prot · GE0957 · 1991-02-06 00:00:00 — är vi angelägna om attslå fast att målet för den svenska Europapolitikenmåste vara en alleuropeisk gemenskap. Det ärviktigt att vi med det som syfte aktivt stöderdemokratiserings- och frigörelseprocessen och detekonomiska och ekologiskaåteruppbyggnadsarbetet i Öst- och Centraleuropa.Särskilt stort är naturligtvis vårt ansvar för våragrannfolk i och . Här görs det en heldel men långt ifrån tillräckligt. Det finns anledningatt förvänta ett större engagemang på det områdetfrån svensk sida.Gulfkrisen ligger naturligtvis som en skugga öveross -- flera har tidigare berört det. Jagtycker att det var ett bra initiativ av statsministernatt föreslå en paus i stridshandlingarna, underförutsättning att förbinder sig att dra sinatrupper ur . En paus i stridshandlingarna ärju faktiskt en förutsättning för att ett sådanttillbakadragande skall vara fysiskt möjligt. Menproblemet ligger förmodligen i inställning --än så länge i varje fall.Samtidigt som vi diskuterar olika möjligheter att fåslut på kriget tror jag att det är viktigt att vi ocksåhar ett aktivt planerande för vad som skall ske efterkriget. Det är viktigt att kriget i Gulfen blir slutetpå en konflikt och inte början på en konflikt.Därför måste vi aktivt arbeta för att få till stånd enprocess för att lösa de problem som präglarsituationen i Gulfen. Det handlar omPalestinaproblemet: palestiniernas rätt till en egenstat, och rätt till en tryggad framtid. Dethandlar om de ekonomiska problemen och deekonomiska fördelningsproblemen i regionen:arbetet för att skapa nya samarbetsrelationer i olikaområden. Därför är det viktigt med eninternationell konferens och ett förhandlingsarbetekring de här frågorna, som gärna kan ta deneuropeiska ESK-processen som utgångspunkt ochtill föredöme.Vi bör också stärka FNs roll när det gäller att slåvakt om folkrätten, som det har brutits mot såmycket i det här kriget, och även se till att vi fårbättre skydd mot användningen av miljöbrott somett led i krigföringen. Det vi har sett i form avoljeutsläpp i är ett skrämmandeexempel på motsatsen.Till sist vill jag säga, fru talman, att jag tycker att viockså måste se krisen i som enpåminnelse om den sprängkraft som nord--syd-konflikten har. Det är viktigt att vi inser att det integår att skapa en fredlig värld som inte också är ennågorlunda rättvis värld. Tyvärr har vi sett att denrika världens engagemang för den fattiga världenhar minskat. Det gäller också , som dessvärre i praktiken har frångått enprocentsmålet.Detta måste nu vända. Vi måste på ett helt annatsätt aktivt stödja de fattiga ländernas strävan efteren positiv ekonomisk, ekologisk och socialutveckling. Det gäller inte minst Sverige.Riksdagen måste avvisa regeringens förslag om attvi i praktiken skall frångå enprocentsmålet försvenskt bistånd.Anf. 23 ():Fru talman! 1989 var som födde hoppfullatankar om avspänning, nedrustning, fred ochgemensam säkerhet i världen. Det kalla krigetavslutades och humanismens idé tycktes kunna gåmot en renässans.År 1991 ser situationen helt annorlunda ut. Det ärkrig i , och i vårt eget närområde,de baltiska republikerna, har kraven påsjälvständighet mötts med pansarvagnar och svartabaskrars våld.Jag vill understryka att utrikesministerns agerandei i måndagsmot våldet och för de baltiska folkens rättighetervar ett bra och nödvändigt initiativ. I alla relevantainternationella sammanhang skall dennaståndpunkt klart uttryckas.Nyligen besökte jag själv och kunde se denstarka enighet som finns kring målet ett fritt ochoberoende och Baltikum.Det är viktigt att detta mål nås med fredliga medeloch genom förhandlingar, allt i den anda. I enlighet med dennaanda måste självfallet också de nationellaminoriteternas rättigheter garanteras i ett framtidafritt Baltikum.Motsättningen i går dock inte mellanryssar och balter, utan snarare mellan demokratiskaoch icke-demokratiska krafter.Den internationella opinionen spelar en viktig rolli förhindrandet av att demokratiserings- ochfrigörelseprocessen stoppas. röst måstefortsätta att vara tydlig i denna fråga.Samtidigt som situationen i är spänd ochsvår råder fullt krig i . Tusentalsoskyldiga människor i och faller offerför ett vansinneskrig, som den primitivakrigspsykosen med medias hjälp fått grepp ommånga länder och folk.Iraks invasion och annektering av är ettbrott mot folkrätten och har med rätta fördömts avvärldssamfundet. Självfallet måste målet vara attKuwaits nationella suveränitet återupprättas ochatt hela regionen garanteras fred och säkerhet.Men detta mål kan inte nås genom det av FNsanktionerade kriget mot . Beslutet att förakrig i FNs namn var inte generalsekreterarens idéutan drevs med olika medel igenom isäkerhetsrådet av USA.USAs primära intresse är knappast ett försvar avfolkrättens principer. , ochPanama är länder som fått erfara attUSA inte bryr sig särdeles mycket om folkrätten.Både och USAs intresse av ärekonomiskt och grundas på det lilla shejkdömetsstora oljetillgångar. Men kriget om oljan kommerinte att lösa vare sig eller USAs ekonomiskaproblem. Tvärtom kan den ekonomiska krisenfördjupas och riskera att få världsomfattandekonsekvenser.Kriget har redan medfört att massor av oskyldigamänniskor dödats. Vi fördömer USAsfruktansvärda massbombningar av ochandra städer. Vi fördömer fega missilangreppmot det icke krigförande Israel.Förenta nationernas säkerhetsråds beslut om attföra krig i FNs namn leder till en allvarlig kris.Förenta nationerna är den globala organisationsom skall vara fredsmäklare i världen, som skallbidra till förståelse mellan olika kulturer och somskall verka för en rättvis världsordning. har sanktionerat ett storkrig somleder till:-- att FNs roll och trovärdighet som globalfredsmäklare undergrävs och allvarligt sätts i fråga,-- att konflikterna i Mellersta östern riskerarförsvåras så att det blir än svårare attfinna konstruktiva fredliga lösningar,-- att möjligheten skapas för olika krafter som villriva upp djupa sår mellan västerlandet ocharabvärlden och mellan kristendomen och islam,och-- att den nord--sydliga motsättningen i världenriskerar att fördjupas, vilket kan medföra nyakrigsinfernon i framtiden.Fru talman! En riktig väg för FN hade i stället varitatt fortsätta sanktionspolitiken. FN hade iår lyckats stoppa av import och avdess export. Inget land klarar en sådan isoleringsärskilt länge.Det är troligt att med dessa fredliga medeltvingats tillbaka från . Ett fredligtprejudikat hade kunnat skapas. FN hade med storprestige kunnat gå vidare och ta itu med andra brottmot folkrätten , vilket skulle ha gynnatpalestinier, västsaharier, östtimoreser och mångaandra förtryckta folk i världen. Men så skedde inte.För att nu lösa konflikten krävs mer än någonsin etthandlande som bygger på ett globalt tänkande, ettglobalt tänkande som självklart måste bygga påförsvar av demokratins, de mänskligarättigheternas, folkrättens och fredens principer.I detta globala tänkande måste för ossvästerlänningar också ingå att lära sig förstå hurmänniskor tänker och reagerar i länder vilkashistoria, i förhållande till västerlandet, är denförtryckta och utsugna kolonins historia.Ett eldupphör, som ger en chans tillfredlig dialog, är nödvändig. kan i dettasammanhang spela en viktig roll. Vårt land harsedan några decennier ett gott anseende i tredjevärlden och uppfattas av många som något av enSyds ombudsman i Nord.I stället för att reservationslöst stödja FNssanktionerade krig, i stället för att i strid med lagenfortsätta att exportera vapen till det krigförandeUSA och i stället för att på brittiska regeringensbegäran sända sjukvårdstrupper till de allieradesarméer, så borde vitalisera sin unikapolitiska roll i västerlandet och i världen.Statsministerns artikel i häromdagenär ett litet steg i rätt riktning. Den måste följas avhandling och intensivt arbete, inte bara för enkortvarig paus i kriget utan för ett riktigt eldupphör. Det skall vara ett eldupphör föjt av eninternationell konferens med de uttalade målen attåterskapa nationella suveränitet och attfinna en lösning på den grundläggande konflikten iregionen -- som är Palestinafrågan.Lika självklart som folk har rätt till sinnations suveränitet, så har det palestinska folketdenna rätt. FN har dessutom resolutioner antagna ibägge fallen, med den skillnaden att den resolutionsom gäller är mer än . Ocksådet kurdiska folkets rättigheter måste behandlas iett sådant internationellt sammanhang.Sverige måste även verka för en internationellkonferens med syfte att få kontroll över ochbegränsa den internationella vapenhandeln. Vi vetatt nästan alla vapen som förfogar över -- inkl.den gas som i värsta fall kan komma att användas --har köpts från flera av de stater som Iraknu befinner sig i krig med.Anf. 24 PER ():Fru talman! Det globala skeendet präglas -- som såofta förr -- av makthungriga supermakters kampom världsherraväldet.En supermakt -- den dominerande -- utnyttjar medhjälp av gränslös vapenmakt den gratischans denfått sig serverad av en vår tids grymmastesmåpåvar -- gratischansen att få befästa sin globalamakt med FN som täckmantel.En annan supermakt -- den uppåtgående -- byggeroförtrutet sin västeuropeiska maktpyramid medbyråkratiska kontrolltrådar över nationer ochregioner, med nya pappersbarriärer mot oönskadeösterlänningar där kommunismens skammurrasade samman.En tredje supermakt -- den sönderfallande -- tar tillsin beprövade järnhandske och låter larvföttermassakrera baltiska kroppar i ett desperat försökatt återvinna sin förlorade huvudroll påvärldsarenan.I denna omtumlande tid är det viktigt med klaraprinciper för utrikespolitiken. ''Vilken sortsvärldssystem vill egentligen utveckla? ''frågade jag redan i miljöpatiets första utrikesdebattden , men fick inget svar.Miljöpartiets utrikessyn kan sammanfattas i treprinciper. Vi tar ställning-- för små folks självbestämmande, motstormaktsdominans,-- för likaberättigat samarbete, mot globalcentralstyrning,-- för fredliga konfliktlösningar, mot krig och våld ialla former.Mot denna bakgrund kan vi självklart ta ställningför , , , ,, , , ochmånga andra små nationers -- däribland --rätt till folkrättslig suveränitet.Vi motsätter oss självklart alla supermaktersdominans -- USAs, och EG-unionens. Vi motsätter oss också alla regionalastormaktsambitioner och ockupationer -- de måkomma från , , , ellernågon annan regional uppåtgående stat medhärskarplaner och kärnvapendrömmar.Vi tar ställning för fredlig konfliktlösning, frånskiljedom och civilmotstånd till ekonomiskasanktioner och kanske totalblockad -- även närbrotten mot folkrätten är grova. Vi vill faktiskt inteatt den afrikanska enhetsorganisationen skallskicka beväpnade miljoner för att befria ,inte att nordiska frivilligbrigader skall slåss iBaltikum, inte att muslimsk jihad skall befriaPalestina -- och inte heller att FN skall användamilitärt korståg för att tvinga bort tycks inte ha lika klara principer förutrikespolitiken. frågade :''Vilken blir utrikespolitiska linje ?'' och gav svaret: ''Det är inte lätt att se''. Nej,sannerligen, det är inte lätt att se.Ni som stödjer stormakternas -- ser nidet som en unik åtgärd mot just som första steget på en ny och riktigare ?Om åtgärden är unik -- hur skall den då kunnauppfattas som rättvis? Varför skall inte också allaandra ockuperade folk i så fall kunna räkna medmilitär FN-befrielse?Om åtgärden är första steget i en ny FN-policy --vad har vi då att se fram emot? Jo, FN-trupper påkrigarstråt över hela världen.Om mot är undantag, då blir dessvärldsordning rättslös. Men om det är regel, ja dåblir dess världsordning krigisk.Vem skall skipa fred när FN för krig? Vem skalldöma krigsförbrytare när FN är part i målet?En hel värld skakas -- med rätta -- av grovamiljöbrott. Men också den andra sidan bryter motfolkrätten. USA-flyget, påstår man själv, harbombat irakiska kärnreaktorer. Men i en FN-resolution fastslås att ''väpnad attackeller hot om sådan mot en civil kärnreaktor'' är ettbrott mot FN-stadgan.Vi är alla eniga om att fördöma mot människor och miljö. Är vi också enseom att fördöma FN-styrkans brott mot gällandeFN-regler?Miljöpartiet ställer sig helt bakom den fredsrörelsesom nu börjar ta form, däribland den nybildadeAktionsgruppen för Fred i , sombland sina medlemmar har elva riksdagsledamöter,däribland sex socialdemokrater, och som HansGöran kommer att presentera närmare.Miljöpartiet kräver:Sverige måste på alla sätt främja en fredlig lösningav krisen i och motsätta sig atttrupper med FNs sanktion uppträder som stridandepart.Sverige bör i FN ta initiativ till en omprövning avkrigsresolution 678 och till en helhetslösning avkrissituationen i , så att allaockupationer bringas att upphöra.Sverige får icke sända krigsförband till kriget. Istället skall vår insats ske i form av humanitär hjälpgenom Röda korset.Sverige bör ta initiativ till omedelbar vapenvila ochen förnyelse av sanktionerna tills de irakiskatrupperna har lämnat Kuwait.Sverige måste naturligtvis sluta exportera vapen tillkriget. I stället bör vi ta initiativ till en gigantisk s.k.Marshallhjälp, kanske på , föråteruppbyggnad av Mellanöstern.Fru talman! Det är kris också i . När jagträffade president i hansbarrikaderade parlament i fickjag anledning att grubbla över vissa baltvännersagerande. blev förvånad över att höraatt alltid har röstat ner gröna krav påerkännande här i . Moderater på besök iBaltikum tycks ha gett ett något annat intryck.Är det kanske EG som spökar bakom vissabaltvänners dubbelspel? Inser de att EG-filosofinär ett hot mot alla småstaters självbestämmande?Inser de att hårda tyglar nu delvis kan varaett svar på EG-unionens framväxt? Är det därförde pratar om frigörelse som om EG intefanns och om EG som om inte fanns.Faktum är: Trots alla fagra Norrmalmstorgstalbetraktar alla andra partier uppenbarligen debaltiska länderna som Sovjetrepubliker.Ni kan i varje fall få chansen om ni svarar påpresident brev, som märkligt nogingen annan har nämnt . Han har skickat ettbrev till alla partier och begärt besked om de ärberedda att återkalla erkännande av densovjetiska ockupationen. Vad tänker ni svara?Miljöpartiets svar är klart. Vi kräver följande:Sverige bör uttala att det svenska erkännandet avden sovjetiska ockupationen av de baltiskarepublikerna icke längre äger giltighet.Sverige bör erkänna . Estlandoch bör erkännas så snart de själva såbegär.Visumtvånget mellan och de baltiskaländerna bör avskaffas, och balter bör få sammarätt att arbeta i som nordbor har.Naturligtvis skall vi generöst ta emot alla flyktingar,inte minst militärflyktingar, från Baltikum.Fru talman! Ett nära permanent och demokratisktsamarbete i hela världsdelen är nödvändigtför att vi skall kunna klara miljöproblem och tryggamännskliga rättigheter. Därför föreslår miljöpartietde gröna i en partimotion en ny modell förpermanent alleuropeiskt samarbete, som ocksåtillåter att det lokala självbestämmandet förblirstarkt och ökas. Förenta Regioner bör fåbefogenheten att fatta bindande majoritetsbeslutbeträffande klart definierade miljöproblem medgränsöverskridande effekt.Europas Förenta Regioner är ur grön synvinkel ettalterntiv till EG. Men vi vill naturligtvis att skall vara med i detta alleuropeiskasamarbete på samma sätt som de medverkar iandra samarbetsstrukturer -- ESK, rådetoch FN. Därför kan mycket väl ta initiativtill Förenta Regioner oberoende avriksdagsmajoritetens EG-ambitioner.Fru talman! Det är en dyster tid vi lever i. Svenskutrikespolitik saknar profil och stadga. De globalaöverlevnadssammanhangen försvinner i jakt påEG-priser på krogen, ESK-processens fredshoppdränks i krigshetsen kring , balternassuveränitet offras på EG-altaret och Sverigeskickar krigsmateriel i stället för Rödakorshjälp tillkrigsoffren.Miljöpartiet erbjuder en konsekvent utrikespolitiksom har visat sig fungera när andra partier vajarsom rön i draget från Desert Storm, den baltiskafrihetsvinden och suget från Bryssel.Ni som stödjer -- hur ställer ni er till detfredsprogram som har lagt fram? Nifem partier som har vägrat att annulleraSveriges erkännande av den sovjetiskaockupationen av -- vad svarar ni påpresident brev? Ni som vill att Sverigeskall bli EG-medlem -- vill ni fortfarande att detskall ske även när EG blir en militärunion?Anf. 25 ():Fru talman! kommer en delegationfrån till riksdag. Vi har haftdelegationer från och alldelesnyligen. En rad svenska riksdagsledamöter harvarit över till de baltiska republikerna. Vi hartidigare haft många besökarefrån , och många svenskar har varit där.Det är inget parlament i som har gjort såmycket för de baltiska folken som det svenska. Vikommer att fortsätta med det. Det är en situationnu, fru talman, där vi riskerar att våraadministrativa resurser inte klarar av mer. Kanskemåste vi öka dem för att vi över huvud taget skallkunna fortsätta. Men det är vår bestämda ambitionatt den svenska skall ha ett intimt ochnära samarbete med de baltiska folken. Detpraktiska handlandet är väsentligt viktigare änteoretiska erkännande-diskussioner.Det har sagts från något håll att Islandhar erkänt . Den uppgiften är felaktig. Dencirkulerade i går, och vi har försökt att ta reda påvad som egentligen har hänt. Den isländskeutrikesministern har deklarerat att är berettatt erkänna när en diplomatiskrepresentation fritt och obehindrat kan röra sig där.Där är man inte . Det betyder att vi inte kantolka det så att det finns ett erkännande av . har sina mycket bestämdaregler för erkännande, och dem kommer vi att följanär det en gång blir tal om att diplomatiskt erkännade baltiska republikerna. Vi är beredda att göra detså fort det över huvud taget är möjligt. Vi ärberedda att i olika sammanhang utveckla kraven påSovjetunionen att låta de baltiska staternaförhandla sig fram till självständighet och frihet.Det har jag för min egen del deklarerat vid olikakonferenser, både ute i och i Norden.Herr talman! Tragedin i griper ossalla. spekulerade i att man möjligenskulle ha låtit sanktionerna verka längre innankriget kom till stånd. Där är det så att vi inte harnågon möjlighet att bestämt uttala oss om hursanktionerna hade verkat. Det har varit en radbesök här. Bl.a. har jag träffat delegationer frånflera av de involverade länderna. De harsamstämmigt deklarerat att sanktionerna inte gavönskat resultat och att de gjorde den bedömningenatt de knappast skulle ha gett ett önskat resultat.Då bedömde man kriget som nödvändigt.Det är en fruktansvärd tragedi. Vi upprörs alla likamycket av bilder av människor som skadats ellerdödats och bilder av skadade bostadsområden,skolor och sjukhus. Det är klart att det är en avmänsklighetens största tragedier som pågår. Men,herr talman, man kan spekulera i vad somytterligare kan hända. Hur länge kommer attvara neutralt? Vad händer med de 110stridsflygplan som finns där? Kan vi lita på enfortsatt iransk neutralitet? Vad händer om det ärsant att har placerat missiler i ? Hurlänge kan acceptera detta? Vad händer omIsrael ytterligare angrips och tvingas att görainsatser?Vi kan naturligtvis få uppleva mycket allvarligahändelser framöver. Det är naturligtvis en svenskutrikespolitisk uppgift att i alla internationella forata upp dessa frågor och begära att förhandlingarkommer till stånd. Det som har hänt ärallvarligt nog. Jag och många andra hälsadesynpunkterna från statsministern i Aftonbladethäromdagen med stor tillfredsställelse. Det är braom kan ta något initiativ. Även om vikanske inte kan hoppas så mycket så låt oss ändågöra ett försök för att stoppa det vansinne sompågår.Sedan överraskades jag något av Per Gahrtonsinlägg, som jag tolkade som kritiskt mot detsjukhus som vi har skickat i väg, kritiskt mot denhumanitära insats som vi är beredda att göra. Detär självklart att vi måste göra humanitära insatserpå det sätt som är duktigt på och hartraditioner att göra för att hjälpa människor somlider. Sedan måste vi -- det är kanske ännuviktigare -- tänka på vad som kommer efter det attkonflikten är slut. Det kommer att ställas enormakrav på världssamfundet att göra humanitärainsatser för att reparera skadorna och hjälpamänniskorna att ta hand om dem som utan attsjälva ha orsakat det blivit lidande av dennakatastrof.Det kommer att vara omöjligt att låta palestiniernaleva kvar i samma situation som hittills.Det blir nödvändigt att i skuggan av dettaMellanösternkrig, när det är slut, ta upp allvarligdiskussion vid internationella konferenser omPalestinas situation i Mellanöstern.Jag är ganska övertygad om, herr talman, att ettannat problem som vi blundat för och somVärldssamfundet inte alls tittat på med särskilt stortintresse men som måste komma upp till diskussionär kurdernas situation. Kurderna har i Irakbehandlats på ett utomordentligt allvarligt sätt. Deär utsatta för dålig behandling också i andra länder.Historien kan inte bära med sig det här problemetför all framtid. På något sätt måste man hitta enlösning. Jag vet inte hur den skall se ut, men jag villgärna deklarera att det är min bedömning att vi, närkriget i är slut, måste ta itu med bl.a.kurdernas situation, vid sidan av många andrafrågor.Jag var i och kundehälsa en ungersk delegation välkommen sommedlem i . En bulgarisk delegation varockså där, och jag hade tillfälle till mångadiskussioner med den. Jag hoppas att det skall blimöjligt att snart få hälsa också tjecker, bulgarer ochrumäner välkomna till medlemskap i det är viktigt att notera att det i dessa länderkvarstår många allvarliga problem medminoriteterna. Minoriteterna på Europaskontinent är väldigt illa utsatta på sina håll. Det ärVärldssamfundets skyldighet, en svensk skyldighet,att ta en diskussion om dessa minoriteters situation.Jag vill bara nämna några av dem. Situationen iJugoslavien vet vi väldigt litet om. Vad kommer atthända där med alla olika minoriteter som, motbakgrund av rörliga historia, är blandademed varandra i olika delstatsbildningar? Demänniskorna måste vi tänka på och diskutera derassituation. Det gäller också turkarna i ,vilkas situation nu håller på att förbättras men somfortfarande är otillfredsställande. Det gällerungrare bl.a. i . Deras förhållanden ärinte acceptabla utan måste observeras. Jag tänkerpå sudeterna i som lever i ensituation som inte heller är acceptabel. Den typenav minoritetsproblem får vi brottas med. Det är enviktig uppgift för som det europeiskasamarbetsorganet med bl.a. mänskliga rättighetersom huvudämne för sin verksamhet att ta uppsådana diskussioner.Jag vill till slut vända mig till ,som egentligen är den enda jag har anledning att gåi polemik mot. Hon började sitt inlägg med att sägaatt socialdemokratin alltid är i otakt med tiden närdet gäller utrikespolitik. Hon tog EG-ansökan somett exempel på detta. Vi hade en diskussion idecember. Jag sade då att det som möjliggjorde försocialdemokratin i att föreslå en svenskansökan om medlemskap i den gemensammamarknaden är den förändrade kartbilden i Europa.Det hade inte varit möjligt före den våldsammaförändringen av karta. Det var den somgjorde att vi kunde ta ställning på det sätt som vigjorde. Jag tycker att det var bra att så mångapartier kunde komma överens om en ansökan omsvenskt medlemskap. Jag vill gärna deklarera att visocialdemokrater inte kommer att medverka till attriksdagen i vår på något sätt skall riva upp detbeslut som fattades . Det ligger fast. Jagräknar med att en stor majoritet i utrikesutskottetavstår från att fatta nya beslut som skulle skadamöjligheterna att förhandla fram till ett svensktmedlemskap i den gemensamma marknaden. Vitror på det. Det är också självklart att ett svensktmedlemskap i den gemensamma marknaden inteutesluter samarbete med i övrigt. Jagdeklarerade också detta . Det äroerhört betydelsefullt att vi samarbetar efter måttetav våra resurser i Öst- och med deländer som ännu inte har ansökt om medlemskap iden gemensamma marknaden. Det kan också varaså att med utgångspunkt i ett medlemskap i våra möjligheter att öka att samarbetamed Östeuropa.Det är ett helt med stigandelevnadsstandard för olika folkgrupper, ett ifred och frihet, som vi i svensk utrikespolitikeftersträvar.Anf. 26 pAFs ()replik:Herr talman!