prot · GE09125 · 1991-06-04 00:00:00 — Jag kan nämna att vi delarfolkpartiets och kritik avhanteringen av personalärendena i samband medrationaliseringen av de statliga verken, i första handnedläggningen av SÖ.Fru talman! Jag vill avrunda mitt anförande med attyrka bifall till enbart reservation 4 omfältsjukhuset. Det innebär dock inte att jag har enannan uppfattning än i övriga frågor.Tvärtom är vi fullständigt eniga. Det innebär inteheller att någon av de kommande talarna frånvänsterpartiet är förhindrade att yrka bifall tillandra reservationer, om de skulle finna detta varamotiverat.Anf. 6 Tredje vice talman () replik:Fru talman! berömde sig ochvänsterpartiet av att inta en något mer objektiv ochkonstitutionellt oantastlig hållning igranskningsfrågor än andra ledamöter och partier ikonstitutionsutskottet. Jag tycker att han inte harnågon särskilt bra grund för detta påstående. Vieftersträvar naturligtvis alla att hålla oss inom deräjonger som anges av de normer som gäller förKUs arbete. En del av förtjänsterna med KUsgranskning jämfört med vad som skulle gälla för enförfattningsdomstol är just att vi kan röra oss igränsskiktet mellan juridik och politik. Det är oftadär som de intressanta frågor dyker upp.Vänsterpartiet har inte någon anledning att slå sigför bröstet. Ni har minsann deltagit i granskningenpå precis samma villkor som andra ledamöter i KU.Jag begärde ordet på grund av vad om utlänningspolitiken ochutvisningsärendena, där , vänsterpartietoch har reservationer. Det skulle tydapå en speciell okänslighet för dessa ärenden hosövriga partier. För min och deltillbakavisar jag absolut den karaktäristiken. Vad visom tillhör majoriteten har gjort är tvärtom att sepå dessa ärenden från strikt administrativ ochkonstitutionell synpunkt. Vissa delfrågor, t.ex.ensamma asylsökande barns situation och förvar avbarn, är frågor som behandlades av iförra veckan mycket ingående med anledning avbetänkanden från de utskott som har sakansvaret idessa frågor. Vid behandlingen av dessasakärenden framgick mycket tydligt vilkauppfattningar som mitt parti har i dessa frågor. Vihar inte funnit anledning till andra skrivningar idessa ärenden än dem som majoriteten står för. Detinnebär inte att vi skulle vara mera okänsliga änvänsterpartiet möjligen kan vara när det gäller t.ex.barn som tagits i förvar och isolerats från sinaföräldrar.Anf. 7 () replik:Fru talman! ville såsomutanförstående och därmed kanske även såsommera objektiv ge ett intryck av att de mera aktivaledamöterna i utskottet skulle vara sorgsna ochbesvikna över att arbetet nu har gått tillbaka i degamla fållorna igen. Vad mig anbelangar finnsingen som helst sorg eller besvikelse över attmedierna inte längre bevakar oss lika mycket.Bakgrunden till den redovisning som jag gjorde varatt KU gör ett viktigt arbete, oavsett om det blirpublikt redovisat eller inte. Det ligger ingetegenvärde i att vi jämt syns i medierna. Möjligenkan man säga att det var positivt att det fanns enperiod då arbetet var mycket publikt. Det gjordeockså regeringen mycket mer uppmärksam på vadvi kom fram till.Rolf L återkom till någonting som BoHammar har hävdat tidigare, nämligen att BertilFiskesjö och jag skulle ha avsvurit oss möjlighetenatt granska den olovliga avlyssningen. Så är intefallet. Det finns i utskottet samfällt redovisat attutskottet i denna fråga återkommer närbrottsutredningar och domstolar har gjort sitt. Detfinns ingen som helst grund för denna frånkommunisterna ofta återkommande anklagelse omatt vi skulle ha avstått från denna granskning.Rolf L vill även göra det troligt attvänsterpartiet skulle sköta granskningen merkonstitutionellt. Han hänvisar då tillSaddambrevet. Utgångspunkten för granskningenav var hur beredningen har gått tilloch om det har funnits brister i beredningen somhar lett fram till ett dåligt resultat. Det är i högstagrad en konstitutionell fråga.Anf. 8 () replik:Fru talman! När jag säger, , att detre partier som jag tycker har visat störstengagemang för en humanitär, vidsynt och generösflyktingpolitik också visar en större känslighet vidmisstänkta brister i hanteringen av de utsattamänniskor som flyktingar och flyktingbarn är,innebär det inte såsom en följd att representanterför andra partier är okänsliga för dessamänniskoöden. Men det ligger i sakens natur attpolitiska frågor som är centrala för partierna ger enstörre känslighet, skärpa och fokusering på dessafrågor än när det gäller politiska frågor, i detta fallflyktingpolitiken, som man inte ger samma centralaställning.I övrigt, , tog jag tillfället i akt attuttrycka min uppskattning av Bo Hammarsförtjänstfulla arbete i KU. Jag tycker att det ärmotiverat, och jag tycker att jag har den rätten.Eftersom han inte själv är här, kan jag framföra detpå detta sätt.När jag säger utanförstående, ,menar jag inte att jag formellt sett har någon annanställning än andra ledamöter och suppleanter iutskottet. Jag konstaterar bara att jag inte harkunnat delta i utfrågningarna och det konkretagranskningsarbetet under detta år. Mittkonstaterande av sorg och viss besvikelse ianförandena är mitt subjektiva intryck. Det kanvara felaktigt, men jag vidhåller det nog.I övrigt delar jag och andra talaresuppfattning att det är viktigt att vardagsarbetetsköts noggrant och sker kontinuerligt, även om detinte får så stor uppmärksamhet i pressen. Jag kanhålla med om att den våldsamma uppståndelsen förnågra år sedan har lyft KU och givit KU envitamininjektion. Det torde, som jag sade i mitttidigare anförande, har lett till att regeringen harskärpt sig . Därför är det inte såmycken dramatik i detta betänkande.Anf. 9 Tredje vice talman () replik:Fru talman! Det som jag sade tidigare skallnaturligtvis inte tolkas så att jag skulle ha någonanmärkning mot insatser i KU. Hanhar väl flutit in i ledarmotsskaran och gjort brainsatser; det skall jag gärna erkänna.Vad jag vände mig mot var att framställa såsom särskiltaktivt, engagerat och drivande igranskningsarbetet. Flera ledamöter i utskottet harunder året gjort stora insatser i detta arbete, och jagtror inte att man i detta sammanhang skall lyftafram någon särskild ledamot.Vad gäller själva frågan om buggningen, är detprecis som sade. När den rättsligaprocessen är slut kan det bli aktuellt för utskottetatt behandla frågan igen om det visat sig attomständigheter framkommit som ger vid handenatt regeringsledamöter har varit inblandade på ettannat sätt än som vi redan känner till och tidigarehar haft tillfälle att behandla.Jag vill anknyta till det jag sade i mittinledningsanförande. Det är mycket viktigt att viskiljer mellan granskandeuppgifter och det normala rättsväsendets skyldighetatt ta itu med oegentligheter inom vilka områdende än vara må.Anf. 10 ():Herr talman! Mycket får man höra innan öronentrillar av. säger här att vänsterpartietinte kan ställa sig bakom reservationom . Man anser i och för sig att bron inteskall byggas, men man tycker inte att regeringenhar gjort något fel. Men poängen, , äratt vi ville fortsätta granskningen och se efterom det förekommit några oegentligheter. Vi påstårinte i vår reservation att regeringen har gjort någotfel, utan vi vill fortsätta granskningen. Det finnsvissa tecken som tyder att på att otillbörligpåverkan har förekommit. Jag hoppas attvänsterpartiet ställer sig bakom denna reservation.Jag skall gå vidare till det jag hade tänkt säga. Viverkar i en demokrati där både regering och riksdagutgör de väsentligaste delarna. En mycket viktigfaktor för att demokratin skall fungera ärinformationen. Vilken information får ,och vilken information sitter regeringen på? Jag ärfullkomligt medveten om att informationsflödetinte kan vara fritt. Men ibland, alltför ofta,förekommer väl mycket hysch hysch. Det är särskiltsmå partier som specialbehandlas.Det finns en grundlagsreglerad ordning förriksdagens insyn. Såvitt jag förstår finns ett organsom har en sådan funktion, nämligenutrikesnämnden. Den kallades lämpligt nog engång i tiden för sekreta utskottet. Det är väl på detsättet den fortfarande fungerar. Regeringen vill setill att hålla viss information utanför, eller rättaresagt, lämna viss information till en så begränsadkrets som möjligt.Jag kan hålla med om att det finns viss informationsom måste hållas inom en mycket trång krets. Mendet är frestande för en regering -- och det måste niväl alla medge -- att låta bli att informera omkontroversiella frågor. Det är en mycket frestandeväg att gå.Detta system har senare vidareutvecklats medinformationer till partiledarna, något som utskottethar granskat. Vid dessa informationsstunder hardet ibland fattats beslut, en märklig sorts beslut,något som också har kritiserats av utskottet. Meninformationen har delats upp. Partiledarna i destora partierna, de borgerliga partierna, harinformerats separat, och ibland har även vi imiljöpartiet och fått vissinformation.Vi menar att detta är ett mycket snedvridet sätt attge information. Ett litet parti skall inte ha sammainflytande som ett stort parti, men till yttermeravisso behöver ett litet parti lika mycket informationsom ett stort parti.Vidare beklagar vi från bristandevilja att fortsätta granskningen av regeringensbeslut och agerande i samband med Öresundsbron.Detta har ingenting med vårt politiskaställningstagande vad avser att göra.Det är fråga om en faktisk granskning av hurregeringen har hanterat detta ärende likväl som allaandra ärenden. Jag förstår över huvud taget intevarför inte kan ställa sig bakomdenna fortsatta granskning.Sedan till de propositioner som flera talare här harberört. Vi har fått ett utmärkt exempelpå vad behandlingen av propositioner kan leda till.Regeringen samlade sig till slut till en propositionom miljöpolitiken. Den kom efter mycket tal. Denpropositionen var sällsynt sönderhackad. Det varuppenbarligen vad som blev kvar efter passagengenom departement och andra ställen.Propositionen behandlades i på ett nyttsummariskt sätt. yrkade i går pååterremiss av utskottsbetänkandet, eftersom vi inteanser att ärendet har behandlats på ett lämpligtsätt. Vi menar inte att ärendet skall styckas ner iännu mindre delar och behandlas. Problemet varatt regeringen hade snuttifierat propositionen så tillden milda grad att partierna i och även vii tvingades att väcka motioner påsamma snuttifierade sätt. Det var detta som leddetill att det blev över 900 yrkanden med anledning avdenna proposition. Det saknades alltsåhelhetsgrepp.Detta har vi också sett när det gäller andrapropositioner. De har varit sönderryckta. Detgäller t.ex. tillväxtpropositionen. Regeringenborde ha haft ett samlat grepp om dessa frågor. Dåhade också behandlingen i kunnat bli heltannorlunda.Utskottet har på initiativ gjort enberömdvärd genomgång när det gällerkonsekvensanalyser och konsekvenser avregeringens propositioner. Detta är en viktig frågasom och även regeringen måste ägnaökad uppmärksamhet.Det finns ofta i propositionerna enkostnadsangivelse för hur mycket en reformkommer att kosta staten. Men man har ofta struntati att se efter vad det kostar kommunerna,landstingen och vilka andra konsekvenser det blirute i samhället. Det måste från början ske ensamlad bedömning av detta i propositionerna.Det finns en sak som är ett elände i dettasammanhang, och det är ramlagarna. Ramlagar ärnästan omöjliga att kostnadsberäkna. Menregeringen lägger fram ett förslag till ramlag förriksdagen där man kanske inte ens kan beräknakostnaderna. Detta är ett problem för framtiden,och jag tror att den enda vägen är att undvikaramlagarna.När det gäller den forskningspolitiskapropositionen avvek frånregeringens förslag, och det är berömvärt förutskottet. Men regeringen vidtog motåtgärder motdetta i den proposition som kom senare undervåren. Det berodde på att , som utskottetså riktigt påpekar, inte hade tagit ställning till desamlade riktlinjerna och det samlade beloppet förde kommande tre åren. Det kan ju naturligtvis integå till så här i framtiden.Jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservationerna4, 6, 7 och 17.Anf. 11 ():Herr talman! Jag kan konstatera att Bo Hammarvid utskottsbehandlingen gjort den bedömningenatt det enligt hans uppfattning inte finnskonstitutionellt grundade skäl att ifrågasättabeslutsprocessen kring . Jag haringen anledning att ha en annan uppfattning, ochjag har därför heller inte yrkat bifall tillmiljöpartiets reservation 17.Vid en jämförelse mellan de två reservationer somavgivits med anledning av Öresundsbroärendet kankonstateras att har en konkretinvändning. Man säger att det finns en brist iberedningen av ärendet i det avseendet attregeringen inte i tillräcklig utsträckning har beaktatde intressen som andra länder har enligt dennordiska miljöskyddskonventionen. I miljöpartietsreservation framförs insinuationer om vissastatsråds, eventuellt hela regeringens, sätt atthantera frågan. Det är underförstått att de låtit sigtubbats till detta beslut.Jag ser denna reservation mer som ett olycksfall iarbetet från sida och som ettbeklagligt uttryck för en i viss mån paranoidvärldsbild där dåliga beslut betraktas som onda,tillkomna av elaka krafter som konspirerar för attfå sin vilja igenom. Jag tror inte att en sådanvärldsbild är hållbar, och jag tycker inte att denskall fungera som utgångspunkt förkonstitutionsutskottets granskningsarbete. Jagfinner i detta fall inget annat än att regeringar harunder en lång följd av år förberett detta beklagligabeslut, dvs. Jag har haftförmånen att följa den process sedan jag var barn,och jag kan konstatera att när jag föddes var frågangammal.Anf. 12 () replik:Herr talman! Man begär inte en granskning avnågot, , om man inte misstänker attdet har funnits en otillbörlig påverkan eller någotannat som inte borde ha skett. Vi säger inte att dethar varit så. Vi säger att det finns skäl förkonstitutionsutskottet att fortsätta granskningen såatt utskottet antingen kan avfärda eller bestyrkaärendet. Jag begriper inte varför ochvänsterpartiet inte kan ställa upp på en fortsattsådan granskning. Detta gäller också alla andraärenden som granskar. Mankan säga det om buggning och precis vad som helst,dvs. att det är fråga om insinuationer. Ja, då skall viinte fortsätta granskningen. Men då kan man likagärna säga att misstankarna finns kvar, om vi intefortsätter med granskningen och utreder ärendet.Anf. 13 ():Herr talman! Det är riktigt som här har sagts attjag har gott och väl erfarenhet av vad somtidigare kallades decharge- och numeragranskningsdebatter. Så här i finalen vill jag för minegen del gärna erkänna att jag ser det som enförmån att ha varit ledamot avkonstitutionsutskottet och att hatjänstgjort som dess ordförande.Jag tackar utskottets vice ordförande för hans vänliga ord. Det är riktigt att vi harkunnat skilja mellan person och sak. Den offentligadebattens och har kunnat hållafred i det praktiska arbetet. Jag vill gärna säga attjag har uppskattat samarbetet inte bara inompresidiet utan också i utskottet i övrigt medledamöter och personalstaben. Det har varitmycket trevligt. Det är trevligt att gå till enarbetsplats där stämningen har varit så fin som denhar varit i under vårt arbete.Intensiteten i granskningen har skiftat. BertilFiskesjö var inne på det. varbetänkandena tunna och kammardebatterna kortaoch avslagna. Betydligt större uppmärksamhetväckte granskningen under de borgerligaregeringsåren till 1982. Debatten stimuleradesockså av att vi stenografiskt registrerade utskottetsutfrågningar och offentliggjorde dem i bilagorna tillgranskningsbetänkandena.Statsrådens närvaro under debatterna har iblanddiskuterats. Jag undrar om det verkligen skall sessom en nonchalans om statsråden inte ärnärvarande. De borgerliga regeringarna menade ibörjan av deras regeringstid att de skulle varanärvarande. De satt här , men såsmåningom blev det ganska tomt påregeringsbänkarna under granskningsdebatterna.Jag tror att det här inte har etablerats någon riktigtsäker praxis. Många anser att statsråden inte skallnärvara under själva granskningsdebatten ikammaren. Men det har inte hindrat att man frånregeringarnas sida har tagit intryck av vadkonstitutionsutskottet har sagt.Sedan vi , efter de nya regler som vikom överens om för samtliga utskott ifolkstyrelsekommittén och som ledde till beslut iriksdagen, inledde de offentliga utfrågningarna harockså den delen av vår verksamhet funnit former,som i allt väsentligt blivit en tillgång i vårt arbete.Det bör betonas att utfrågningarna är ett sätt --bland flera andra för utskottet -- att samla inuppgifter. Så har också skett i stor omfattning föratt, som det föreskrivs i 12 kap. 1 §regeringsformen, granska statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenashandläggning.I olika grad , men som ettstående inslag i granskningen, är granskningeninriktad på det som också uttryckligen nämns igrundlagen, nämligen en granskning av protokolloch beslut i kanslihuset. Vi kommer under dagensdebatt att återkomma till skilda sakfrågor. Ettsärskilt avsnitt har ägnats åt olika spörsmål ianslutning till . Bland de ärenden somutskottet tagit upp , och nuåtervänder till, kan nämnas krigsmaterielexporten,utlänningsärenden och utnämningsärenden. Dessaärenden är också exempel på ett ämnesområde jagsärskilt vill uppehålla mig vid. Det gäller denviktiga kontrollen av bl.a. regeringensadministrativa praxis. Där väger, alla s.k. affärertill trots, de administrativa ärendena tungt.Trots ett antal reservationer och särskilda yttrandengäller liksom tidigare att konstitutionsutskotteti flertalet frågor uppnått enighet. Jag vill vitsordavad sade i det avseendet. Det görinte vår kritik mindre värd. Det framkommerframför allt i de inledande avsnitten som vi just nubehandlar.Dagens Nyheter skrev en gång att ledamöterna ikonstitutionsutskottet känner en stolthet över attpå ett ansvarsfullt sätt fullgöra den i grundlagentilldelade granskningsuppgiften. Låt mig inför minavgång som ordförande säga att det är mitt intryckatt utskottets ledamöter, oavsett partifärg, ärberedda att ta ett gemensamt ansvar för deundersökningar vi gör av regeringens fögderi ochatt det sker objektivt och med bevarad integritet.Någon gång har jag fått fräsa tillbaka påutomstående, som inte insett att utskottet har ettsådant ansvar. Jag vill inte gå så långt som StaffanSöderblom, som i sin utmärkta bok om de folkvaldatyckte sig kunna iaktta ''den mörklagda maktensförakt för den goda viljan'' då utskottet krävde attde inkallade skulle visa anständighet och respekt.Men visst har också jag inom maktens hierarkierupptäkt kritiker som sett utskottet som enobehaglig uppstickare som man helst börnonchalera. Hos den allmänna opinionen haremellertid utskottet skaffat sig en sådan respekt atten sådan överlägsen attityd är möjlig.Jag vill uppmana dem som skall fullfölja arbetet attstå fast vid den viktiga uppgiften att övervakamakten i alla dess former.Vi kan av granskningsbetänkandet utläsa attregeringen avgjorde över 20 000 ärenden under1990. I en så omfattande verksamhet kan mannaturligtvis finna fel eller brister.Min erfarenhet är att årligagranskning, som sker under medverkan av vårtambitiösa och skickliga kansli, mindre innebär hyvlar av någon än att man slipar till de kantersom kan finnas. Jag tror mig också med fog kunnapåstå att man inom tar till sig denmed ärligt uppsåt och öppen blick utfördagranskningen. Den medverkar till att förbättrarutiner och praxis, och den tjänar utan tvivel ettviktigt preventivt syfte. KU finns där med sinavakande ögon, och utskottet är inte vare sig blåögteller enögt.Utskottet har, som jag berörde, enat sig omviss kritik och andra synpunkter. När det gällerpartiledaröverläggningar erinrar utskottet såväl omatt utrikesnämndens uppgifter, såsom dedefinierats i regeringsformen, måste upprätthållassom om vikten av dokumentation iförvaltningsärenden. Utfrågningen medstatsministern visar att han delar dennauppfattning. Principiellt tycker jag inte att det finnsnågon större skillnad mellan majoriteten i utskottetoch de folkpartistiska reservanterna.Det sägs i reservationen att vissa händelser somåberopas riskerar att undergräva möjligheterna föroppositionspartierna att motta förtroliginformation från regeringen. Jag tycker att det äratt gå litet långt. Om man ser på vad statsministernsjälv har sagt, hävdar han att när man hänvisar tillsamarbete och samtal med partiledarna ärutgångspunkten självklart att det inte skall varafelaktiga hänvisningar utan korrekta sådana. Dettagörs inte för att regeringen skall skylla ifrån sig.Regeringen har fattat beslutet, är ansvarig för detoch står bakom det, men det kan ändå vara enviktig och värdefull information att beslutet harföregåtts av partiledaröverläggningar.Så har statsministern upplevt det, och han har intesett det som något särskilt kontroversiellt. Jag trordärför att vi kan återgå till vadkonstitutionsutskottet har sagt; att det ärvärdefullt att partiledaröverläggningar har kommiti gång och att det har skett i ökad utsträckning. Deär ett viktigt inslag i vår demokrati, men man börinte institutionalisera dem. De bör ha den fria formsom de har haft.Vidare diskuterar vi i den administrativa delenspråkdräkten i två beslut om utlämning på grund avbrott. Jag tycker att det där finns mycket krångligaformuleringar både i lagtext och ibeslutsmotivering. Det är viktigt att utskottet hartagit itu med detta, och det har skett förbättringarredan under behandlingsgången.Vi har vidare granskat protokollen och funnit en delbrister. Det handlar bl.a. om onödiga remisser, omknapphändiga beslutsmotiveringar samt om hurgränser inte alltid dragits på ett korrekt sätt mellanförvaltningsbeslut och normgivning.Andra punkter där konstitutionsutskottetåterkommer med kritik gäller, som tidigareåberopats här i debatten, sent utgivnaförfattningar -- där naturligtvis också harett ansvar -- samt förseningar ipropositionsavlämnandet, vilka försvårarplaneringen av riksdagsarbetet. I ett annat falllämnas synpunkter på utformningen avanslagsförslag inom ramen förflerårsbudgeteringen. Utskottet anser också attreglerna och riktlinjerna för regeringens kontroll avden militära underrättelsetjänsten behöver sesöver. Utskottet är vidare enigt om deteftersträvansvärda i att delegera ärendegruppersom bereds i , och det sermed oro på den omfattning i vilken barn tas i förvari samband med avvisnings- och utvisningsbeslutenligt utlänningslagen.Herr talman! har i mångaolika sammanhang framhållit som en angelägenuppgift för att utvärdera sina beslut. Ianslutning till årets granskning har utskottet i ettsärskilt betänkande berört regeringens skrivelse ombehandlingen av riksdagsskrivelserna och gör, medstöd av synpunkter från andra utskott, etttillkännagivande till regeringen. Vi skall behandlaett särskilt betänkande om detta, och jag ber, föratt det inte skall bli bortglömt, att få yrka bifall tillutskottets hemställan i betänkandet KU43.Utskottet anser vidare i likhet med andra utskott attsystemet med konsekvensanalyser ipropositionerna kan förbättras. Jag vill därvidlaginstämma i synpunkter.Herr talman! Innan vi om kommer attdiskutera de ärenden där meningarna går isär -- allagör inte som gör -- finns det anledning attytterligare understryka att vi i flertalet ärendenuppnått enighet. Vid årets granskning har deadministrativa frågorna en central plats. Dethandlar om angelägenheter av stor vikt för denenskilde individen, vilken är beroende av en välfungerande demokratisk beslutsprocess. Jag skulleuppskatta om denna del av vår verksamhet kundemötas av större intresse från nyhetsmedierna.Jag vill till säga att jag gärnaunderstryker det värdefulla i att han tog uppärendet om regeringens organisation, men jagtycker faktiskt att statsministern gav en godmotivering för den organisation avstatsrådsgrupperna som han har infört. Jag kan nogsäga att i sådana frågor är mycketmer systematisk än många tidigare statsministrarsom vi har haft. Jag tror att det har varit ett värdemed den organisation som här har uppbyggts, närman har haft att fattaen lång rad mycket svåra och viktiga beslut: omskattereformen, , , radio-och TV, äldreomsorgen och decentralisering avskolan.