prot · GF0947 · 1991-12-17 00:00:00 — Eftersom jag i sovvagnsärendet varlitet vacklande i utskottet, vill jag till kammarensprotokoll uttala att Fyrklövern kan räkna med ossnydemokrater när det gäller ävenunder rådsrumsåret.Anf. 167 ():Herr talman! Utan att vilja förlänga debatten ominlandsbanan vill jag bekräfta vad jag sade i mitthuvudanförande: Det är ur moderat synpunktotänkbart att man efter rådrumsåret med statligasubventioner skulle driva två parallella,konkurrerande transportsystem, nämligeninlandsbanan resp. busstrafiken. I det läget står vikvar vid det avtal som vi har träffat medlänshuvudmännen för den ordinarieåretruntgående inlandstrafiken på vägarna.Däremot kan jag utan vidare ånyo säga: Finns detmöjligheter att bedriva en turistverksamhet påinlandsbanan som täcker såväl driftskostnadernasom underhållskostnaderna och som kan utvecklassommartid, har vi naturligtvis ingenting emot det.Vi tror tvärtom att en sådan järnvägsverksamhetkan komma att uppmärksammas internationellt.Men det skall också sägas att det skall mycket tillför att detta skall gå ihop.När vi senast hade ett system av inlandsbanor i gångkostade det 120 milj.kr. Kanske kan manförbilliga detta genom upphandling, som RuneThorén sade, tillsammans med och andrakonkurrenter till SJ. Kostnaderna kan måhända härkapas . Kanske kan man också underhållade delar av som inte är godsbanor till30 % lägre kostnader. Då kommer vi ned till entotalkostnad för turisttrafiken om 80 milj.kr.Säg att man då kommer fram till den uppfattningsom jag såg i ett pressklipp, att man skulle kunnaöka antalet resenärer från nuvarande 15 000 till40 000. Då skulle kostnaden per resenär bli ca 2 000kr.Huruvida detta är en realistisk affärsinriktning ärsvårt att säga, men man kan för vår del gärna fåförsöka. Jag tror att framtiden ligger i en sådansatsning som SJ gör på t.ex. sina snabbtåg pådubbelspår på , med modernakommersiellt inriktade snabbtåg över huvud tagetoch med ett bra transportsystem på godsbanesidan.För övrigt måste en sann centerpartist, som vill hagoda transporter även inne i glesbygderna, förlitasig på vad vårt rika vägnät kan bjuda.Anf. 168 ():Herr talman! Jag gläder mig åt att den inställningen att det nu gäller att geinlandsbanan den här chansen. Jag tycker att det ärsynd att inte fick den chansen avriksdagen . Vi behandlade denna fråganågon gång i mars månad.Jag tror att kan överleva med hjälp avett nytänkande, med användande av det rådrumsom nu ges. Jag tror att SJ äntligen har börjat förståatt det finns en mycket stark vilja fråninlandskommunerna att behålla driften och attförsöka göra det på ett så praktiskt och bra sätt sommöjligt.Jag har åkt med underdet och talat mycket med SJs personal,som har visat på olika lösningar. Det kan gällaspecialresor, privata resor och kortare turer. Jagtycker att de skall ses som en ryggrad i dennaverksamhet.Jag vänder mig liksom tidigare talare starkt emotatt vi skall ha två bolag: länstrafiken, som medbussar skall trafikera precis den sträcka där tågengår, och inlandsbaneföreningen. Det är en orimligordning. Länstrafiken måste komma överens medSJ eller med om ett ekonomiskt bärbart alternativ.Sedan vill jag säga till , att nu harSJ äntligen fått en speciell person som skall handharesorna på . Jag vill bara referera vadsom stod i , där hansäger: Varje tågresenär subventioneras med 714kronor, om man räknar på det högsta bidraget på100 miljoner, och inte . som vissa uppgiftergör gällande. Om vi räknar med sammasubventionsgrad för bussarna, skulle de behöva hasju passagerare per tur, ty även bussarnasubventioneras.Jag tycker att vi skall se klart och konkret på fråganoch se till att ge inlandsbanekommunerna den härchansen till överlevnad. Det är en symbolfrågaockså, viktig för inlandsbanekommunerna.Anf. 169 ():Herr talman! Jag skall naturligtvis inte förlängaden här debatten alltför mycket. Jag vill bara sägaatt jag har målat upp ett slags scenario. Man kan hanattåg och godståg, skaffa nya tåg, ordnaarbetspendling, snabba upp tågen, osv. Det äregentligen inte jag som skall föreslå detta, utan detfår utredarna, kommunerna, SJ m.fl. göra.Rolf Clarkson säger att banan bör nog i första handbibehållas för turisttrafik. Låt utredarna bedömavad som är rätt eller fel och sedan komma tillbaka!Utskottet har inte uttalat sig vare sig för det jagsäger eller för det säger, utanutskottet har sagt: Okej, kom tillbaka och visa vadsom är möjligt.Jag tycker att vi skall ge en positiv signal: Gör vadni kan, kom sedan tillbaka, och så får vi fatta ettnytt beslut . Jag hoppas att alla aktivakrafter arbetar så bra de kan under det här året.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 22 §. )20 § Upphävande av lagen om tillstånd tillöverlåtelse av skeppFöredrogstrafikutskottets betänkande1991/92:TU6 Upphävande av lagen om tillstånd tillöverlåtelse av skepp (prop. 1991/92:64).Anf. 170 ():Herr talman! Den s.k. flagglagen infördes ,när det var en borgerlig regering förra gången ochkommunikationsministern var moderat.Anledningen till att flagglagen infördes var attunder då rådande svaga sjöfartskonjunkturer, somi och för sig har hållit i sig ända , såldesdet ut i snabb takt ett betydande antal svenskafartyg.De såldes inte alltid till utländska intressenter, utandet var svenska företag som bildade bolag i ländersom kunde tillhandahålla en för redarnas delbekväm flagga, och så fortsatte man driften. Detinnebar att man kunde få annan besättning ibåtarna, få lägre lönekostnader, slippa ifrånskatteproblem i och mycket annat av dessas.k. avarter som vi har i vårt land -- somliga kallardet så.Lagen infördes som en tillfällig lag, och vi har sedanförlängt den i stöten, ibland kanske tre år.Men permanentadeslagen. Den skrevs om och gjordes inte längretidsbegränsad utan skulle gälla fortsättningsvis.De borgerliga partierna har varit emotden här lagen. Det låter litet egendomligt, för deninfördes när vi hade en borgerlig regering. Visocialdemokrater hängde med den gången, och vihänger kvar fortfarande. Vi tycker att lagenalltjämt har en funktion att fylla.De premisser som vi har ansett väsentliga och somanfördes som argument för att bibehålla lagen närden gjordes permanent är bl.a. att vi anser, ienlighet med de sjöfartspolitiska besluten, att detskall finnas en svensk handelsflotta av rimligomfattning, alltså en handelsflotta under svenskflagg, som är gripbar i händelse av situationer iofred när vi behöver handelsflottan för vårförsörjningsberedskap.Nu sägs det i propositionen att det argumentet intelängre har någon tyngd, för den utveckling somunder senare tid ägt rum i vår omvärld gör att vi intelängre löper risk för avspärrning. Jag måste säga attjag kunde inte låta bli att tänka på argumentationenför mer pengar till försvaret, när jag läste det här.När den moderata försvarsministern vill ha mycketpengar till försvaret, är det fortfarande ofred ivärlden. Vi lever inte alls i någon trygg och säkersituation, och då behöver försvaret mer pengar.Men när det gäller flagglagen lever vi tryggt ochlugnt, och då kan vi åberopa det och avskaffaflagglagen. Det betyder att den tröskel somflagglagen har inneburit för försäljning av svenskafartyg skulle tas bort.I det beslut skall fatta ligger inte bara detenkla och raka att lagen antingen skall bibehållaseller tas bort. Förslaget i propositionen är en fas iett spel, låt mig säga med tre enheter.I propositionen talas det också om att det skallkomma en ny sjöfartspolitik som skall göra detmöjligt att driva svenska fartyg i ett s.k. särskiltregister, vilket innebär att redarna kan anställabesättning på lokala avtal, dvs. avtal somsammanfaller med dem som eventuellt kan finnas ibesättningarnas hemländer.Det man sneglar på är öststater. Det kan vara bådenära öst och fjärran öst, det kan vara och vadsom helst. Det är klart att där kan man fåbesättningar till mycket låga kostnader, och så kanman driva sjöfarten på ett mer lukrativt sätt än idag.Men vi har också på socialdemokratiskt initiativ,där för övrigt har hängt med, införtden s.k. svenska modellen för sjöfartsstöd. Närandra länder avskaffade inkomstskatter och socialaavgifter för de anställda ombord i fartyg, gick vi iSverige en annan väg. Vi har behållit de socialaavgifterna, och vi har behållit besättningensskyldighet att betala skatt. De ombordanställda haralltså behållit sina bruttolöner.Men som ett stöd för sjöfarten har skattepengarnagått in till ett speciellt kontor, och så har de betalatstillbaka till redarna. På det sättet har det blivit ettsystem med återbetalning av skatt i stället förskattebefrielse. Det har passat det svenskasystemet bättre, därför att alla våra socialaförmåner -- sjukvård, pensioner och annat --baseras på utbetald lön. har de anställda påfartygen haft bruttolöner, och de socialaförmånerna har beräknats på dessa. Därigenom hardet inte spelat dem någon roll att vi har givitsjöfarten en form av stöd som i realiteten förredaren/arbetsgivaren har inneburit skattefrihetoch nettolöner för besättningen.Det är ett system som och moderaternahar gått kraftigt emot ända sedan det infördes. Nuhar de övertygat övriga regeringspartier om attsystemet skall bort, och man talar om att det skallbort.Vad som skall komma i stället har man inte klart försig. Därför säger man att eftersom vi inte vet vadsom skall hända och stödet, som man kallar det för,till sjöfarten med all sannolikhet försvinner , måste redarna få möjlighet att säljaut eller flagga ut sina båtar. Annars blir det 30 à40 % dyrare att driva dem under svensk flagg. Så ibeslutet om att upphäva flagglagen ligger i grundoch botten avsikten att införa s.k. internationellaregister.Det öppnar helt andra möjligheter för den sombedriver sjöfart. Det här har praktiserats ochpraktiseras i många andra länder, t.ex. i vårtgrannland och i . Om det har varittill gagn för sjöfolk behöver jag inte fråga. Jag vetatt det inte har varit bra. Många har blivitarbetslösa, och de har ersatts med besättningar frånandra länder som av olika anledningar kanacceptera att arbeta för en femtedel av den lön somen skandinavisk eller europeisk accepterar.Jag återupprepar att detta är ett steg för att bäddaför denna form av sjöfart. Det gäller löneförmåneroch även arbetsrättsliga förmåner -- även de ärtänkta att radikalt ändras för den som är anställd iett fartyg registrerat i det speciella registret.Vi socialdemokrater säger bestämt nej tillinförandet av ett sådant register. Vi vill bygga denfortsatta sjöfartspolitiken på systemet medåterbetalning av skatter och sociala avgifter. Vi troratt det är ett system som gott kan hävda sig ikonkurrensen i europeisk och även transatlantisksjöfart. Det innebär att de som är anställda påfartygen får arbeta och leva under i stort sett sammaarbetsrättsliga, sociala och lönemässigaförhållanden som övriga medborgare i vårt land.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationen ibetänkande nr 6 från trafikutskottet. Det innebäratt jag yrkar avslag på proposition 1991/92:64.Anf. 171 ():Herr talman! Det kan tyckas att avskaffandet avden s.k. flagglagen inte behöver betyda så storaförändringar. Regeringen kan med hjälp av lagenbevilja utflaggning av fartyg i precis vilkenutsträckning den önskar. Även en borgerligregering borde kunna ha intresse av att hainflytande över vilka fartyg som flaggas ut.Dessutom har lagen en styrka för deombordanställda i och med att deras organisationerhar möjlighet att föra upp utflaggningsärenden tillregeringen. som isolerat beslut borde dennaordning därför kunna vara kvar. Men, som BirgerRosqvist sade, det är just sammanhanget medandra aviserade åtgärder som gör att förslagetmåste ses som en inledning till en helt nysjöfartspolitik som har haft ett moderat ochfolkpartistiskt märke. Den politiken vet vi än alltför litet om. Men vissa indikationer vartåt det lutarhar vi fått. I proposition nr 38, som behandlas påtorsdag, klargörs att sjöfartsstödet skall avvecklasoch att ett internationellt sjöfartsregister skallinrättas för rederierna.Det är uppenbart att en avveckling av sjöfartsstödetutan att några andra åtgärder vidtas kommer attleda till en omfattande utflaggning av fartyg och entrolig förlust av tusentals arbetstillfällen inomsjöfarten. Med hjälp av det internationella registretkommer en del fartyg att kunna räddas kvar, menmed utländsk personal på hemlandsavtal och medsvensk befälhavare.Registrering i det internationella registret skall varagrund för uppsägning av svenska sjömän, enligtredarnas önskemål. Sjömännens fackligaorganisationer skall inte längre ha rätt att vidtastridsåtgärder när svenska avtal inte följs påsvenska båtar.Tvister angående kollektivavtal med utländskafackföreningar skall visserligen bedömas, enligtredarnas önskemål, av svensk domstol. Men deombordanställdas talan skall föras av hemlandetsfackförening, som ofta saknar representation iSverige. Detta kan få till följd att dessa utländskasjömän inte har någon som för deras talan.Den utländska arbetskraften skall vidare undantasfrån all svensk sociallagstiftning utomarbetsskadelagen, enligt redarnas önskemål.Självfallet luktar detta diskriminering lång väg. Föratt undvika att diskrimineringen blir alltföriögonfallande torde det bli nödvändigt att välja allaanställda inom en viss yrkeskategori är från sammaland för att inte avtalen skall bli alltför olika.Därmed kan systemet leda till massuppsägningar avsvenska ombordanställda. Diskriminering av dethär slaget torde strida mot andan i den svenskaregeringsformens 2 kap. 15 §.Har man en gång infört denna princip på svenskaarbetsplatser till sjöss är steget inte långt till attinföra principerna också på landbacken. Då bäddarvi verkligen för problem och konflikter påarbetsmarknaden.Det hänvisas ibland till att det danskainternationella registret är ett bevis på att antaletinhemska ombordanställda i själva verket ökat ioch med införandet av ett internationellt register.Det är möjligt att en viss ökning av antalet befälskett på grund av en viss inflaggning av en del fartygmed danskt befäl under de få år som gått. Men fördrift- och ekonomipersonal har arbetstillfällena isjälva verket minskat enligt tillgänglig statistik.Därför inger också det danska exemplet oro i deombordanställdas organisationer.Herr talman! En del av oss minns ocksåbeskrivningarna från de brandmän som först komombord på den brinnande färjan . Där fanns beskrivningar av hurföräldrar hittades förkolnade knäböjande vid sinasängar med armarna om sina likaledes förkolnadebarn. Där beskrevs hur brandsläckningsutrustninghittades oanvänd, hur besättningen inte förstodvarandra på grund av språkproblem och hurbrandfarligt material hade legat på fel ställen. Tillbeskrivningarna av katastrofen, där 158 människoromkom, hör också bristen på flytvästar,funktionsodugliga livbåtar och uteblivnalivbåtsövningar och brandövningar.Personalen var anställd på ett muntligtkollektivavtal med en korrupt portugisiskfackföreningsledare. Till bilden hör också attnorska och danska sjöfartsmyndigheter visat ettbristande intresse för säkerhetsfrågorna och enokritisk hållning till redarkapitalet.Exemplet Scandinavian , och många andraexempel, visar med all önskvärd tydlighet attmarknadskrafterna inte är tillräckliga somstyrinstrument för sjöfarten och sjösäkerheten. Jagfår intrycket att alltför mycket av deninternationella sjöfarten bedrivs på ett otroligtnonchalant sätt och att vi har anledning att förväntaoss fler katastrofer av olika slag. harhaft all anledning att skärpa sin granskning avsäkerhetsfrågorna efter katastrofen medScandinavian Star.Det här innebär inte någon nedvärdering avlåglönebesättningar från tredje världen. Man t.ex.konstaterat att de ofta inte fått nödvändigspråkutbildning för att säkert förstå muntliga ochskriftliga instruktioner och för att kunnakommunicera med varandra när de kommer frånolika språkgrupper.Vi har ett politiskt ansvar för att säkerhetsfrågornaägnas stor uppmärksamhet, inte minst vad gällerfärjetrafiken.I dag har rederiverksamhet blivit en alltmerspekulativ verksamhet, och därför tror jag attriskerna till sjöss i själva verket blivit större äntidigare. Frågan är om inte någon form avetableringskontroll kommer att bli nödvändig.Den nya sjöfartspolitik som förbereds rymmeralltså många problem och hot som jag inte ännu settnågon beskrivning på hur regeringen avser attklara.Tills vi fått klarhet i dessa frågor finns därför ingenanledning att avskaffa lagen om överlåtelse avskepp. Jag yrkar därför bifall till vår meningsyttringi betänkande 1991/92:TU6.Anf. 172 TOM ():Herr talman! levererades ArgoPallas från varvet i till iStockholm. Ett systerskepp, , kommeratt levereras efter årsskiftet.Detta är två exempel på de mycket storainvesteringar som görs av svenska redare imodernt, förtklassigt tonnage med höga krav påsäkerhet och ekonomi. De jämförelser som gjortshär i debatten med Scandinavian betraktar jagsom helt irrelevanta.Men och hennes systrars hemort är iMonrovia och inte i , och Sverigesstörsta sjöfartsstäder är ochSingapore. Varför väljer då svenska redare att i alltstörre utsträckning bedriva sin verksamhet underandra flaggor än den svenska? Den utländskasvenskägda flottan är mer än störreän den svenskregistrerade.Det är av i huvudsak samma anledning som t.ex.Volvo tillverkar fler lastbilar i fabriken i än vidTorslandaverken. Kostnadsläget i ärofördelaktigt när det gäller att bedriva industriellverksamhet, och i allt större utsträckning harinvesteringarna gjorts i andra länder.Den nya borgerliga regeringen har en klar ambitionatt ändra på dessa förhållanden. Den klipp- ochspekulationsekonomi, som vi kan se följdernaav, skall upphöra. Det skall åter löna sig att arbeta,och det skall löna sig att bedriva industriellverksamhet i . Det är i längden den endagrunden för välståndet i landet.Programmet Ny start för innebär även enny start för svensk sjöfart. Det skall vara naturligt --och kännas som en förmån -- för en svensk redareatt segla under svensk flagg.Den nya sjöfartspolitiken kommer att införasgradvis. Den första förändringen som görs är detbeslut som kommer att fattas i ärende vi behandlari dag -- slopandet av flagglagen. En del följandeförändringar beträffande register ocharbetsrättsliga förhållanden är utlovade till senareunder våren.Välstånd och goda arbetsplatser kan inte lagstiftasfram, även om det fortfarande finns de som tror attekonomin fungerar så. Tanken bakom flagglagenvar att, om rederierna förhindrades att föra ut sitttonnage till andra länders register skulle de tvingasatt stanna kvar i och näringen därmedbevaras här. Den tanken var fel, även om det var enmoderat kommunikationsminister vid tillfället. Förnaturligtvis har det inte alls blivit så. Resultatet hari stället blivit att och hennes medsystrarregistrerats direkt under utländsk flagg.Inför hotet om att bli ''inlåst'' i har man istället valt att göra praktiskt taget hela förnyelsenav storsjöflottan under andra flaggor än densvenska. Resultatet kan vi se . Densvenskflaggade flottan har blivit alltmer föråldrad,och viktiga verksamhetsområden, t.ex.kryssningsfarten, har helt övergivits av svenskaredare.Det har sagts att ett borttagande av lagen skulleinnebära en gigantisk exodus av svenska skepp tillandra länder, och för svenska sjömän skulle endastsoppköken återstå på det sätt somSjöfolksförbundet demonstrerat på iGöteborg under de senaste veckorna.Men den sjöfart som är olönsam under svensk flaggkommer att försvinna ändå. Den kan inte lagstiftaskvar. Sjöfarten är interntionell, och svenska redareerhåller inte högre frakter än andra. Med enbibehållen flagglag riskerar sjöfarten att heltförsvinna från -- så när som några enstakamuseala verksamhetsformer.Den socialdemokratiska reservationen innebär nyakrav på statliga stöd och subventioner.Socialdemokratisk industripolitik har genom helasin moderna historia kantats av havereradestödprojekt. , skeppsvarv, skogsindustrier,jordbruk, byggnadsföretag och textilindustrier äralla exempel på verksamheter där skattebetalarnahar offrat miljarder utan att den olönsammaverksamheten ändå har gått att rädda. Dennäringsidkaren som vänjer sig vid att uppvaktakanslihuset, i stället för att skaffa riktiga kunder,har i längden ingen framtid.Det svenska rederistödet, som till, är just en sådan restprodukt från entidigare socialdemokratisk näringspolitik. Tron på''den svenska modellen'' som ett framgångsreceptomfattas numera endast av svenskasocialdemokrater, och knappt ens det!Men varför skall då den svenskägda handelsflottanvara svensk? Varför kan den inte fortsätta att seglaunder Liberiaflagg?Ja, herr talman, jag tycker att det finns ettegenvärde i att svensk industri anser sig ha en fördelav att uppträda i världen just som svensk.Kanhända är detta ett utslag av omodernnationalism, men jag tycker faktiskt så.Men det finns också andra skäl. Om båten ärsvensk, med svensk kapten, så kommer det ocksåatt finnas svenska inspektörer, befraktare, mäklareoch rederitjänstemän. Svenska underleverantörerkommer på ett naturligt sätt att anlitas och självasjöfartsnäringen bevaras i landet, även om inte helabesättningen ombord på båten är svensk.Om båtarna flaggas ut är risken att hela näringenefter hand försvinner ur landet. Det blirskeppshandlare i , befraktare i ,försäkringsbolag i och banker i sompå sikt tar över verksamheten. När de har gjort detkan också huvudkontoret flytta, och sedan finns detingenting kvar. Jag tycker att det vore synd.Det är också angeläget att slå fast att svenska skeppskall omfattas av svensk lagstiftning, att tillsyn ochkontroll skall göras av svenska myndigheter och attsvenska konsulat och ambassader -- och inteLiberias och -- skall företräda svenskaredare i utlandet vid behov.Det finns ytterligare ett skäl. har alltidverkat mycket aktivt i internationella sammanhang,även inom sjöfartens område. När det gäller attskapa bra regler med höga krav på säkerhet ochmiljö vill jag hävda att vi har tillhörtföregångsländerna. Men i dessa sammanhangvärderas den svenska rösten efter hur stort tonnagesom vi representerar, och om då ochSingapore representerar den helt dominerandedelen av den svenska handelsflottan minskar våramöjligheter att påverka utvecklingen.Herr talman! Det finns många anledningar att seförhoppningsfullt på den svenska sjöfartensframtid. Regeringen har aviserat en rad åtgärdersom skall skapa förutsättningar för en bra, lönsamoch effektiv handelsflotta, som också ger braarbetsplatser för svenskt sjöfolk. Avskaffandet avflagglagen är ett första steg i denna riktning.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillhemställan i trafikutskottets betänkande och avslagpå reservationen och meningsyttringen.Anf. 173 () replik:Herr talman! Tom anlägger alltid enmycket pessimistisk ton när han polemiserar ifrågor där vi socialdemokrater har en annanuppfattning än han har. Han säger att de fartyg somhar stannat kvar under svensk flagg och fortfarandedrivs på svenskt sätt är museala och gamla föremål.Har inte Tom varit ute i ,nere vid , vid , där detligger några små vackra båtar? Finlandstrafiken gårinte med några museiföremål, inte heller trafikenmellan och eller ,utan det är moderna, bra båtar. Det finns ocksålastfartyg som är nya och moderna.Tom gick hårt fram i kritiken av den s.k.svenska modellen, som har betytt återbetalning avinbetald skatt till redarna. Den skulle inte ha haftnågon effekt, utan bara inneburit att fartygen harförlorat svensk flagg. Det är inte på det sättet. Detär fler fartyg och mer tonnage registrerade undersvensk flagg, fler sjömän anställda på svenskafartyg med svenska avtal nu än det var innan viinförde den s.k. svenska modellen 1989.Jag vill upprepa att flagglagen inte infördes för attsätta ett definitivt stopp, ett idiotstopp, förutförsäljningen av svenska fartyg. Det varomständigheter som gjorde att man var tvungen attsälja fartyg. Om ett fartyg bytte ägare och fick enren utländsk ägare och det svenska ägarintressetinte fanns kvar, var det ingenting som tvingade detatt stanna kvar i .