prot · GE0996 · 1991-04-17 00:00:00 — har föräldraförsäkringenvuxit ut med nya komplicerade ersättningsregler.Beräkningarna när det gäller föräldraförsäkringenbelastar personal med åtskilligaårsarbeten. finns det ett förslag om förenklingarsom förhoppningsvis kan komma till utförandesnarast.För att klara en bättre hantering av dearbetsuppgifter som föreläggs försäkringskassornabehövs ett datasystem som underlättar dennahantering. har försök ochplanering skett för det s.k. FAS-90-projektet.Centerpartiet anser det naturligtvis viktigt med ettgott tekniskt stöd i försäkringskassornasverksamhet. Det finns dock en rad frågor sommåste lösas innan man bestämmer sig för ett sådantsystem. Inte minst måste det klarläggas vilkenuppgift skall ha irehabiliteringsarbetet. Vilka organ som skall hahuvudansvaret i denna verksamhet måste ocksåbeslutas. När besluten om vilka mål som finns, dåförst kan man besluta om vilka tekniska hjälpmedelman behöver för detta.Det är där de stora bristerna har funnits. Deplanerande inom har funnitstora möjligheter till ett utbyggt ADB-system föratt lagra många uppgifter och data. Detta har ocksålett till att datainspektionen i sin framställning omen registerlag framför följande: ''Informationen omvarje försäkrad skall vara mycket omfattande ochdjupgående. Som exempel kan nämnas att avsiktenär att registrera uppgifter om diagnoser,rehabiliteringsåtgärder och intagning i anstalter ochinstitutioner av olika slag, dvs. uppgifter som idatalagen har bedömts som mycketintegritetskänsliga. ''En utredning har kommit med ett förslag tillregisterlag. I det förslaget skärsuppgiftsinlämnandet ned och utnyttjandet avsamkörning med andra register begränsas.Den enskildes möjligheter att få information omvilka som får del av dessa uppgifter måste stärkas.För att en rehabilitering skall vara effektiv krävsomfattande utlämning av känsliga uppgifter. Denenskildes rätt till integritet och respekt förprivatlivet måste här vara avgörande för eneventuell fortsatt utbyggnad av systemet.Jag vill fråga utskottsmajoritetens företrädare omni inte känner någon som helst tveksamhet till attetablera ett så stort datasystem med de möjlighetersom finns i FAS90. saknas det beslutom vilken myndighet som skall ha huvudansvaretför den framtida rehabiliteringen.Centerpartiet anser det inte självklart attförsäkringskassan skall spela den rollen. Det finnsredan aktörer som är kunniga pårehabiliteringsområdet. Jag tänker då påföretagshälsovården och primärvården. I förstahand borde man utnyttja dessa i stället för att byggaut administration.Med en utbyggnad av FAS90 finns en stor risk attuppgifter skall hamna i orätta händer. Möjlighetentill samkörning med andra register kommer ocksåatt innebära en möjlighet till kartläggning av enenskild individs hela liv. Detta får bara inte hända.Det är därför som vi från i olika organhar eftersträvat en debatt om FAS90. Den debattenhar delvis kunnat genomföras, och minförhoppning är att det framtida datasystemet inomförsäkringskassan skall bli av lokal karaktär och ettarbetsredskap för lokalkontorets personal. Nuåterstår att se det förslag till registerlag som bör bliföljden av den avslutade utredningen.Centerpartiet har i motioner fört fram vissagrundläggande krav på registrering av offentligaoch enskilda handlingar. Vi kräver en restriktivpraxis för tillstånd till stora register. Vi kräver attuppgifter som insamlats för ett ändamål inte skall fåanvändas för andra ändamål. Vi kräver attsamkörning i princip inte tillåts. Vi kräver att denenskilde får större möjligheter att påverkauppgifterna i ett datasystem, och vi kräver bl.a.också att regler om sekretess och rättelse ochgallringsinstruktioner ses över och utformas somstöd för den enskilde. Detta är bakgrunden till vårinställning när det gäller FAS90.Det finns ett antal reservationer i betänkandet somjag vill beröra något närmare. Riksrevisionsverkethar i en rapport kartlagt i vilken utsträckningsjukpenning används inom utbildningen. Genomden praxisförändring som skedde 1983 när detgäller sjukpenning under utbildning har allt flerunder ibland uppburit sjukpenning underutbildningstiden. Detta har skapat orättvisormellan dem som studerar med studiestöd och demsom erhåller sjukpenning. Det kan inte heller varameningen att sjukpenningen skall användas pådetta sätt.Nu har regeringen aviserat en förändring i denproposition som föreslår rehabiliteringsersättning.Där begränsas rehabiliteringsersättning till studierunder , vilket kan vara ett gottriktmärke när det gäller studier medsjukpenningersättning. Förhoppningsvis skall denpågående utredningen komma med förslag somsedan snabbt kan leda till beslut. Centerpartietanser att det bör tillrättaläggas. Det skullespara åtskilligt med pengar. Riksrevisionsverketberäknar denna summa till upp emot 2 miljarderkronor, pengar som kan nyttjas för andra ändamål.Jag yrkar bifall till reservation nr 4 om sjukpenningunder utbildning.Jag vill också anmäla att vi i stöderreservation nr 8, som rör den frivilligasjukpenningförsäkringen. Det är ett förbiseendesom gjort att vi inte finns med bland reservanternapå den punkten.Jag vill, fru talman, yrka bifall tillreservation nr 4 om sjukpenning under utbildningoch till reservation nr 84 om ADB-systemet.Anf. 33 MARGÓ ():Fru talman! Det här är den sista gången som jagfår vara med och diskutera sjukförsäkringen här ikammaren. Jag vill därför använda en del av tidentill att anföra en del övergripande synpunkter påvårt trygghetssystem. Jag tillskriver inte mig själven sådan betydelse att jag tror att jag nu skall avgenågot slags testamente -- det är av helt andra ochrent egoistiska skäl som jag vill ta upp enövergripande diskussion: Jag tycker att den delenav debatten är ganska rolig. Jag tycker också att detär viktigt att vi diskuterar de ideologiskaskillnaderna i synsätten när det gäller vårtsocialförsäkringssystem. Det är faktiskt ideologiskaskillnader i synsättet som ibland från kammarenstalarstol kläds -- stundom t.o.m. förkläds -- i ord,t.ex. om en bättre effektivitet och en minskadbyråkrati.Det är helt klart att den viktigaste delen avsocialpolitiken är socialförsäkringssystemet. Det ärden grund som hela socialpolitiken i övrigt vilar på.Arbetarrörelsens målsättning med ett väl utbyggtsocialförsäkringssystem är att i möjligaste månundvika att människor utsätts för förnedring -- denförnedring som det innebär att bli särskilt utpekadsom någon som behöver hjälp. Därför är vårtsocialförsäkringssystem i huvudsak generellt. Detinnebär att alla människor i vissa situationer,oberoende av ekonomi och annat, har rätt tillersättning från försäkringarna.Det generella systemet är det bästa stödet till desämst ställda. Det skyddar vår integritet eftersom vidå slipper individuella behovs- ochinkomstprövningar. Och det fördelar ominkomsterna från dem som har goda inkomster tilldem som har sämre inkomster.En annan modell är det s.k. selektiva systemet. Detär den modell som förespråkas av de borgerligapartierna. I det systemet har man ett särskilt, riktatstöd till de svagaste grupperna. De bättre ställda fårklara sig själva och betala för sina egna behov. Jumer selektiva, riktade insatser det finns i ett system,desto mer byråkrati och kontroll krävs det för att setill att det är rätt människor som får stödet. Enannan effekt av ett selektivt system är att storagrupper som står utanför systemet inte längrekänner solidaritet med systemet, och viljan att varamed och betala minskar då påtagligt. Det finnstydliga exempel på hur det fungerar från de länderdär man har genomfört sådana system.Samhället förändras, och självfallet måste iblandvårt socialförsäkringssystem ändras i förhållandetill de nya krav som ställs. Jag menar att det går attgöra med bibehållande av de grundläggandevärderingarna. Ändrar man inte systemet iblandblir det ohanterligt, och då är det mycket lättare fördem som av ideologiska skäl vill bryta sönder helasystemet att få gehör för sina krav. Vänsterpartietmedverkar gärna till förändringar som gör systemeteffektivare, mer anpassat till dagens verklighet. Jagmenar att om principbeslut ,om att förändra systemet mot en allmänsocialförsäkring i enlighet med de förslag som ladesfram av den socialpolitiskasamordningsutredningen, hade följts upp hade vikanske kunnat undvika den förödande debatten omsjukförsäkringen, som resulterade i de storanedskärningarna i mars i år.Beslutet att sänka kompensationsnivåerna varolyckligt, och jag skall inte här upprepa den kritiksom jag då framförde mot regeringsförslaget. Menäven om jag är kritisk mot regeringen förnedskärningarna i sjukförsäkringen vet jag att enborgerlig regering skulle medföra en ren slakt pådet mesta av vårt socialförsäkringssystem. I denmoderata reservationen under mom. 1 ibetänkandet anger man den planeradeinriktningen. Alla inkomstutjämnande inslag isocialförsäkringssystemet skall bort och ersättasmed rent försäkringsmässiga principer. I klartextinnebär det att var och en får ut i förhållande tillvad han eller hon själv har betalat. För dem som hargoda inkomster är detta ett alldeles utmärktsystem. Det är lönande och bra. Man betalar baraför sig själv och kanske för sin familj. Men för allasom har små inkomster innebär ettförsäkringsmässigt system oftast ingen försäkringalls, eftersom den egna inkomsten kanske interäcker ens till att betala de egna premierna.Det var efter de borgerligas påtryckningar somregeringen gav efter och lovade att återkomma medett förslag om en arbetsgivarperiod isjukförsäkringen. Och det är om möjligt ett ännusämre förslag än nedskärningarna isjukförsäkringen. Jag hoppas innerligt att det finnsgrund för ryktena att det inte skall läggas framnågot sådant förslag. Jag menar att det faktisktfinns skäl för den socialdemokratiska regeringen attavstå från att lägga fram detta förslag.Förutsättningarna visar sig nämligen vara heltannorlunda än när man senast lade fram dettaförslag. Det visar sig nu att det s.k. ohälsotalet harstått stilla . När förslaget om enarbetsgivarperiod var uppe grundade man detmycket på den ständiga ökningen av ohälsotalet.Men den ökningen finns . Det visar attdet s.k. sjuktalet, som inte är precis detsamma somohälsotalet, faktiskt går nedåt.Vi skall snart behandla en proposition om förslagom en aktiv rehabilitering. Med vissa smärreförändringar som jag skall ta upp i ett annatsammanhang tror jag att det kan bli ett bra förslagsom ytterligare kommer att minska ohälsotalet.Det finns också skäl att prövaarbetsmiljökommissionens förslag omdifferentierade arbetsgivaravgifter. Det finns alltsåen rad skäl till att det är nödvändigt attlägga fram förslag om en arbetsgivarperiod. Jagtror att väljarna har fullkomlig förståelse för attpolitiker ibland drar tillbaka förslag, ompolitikerna öppet och ärligt och talar om att de i daghar helt andra fakta på bordet än den gången somförslaget lades fram. Det förstår väljarna. Och omman skulle behöva mer personal påförsäkringskassorna, om man inte införarbetsgivarperioden, för att kunna genomföra denaktiva rehabiliteringen, då önskar jag faktiskt attregeringspartiet med mitt parti diskuterar ensmärre förändring, vilket jag har föreslagit tidigare,t.ex. ett arbetsgivarinträde, vilket inte alls får likasvåra och omfattande konsekvenser somarbetsgivarperioden.Det var inte bara inom sjukförsäkringen som manskar ned pengar . av med rätten till ett fritt år påsjukhus. Motivet för att de inte längre skall ha rätttill denna förmån är att det är bara en mindre del avde yngre pensionärerna som drabbas. Man säger attmerparten av förtidspensionärerna har lika god rådsom ålderspensionärerna att betala när de är påsjukhus. Huruvida ålderspensionärerna har god rådtill det kan ju också diskuteras. Men på detta sättskall man i alla fall spara 120 milj.kr. Menför att denna försämring inte skall drabba de yngreförtidspensionärerna så hårt har den sittandemerkostnadsutredningen fått tilläggsdirektiv attutarbeta lämpliga åtgärder för just denna grupp.Jag sitter själv med i denna merkostnadsutredning,och jag har ju möjlighet att där väcka mina förslag.Men utan att föregripa merkostnadsutredningensbehandling av det här ärendet måste jag säga att jagtycker att det här är ett sådant typiskt ärende därförslagställarna har bitit sig själva i svansen. Detbästa sättet att kompensera förtidspensionärer somhar stora utgifter för sjukhusvård är, såvitt jagförstår, att låta dem ha kvar sitt friår. Det är ju enförmån som är generell, den är inte behovsprövad.Men det är ju så fiffigt att det är bara de som liggermycket på sjukhus som får ut någonting av dennaförmån. Hur det skall gå till att konstruera ett annatskyddsnät som riktar sig precis till denna grupp ochändå slippa en förnedrande behovsprövning,förstår inte jag. Men förhoppningsvis finns detandra i denna utredning som kan klara av det. Vårasynpunkter på det hela finns i reservation 9, vilkenär gemensam för vänstern, ochmiljöpartiet.Jag vill också ta upp de ständigt ökandevårdkostnaderna. De har ökat mycket mer än alltannat i samhället. Och den nu föreslagna höjningenfrån . vid inköp av förskrivnaläkemedel blir ytterligare en påfrestning, särskiltför pensionärerna.Antalet läkarbesök och medicinintag ökar sombekant med stigande ålder. Det är alltså ingautgifter som drabbar oss alla lika. Visst finns detskäl att spara på läkemedelskostnaderna. Men attbegränsa genom höjda patientavgifter är fel väg.Det finns andra sätt att minska kostnaderna. Mankan t.ex., som andra har föreslagit, slopafantasinamnen och sälja produkterna efterinnehållet. Då skulle det bli naturligt att välja denbilligaste produkten. Ett annat sätt är att läkarnaaldrig skulle få skriva ut stora förpackningar när enpatient skall ha en medicin . Detborde alltid finnas små provförpackningar somanvänds innan man vet om just den medicinen ärden rätta. Då skulle man spara en hel del pengar.Men båda dessa åtgärder som jag har tagit uppinnebär givetvis ingrepp i de storaläkemedelsföretagens intressen. Och det verkaralltid vara lättare att klämma åt konsumenterna änatt klämma åt läkemedelsföretagen. I reservation11 tar vi upp de ökade läkemedelskostnaderna.Jag måste också något kommentera FAS 90. Dettatas upp i en av de sista reservationerna, reservation84, i detta betänkande. Jag hade därför tänkt ta uppdetta vid debatten om den sista avdelningen i dettabetänkande. Men eftersom flera talare redan harnämnt FAS 90 vill jag passa på att ta upp detta nunär det är aktuellt.Jag vill först säga att vi inte skall fatta beslutom FAS 90. Men jag tycker ändå att det är märkligtatt de borgerliga partierna inte försitter en endatillfälle att påpeka hur ineffektiv den offentligasektorn är och hur ineffektivt den sköts. läggsett förslag fram som i första hand syftar till attförbättra effektiviteten hos försäkringskassorna,nämligen att förse dem med ett modernt ochtidsenligt datasystem. Försäkringskassorna harnämligen ett uråldrigt system. Människor inom detprivata näringslivet skulle skratta ihjäl sig om deskulle tvingas arbeta på sådana premisser. Det skallemellertid inte införas en mängd nya uppgifter idetta centrala register som försäkringskassorna inte har tillgång till. Försäkringskassornasuppgifter skall bara sammanställas i register. Allakänsliga uppgifter om oss -- mindre trevligasjukdomar, psykiska besvär, om vi har varit föremålför kriminalvårdens åtgärder, m.m. -- finns påförsäkringskassorna. Skillnaden är bara att de finnsi kortsystem som står i askar och som vem som helstkan gå in och slå i och titta på. Dessa uppgifter ärmycket mer oskyddade än om man har dem i ett välskyddat dataregister, som det krävs både kunskapoch tillgång till en kod för att kunna komma åt.Men självfallet skall detta register skötas på allrabästa sätt. Det är vi säkerligen fullkomligt överensom från alla partier. Men hur det skall gå till skallvi återkomma till när vi faktiskt skall fatta beslut iärendet. Och jag tycker inte att vi skall föregriparemissbehandlingen utan vänta tills den är klarinnan vi bestämmer oss för hur vi skall göra.Fru talman! I den här delen av betänkandet yrkarjag bifall till reservation 2 om återställande avkompensationsnivån inomsjukpenningsförsäkringen och till reservation 16om medelsanvisningen till vårt förslag omsjukförsäkringen.Anf. 34 () replik:Fru talman! Jag måste ställa en fråga till MargóIngvardsson som gäller hennes syn påsocialförsäkringssystemet. Det går väldigt lätt attsom Margó tala om hur de borgerligapartierna skall slakta systemen. Det handlar intealls om att slakta systemen, men det vore intressantom Margó någon enda gång kundefundera över de saker som i varje fall jag försökersäga. Vi har inte oändligt med pengar i det härsamhället. Och om vi inte sköter dessa system påbästa sätt, vilka är det då som råkar mest illa ut? Jo,det är de människor som jag talade om i mininledning, de svagaste i samhället, de som inte harde starka organisationerna bakom sig, de fackligaorganisationerna, som Margó varinne på. Till de andra grupper som också måste fådel av den sociala omsorgen i vårt samhälle måstedet också utgå några små slantar. Därför måstesystemen vårdas och skötas mycket noga.Inom t.ex. arbetsskadeförsäkringen finns det brist på . Det är enhäpnadsväckande summa. Och åtminstone vi isocialförsäkringsutskottet är livrädda för hur viskall klara av detta. Det talas om att bristen omnågot år är . Tror MargóIngvardsson inte att det påverkar våra möjligheteratt göra insatser för dem som har det allra sämst ivårt samhälle? Självklart påverkar det när det intefinns tillgång till pengar, när pengarna bara rinnerut vid sidan. Jag har dessutom erfarenhet avrehabilitering av människor. Kommer man intemed i en rehabilitering inom någon månad blir manpassiverad och kommer inte tillbaka till arbetslivet.Vi kan i vårt samhälle inte ha system som gör attmänniskor slås ut. Därför hävdar måste vårda systemen. Det är inte för attslakta ut dem och för att sätta människor i klämutan för att fördela våra medel rättvist, så attframför allt de svaga i samhället får något av depengar som vi kan skaffa fram.När det gäller FAS 90 vill jag säga att vi säkert harolika uppfattningar om vad som skall samlas in.Strax kommer det upp till behandling ett förslag omrehabilitering. Där ser man att ävenyrkesinspektionen skall delta i insamlandet. Detfinns alltså mängder med verksamheter i vårtsamhälle som går ut på att man skall samla inuppgifter för FAS 90. Jag vill inte vara med om denhanteringen.Anf. 35 () replik:Fru talman! Margó var ganskakategorisk när hon beskrev ett s.k. borgerligtalternativ i ett socialförsäkringssystem. Honnämnde dock inte med ett ord det parti som hon harsamarbetat med, socialdemokraterna, som ju ocksåhar börjat inse att det finns skäl att se över dettrygghetssystem som vi har i vårt land. Det måstevara rimliga kostnader och en rimlig fördelning avde resurser som skall ligga till grund förutformningen av ett system. När det nu visat sig attdet läcker oerhörda summor pengar till dem somkanske inte bäst behöver de ekonomiskainsatserna, tycker jag att vi har skäl att se översystemen, om de skall kunna hålla för framtiden. Icenterpartiet har vi insett att det är nödvändigt meden översyn och en förändring, mengrundtryggheten för den enskilda individen måstefinnas kvar. Alternativet är ju att hela systemetramlar sönder och ingen får någon glädje av det.Detta kan väl inte vara någonting som MargóIngvardsson ställer upp på.Det finns mycket att vinna på att ändra påarbetsskadeförsäkringen. Min förhoppning ärockså att det inom rimlig tid skall läggas fram ettförslag. En bättre rehabilitering kan innebära storavinster, inte minst för den enskilda människan somsnabbare skulle kunna komma tillbaka till arbetet.Det måste vara viktigare att satsa pårehabiliterande åtgärder än att satsa på att köa iförsäkringsdomstolarna för att få en arbetsskadaerkänd. Detta tar mycket och är till stortförfång för den som har drabbats.Det finns som jag sade i mitt anförande många skälatt införa en arbetsgivarperiod. innebär deten bättre trygghet för den som behöversjukersättning. Han får sin lön . Det fungerar väl i våra grannländer, ochjag kan inte se något som talar emot att det inteskulle fungera lika bra i Sverige.När det gäller FAS 90-systemet tror jag att MargóIngvardsson skulle må väl av att läsa vad som finnsatt läsa på det här området, om vilka motiv som harfunnits i viss försöksverksamhet när det gäller attutnyttja ett heltäckande datasystem. Det är en sakatt samla uppgifter om en individ i ett dataregisteroch en annan sak att använda sig av kortlådor påett kontor. Vi är inte emot ett bra datastöd, men vimotsätter oss att ett datastöd skall kunna samkörasoch utnyttjas på det sätt som har planerats.Anf. 36 () replik:Fru talman! Det är synd att inte MargóIngvardsson och vi får debattera socialförsäkringflera gånger. Jag vill gärna säga att diskussionernahar varit mycket stimulerande.Jag skall bemöta Margó på ett parpunkter. Margó får väl i första handvända sig till regeringspartiets företrädare som förnärvarande plockar till sig det ena förkättradeborgerliga förslaget efter det andra, därför attverkligheten har nått även socialistiska partier. Vihar helt enkelt tillåtit oss att ha system som alltsåinte kan bära sig själva och som har urholkatsamhällsekonomin. Fortsätter vi med densocialistiska politik som Margó stårför slaktar vi verkligen system. Då blir vi alla likafattiga, då har vi inte några socialförsäkringar somverklig trygghet. Alla åtgärderna är naturligtvisnödvändiga.Margó sjunger det generella stödetslov och vänder sig mot det selektiva stödet. skallvi vara på det klara med att vårt socialavälfärdssystem bygger på både generella ochselektiva system. Margó säger att detgenerella stödet är bäst för de sämst ställda, mendet kan nog diskuteras. Ett generellt system strör jufavörer litet grand åt oss alla, medan ett selektivtsystem verkligen kan ge en rejäl hjälp där hjälpenbäst behövs. Här ser jag att det finns stora brister . Jag tror att var inne på dettaatt små grupper, t.ex. handikappade och andra sominte har någon som för talan för sig, under senareår har fått mycket litet av den s.k. generellavälfärden. De hade nog varit mycket tacksammaför en högre grad av selektering. När vi ser påkommunernas socialtjänst ochsocialbidragsystemen, finner vi ju att det helt ochhållet rör sig om selektiva system, och det är tilldem som våra pensionärer tvingas vända sig.Jag tror att det är mycket värdefullt att vi för denhär debatten framöver, men jag vill också säga, attäven om vi anser att vi vill föra in merförsäkringsmässiga grunder i t.ex. ATP-systemet,tror jag att Margó vet att det även is.k. försäkringssystem, premiereservsystem ochliknande, finns mycket av generositet ochsolidaritet. Det är stora populationer som byggerupp system, och då kan man mycket väl ha medgrupper som är mycket svagare. Skillnaden är välatt man där är mycket bättre på att hanterapengarna än inom den statliga byråkratin.Anf. 37 MARGÓ ()replik:Fru talman! Jag vet inte hur den härkammaren har framfört kritik mot densocialdemokratiska regeringen för denedskärningar som den gjorde isocialförsäkringarna, närmast beträffandesjukförsäkringen och föräldraförsäkringen ochförslaget om införande av arbetsgivarperiod. Menmitt i min ilska gentemot socialdemokratin måstejag ändå konstatera, att om de borgerliga partiernahade haft majoritet och lagt fram förslag, hadenedskärningarna varit ännu större, för det finns juen majoritet bland de borgerliga partierna för attsänka den nu fastställda 90-procentigakompensationsnivån i sjukförsäkringen ochföräldraförsäkringen till . Det finns också,såvitt jag förstår, en majoritet för att avskaffaarbetsskadeförsäkringen. Vill man avskaffa enförsäkring helt och hållet har man enligt minmening slaktat den. För detta finns det en majoritetom de borgerliga vinner valet i höst.Jag är också medveten om att i vissmån har en annan syn på socialförsäkringssystemetoch fördelningspolitiken än ochmoderaterna.