prot · GE09113 · 1991-05-16 00:00:00 — Dessutom måste man, som jag sadetidigare, även inom andra politikområden ta sittansvar vad gäller regional utveckling.Exempelvis har arbetsmarknads-, närings-, trafik-,utbildnings- och forskningspolitik en mycket storbetydelse när det gäller att skapa regional balans.Förra årets beslut om regionalpolitiken innebar attdet blev färre stödformer och lägresubventionsnivåer när det gälldelokaliseringsbidrag till byggnader ochmaskininvesteringar -- som hade varit vanligastförekommande. En ny stödform tillkom i stället --utvecklingsbidrag -- avsedd för immateriellainvesteringar, s.k. mjuka investeringar. Den härstödformen var faktiskt mycket efterfrågad blandmånga småföretagare.Nu föreslår regeringen att begreppet stödberättigadverksamhet skall vidgas till att även om fatta ideellaorganisationer och intresseorganisationer i de falldessa utlokaliseras från . Förslaget omdenna förändring ställer sig även utskottet bakom.En del av företagsstöden har det varit myckendiskussion om . Det gäller då nedsättningenav sociala avgifter. Det här har förekommit som enförsöksverksamhet i under ett antal åroch gäller numera i hela stödområde 1.Nedsättningen gäller privat verksamhet samt denstatliga affärsverksamheten. Undantagna är detunga basnäringarna samt jord- och skogsbruk,fiske, rennäring och sådan privat verksamhet somkan sammanfattas som lokal service.Vid fjolårets ärendebehandling uttalade sigmoderaterna och i en reservation ochcentern i en annan för att avgiftsnedsättningenskulle omfatta all privat verksamhet. Skillnaden i årär den att man nu har enat sig i en reservation, somalltså är gemensam för alla de tre borgerligapartierna. Det är för övrigt den enda gemensammaborgerliga reservationen av alla de 66 reservationersom är fogade till det här betänkandet.När de borgerliga diskuterar sociala avgifter fårman ett intryck av att det handlar om pengar somarbetsgivarna, tyngda under skatteoket, måsteinleverera till statskassan. Men sanningen ärfaktiskt den, och det vet var och en som någon gångvarit med vid löneförhandlingar, att det här ärpengar som avräknas innan man börjar diskuterafördelning i form av löneförhöjningar. Det är våragemensamma slantar som avsätts för att ge osstrygghet vid sjukdom, arbetslöshet, pensioneringosv. Därför bör vi handskas litet varsamt med dessanedsättningar. Varje krona som inte inlevereras tillsystemet innebär att det krävs en finansiering pånågot annat sätt om vi skall kunna garanteratryggheten. Eller kan det vara på det sättet att deborgerliga vill urholka systemet för att förberedaför ett systemskifte -- för en övergång från engemensam trygghet, lika för alla, till individuellaförsäkringar för vilka vars och ens plånbok bliravgörande? Om det är på det sättet, säg det då raktut! De borgerligas förslag vad gäller nedsättningenhar inte tidigare fått stöd, och jagförutsätter att så blir fallet även i dag.Stödärenden kan avgöras på tre olika nivåer: avregeringen, av statens industriverk eller avlänsstyrelserna. höjdesbeloppsgränsen för länsstyrelsernas beslutanderätt.Det blev en höjning från 12 till 15 milj.kr.Regeringen har med verkan från den 1 februari1991 höjt beloppet till 20 milj.kr. och hemställer nuom att godkänner denna åtgärd. Detligger helt i linje med många motionsyrkanden omen delegering och ett större ansvarstagande ute ilänen. Utskottsmajoriteten anser attbeloppsgränsen är väl avvägd och tillstyrker såledesnär det gäller denna åtgärd. yrkar i sinpartimotion på en gräns vid 25 milj.kr., och centernföreslår i en kommittémotion att gränsen skall sättasvid 30 milj.kr. Dessa två partier har senare i engemensam reservation enats om en beloppsgränsvid 30 milj.kr. Jag anser inte att det harframkommit några skäl som motiverar enytterligare höjning. Vi måste betänka att det underen än har skett en höjning från 12till 20 milj.kr.Herr talman! För att fördela det regionalpolitiskastödet och för att i övrigt styra samhälletsregionalpolitiska insatser har vissa delar av landetklassats som stödområde. Denna metod haranvänts alltsedan det regionalpolitiska stödetinfördes. beslöt om en ny permanentstödområdesindelning . Beslutethandlade om en begränsning från tre permanentaområden till två områden. Vid sidan avinplaceringen i permanenta stödområden harregeringen möjlighet att inplacera en kommun medstrukturomvandlingsproblem i tillfälligtstödområde.Trots att vi nu ser en avmattning när det gäller dengoda konjunktur som har rått på arbetsmarknadenfår vi inte rusa i väg och rycka sönder den indelningi stödområden som gjordes . Principen attstöden skall koncentreras till de områden som mestbehöver stöd gäller i allra högsta grad i år.Det finns , liksom det har funnits , enlång rad motioner med krav på inplacering av nyaorter och kommuner i stödområde. Men entillstyrkan beträffande alla dessa krav skulle barainnebära att det inte skulle bli någon effektnågonstans. Den summa pengar som vi har attfördela blir ju inte större. I stället är det så, att detblir fler som skall dela på den summan.Beträffande partierna är det som vanligt centernsom vill utöka stödområdet mest. Varje gång jaglyssnar på förundras jag över atthan inte är beredd att ställa upp på att de som harde största problemen faktiskt skall ha det störstastödet.När vi behandlade den här frågan gjordeutskottet ett speciellt uttalande. Det gällde ,, och Älvsby kommuner. Vi ansågatt regeringen välvilligt skulle bedöma ansökningarfrån de här kommunerna om företagsstöd. Vi ansågockså att en högre stödprocent skulle kunnabeviljas än vad som normalt utgår i stödområde 2.Som läget är tycker vi inte att situationen harförändrats på dessa orter på ett sådant sätt att ettändrat ställningstagande från vår sida skulle varamotiverat.Folkpartiet och begär i en gemensamreservation att regeringen initierar en översyn avstödområdesindelningen. Man anser att den nyaindelningen har tillkommit utan närmareöverväganden. Det har varit svårt att förutse ochförebygga alla problem som skulle uppkomma,skriver man.Men utskottsmajoriteten har den bestämdauppfattningen att en stödområdesindelning måsteligga fast för att det skall varamöjligt att se om de effekter som man hade tänktsig verkligen har uppnåtts.Låt mig innan jag lämnar detta avsnitt omstödområdesindelningen göra ett litet påpekandeom ett fel som jag har upptäckt i betänkandet. Mittpå s. 34 under rubriken , däruppräkningen av de kommuner som tillhörstödområde 2 startar, har även kommuner iVästerbotten följt med. Nog för att ärstort, en fjärdedel av yta, men vi skall väländå inte lägga under oss . ,, , delar av och Vindelnskommuner, som finns med i denna uppräkning,tillhör län.Herr talman! En mycket stor del av de motionersom behandlas i detta betänkande avser insatser iregioner och län. Jag har sagt attregionalpolitiken inte ensam kan klara av att lösaalla problem, utan alla politikområden måstekänna sitt ansvar för regional utveckling. Mångamotionskrav handlar om infrastrukturellasatsningar och arbetsmarknadspolitiska satsningar,vilka är exempel på att andra politikområden måstevara med och ta ett regionalt ansvar.Vad gäller arbetsmarknadspolitiken, som pågrund av konjunkturavmattningen är så angelägen,får i samband med behandlingen avkompletteringspropositionen ta ställning tillkraftfulla åtgärder för att möta en stigandearbetslöshet.En del av kraven om åtgärder i länen ochsamverkan mellan län är sådant som länsstyrelsernai dag med sin friare användning av resurserna självakan ta tag i.Sammanfattningsvis kan man säga attutskottsmajoriteten står fast vid sin uppfattning omhur den regionala problembilden ser ut och ävenhur resurser skall styras utifrån den grundligagenomgång som gjordes . Oppositionen harinte heller så mycket nytt att komma med. Derasmotioner, som sedan har fullföljts medreservationer till betänkandet, innehåller mångagamla krav som upprepats år efter år.Herr talman! Jag yrkar bifall tillarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 13 ochavslag på de reservationer som här har yrkats bifalltill.Låt mig avsluta med att påstå att något alternativtill socialdemokratisk regionalpolitik inte finns.Börje har gjort ett försök till enredovisning av alternativ. Men, Hörnlundlille, det handlar ju inte om alternativ. Dethandlar om den borgerliga regering som är tänkt attkomma och vilket alternativ den har. Såvittjag kan förstå är det numera fyra partier som skallsitta i den regeringen. Hur ser detta alternativ ut?Det är det alternativet som skall ställas mot detsocialdemokratiska.Detta betänkande talar sitt tydliga språk. Det finnsen enda gemensam borgerlig reservation, och denhandlar om nedsättning av sociala avgifter.För regionalpolitikens skull och framför allt för deregioner och människor som är beroende av enfungerande regionalpolitik är det nog tryggast attdet är en socialdemokratisk regering som utformarden. Tro mig, som norrbottning vet jag vad jag talarom.Anf. 16 () replik:Herr talman! Utskottets företrädare hade smugitin en liten brasklapp från ett förstamajtal här motslutet, hörde jag. Det må vi väl stå ut med, men detkänns litet patetiskt när hon talar om att vi har enregering som man kan förlita sig på.Verklighetsintrycket är annars att vi har en regeringsom inte bara är trött, utan nästan slutat regera.Den reagerar enbart. Det är väl att den gör det ochställer upp på ett och annat som man tidigare varmotståndare till. Men man driver självfallet intepolitiken, inte ens regionalpolitiken.De beslut som vi fattade som om och de förbättringar som då genomfördes,var inte ett resultat av regeringsförslag. Det varoppositionen som förde fram de länsanslag som viförstärkt över åren. Det var vi som såg till att någrautslängda kommuner i och Dalslandkom med i stödområdet. När det gällernedsättningen av de sociala avgifterna, har man nuäntligen ändrat till en rimlig modell. Det är det inreområdet i skogslän som får njuta avdenna nedsättning. Det är inte socialdemokratiskaförslag som har förts fram, utan de kommer frånoppositionen.Sedan sade att vi är samstämda närdet gäller målen och målbeskrivningar. Det ärriktigt, och det är bra när det gäller miljöfrågor,arbetsmöjligheter och bostäder. Men det är intebara målen som ligger fast, socialdemokraternasitter fast i några saker. Det ena ärmonopoltänkandet, som drabbar kvinnornasärskilt hårt och där vi har ett praktiskt yrkesförbudgenom att de inte ges chansen i arbetslivet. Detfinns ett koncentrationsarv i densocialdemokratiska politiken som gör sig påmint,inte minst socialdemokraterna var iopposition och här i kammaren krävde: Tillväxtenär nu för svag i storstadsområdena, den måstekraftigt förbättras. Detta blev ett regionalpolitisktbeslut som vi då fattade. Här gäller nog att se uppså att det inte blir för mycket av s-politik.Monica var förbluffande överraskad överatt vi också tog upp andra områden. Men det är juvad socialdemokraterna själva skriver ibetänkandet. Man räknar upp sex områden som ärviktiga för regionalpolitiken:arbetsmarknadspolitik, näringspolitik,forskningspolitik, livsmedelspolitik och poltiken påskatteområdet. Dessa områden har utomordentligtstor betydelse för strävandena att skapa regionalbalans. Problemet är att ingen i regeringen har tagitfasta på detta och samordnat politiken. Det skall blimycket intressant när statsrådet här senarekommer att redovisa hur det har gått med dennasektors övergripande samordning. Superministernfår gärna berätta vad som egentligen är på gång idessa frågor.Anf. 17 () replik:Herr talman! Etthuvudnummer hos raden av regionalpolitisktansvariga ministrar har varit denstatssekreterargrupp som skulle samordna depolitiska områden som nyligenredovisade till positiva resultat. När detta inte skermåste man självfallet föra saken på tal. Annars blirdet som sade 1964:Regionalpolitiken är den lilla rännil som gårtillbaka. Det är mycket bättre att politiken i stortfungerar. Då kan dessa resursområden avstå denlilla rännil som går tillbaka.Jag har lust att fråga : Är MonicaÖhman lika ointresserad av återbäring avvattenkraftsvinsterna som hennes regering är? Närvi satt tillsammans i utredningen var vi likaintresserade.Sedan säger att vi har flerkommuner som vi vill skall komma under denregionalpolitiska kappan. när vi fattadedetta beslut lämnades några kommuner utanförvilka har klart sämre förhållanden,regionalpolitiskt och befolkningsmässigt, med högarbetslöshet osv., än de kommuner som kom in isystemet.Jag tror att det är mycket viktigt att vårdaregionalpolitiken som en rättvisefråga för att viskall få bredd och en riksdag som sluter upp förrättvisa åt hela landet. Bodde jag i ,, skulle jag vara mycket noga medatt slå vakt om principen att få hela attsluta upp bakom dessa rättvisefrågor. Annars kandet bli litet jobbigt i ett övergångsskede.Anf. 18 () replik:Herr talman! citerar urpropositionen, s. 25, där det står att det äroroväckande med de balansproblem somfortfarande finns.Läser man litet längre upp under samma avsnitt ominriktningen av regionalpolitiken står det att''politiken skall främja en rättvis fördelning avvälfärden mellan olika delar av landet, enbalanserad befolkningsutveckling''. Då är frågan:Har vi uppnått de mål som uttryckts så vackert?Tittar man tillbaka på de regioner som har haft problem med en sviktandebefolkningsutveckling, där de boende blir allt äldreoch där arbetstillfällena försvinner, så har det intevarit en lyckad satsning. De målmedvetnasatsningarna har uteblivit. Vi anser att det har variten viss ryckighet, bl.a. i de olika stödformer somMonica räknade upp. Det har varit en vissryckighet när det gäller stödområdesindelningenoch länsanslagens storlek.Något som vi diskuterade förut, men som harförsvunnit i den här delen är transportstödet somman också har begränsat eller ryckt undanmöjligheterna för.En annan sak som tas upp i propositionen ärkvinnornas situation i de utvalda delarna. Man talarom likvärdighet, möjligheterna för kvinnor att bo iglesbygd, möjligheterna att få en jämn ochlikvärdig service m.m. Detta går inte ihop med denpolitik som förs, framför allt från regeringens sida,med inskränkningar, neddragningar av denoffentliga sektorn. Vi vet att den offentliga sektornhar tagit emot arbetskraft, framför allt kvinnor, närdet varit neddragningar och när industrin har haftproblem. Den delen minskar man nu genomindragningar och neddragningar av den offentligasektorn, kommunernas skattestopp osv. Dettadrabbar framför allt kvinnor i glesbygd.Tittar vi på den statistik som finns med ibetänkandet ser vi att befolkningsutvecklingen inteär så gynnsam i de kommuner och regioner somhaft problem.Anf. 19 (m)replik:Herr talman! slog fast att denekonomiska politiken spelar en central roll för heladen regionala utvecklingen. Jag tycker att det är ettriktigt synsätt.Det måste vara utomordentligt bittert, MonicaÖhman, att som företrädare för ett krympanderegeringsparti notera hur varselstatistiken skjuter ihöjden. Antalet varsel för är över 400 %högre än för motsvarande månad . Över12 000 personer är varslade. Antalet konkurser harökat . Fler och fler människorarbetar i företag där osäkerheten ökar. Finns detalternativ, frågar . Ja, moderatasamlingspartiet och liberalerna harpresenterat ett program -- Ny start för . Detär en förträfflig utgångspunkt för framtidsinriktadpolitik.Monica var litet irriterad över att hon fickså få frågor. Jag skall försöka att göra henne på litetbättre humör. Jag skall ställa ett par frågor. Jagkommer att uppfatta det på det sättet att uteblivnasvar eller icke tillräckliga fördelas tillindustriministern. Någon av er får chansen attsvara.Herr talman! sade i sitt inlägg attandra politikområden måste ta sitt ansvar för denregionala utvecklingen. Det tycker jag är en riktigutgångspunkt. Det råder en väldig samstämmiguppfattning om detta.Jag har några frågor. Det innebär att MonicaÖhman har möjligheter med benäget bistånd frånindustriministern att svara. av detslutgiltiga rotnettot går i skatt under entillväxtgeneration. På vilket sätt gagnasskogsbruket och därmed landsbygden och demänniskor som bor där av en skogsvårdsavgift?Min utgångspunkt är nämligen: Utan ett lönsamtskogsbruk -- ingen levande landsbygd . Denförsta frågan är alltså: På vilket sätt gagnar dettalandsbygdsutvecklingen?Den andra frågan är: På vilket sätt gagnar enborttagen kvittningsrätt kombinationssysselsättningsmöjligheterna? Jag har litet svårt attbegripa det när man har avskaffat kvittningsrätten.Anf. 19 a TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får erinra om att replikgäller anförande.Anf. 19 b (m):Herr talman! Sedan vill jag fråga utbildningspolitiken: På vilket sätt gagnar detregionerna och landet i dess helhet att kanske10 000 unga människor inte får börja sinhögskoleutbildning på grund avsocialdemokraternas motstånd mot moderatasamlingspartiets förslag? Förslaget innebär att manökar antalet platser i de regionala högskolorna ochuniversiteten.Anf. 20 () replik:Herr talman! Låt mig börja med . Jag är inte inte alls besviken på att jaginte fått många frågor av mina herrarmeddebattörer.Däremot vill jag påpeka att det inte var det storapolitikområdet som var vår huvuduppgift . Vårhuvuduppgift var att diskuteraarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 13. Manställer alla frågor till industriministern, eftersomhan råkar vara här, utan att veta om han över huvudtaget tänker gå in i debatten. Jag har många gångeri denna kammare hört oppositionen klaga över attministrarna inte är här, och att de inte visar intresse.Nu är industriministern här, och jag vet inte ens omhan tänker gå in i debatten. Det var därför jaggjorde detta påpekande.Jag tillhör mitt parti med stolthet. Krympande ellericke krympande. Det hör inte till saken.Det gör mig ännu mer bedrövad när jag tar del avprogrammet Ny start för och ser vadfolkpartiet och tillsammans tänktåstadkomma. Inte minst bedrövad blir jag när detgäller det som sägs om skatteområdet. Det voreärligare att redovisa hur detta kommer att drabbaenskilda människor och hur detta kommer attdrabba regionalpolitiken och de människor sombor ute i våra bygder.Sedan vill jag ta upp de frågor som ställde. Jag anser att de frågor somställdes är frågor där ochutskottet måste tas sitt regionala ansvar. Vi kaninte, bara för att vi har regionalpolitiken som enövergripande fråga ta över alla dessa frågor. Demåste behandlas i resp. departement. Jag tänkerfaktiskt inte svara på frågor om vare sigskogsvårdsavgifter, kvittningsrätt eller utbildning.Jag tycker att departementen skall ta ansvar fördetta.Elver sade att vi skulle tacka oppositionenför det resultat som vi fick . Jag vill påstå attdet inte har spelat någon roll på vilken nivålänsanslaget har lagts. Detta är en fråga däroppositionen har förenat sig för att kunna geregeringen en liten knäpp på näsan. Jag tycker attElver inte skall ta till sig mycket av det somfanns i betänkandet . Det var jag, BörjeHörnlund, och var med i en regionalpolitisk utredning innanbetänkandet kom till, och det är vi som kan ta delav den äran.Anf. 21 (m)replik:Herr talman! Det är bra med klara enkla besked.Utskottets talesman är inte beredd att ta ansvaretatt svara på frågor om sådant som påtagligtpåverkar den regionala utvecklingen ochframtidstron i landet. Det är en klar signal tillindustriministern att vara beredd att besvarafrågorna efter den redovisning som skall ges härklockan 14.30. Man har tydligen gjort upp denärendefördelningen.Låt mig då bara erinra om vad frågan gällde. Påvilket sätt anser då statsrådet attkvarhållandet av skogsvårdsavgiften på 0,8 %gagnar svenskt skogsbruk ochlandsbygdsutvecklingen? Och hur är det med de10 000 ungdomar som på grund av ert rigidamotstånd inte får möjlighet att börja på högskolan?Hur gagnar det den regionala utvecklingen i vårtland?En annan fråga som jag vill påminna om är: Hurgagnas generationsskiftet i småföretagen av denförmögenhetsskatt som tas ut på arbetandekapital? Bedömer industriministern att denna skattöver huvud taget har någon betydelse försmåföretagens möjligheter att föras över till en nygeneration? Eller har alla dessa tusentalsföretagare fel som anför att detta är väldigt stortproblem?Jag skall åka hem till och säga attindustriministern begriper inte detta. Han tyckeratt ni pratar strunt. Eller är det så attindustriministern delar deras uppfattning men intehar kurage -- av fördelningspolitiska skäl ochannat -- att genomföra en reform somindustriministern tycker är nödvändig?Monica har valt att inte svara på ett antalfrågor som är vitala för regionalpolitiken ochutvecklingen i landet. har industriministernmöjlighet att lägga en del kort på bordet.Anf. 22 () replik:Herr talman! Jag får ändå notera en nyhet, för attinte säga innovation, i replik. Hontar stor ära av att ha tillhört regionalpolitiskautredningen och anser att den skulle ha utfört ettsådant storverk.Den utredningen var väl närmast ett ofullbordataktstycke, där det brast på väldigt många punkter.Inte minst förslaget till stödområdesindelning hadeju fjolårets riksdag anledning att korrigera, och detfinns nu krav på ytterligare översyn av den delen.Monica och socialdemokraterna ges ingenro för att de har misskött frågan om länsanslagengenom åren så mycket. Vi från oppositionen, somhar varit med om att driva fram en rimligare tingensordning för att ge bättre möjligheter lokalt ochregionalt, kan ändå känna oss rätt tillfredsställda.Jag har ännu inte träffat någonlänsstyrelseföreträdare som inte har varit glad ochtacksam för att vi har givit regeringen nederlag pådessa punkter.Sedan är stolt över att varasocialdemokrat. Den stoltheten skall naturligtvisingen förta henne.Anf. 23 () replik:Herr talman! Jag har stor förståelse för att MonicaÖhman har litet svårt att hinna med alla oss karlar.Därför skall jag yttra mig väldigt kort.Kan tänka sig att liksom i denregionalpolitiska utredningen kraftfullt arbeta fören återbäring av vattenkraftsvinsterna? Är MonicaÖhman i den frågan nöjd med regeringensagerande?Anf. 24 () replik:Herr talman! Låt mig börja med att hålla medMonica om en sak. Jag delar uppfattningenatt industriministern skall kunna sitta här ikammaren och lyssna på debatten utan att delta.Det är hans rättighet att göra det. Jag tycker att detär bra, även om han inte deltar i debatten, att hanär med och lyssnar, så att han hör litet grand om hurett utskott arbetar och får en viss kännedom omdet.För att inte skulle ha så storaproblem med oss karlar ställde jag bara en fråga tillhenne. Det är en gammal beprövad metod att maninte svarar på frågor förrän den som har ställtfrågan har slut på replikrätten, men jag skall intevara elak och påstå att gör på detviset.Flera talare har berört frågan om vikten av att detgörs infrastruktursatsningar. Framför allt har detalat om satsningar på vägar. Men vad är det man dåtalar om? Jo, om EG-anpassning av vägnätet, vilketinnebär att totalvikten för vanliga lastbilar höjs till60 ton. Vilka konsekvenser kommer det att få förandra infrastruktursatsningar, framför allt satsningpå järnvägar?Det kommer att medföra oerhörda kostnader attförsöka höja vägstandarden från dagens nivå tills.k. Mitt eget län kan man inte köraigenom på grund av att vägarna inte håller B1-standard. Det vore bättre att satsa pengarna på attbygga bra vägar utan att göra anpassningen till 60ton för lastbilar.Pengarna skulle också göra mycket bättre nytta omde satsades på ett väl utbyggt järnvägsnät, så kunde köra de tunga transporterna där, istället för att fortfarande ensidigt satsa på långatransporter med tunga lastbilar och med EG-anpassningen.Jag tycker att det är beklagligt att vi i utskottet intehar kunnat diskutera den sortens satsningar när detgäller tung trafik, framför allt då i inland.Anf. 25 () replik:Herr talman! Jag beklagar mycket att jag inte hannmed fråga i min förra replik. Jagsade i mitt inledningsanförande att jag tycker ocksåatt det är otillfredsställande med den regionalaobalansen. Därom har vi inte olika uppfattning.Men låt mig ta upp en del av det som fanns med i detförra inlägget, bl.a. vad som sades om kvinnorna.Ibland får jag en känsla av att alla lyfter framkvinnornas situation.