prot · GE09120 · 1991-05-28 00:00:00 — Detta hör alltså till deäldre projekt som BITS nu återigen skall bereda.Vad BITS kommer fram till vet jag inte . Detborde ligga närmare till hands för för mig att känna till det, eftersom hon sitter istyrelsen.Anf. 190 ():Herr talman! Den koppling som statsrådet gjordetill det projekt som det talats om var intressant. Detär inte alls så att det projektet redan är berett.Detta är i så fall en ny fråga som man skall ta itumed.Det är intressant att ansvarige för dettaprojekt i faktiskt säger att man härchansar. Man säljer linjer i innan lånenär klara och chansar på att regeringen skall släpparestriktionerna. Här har man tydligen fått sin viljafram, och jag kan bara beklaga att regeringen intehar mer av vilja att försöka stödja de mänskligarättigheterna i . Alldeles uppenbart är det såatt detta är en utomordentligt hård kommunistiskdiktatur, som man nu skall stryka medhårs.Anf. 191 ():Herr talman! Om det skulle gå att visa ett rimligtsamband mellan dessa svenska eventuellabiståndsinsatser eller andra och möjligheten att geden politiska oppositionen mot regimen framgångtycker jag att det skulle kunna vara värt attöverväga den typen av projekt. Men jag har tvågånger efterlyst på vilket sätt detta samband skullekunna finnas i just detta fall. Det förefaller som omdet inte finns något samband, och jag har svårt attförstå hur det skulle kunna finnas. Jag tycker att detär rimligt att ställa kravet på regimer av alla de slagsom våldför sig på mänskliga rättigheter att insatseri form av bistånd från och andra håll skallha någon sorts koppling till någon typ avåtaganden, medgivanden eller liberaliseringar frånregimernas sida i syfte att åtminstone i någonutsträckning förbättra förhållandena när det gällermänskliga rättigheter. Detta är ett numera allmäntaccepterat synsätt när det gäller alla andra länderän . Varför det?Anf. 192 Statsrådet ():Herr talman! Det är något underligt att manutdömer biståndsprojekt och den biståndsdialog vikan ha när vi samarbetar om projekt innan de enshar beretts av myndigheterna. Det kanske blirprecis så som säger. Det är i dagingenting som tyder på någonting annat, och mininriktning är just att vi skall använda vårtbiståndssamarbete för en dialog för att vi skallklargöra var vi står i dessa viktiga frågor. Det ärdärför vi säger att isoleringen av inte är någonväg för att förbättra demokratin i . Vibör i stället vara med och påverka, och det kan vigöra på det här sättet.Anf. 193 ():Herr talman! Jag håller med statsrådet om att viskall använda vårt bistånd till att påverka till detbättre. Men då krävs det faktiskt att det kommernågra indikationer på att det finns en viljeinriktningi att följa den vägen. Detta är definitivt intefallet när det gäller -- inga sådana signaler harkommit.Man kan då fråga sig varför skall behandlas påett annat sätt än andra diktaturer.Det är intressant att statsrådet i svaret säger att viför en fortlöpande dialog med den kinesiskaregeringen om mänskliga rättigheter. Vilkainstruktioner har då t.ex.kommunikationsministern fått? Vilka frågor skallhan ta upp vid sitt besök i ?Anf. 194 ():Herr talman! Jag tar fasta på statsrådets sistainlägg, nämligen att resultatet av den prövning somskall ske mycket väl kan bli det som jag finner varaganska rimligt mot bakgrund av vad vi nu vet. Jagutgår från att man från regeringens sida kommer attgöra sitt yttersta för att efterlysa klara tecken påförbättringar vad gäller mänskliga rättigheter iKina. Annars skall vi inte vara med om detta.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Svar på frågorna 1990/91:641 och 658 ombistånd till BangladeshAnf. 195 Statsrådet ():Herr talman! i harfrågat mig om regeringen är beredd att bidra medlivsmedelsbistånd för att lindra nöden i Bangladeshsom drabbats av den förödande naturkatastrofen.Charlotte har frågat mig om regeringen ärberedd att ge ytterligare katastrofbistånd tillBangladesh samt om förutsättningar för merdirekta katastrofinsatser av det slag som förekomvid stödet till kurderna.Officiella uppgifter talar om 140 000 döda som endirekt effekt av katastrofen. Det verkliga antaletblir förmodligen aldrig känt. Bebyggelse ochtransporter har raserats. Människor dör nu ocksåav de sjukdomar som blir följden av brist på mat,rent vatten och ordnade hygieniska förhållanden.Sverige har till att börja med avsatt 20 milj.kr. Dessa har kanaliserats via svenskaoch lokala enskilda organisationer, såsom Rödakorset, , Pingsmissionens U-landshjälp, och Proshika, och främstanvänts till akuta hjälpinsatser i form avmatdistribution, kläder, vatten ochvattenreningstabletter, mediciner och ved.De enskilda organisationerna samarbetar med denlokala administrationen och deFN-organ som sedanlänge är representerade i Bangladesh.Hjälpinsatserna har försvårats av fortsatt dåligtväder.FNs jordbruks- och livsmedelsorganisation, WorldFood Programme, utför just nu en utvärdering avhur stora skador cyklonen har åstadkommit påskörden, och vilka behov som kan förutses underåret. I avvaktan på resultatet av denna studiegenomförs ett hjälpprogram med livsmedel doneratav Världslivsmedelsprogrammet.Sverige ger ett omfattande biståndtill vilket även omfattarkatastrofförebyggande insatser. Mot bakgrund avden omfattande katastrof som drabbatsav anser jag att möjligheten att omfördela medelinom landramen bör undersökas. Vi diskuterar förnärvarande med en sådanomfördelning för att ytterligare kunna bistå demsom drabbats av cyklonen.Anf. 196 iVårgårda (c):Herr talman! Jag vill tacka biståndsministern försvaret, även om jag tycker att det innehåller välmycket av ''utvärderingar'', ''undersökningar'',''möjligheter'' osv. Det är ju faktiskt nu somhjälpen behövs -- behoven behöver kanske inteundersökas så mycket mer. Det är nu sommänniskor dör på grund av brist på det allranödvändigaste.Gång på gång inträffar naturkatastrofer eller andratyper av katastrofer. Den cyklon som drabbadeBangladesh är en av de värsta.Svältkatastrofen i och situationen förkurderna är andra exempel. Ingenting tyder på attbehovet av akutinsatser vid sådana tillfällen skallminska -- snarare tvärtom.Trots denna vetskap står världssamfundet ganskahandfallet varje gång en katastrof inträffar. Deresurser som sätts in är otillräckliga och tar alltförlång tid.Jag valde att ställa min fråga utifrånlivsmedelsbehovet, därför att detta kanske är denmest komplicerade och kontroversiella frågan. Förde flesta människor är det obegripligt att livsmedelkan vara ett överskottsproblem som detär ett stort bristproblem i stora områden av världen.Vi i anser att ökad beredskap måste till föratt ge livsmedelsbistånd i akuta situationer. Därförhar vi krävt att anslaget till livsmedelshjälp viaVärldslivsmedelsprogrammet skall ökas med 50miljoner. Vi har också föreslagit att ytterligare 50miljoner skall anslås till katastrofbistånd.Dessutom har centerpartisterna ochGunnar i föreslagit att denordiska länderna skall gå samman för attgemensamt snabbt kunna undsätta vidinternationella katastrofer. Jag vill ställa ytterligarenågra frågor:Vad ämnar regeringen egentligen göra för attomgående öka livsmedelsbiståndet till Bangladeshbåde från direkt och via internationellapåtryckningar?Kan regeringen tänka sig att öka anslaget tilllivsmedels- och katastrofbistånd?Jag återkommer med ytterligare några frågor inästa anförande.Anf. 197 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Bangladesh är nu ett land i vattnets våld. Ett avvärldens allra fattigaste länder utkämpar etttvåfrontskrig mot gigantiska naturkatastrofer.Cykloner över vräker in skyhögastormvågor, som sopar bort bostäder, djur ochmänniskor från öar och låga kuster. sättermonsunregnen och två av världens största ochoregerliga floder -- och --minst en femtedel av landets yta undervatten vid översvämningar som kostar liv och görhundratusentals människor hemlösa.Vi i den rika världen kan naturligtvis inte se pådetta utan att verkligen gå in och göra rejälainsatser.Nu gäller det den sista cyklonen som varade i niotimmar och åstadkom en oerhörd förödelse.Statsrådet hänvisade i svaret till det bistånd som viger till . Om jag inte missminner mig ärdet 145 milj.kr. Detta anslag har vi varit överensom. Jag är emellertid tveksam till en omfördelningav den landramen. Det behövs faktiskt mer pengari den här situationen. Varför då inte utnyttja denmöjlighet som statsrådet fick när man efterdiskussionerna om kurderna fattade beslutet skulle kunna ta av reserven ikatastrofbiståndet? Detta är faktiskt en katastrof,och behöver säkerligen de redanbeslutade pengarna till det som dessa var planeradeför. Efter vad jag förstår är detsysselsättningsskapande åtgärder och socialaprojekt som landramen går till. Dessa pengarbehövs i allra högsta grad också i denna situation.Det behövs mer pengar, statsrådet, och det är denmöjligheten vi i liberalerna har pekatpå.Anf. 198 Statsrådet ():Herr talman! Situationen i är jumycket allvarlig. Man skall dock inte säga annat änatt länder som som ofta är utsatta förkatastrofer har en fantastisk förmåga att återhämtasig. Man har när man undersökt läget funnit att detredan i dag finns tillräckligt med livsmedel iområdet. De fattiga människorna kanske inte hartillfälle att köpa dessa livsmedel, eftersom detsaknas pengar. Det är då fråga om det vanligautvecklingsproblemet -- fattigdomsproblemet. Meni dag behövs det alltså inte något tillskott avlivsmedel utifrån. Detta är inte det storaproblemet.Hjälparbetet i är nu inne i sin andra fas,där det mera handlar om att bygga upp det somförstördes i samband med katastrofen. Då tyckerjag inte att det är särskilt konstigt att vi precis närvi går in i förhandlingar med den bangladeshiskaregeringen om samarbetsprogrammet för detkommande året pekar på att där det finnsreservationer i det samarbetsprogrammet kan dessaanvändas för att faktiskt göra mera när det gällerräddningsarbetet och återuppbyggnadsarbetet. Detär alltså inte så att vi därmed drar in på andraprogram, utan det är naturligtvis de pengar somfinns till förfogande som vi använder till detta. Ochdet är det som vi i första hand vill titta på. Sedan fårvi naturligtvis titta överallt var det finns förreservationer för att göra ytterligare insatser närdet gäller katastrofhjälp i och i andraländer.Anf. 199 ():Herr talman! Jag hoppas att jag kan ta fasta på detsom statsrådet nu sade, nämligen att det förutsätteratt denna omfördelning inom landramen inteinnebär att andra viktiga projekt som är planeradei krymps.Detta är onekligen en katastrof av en omfattningsom vi har svårt att över huvud taget föreställa oss.Jag läste att hamn var helt förstörd, attäven flygplatsen är förstörd och att hela hamnen ärfull av sjunkna skepp. Det finns inte heller någramöjligheter att få TV, satelliter eller andrakommunikationer att fungera.Jag tycker att det är viktigt att vi också funderaröver vad vi kan göra på längre sikt.Harry Bökstedt skrev i isöndags att det är viktigt att man gervarningssignaler vid sådana här katastrofer iBangladesh och att man kanske också ger möjlighettill byggande av båtar som människor skulle kunnaanvända eller att ge dem möjlighet att komma upppå . Har statsrådet funderat vidare på vadvi på kan göra för ?Anf. 200 iVårgårda (c):Herr talman! Det är tillfredsställande att höra attdet nu skulle finnas tillräckligt mycket livsmedel iBangladesh. Jag hoppas att det verkligen är på detsättet. Jag undrar då om medverkar till attdet blir en rättvis fördelning av dessa livsmedel, såatt de kommer alla människor till del.Jag vill även haka på det som angående artikeln i isöndags. Där kritiseras starkt den inriktning avbistånd som planeras. Man tänker bygga vallarför floderna . Det görman med avsikten att skydda städerna, att skyddakapital och att skydda de stora jordägarna, medanman lämnar de allra fattigaste som bor utefterkusterna åt sitt öde. Det är ganska ohyggligt attbiståndsmedel används på det sättet. Allt flerexperter börjar nu ifrågasätta detta.Jag skulle vilja fråga om skulle kunnapåverka på ett sådant sätt att biståndet får en sådaninriktning att de fattigaste skyddas.Anf. 201 Statsrådet ():Herr talman! Hela vårt bistånd till Bangladeshinriktas på att hjälpa de fattiga. Det finns knappastnågot annat land där inriktningen av det svenskabiståndet på de fattiga är så påtaglig som iBangladesh.I dag är inte det allra viktigaste att man gerytterligare livsmedelshjälp, utan nu handlar detom, vilket båda frågeställarna var inne på,förebyggande insatser och naturligtvisåteruppbyggnad. Då tror jag att inte är detallra viktigaste för den här gruppen av människor.För dessa människor är det viktigast att man fårfram cyklonskydd. Det kan vara fråga omskogsplanteringar och över huvud taget effektivarevarningssystem. Det är sådana förebyggandeåtgärder som är väsentliga. I fråga om detta tyckerjag att alla biståndsgivare skall göra sin insats ochvara med och hjälpa till med detta. Sedan kan vallarvara något som också kan ha betydelse i andra delarav landet. Och det byggs faktiskt inom ramenför det svenska programet som en del avlandsbygdsutvecklingssektorn.Anf. 202 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får uppmana de som deltar i frågedebatten atthålla sig inom de angivna tidsgränserna.Anf. 203 iVårgårda (c):Herr talman! Det kan naturligtvis vara på det sättetatt behövs i det här området. Detta är jumycket komplicerat. Men det är intressant när manfrån fler och fler experter får rapporter i vilka detplanerade biståndet ifrågasätts. Då är det mycketviktigt att går in och försöker påverka så attdet verkligen blir skydd för de fattigastemänniskorna som bor i de låglänta delarna.Jag tog upp en fråga i mitt inledningsanförande somgällde inrättandet av en nordisk katastrofstyrka.Jag skulle vilja fråga statsrådet om hon kan tänkasig att medverka till inrättandet av en sådan för skall kunna rycka ut snabbare vid sådanatillfällen.Anf. 204 ():Herr talman! har vi alla tre pekat på deoerhörda behov som vi är övertygade om finns iBangladesh. Och skulle jag vilja ge statsrådetrådet att ytterligare fundera över om det inte voreklokt att utnyttja det bemyndigande som statsrådethar att ta av reserverna för katastrofbidrag och setill att kan ge mer pengar nu.Jag har sett en sammanställning där det framgår attSverige har gett 20 miljoner. Vårt grannland Norgehar gett 45 miljoner. Det finns ett behov på 18miljarder enligt vissa beräkningar. Detta ärangeläget, statsrådet!Överläggningen var härmed avslutad.34 § Svar på fråga 1990/91:671 om biståndet tillEtiopienAnf. 205 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att åter förnya biståndskontraktetmed den etiopiska regeringen när detta nu löper ut.Som helt riktigt påpekar i sin fråga ärsituationen i mycket komplicerad. Av alltatt döma pågår fortfarande strider i huvudstadenAddis Abeba. Viktiga punkter såsompresidentpalatset, radion och flygplatsen förefalleratt kontrolleras av det Etiopiska folketsrevolutionära demokratiska front (EPRDF), menfickor av motstånd förekommer alltjämt.Den följer noga den fortsattautvecklingen i landet. Förutsättningarna för enförlängning av pågående svenska biståndsinsatserkommer att prövas så snart läget har klarnat. Tillsvidare anser jag att vi bör avvakta med beslut omdet fortsatta samarbetet med Etiopien.Svältsituationen i förvärras . Det ärdärför mycket angeläget att situationen i landetstabiliseras så att hjälpinsatser för drabbadegrupper kan återupptas. Regeringen har undervåren beslutat om ett flertal katastrofinsatser iEtiopien och avser att ha hög beredskap för detfortsatta arbetet.Anf. 206 ():Herr talman! Jag ber att få tacka biståndsministernför svaret på min fråga. Biståndsministern har juredogjort för bakgrunden och anledningen tilldenna fråga.Vi får hoppas att de fredssamtal som inletts iLondon mellan gerillagrupperna och den etiopiskepremiärministern leder till vapenvila och såsmåningom också kanske fred mellan de stridandeparterna och ett slut lidande för detetiopiska folket. Men hjälpbehovet i landet är nustort, och det krävs mycket hjälp för att man skallkunna avvärja och lindra svärtkatastrofen.Biståndsministern påpekar också attsvältsituationen förvärras dag för dag.Är biståndsministern, med tanke på dagens osäkrapolitiska situation, nu beredd att medverka till attde 100 miljoner som har avsatts inom landramen förutvecklingssamarbete kan användas för akutnödhjälp och humanitära insatser? Vi måstenaturligtvis ha en beredskap i kommande budgetför att kunna återuppta vårt biståndssamarbetemed en framtida demokratisk etiopisk regering, enregering som, i motsats till den nuvarande, harrespekt för mänskliga rättigheter.Anf. 207 Statsrådet ():Herr talman! Jag föreslog attvi skulle minska biståndsramen till från145 till 100 milj.kr. för att just få utrymme förkatastrofinsatser och förebyggandekatastrofåtgärder. Vad vi nu har kvar är långsiktigaprogram som skulle skadas väldigt mycket om manavbröt dem, vilket sade. Och det skullei så fall ske , eftersom avtalet dålöper ut. Det skulle exempelvis skada barnen iskolorna, där i hög grad medverkar, osv.Jag är inte säker på att det är det lämpligaste attgöra. Jag utgår ifrån att vi inom katastrofanslagetkommer att ha utrymme för de katastrofinsatsersom kan behöva göras och som skulle kunna vidtas.Förhoppningsvis gäller detta ocksååteruppbyggnadsverksamheten.Anf. 208 ():Herr talman! Jag får tacka för det svaret. Det låterlovande för det etiopiska folket. Man jag villsamtidigt fråga: Är det möjligt att bedriva ettlångsiktigt hjälparbete i dagens ?Anf. 209 Statsrådet ():Herr talman! Hur det är just eller just nu ärnaturligtvis omöljigt att svar på. Vi får se om lägetklarnar och hur vi dåskall hantera situationen. Vi står alltså inför ett lägedär vi skall ha överläggningar i biståndsfrågor medden regering som skall företräda underden kommande månaden. Vi får se vilka vi har atttala med.Anf. 210 ():Herr talman! Det är just det som är problemet. Vifår se vilka regeringen har att tala med. Det verkarju som om det inte skulle finnas någon regeringkvar. Om det inte finns någon part att förhandlamed, är biståndsministern då beredd att sätta indessa pengar där de så väl behövs, dvs. inomkatastrofanslaget?Överläggningen var härmed avslutad.35 § Svar på fråga 1990/91:669 om fördelningenav medel för ökad kvinnorepresentation tillpolitiska uppdragAnf. 211 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig hurjag motiverar att projektpengar för ökadkvinnorepresentation som hon ser det så ensidigtkanaliseras till politiska intressen som står mignära.Jag vill först redogöra för bakgrunden till denprojektverksamhet som har pågått föratt öka andelen kvinnor i styrelserna för de statligaorganen.På grundval av betänkandet (SOU 1987:19)Varannan Damernas föreslog regeringen ipropositionen om jämställdhetspolitiken inför 90-talet (prop. 1987/88:105) att konkreta tidsbestämdamål för andelen kvinnor i statliga organ skulle sättasupp. För att underlätta för nominerandeorganisationer att öka andelen kvinnor bland sinaföreträdare i de statliga organen föreslogs också attmedel skulle avsättas för en treårigprojektverksamhet.Under de senaste tre budgetåren har såledesriksdagen avsatt 3 milj.kr. att användas förolika projekt. Syftet har varit att i enlighet medpropositionen få fram nya och okonventionellametoder för att öka andelen kvinnor i statligastyrelser och kommittéer på central och regionalnivå. Intresset för projektverksamheten har varitstort, och ett betydande antal organisationer, bl.a.politiska och fackliga, har beviljats medel för attinom sina resp. organisationer arbeta för att påolika sätt främja en ökad kvinnorepresentation.Totalt har ansökningar för över 62 milj.kr. kommitin under treårsperioden.Utformningen av projektverksamheten har skett isamråd med de organisationer som ingår ijämställdhetsrådet. Rådet har också berettsmöjlighet att lämna synpunkter på ansökningarnainför varje beslutsomgång.Låt mig nu närmare redogöra för fördelningen avprojektmedel vid det senaste ansökningstillfället.Totalt kom 25 ansökningar in, vilket var betydligtfärre . Endast ett mindre antalansökningar innehöll förslag till nya ochokonventionella metoder för en ökadkvinnorepresentation. fördelade jag,efter att ha berett jämställdhetsrådet tillfälle att synpunkter på ansökningarna, drygt 1 milj.kr.till åtta angelägna projekt.Margit frågar nu om skattepengar skallkunna nyttjas på ett sätt som enligt hennesuppfattning flagrant gynnar en viss politiskpartigruppering i anslutning till riksdagsval ochkommunala val.Svaret på fråga är självfallet nej.I själva verket förhåller det sig så att de politiskariksdagspartierna somprojektverksamheten har pågått har erhållitsammanlagt 2,6 milj.kr. för att öka sinkvinnorepresentation. T.ex. har , moderata samlingspartiet, erhållitsammanlagt , . Socialdemokraterna har erhållitsammanlagt . De borgerliga partierna harsåledes fått mer än 1,5 milj.kr. för att öka sinkvinnorepresentation.Det är glädjande att kunna konstatera att andelenkvinnor i de statliga organen har ökat från år1986 till . Det finns således godaförutsättningar för att det uppsatta målet om 30 %kvinnor skall kunna nås under år 1992.Anf. 212 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret.Det finns en gammal sentens som säger att Caesarshustru aldrig får misstänkas, dvs. att man aldrigskall misstänka att det inte har funnits goda motivbakom, t.ex. fördelningen av pengar. Jag skullefaktiskt vilja fråga statsrådet: det inte litetobetänksamt att fördela de här pengarna så nära envalrörelse som , i synnerhet som det blevden här litet sneda fördelningsprofilen?En annan reflexion som jag gjorde när jag lästesvaret gäller bedömningsgrunderna. Jag vet sedangammalt att det alltid är svårt att görabedömningar. Man är alltid litet subjektiv, menman skall alltid sträva efter att vara objektiv. Isvaret står det: ''Totalt kom 25 ansökningar in,vilket var betydligt färre . Endast ettmindre antal ansökningar innehöll förslag till nyaoch okonventionella metoder för en ökadkvinnorepresentation.'' Jag tycker att det skullevara mycket svårt att ha denna bedömningsgrund.Huvudsaken är väl att man använder bra metoder,om man vill uppnå sitt syfte. Vi är överens om skall vara rädd om skattepengar, men efter attha läst det här papperet är jag inte riktigt säker påatt det är fråga om den bästa användningen avskattepengar. Statlig verksamhet är någontingmycket allvarligt. Vi måste hitta de mestkompetenta personerna oberoende av kön, ålder,socialklass, religion osv. Jag ställer mig litetfrågande till om man är bra bara för att man ärkvinna. Många kvinnor är mycket bättre än män,men jag tycker att urvalsmetoden är litetegendomlig.Anf. 213 Statsrådet ():Herr talman! Jag föredrar att med tystnad förbigåde sista anmärkningarna från . Visom arbetar med jämställdhetsfrågor vet att manfår höra det där från olika håll. Det är det som oftasätter käppar i hjulet för jämställdhetsarbetet.Man kan naturligtvis tycka att det här inte är deträtta sättet att använda statliga pengar på. Det ärriktigt att det är en grannlaga uppgift att dela utprojektpengar. Här har emellertid allt skett heltöppet. Det finns tillgång till alla handlingar, och jagskall med glädje med gå igenomhur ansökningarna såg ut och också beskriva dekriterier som vi har använt oss av.Låt mig bara i korthet redogöra för vilka riktlinjeroch kriterier som också jämställdhetsrådet hargodkänt. Här har varitrepresenterade av två ledamöter, som har varit medoch diskuterat och godkänt det hela.Syftet är att pröva nya och okonventionellametoder och arbetsformer i projektet.Ansökningar från de politiska partierna, deraskvinnoförbund och arbetsmarknadens parter harprioriterats. Det skall vara led i en långsiktigstrategi, och det skall vara ett åtgärdsinriktatförändringsarbete, som kan ingå i denordinarie verksamheten. Det skall spridasinformation om försöken, och man skall lämna enslutrapport. Detta innebär att medel inte harbeviljats för så att säga normalt jämställdhetsarbetesom bedrivs i olika organisationer, inte heller förenstaka kurser eller konferenser. Det har i så fallkrävts långsiktiga utbildningar.