prot · GE09112 · 1991-05-15 00:00:00 — Man skall inte gå från ett meravancerat demokratiskt system till ett valsystemsom man visserligen fortfarande tillämpar i vissadelar av världen, men som är oerhört primitivt.Det finns i det här betänkandet en lång rad frågorsom var och en skulle vara intressanta att talamycket om, men det skall jag inte göra. Vi hardiskuterat dem tidigare, och vi som sitter i dennakammare får tillfälle att återkomma till dem. Jagtror att de tränger sig på.Jag skulle vilja säga ett par ord om några av defrågor som är upptagna här. Jag tycker attfolkomröstningsinstitutet behöver ses över. Vi haralla i minnet kontroverserna omkringfolkomröstningen om kärnkraften och framför allttolkningen av folkomröstningsresultatet. Det ärinte tillfredsställande att ha ettfolkomröstningsinstitut som ser ut på det här sättet.Vi borde, enligt min mening, få ett institut som gerklara utslag, ja eller nej. Det skall inte behöva geupphov till några kontroverser om tolkningenefteråt.Utlandssvenskarnas rösträtt kan tyckas vara enliten fråga, men ur principsynpunkt tycker jag attden är viktig. Den nuvarande ordningen innebär juatt en viss grupp svenska medborgare har sinrösträtt garanterad endast i vallag och inte, som allaandra svenska medborgare, i grundlagen.Jag ber att få yrka bifall till reservation 6, somgäller utlandssvenskarnas rösträtt. Det är en frågasom vi har drivit länge från sida, ochäven andra partier har drivit den frågan. Men jagskulle vilja be socialdemokraternas talesman att geen rationellt begriplig förklaring till varför inte allasvenska medborgare skall ha sin rösträtt garanteradi grundlag. Varför?I den gamla frågan om mandatperiodens längd ochden gemensamma valdagen har positionerna dessvärre varit ganska låsta. Jag har upplevt det för så att många socialdemokrater runt om i landetär positiva till en förändring, ungefär på det sättsom vi skisserar i reservation 9 och i de motionersom reservationen bygger på.Folk ute i landstingen och kommunerna ärmissnöjda med att de aldrig får tillfälle att få sinagärningar ordentligt värderade utan kommer iskuggan av riksdagsvalen. Ur demokratisynpunktskulle det naturligtvis vara en stor fördel, om mankunde lyfta fram de kommunala valen en särskildvaldag.Det här kravet blir än starkare, tycker jag, omriksdagen kunde ta ställning för det förslag tilllänsdemokratireform som vi från centerpartietssida länge har drivit. Det skulle ge landstingen enmera betydelsefull, övergripande position i länen.Nu har våra motioner i den frågan skjutits tillhösten, vilket jag beklagar. De borde ha kommitmed här, tycker jag. Det är ju viktigagrundlagsfrågor det gäller.Jag skulle vilja säga att här rör det på sig ute ilandet. Det är likadant som när det gäller dengemensamma valdagen. I det län som jag kommerifrån, , har samtliga partier tagitställning för en utbyggd länsdemokrati, dvs. att detfolkvalda organet, , skall ta överhuvudansvaret i regionen. Men här uppe ihuvudkommunen finns det ännu så länge ingenresonans för det bland de i riksdagenrepresenterade parterna, utom , somhar anslutit sig till vårt gamla krav här.Sedan är det ju flera olika moment som inte är såbra utredda men där det finns anledning tillförändringar i grundlagen. Gamla kända frågortillsammans med mindre begrundade problemmotiverar enligt vår mening en nygrundlagsutredning. Jag beklagar djupt att vi intefick en ny sådan utredning.Många olika saker behöver övervägas. AndersBjörck har alldeles rätt i att en del är mycket välutredda, men det kommer ju bara att underlätta enny grundlagsutrednings arbete att det är på detsättet. Andra däremot är fortfarande i behov av enordentlig genomlysning.Med detta, herr talman, ber jag också att få yrkabifall till reservation 22.Anf. 5 ():Herr talman! Grundlagen skall naturligtvis intevara oföränderlig, vilket flera talare här harpåpekat. Men på något sätt är den ett fundament ipolitiken, och den skall inte ändras för att enregering skall kunna sitta kvar eller för att ett partiskall behålla en representation.Den skall heller inte ändras för att vi skall slippakanske oönskade partier, även om de har galoscheroch kanske går mot hårdare skodon så småningom.Det skall inte ske med grundlagen, utan det skallnaturligtvis ske på vanliga demokratiska vägar. Detär ju partiernas kamp med varandra, mot varandra,som skall avgöra det här spelet och som skall göraatt demokratin fungerar.Grundlagen skall däremot ändras, menar jag,när demokratin kan förbättras. Kan vi göraförändringar i grundlagen som förbättrardemokratin, då skall ändringarna göras.Vi menar att det finns vissa förändringar som mankan göra och som redan har varit uppe här.Fyraåriga mandatperioder, skilda valdagar ochkanske ett visst personvalsinslag skulle kunnaförbättra demokratin.Men proportionaliteten kan inte få röras, därför atten försämrad proportionalitet i valsystemet lederfaktiskt inte till en förbättrad demokrati utan till enförsämrad demokrati. Så proportionaliteten måstevara något som vi slår vakt om. Det får inte varasom i regeringens propåer , att man kundetänka sig att frångå proportionaliteten. Om inteden politiska utvecklingen är den man vill, kan maninte korrigera den på det sättet.Ett område som var inne på och därvi skulle kunna förbättra demokratin radikalt är detregionala planet, därför att där fungerar den inte.Det skulle behöva inrättas länsparlament för att fåtill stånd en vital fungerande länsdemokrati inomalla områden. Där ansluter vi oss till centernsförslag.Det måste skapas en fungerande demokrati på trenivåer i landet: på den nationella nivån, pålänsnivå/regional nivå och på den kommunalanivån.Sedan vill jag ta upp en sak till, och det är etiskaregler. Jag håller med om att brutna vallöften ärnågonting som kan vara svårt att komma åt. sak skulle vi kunna börja med så gott somomedelbart och som vad jag vet gäller i , bådeför senaten och för representanthuset, nämligen måste redovisa sina uppdrag och sinaekonomiska intressen, så att det står klart vilkaeventuella lojaliteter man har.Det skulle kunna vara ett alldeles utmärkt initiativfrån talmannen, att det finns en förteckning där allakan se vilka olika intressen ledamöterna har och varlojaliteterna kan komma i konflikt med varandra.Anf. 6 ():Herr talman! Eftersom vi har diskuterat de härfrågorna förut i anslutning till detgrundlagsbetänkande som återförvisades tillutskottet, skall jag koncentrera mig till två viktigaprincipiella områden, som också har berörts här idebatten tidigare: kraven på handlingsdugligaregeringar och behovet och möjligheterna attreglera fri- och rättigheter i grundlagen.Claes Roxbergh sade här att den viktigasteuppgiften är att demokratin skall förstärkas, omman skall göra förändringar. Jag har tillåtit mig attdiskutera även förändringar av valsättet ochproportionaliteten från samma utgångspunkt,nämligen den att demokratins viktigaste uppgift äratt lösa medborgarnas problem, att varahandlingsduglig.Om man hamnar i en långtgående partisplittring iparlamentet, kan det bli ett schackrande, ettkompromissande och inga resultat. Då är jagalldeles säker på att medborgarna reagerar och inteheller kan anse att det proportionella valsystemetär så heligt att man inte kan ändra på det.Det här är sista gången jag deltar i enförfattningspolitisk debatt i . RomarenCato slutade alla sina anföranden med: Praetereacenseo Carthaginem delendam esse -- för övrigtanser jag att Kartago bör förstöras. Ett tema somjag själv har haft i de författningspolitiskadebatterna är: För övrigt anser jag att denproportionella millimeterrättvisan i valsystemetmåste avskaffas.Jag gick förra gången vi debatterade frågan så långti min kritik av minoritets- ochsplittringsparlamentarismen att fickkalla kårar efter kroppen och med understöd av deborgerliga skickade höstriksdagens första KU-betänkande tillbaka till utskottet för en förnyadbehandling.Statsminister hade då inbjudit tillöverläggningar för att se om det fanns intresse frånövriga partier för en beredning i författningsfrågan.Utgångspunkten var just svårigheterna att styraSverige om partisplittringen i parlamentet tilltar.Bo Hammar menade då, att om krisen för vårdemokrati verkligen var så svår, måste vi övervägaom det behövs mer drastiska åtgärder än de somfanns i det ganska traditionellt uppbyggdabetänkandet från den 7 november.Nu återkommer utskottet med det gamla utlåtandetöver ett antal motioner från , påspättmed likartade bedömningar med anledning av 1991års författningspolitiska motionsflod.Dagens Nyheters noterade för entid sedan att partierna än en gång har misslyckatsmed att komma någonvart i författningsfrågan. Dehar, noterade han, inte ens lyckats tillsätta enberedning för att se över de regler som har starkastsamband med frågan om hur skall kunnastyras . Han pekade då, liksomregeringen gjorde i sin inbjudan till sonderingar, påde frågor som gäller valsystemet,regeringsbildningen, nyvalsinstrumentet ochmandatperiodens längd. gavoppositionen huvudansvaret för attöverläggningarna hade spruckit. Från första stundvalde oppositionen att tolka som en manöver för att via författningensäkra ett socialdemokratiskt maktinnehav som intelängre kunde genom proportionella val. Denargumenteringen använde också mig , men hon var litet försiktigarei dag.Dagens Nyheter pekade också på oppositionskravsom har upprepats i denna debatt. Man ville haen bredare genomgång, som bl.a. skulle innefattaen stärkning av egendomsskyddet i grundlagen ochinrättandet av en författningsdomstol.Eftersom jag brukar anklagas för att företrädaensidiga socialdemokratiska synpunkter, låter jagliberalen replikera på oppositionenskrav. menade i en artikel i att detmåste vara möjligt för partierna att pröva hur manskall förbättra förutsättningarna för starkaregeringar -- något som rimligen bör vara en förpartierna gemensam ambition -- utan att detsamtidigt blir nödvändigt att enas också i starktblockskiljande frågor, såsom graden avdomstolsmakt i politiken. Det är kortsynt ochtroligen oberättigat, skriver , att tolka initiativ såsomtillkommet av snävaste socialdemokratiskaegenintresse.Det kan tilläggas att vi inte kan få någon nyförfattning . Hur den slår för enskildapartier kan man inte förutse. Vad mandäremot vet är att dagens valsystem, genom att såmånga mandat utfaller redan strax ovanför 4-procentsspärren, främjar partisplittring ochtenderar att ge små partier orimlig makt attblockera regeringars handlingsförmåga.Hans Bergström sammanfattar: Det vore mycketmera smakligt att nu på allvar pröva författningensegenskaper i relation till behovet avhandlingsdugliga regeringar än att vänta tills ettparlamentariskt kaos har inträtt och förändringarkommer att uppfattas som direkt riktade motenskilda partier.Jag tycker inte att har lyckats listaut något särskilt bra svar på dessa frågor. Honhänger sig delvis åt enkel partipropaganda när honsäger att demokratin inte är i kris endast av denanledningen att socialdemokratin är i kris.Bergström låter sig inte imponera. Demokratinbehöver inte vara kärnfrisk därför attsocialdemokratin har problem. Andra partier änsocialdemokraterna kan efter fåuppleva att partisplittring försvagar vår demokratishandlingsförmåga och försvårar möjligheterna attbilda regering. Den senasteopinionsundersökningen, publicerad , med rasinte bara för socialdemokraterna utan även förmoderaterna och , minskar inte direktfarhågorna för att demokratins handlingskraft kanförsvagas ytterligare genom en långtgåendepartisplittring i parlamentet. Enligtundersökningen skulle nya partier ta plats iriksdagen med större representation än folkpartietoch , vilka skulle ramla under 10-procentsstrecket.Birgit förde nu en diskussion där honockså ville komma med vad hon kallade sakligainvändningar mot tanken på att man skulle behövaförändra valsystemet. Hon åberopade bl.a. vadIngvar sagt när han promoverades tillhedersdoktor i Lund.I den nyutkomna boken med samtal med IngvarCarlsson förs även ett resonemang om detproportionella valsystemet. sägerdär att det finns två möjligheter: breda koalitionereller ett valsystem som leder till att antingenvänstern eller högern vinner och därmed får ettklart mandat att regera. Han säger -- och detta ståralltså inte i motsats till vad han sade i -- atthan i grunden är för ett proportionellt valsystemmen att han inte kan undgå att se problemen.Dagens författning, säger han vidare, förutsätterför överskådlig tid samarbete över blockgränserna.Uppnår man inte detta, kan man hamna i en svårsituation. Detta bör vi väl inte blunda för. Om viefter valet i får åtta partier, varav flerasmå som kan bli tungan på vågen och genomutpressning kan få igenom mycket mer än vad derasstorlek motiverar -- är det då rättvist? I ett sådantläge kommer det enligt att bli etttryck mot skapandet av en författning som gerklarare utslag.Jag vill också till säga att jag inteförnekar att små partier också kan medverka tillhandlingskraft i demokratin. ochmoderaterna utmanar den socialdemokratiskaregeringen. De vill ha stöd av kds, medan deknuffar undan . Om man nu vill premieraansvar vore det inte orimligt att tänka sig att tresådana partier -- ett stort parti och två små partier --skulle kunna gå samman i en kartell och också, viden reformering av valsystemet i enlighet med dessatankegångar, skulle kunna få nytta av en svängningi folkopinionen. Det är inte alls otänkbart. Dettavill jag säga som en replik till nöjer mig med dessa kommentarer i anslutningtill avsnitten om mandatperiodens längd, dengemensamma valdagen, 4-procentsspärren och enny grundlagsutredning. Jag vill -- för att anknyta tillvad sade -- påpeka att majoriteten,bestående av socialdemokrater, moderater ochvänsterpartister, säger att det är angeläget att denförfattningspolitiska debatten fortsätter i syfte attnå de eftersträvade breda politiska lösningarna.Men då bör man inte, när man t.ex. talar ommandatperiodens längd och gemensammavaldagar, vara så blind som . Hanförutsatte att det fanns oenighet inomsocialdemokratin och att lösningen skulle kommaom man ändrade sig inom socialdemokratin. Däruttalade sig både och DanielTarschys för gemensamma valdagar och enutökning av mandatperioden till . Vi kankanske också nå enighet genom att man ändrar sigpå annat håll. Men sådana diskussioner börnaturligtvis föras förutsättningslöst.Så några kommentarer till avsnittet om förstärktlagprövningsrätt, författningsdomstol, m.m. samtde delar av reservationerna som tar sikte på attverka för en förstärkning av skyddet för demedborgerliga fri- och rättigheterna.I fråga om lagprövningsrätt ochförfattningsdomstol går skiljelinjen mellan denmoderata reservationen och majoritetsskrivningen.Reservationen från och stårprincipiellt den socialdemokratiska uppfattningennära. Det är värdefullt att den härgången placerar sig intill och fjärmarsig från . Även den moderatareservationen är försiktig, det medger jag.Moderaterna begär en utredning. sig här mot rättsfonden, men vi vet ju inom rättsfonden är beredd att utan störreutredningar verka för införandet av enförfattningsdomstol. säger och äveni reservationen från och sägs, atten författningsdomstol till sin funktion vanligen bliren extra och ibland betydelsefull politisk instans. Visocialdemokrater skriver gärna under på vad somsägs i reservationen, nämligen att de känsligastefrågor en författningsdomstol har att ta ställning tilllätt blir sådana som det råder politisk strid kring.En politisering av tillsättningen av domare är därförsvår att undvika. Jag delar uppfattningen att detmåste anses diskutabelt att lägga politisk makt påinstanser av vilka det inte kan utkrävas politisktansvar.Jag vill tillägga att vi också är överens om att det ärönskvärt att domstolarnas lagprövningsrättanvänds i så liten utsträckning som möjligt. För attåstadkomma detta måste statsmakterna ägna storomsorg åt lagstiftningens kvalitet och gärna förebeslut lyssna till lagrådets synpunkter.I samband med att de borgerliga partierna för framkrav på en utredning talar man också om behovetav en genomgång av de delar av grundlagen somgett upphov till tolkningstvister. blev viöverens om en ny yttrandefrihetsgrundlag. BirgitFriggebo och jag citerade i det sammanhanget ettuttalande från yttrandefrihetsutredningen om denlyckade paradox som bestod i lagstiftarnasambition att sätta genomtänkta spärrar för sinaegna möjligheter att ge sig på medborgarnas fri- ochrättigheter.Då handlade det emellertid om yttrandefrihetenoch de andliga friheterna, inom vilket områdevärdegemenskapen är stor i det svenska samhället.Det är förhållandevis lätt att reglera degrundläggande spelreglerna inom vårtdemokratiska system. Här hamnar en jurist, somsitter i något kontrollerande organ som t.ex.lagrådet, inte i något egentligt dilemma. Menfrågan om beskattningsmaktens gränser ochskyddet för äganderätten är i hög grad ett politiskttvisteämne, vilket gör att en juridisk överprövningblir principiellt känsligare. Ett juristorgan hamnarsåsom politiskt oansvarigt organ i en svårare sits ändå det skall tolka yttrandefriheten, där vi sällan haren upphetsad valkampanj eller politisk strid.Petrén, och har beträffandebeskattningen av medborgarna -- och de vill införadet i en ny grundlag -- sagt att ''den genomomfattning, syfte eller eljest inte får framstå somoskälig i ett demokratiskt samhälle''. Jagifrågasätter i vilken utsträckning detta faktisktinnebär en förstärkning av skyddet förmedborgarna. Den centrala svaghet som ligger iordet ''skatt'', den luddighet som ligger i dettabegrepp, kvarstår ju. Där finns också det diffusabegreppet ''skälig''. Jag tycker inte att man skallföra in sådana oklarheter i grundlagen. Risken ärdå att man får en debatt som i realiteten är enpolitisk debatt men som förs i konstitutionella ochjuridiska termer.Bertil Fiskesjö talar om behovet av att skapaklarhet, att nå fram till rätta tolkningar, som hansäger. Grundlagen, sade han , skall vara så klaratt den inte behöver uttolkas. Jag vill svara:Grundlagsreglerna kan bara uttrycka en politiskvilja i många avseenden och ge viss allmänvägledning. De kan inte -- det gäller särskilt ikontroversiella frågor -- inte i detalj föreskriva förvilka syften eller i vilken omfattning staten fårbegränsa äganderätten och näringsfriheten. Därförtror jag inte att bestämmelserna, i varje fall inte idessa avseenden, kan bli så mycket mer precisa ände är.Sammanfattningsvis vill jag säga att man måste varamycket försiktig med att i politiskt kontroversiellafrågor genom grundlagsregler inskränkariksdagsmajoritetens rätt att besluta. Omgrundlagen inskränker möjligheterna att lanseraförslag till inom viktiga områden, dåinskränker man också demokratins verkningskrets.Den folksuveränitetsprincip som vår författningbygger på blir kränkt.Herr talman! Detta är mänskligt att döma den sistaförfattningspolitiska debatt som jag deltar i härriksdagen. Därför har jag valt att ta upp till debattett par principiella frågor. Beträffandebetänkandets detaljer får jag hänvisa till tidigareinlägg under årens lopp.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan i alla delar.Anf. 7 () replik:Herr talman! Ett proportionellt valsystem kräveransvar av partierna. Det kräver att partiegoismenibland får vika för detta ansvar. Kompromissenmåste bli ett tillåtet verktyg och inte vara, som detibland är, ett skällsord. Det måste bli tillåtet förpartierna i denna riksdag att kompromissa för att fåtill stånd en kraftfull politik. Det innebär attpartierna inte till kan föra sin egenpolitik. Det är detta som skapar vårakommunikationsproblem med väljarna.Om vi nu har ett proportionellt valsystem måste vikunna övertyga våra väljare om att partiet vill ensak men att vi i den parlamentariska situationenmåste kompromissa åt det håll som vi har lovat våraväljare att vandra. Det kan innebära att vi inte nårända fram. Om partierna i någon liten utsträckninggör avkall på partiegoismen finns det enligt minmening möjligheter att bilda regeringar. Självklartär det så.Så till frågan om den blockerade handlingskraftenoch talet om att de partier som ligger strax ovanför4-procentsgränsen får alldeles för många mandat.Enligt en genomförd opinionsundersökninglär dessa ''små'' partier inte få strax avrösterna utan . De tycks få fler rösterän både och . Om det skall görasnågot för att få en stabil politik enligt den modellsom föreslår, så hamnar vi i ettmajoritetssystem som liknar det engelska. Det ärväl inget system som vi kan tänka oss. En sådansituation skulle föra oss långt tillbaka i tiden. Låtoss i stället gå ut på den politiska arenan och slåssför våra åsikter. Väljarna begriper nog mycket merän vad vi tror att de gör. Jag tror att väljarna kräveratt de som väljs in i denna riksdag tar ett ansvar föratt vi skall få en fungerande regering.Anf. 8 Tredje vice talman () replik:Herr talman! uppehöll sig utförligtvid frågan om vårt valsystem och redovisade sammaprinciper som han har talat för i denna kammaremånga . Han anser att valsystemetmåste bli föremål för en grundläggandereformering.Trots utläggning i detta ärende fickjag inget klart grepp om vad det är han vill ha. Deledamöter som befinner sig i kammaren just nu haralla sysslat mycket med författningsfrågor och ärvana vid att föra ned resonemangen på konkretnivå. Låt mig fråga : Hur skall detvalsystemet se ut som förordar? Ärvidare representativ för detsocialdemokratiska partiet när det gäller att ta bortdet proportionella valsystem såsom det nu ser ut?Det vore intressant att få besked om detta.Vad gäller de överläggningar som det inte blevnågot av lutar sig utskottets ordförande mot entidningsredaktör på , och det kanhan förstås göra. Men det är inte dennetidningsredaktör som vi diskuterar med här ikammaren. Han deltog inte i överläggningarna ochvet inte hur de gestaltade sig. Vid det tillfälle då jagdeltog i förhandlingarna gav intesocialdemokraterna någon som helst antydan omvad de ville. De talade i ungefär samma ordalagsom man gjorde i det beryktade krisbrevet. Undersådana omständigheter är det naturligtvis mycketsvårt för den som har blivit kallad till ettsammanträde av detta slag att lägga framkonstruktiva förslag.Olle beklagar att det inte blev någonutredning, men det är lätt ordnat. Centerpartietoch har avgivit en reservation till dagensbetänkande, och det enda som behövs är attsocialdemokraterna röstar för den reservationen.Då blir det en begäran från till regeringenom att tillsätta en utredning.I denna replik hinner jag inte gå in på andra frågor.Jag hoppas dock att i ett senare inlägg kunnaåterkomma till frågorna om lagprövningsrätt ochförfattningsdomstol.Anf. 9 () replik:Herr talman! Det var en våldsam avhyvling somOlle gav svenska folket, väljarna, för attde ibland behagar rösta på ett sätt som gör att detblir litet splittring här i kammaren vad gäller antaletpartier. Visst kan man stå i denna talarstol ochmoralisera över att folket inte röstar som man vill,men det skulle nog inte ens den gamle romerskesenatorn , som åberopade,göra. Han var för övrigt en gammal bitvarg som varkort och koncentrerad samt visste vad han ville.Under de senaste tio åren har det förekommit ettantal utredningar. Den första kom medanledning av en artikel av iSvenska . Han sade att det nu var dagsatt avskaffa den gemensamma valdagen. Därefter spelade han gitarr iTV och sade ett och annat, och så blev hanöverkörd av sin egen partiledning. Men skam den som ger sig. Det togs nyatag av en justitieministergrupp, och justitieministerOve -- jag har anteckningarna kvar --meddelade oss att det skulle bli en uppgörelse medskilda valdagar och fyraåriga mandatperioder. Dethela var mycket högtidligt. Tjänstemännen skrevned vad som skulle gälla och talade om ett historisktögonblick. Det gick några månader och vi frågadenär vi skulle skriva på och justeraöverenskommelsen. Då fick vi beskedet att Olofinte var med på noterna. Allt detta kan beläggas.Men skam den som ger sig. ladefram ett förslag om en folkstyrelsekommitté. Vi fickveta att man äntligen hade resonerat sig sammaninom socialdemokratin och att en nya utredningskulle tillsättas.