()Kammaren beslöt att motionen fickhänvisas till utskott.Motionen hänvisades till konstitutionsutskottet.36 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 2 december1991/92:60 av () tillarbetsmarknadsministern om EG och den svenskaregionalpolitiken:EG har en annan syn på regionalpolitiken än vad vihar här i . Det gäller flera områden.För att klara av de regionala ojämlikheterna har vii bl.a. lokaliseringsbidrag,sysselsättningsbidrag, länsanslag, transportstöd --något som saknas helt eller delvis inom EG.För att kunna få ta del av den regionalpolitiskafonden inom EG måste man uppfylla flera krav:1. Verka för utveckling och strukturanpassning avde mindre utvecklade regionerna där BNP percapita är eller mindre av EG-genomsnittet.2. Medverka till strukturomvandling i regionermed en föråldrad industrisektor där arbetslöshetenöverstiger EG-genomsnittet.3. Underlätta ungdomars inträde påarbetsmarknaden.5. Reformera jordbrukspolitiken.Som jag ser det kommer vi inte att vare sig kunnaha kvar de stödåtgärder vi har eller få del av denEG-fond som finns. kommer enbart att fåsatsa pengar till denna fond -- hur mycket tycksingen veta.Med hänvisning till det anförda vill jag ställaföljande frågor till arbetsmarknadsministern:1. Hur skall vi kunna garantera fortsatt stöd tillutsatta regioner?2. Hur mycket måste bidra med till EGsregionala fond?3. Vad kommer vi att få tillbaka?1991/92:61 av () tillutrikesministern om Moçambique:Det är ingen överdrift att påstå att läget iMoçambique är kaotiskt. dörhundratals barn och vuxna genom detdestabiliseringskrig som Renamo för mot Frelimo.Barn stympas och byar, läkarstationer och odlingarbränns ned. På grund av kriget lever 10 av landets15 miljoner innevånare under FNs fattigdomsgräns.I juli genomfördes ett försök till statskupp. Ledarnaför den var f.d. höga militärer. En av orsakerna tillstatskuppförsöket var den vrede som man kännerinför de förhandlingar som Frelimo tagit initiativtill. Kuppmakarna kunde inte acceptera att Frelimosatte sig vid samma bord som de som terroriseratoch fortfarande terroriserar befolkningen.Förhandlingsinitiativet har skett när man eftermånga plågsamma år sett att någon militär segeröver Renamo inte var möjlig. Hjälpen till Renamoi form av vapen och utrustning är långt överlägsendet som Frelimo har tillgång till. Enligt med är Sydafrikaförpliktigat att stoppa alla former av stöd frånsydafrikansk mark till Renamos krigföring motMoçambique, även från enskilda organisationeroch personer. Det anses troligt att avtalet brutitsoch att en del av det stöd som gerillan fått kommitfrån högerorganisationer i bl.a. Sydafrika.Nu sitter emellertid parterna i vid sammaförhandlingsbord. Efter långdragnaprocedurfrågor och uppenbar nonchalans frånRenamo undertecknades ett avtal den 18 oktoberom den fortsatta förhandlingen.I en av punkterna, nr 5, har man överenskommit attsätta upp en kommission som skall övervaka detkommande fredsavtalets tillämpning.Kommissionen skall bestå av representanter frånregeringen, Renamo, FN andra organisationer ochregeringar som båda parter samtycker till.När fred slutits är det för allmänna val. Kravetpå flerpartisystem har definitivt inte sitt ursprung ifolkviljan, utan är en eftergift för påtryckningarutifrån. Därför blir det en svår process, rentpraktiskt eftersom vissa delar av landet är isoleratoch vägsystemet obrukbart.Pedagogiskt eftersom många är analfabeter ochinte har någon erfarenhet av att ''välja'' parti.Folket lider. Medicin, mat, kläder, filtar, bostäder,transporter, sjukhussängar, madrasser m.m. är avundermålig kvalitet eller saknas helt. Det behövsett massivt återuppbyggnadsprogram av helalandet.Mot bakgrund av ovanstående vill jag frågautrikesministern:1. Vad är regeringens bedömning av den aktuellasituationen i ?2. Är regeringen villig att arbeta för ett svensktdeltagande i den kommission som skall övervakafredsavtalets genomförande?3. Vilket stöd är regeringen beredd att ge inför detkommande flerpartisystemets införande?4. Är regeringen villig att satsa på ett kraftfulltstöd för en återuppbyggnad av landet?1991/92:62 av () tillutbildningsministern om omlokalisering avlärarhögskolan i till Södertälje:Frågan om i (HLS)lokalbehov och lokalisering har diskuterats underlång tid. Det är väl känt att HLS nuvarande lokalerär mycket bristfälliga. Verksamheten är spridd påmånga adresser i , ochundervisningslokalerna motsvarar inte dagens kravpå standard. Från HLS sida har man sedan längeuttalat ett starkt och berättigat önskemål om nyalokaler och en samlad lokalisering avverksamheten.I sin budgetpropositionen föreslogregeringen att huvuddelen av HLS skulleomlokaliseras till . Som motiv angavsdels att en utflyttning av högre utbildning varvärdefull från såväl regionalpolitiska somutbildningspolitiska synpunkter, dels att HLSrelativt snabbt skulle kunna få en samladlokalisering i moderna och ändamålsenliga lokaler.Södertälje kommun hade nämligen erbjudit sig atti ett attraktivt läge vid Östertälje station byggalokaler åt HLS i en s.k. campusmiljö.Riksdagen ansåg dock på förslag avutbildningsutskottet att ytterligare analyser bordegöras innan definitivt beslut om HLS lokaliseringkunde fattas. Regeringen utsåg därför en särskildutredare med uppgift att ta fram ett fördjupatbeslutsunderlag. 1990 presenterade utredaren sittförslag, som innebar ett förord för en lokaliseringav HLS till . Flera tunga remissinstanser,t.ex. och , anslöt sig tillutredarens slutsatser.I september i år uttalade regeringen i ettpressmeddelande att frågan om HLS lokaliseringsnart skulle avgöras och att beredningsarbetet varinriktat på en viss utlokalisering av verksamhetentill både och Haninge.Enligt min mening finns det starka skäl för ensamlad lokalisering av HLS. Denna uppfattningdelas också av högskolans ledning. En lokaliseringtill förefaller varken realistiskeller vettig med tanke på markpriser och intrång ikänsliga miljöer.En lokalisering till skulle däremotinnebära att HLS relativt snart och till rimligakostnader skulle få tillgång till moderna lokaler i encampusmiljö. En sådan lokalisering skulle också gestora regionalpolitiska vinster samt innebära enstimulans för utbildningsväsendet i södraStockholmsområdet och stora delar av södraMälardalsområdet.Jag vill mot den här bakgrunden frågautbildningsministern följande:1. Delar utbildningsministern uppfattningen om attden högre utbildningen i börlokaliseras till fler platser än till ett begränsatområde i ?2. När tänker utbildningsministern och regeringenge besked om i Stockholmomlokalisering till ?1991/92:63 av () till socialministernom läkemedelskostnaderna:Samhällets kostnader för läkemedel har undersenare del av ökat kraftigt. 1985 varkostnaden för konsumenterna och staten ca 6miljarder kronor. , hadekostnaden ökat till 10 miljarder kronor.Trots årliga höjningar av konsumentens egenavgifthar statens kostnader för subventioneringen avläkemedelskostnaderna ökat från 3,3 miljarderkronor till 1990.Sedan ett par år tillbaka pågår en debatt ommöjligheterna att pressa kostnaderna förläkemedel. Statens pris- och konkurrensverkpresenterade 1990 rapportenLäkemedelsmarknaden där man uppskattademöjligheten till besparingar till av de totalaläkemedelskostnaderna. SPK menade att mangenom en övergång från originalläkemedel tillgeneriska kopior dvs. identiska kopior avoriginalläkemedel där patenskyddet löpt ut, skullekunna spara nästan per år.Vid en utfrågning i den 11 juni 1990arrangerad av undertecknad konstaterades att storabesparingar var möjliga inom läkemedelsområdet.Hur stora besparingar man skulle kunnaåstadkomma fanns olika åsikter om. SPKsrepresentant menade att en realitstisk besparing lågmellan 500 milj. kr. FrånApoteksbolaget och läkemedelsverket menademan att besparingen skulle bli mindre än dennasumma. Från läkemedelsindustrins sida var mantveksam till om det över huvud taget var möjligt attminska kostnaderna.Vid samma utfrågning konstaterades att det heltsaknades enkla prisjämförelser mellan identisktlika läkemedel. De receptförskrivande läkarnasmöjligheter att agera kostnadsmedvetet vidförskrivning av receptbelagda läkemedelförsvårades därigenom.