prot · GE09109 · 1991-05-08 00:00:00 — Läkarnasabsoluta krav på att det skall finnas chefsöverläkarenästan överallt kolliderar med de 150sjuksköterskor, psykologer ochlaboratorieassistenter som redan har chefstjänster.De senare blir nu uppsagda eller omplacerade. Detär en tydlig signal till vårdens alla kvinnor: Duduger inte! Bry dig inte om att engagera dig och tamer ansvar, politiker litar i alla fall bara på att detär läkare som kan ta ansvar!Läkarnas absoluta krav på att det skall finnaschefsöverläkare får många lokala vårdpolitiker attsvikta. De vågar inte heller lita på beslutatt det är huvudmannen som skall fatta besluten;speciellt efter det att tillsynsmyndigheten givitanvisningar som inte följer riksdagsbeslutet. Manär van att följa tillsynsmyndighetens råd och sitteralltså i kläm mellan tillsynsmyndigheten ochdoktorernas gemensamma agerande.På många kliniker och sjukhus innebär beslutet attdet nu förs fram krav på fler hierarkiska nivåer. I entid då murarna skall rivas och vårdens karaktär avkunskapsorganisation förs fram, konserveras detbestående och man tar faktiskt ett steg tillbaka.I betänkandet försöker socialutskottet komma runtkritiken genom att skriva -- jag läser på s. 13 -- attsocialstyrelsens allmänna råd inte är bindande ochatt huvudmännen står fria att följa råden;underförstått: eller inte följa.Jag anser att det är mycket betänkligt att rådaverksamheten att helt bortse från vadtillsyningsmyndigheten säger. rådtill huvudmännen menar jag leder ut på ett gungfly,där tillsyningsmyndighetens legitimitet kommer attkunna ifrågasättas i fortsättningen även i andrafrågor. Jag menar att utskottets ordförande bordekunna erkänna och acceptera att beslutet omsamlat ledningsansvar var oöverlagt ochkonsekvenserna inte tillräckligt genomlysta. Vipolitiker bör kunna erkänna när något är fel ochkunna ta tillbaka ett beslut. Det dunkelt sagdakanske också är det dunkelt tänkta.Till detta kommer ju, som ocksåframförde, att huvudmännen ångrar sitt initialastöd för detta. har Landstingsförbundetsstyrelse behandlat en motion om ledningsansvaretoch svarar motionärerna: Styrelsen delarmotionärernas uppfattning att lagstiftningen omsamlat ledningsansvar medför oklarheter ochoenigheter mellan olika yrkesgrupper inom vårdenoch att den tolkning som gjort harförstärkt denna situation. Längre fram i svaret stårdet: Förbundsstyrelsen är beredd att fortsätta sittarbete för att få bort bestämmelsen om samlatledningsansvar i hälso- och sjukvårdslagen.Efter att ha konstaterat detta vill jag kritiserautskottet för att man inte tagit steget fullt ut ochanmält sitt missnöje till regeringen i ett formellttillkännagivande. Det finns alltså ingen formellanledning för regeringen att fundera påfortsättningen. Det är också en signal.Herr talman! Jag yrkar bifall till min motion So510,där jag kräver en tydligare markering av riksdagensmissnöje när det gäller tolkningen av beslutet.Anf. 100 ():Herr talman! Vad utskottet strävar efter i sittbetänkande är att skingra de missuppfattningarsom råder bl.a. om de allmänna rådenskonstitutionella status. Det tycker jag framgårganska klart och tydligt i betänkandet.Jag tror inte att man kan bedöma frågan om dennuvarande regleringens värde om man inte ocksåbeaktar vilken reglering vi hade tidigare på det härområdet. Vi hade tidigare ett medicinsktledningsansvar fastslaget i lagen. Det medicinskaledningsansvaret tillkom varje läkare på en klinik.Det medförde att vi vid många kliniker hade ettflertal läkare som alla var och en för sig hade ettmedicinskt ledningsansvar. Det kunde nog fungerafrån början när man bara hade en läkare per klinik,men fick vi alltså flera läkare perklinik, och det var då som alla de ledningsansvarigapersonerna började skapa bekymmer, eftersom detinte fanns något samlat ansvar. Det var orsaken tillatt det lades fram förslag om att ändra den härparagrafen i hälso- och sjukvårdslagen. Denändring som regeringen föreslog modifierades avriksdagen i syfte att klart markera att landstingenskall ha en stor frihet att utnyttja kompetentapersoner även om dessa inte är läkare. Det äralldeles klart utskottets mening att skapa ett stortutrymme för duktiga sjuksköterskor,arbetsterapeuter och andra att beklädachefsbefattningar inom hälso- och sjukvården.Anf. 101 ():Herr talman! Jag känner mycket väl till det DanielTarschys säger, men jag anser att vi därmed inte harlöst problemet. I stället har vi skapat andra och nyasamt kanske för framtiden t.o.m. ännu svårareproblem. vågar huvudmännen inte lita på oss,eftersom de är vana vid att lita på sintillsynsmyndighet. Huvudmännen sitter i klämgenom läkarnas absoluta krav på att det skalltillsättas chefsöverläkare. Deras egen känsla för desjuksköterskor, psykologer ochlaboratorieassistenter som är bra chefer får gevika för läkarnas krav, som i det närmaste kan sägasvara ett hot. Det kommer att bli en oerhörd oroframöver, en oro som vi bara har sett början på.Det är ett problem som man enligt min mening intereder upp i betänkandet.Anf. 102 ():Herr talman! Att läkarna skall ha det medicinskaledningsansvaret är självklart, och det är något somvi moderater har tryckt på. Däremothade det varit bättre att inte ändra hälso- ochsjukvårdslagen. har så att säga gåttefter lagens bokstav. I den finner man ingenskillnad jämfört med den bedömning som görs,nämligen att enbart läkare skall ha också detadministrativa ansvaret.Jag är bekymrad över agerande ifråga om distriktsläkarcentraler. Där finns faktisktett antal distriktssköterskor som fungerar somadministrativa ledare. vet man inte om manskall föreslå att de skall sägas upp eller hurlandstingen skall förfara.Till följd av uttalandestruntar man kanske helt i de allmänna råden. Jaghåller med om att det inte ärsärskilt lyckat med tanke på situationen på andraområden inom medicinsk tjänst och socialtjänst.För sakens skull vete om inte det är detbästa.Jag har fått kännedom om att man håller på attbygga upp ytterligare stora byråkratier. Inomlandstingsvärlden är det mycketbyråkratiskt. Man har olika nivåer,sjukvårdsdirektioner, klinikchefer och annat. IMalmö har man dessutom skapat en mellannivåmellan sjukvårdsdirektionen och klinikcheferna.Det kan inte vara rimligt.Det är nog hög tid att den arbetsgrupp som ser överdetta snabbt lägger fram ett förslag till riksdagensom vi får ta ställning till igen, så att vi får enmodern bedömning av dessa frågor. Jag har självarbetat i vården och kan inte förstå attläkarna till varje pris vill ha detta ansvar. På mångahåll verkar det vara så. De har ju talatom hur jobbigt det har varit med all pappersexercis.Nu finns det läkare som enbart skall ägna sig åtadministrativt arbete och organisation och därmedinte har tid att ägna sig åt vård.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )23 § Avgifter för kontroller av teknisk sprit ochalkoholhaltiga preparatFöredrogssocialutskottets betänkande1990/91:SoU17 Avgifter för kontroller av teknisksprit och alkoholhaltiga preparat (prop.1990/91:139).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )24 § Tilläggsbudget II till statsbudgeten /91Föredrogssocialutskottets betänkande1990/91:SoU24 Tilläggsbudget II till statsbudgetenför /91 (prop. 1990/91:125 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )25 § BordläggningFöredrogs och bordladesMotionernamed anledning av prop. 1990/91:176 Ändring ilagen (1988:205) om rättsprövning av vissaförvaltningsbeslut1990/91:K97 av m.fl. (m)med anledning av skr. 1990/91:163 Redogörelse förden svenska krigsmaterielexporten år 19901990/91:U18 av m.fl. (mp)26§ Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 7 maj1990/91:593 av i (m) tilljustitieministern om valsedlar och nominering avkandidater:I har ett parti av egen kraft visat sigoförmöget att bli invalt i . Införstundande val har därför partiet kopieratmoderaterenas och socialdemokraternas valsedlaroch toppat dessa med registrerade namn från resp.parti. Utöver ovan nämnda partis representanter ärövriga personer, från sex partier, på valsedlarnainte tillfrågade om kandidatur.Att kopiera andra partiers valsedlar och nomineradessa personer, vilka aldrig blivit tillfrågade, äruppenbart stötande och kränkande.Är statsrådet beredd att föreslå ändring ilagstiftningen så att agerande av i frågan beskrivenart omöjliggörs?1990/91:594 av () till statsrådet om effekterna av måltidsbeskattningen:Av tidningsuppgifter, bl.a. i ochDN, framgår att de offentliganställda blivit detydligaste offren för beslutet att beskattamåltidssubventioner.Det gäller exempelvis sjukvårdspersonalen. PåSödersjukhuset har gästantalet i personalmatsalenhalverats . Vårdpersonalen äter ibästa fall medhavd mat i personalrummet.Företrädare för arbetsledarna menar att risken ärstor för att effektiviteten kommer att sjunka pågrund av att personalen får näringsfattig kost.Det här drabbar låglönegrupperna, både offentligtanställda och privat anställda, medan andragrupper fått behålla sina subventioner eller t.o.m.fått ökade subventioner. Detta är enligt minmening helt oacceptabelt.Med hänvisning till vad som anförts vill jag frågastatsrådet:Är statsrådet beredd att vidta åtgärder som mildrarde negativa effekterna av beskattningen avmåltidssubventionerna för anställda i offentlig ochprivat verksamhet?1990/91:595 av () tillstatsrådet om rättshjälpsbiträden iasylärenden:Flyktinggruppen och riksråd harnyligen offentliggjort en sammanställning avexempel från de svenska myndigheternashandläggning av asylärenden. Av dennagenomgång framgår mycket tydligt attutlänningslagens bestämmelser ofta åsidosätts.Som exempel vill jag nämna fall nr 45 isammanställningen som handlar om en statslöspalestinier från som sökte asyl i ioktober 1985. Som offentligt biträde förordades enadvokat som vid sitt sammanträffande med B baren israelisk organisations märke i kavajuppslaget.Sedan invandrarverket frånrättshjälpsnämnden övertog uppgiften att förordnaoffentliga biträden i utlänningsärenden ges deasylsökande inte längre tillfälle att själva föreslåvilket offentigt biträde de önskar. En sådan rättföreligger enligt rättshjälpslagen, meninvandrarverket föredrar att själv avgöra vem somskall biträda en asylsökande. Detta har bl.a. fått tillkonsekvens att erfarna flyktingadvokater får ytterstfå förordnanden.Jag vill därför fråga statsrådet:Är regeringen beredd att vidta åtgärder för att deasylsökande i praktiken skall åtnjuta den rätt de harenligt rättshjälpslagen att föreslå det offentligabiträde de önskar?1990/91:596 av () tillutrikesministern om en nordisk kärnvapenfri zon:Vid utrikesministermötet i en rapport från Nordiskaämbetsmannagruppen om förutsättningarna för enkärnvapenfri zon i nordiskt område.Jag vill fråga utrikesministern:Avser regeringen nu att föra upp frågan om ennordisk kärnvapenfri zon på politisk nivå för attåstadkomma konkreta resultat?1990/91:597 av () tilljustitieministern om bestämmelseom förledande av ungdom:I en interpellationsdebatt ansågjustitieministern att lagen om förledande avungdom bör prövas, för att om möjligt kunnaförhindra ordning av förråande tidningar till barnoch ungdom. i harnu sagt nej till att använda den lagen för att prövaom en tidning, i det här fallet ett nummer avBatman, är förråande. Motiveringen frånåklagarens sida var bl.a. att förarbetena tillparagrafen om förledande av ungdom inte avsågförsäljning i bokhandel eller enstaka försäljning.Eftersom justitieministern iinterpellationsdebatten ansåg det viktigt att dengamla lagen ''dammades av'', för att kunna stävjaspridande av våld bland barn, vill jag frågaföljande:Mot bakgrund av att åklagarmyndigheten iStockholm inte anser att paragrafen om förledandeav ungdom går att använda på det sättet, undrar jagom justitieministern nu är beredd att säga ja till attmodernisera den gamla paragrafen om förledandeav ungdom.1990/91:598 av () tillstatsrådet om åtgärder medanledning av bedömningen av humanitära skäl iverkställighetsärenden:Den praxis som utbildas i anslutning till vad somutgör tillräckliga humanitära skäl för upphävandeav avvisningsbeslut utgör ett mått på våravärderingar. En handläggare hos invandrarverkethar i pressen avslöjat att det hos invandrarverketfinns en hemlig kroppsviktstabell, en s.k. lathund,för bedömning av när det finns tillräckligahumanitära skäl att häva ett avvisningsbeslut avpsykiska skäl. Enligt tabellen skulle ensjukhusvårdad asylsökande väga mellan 40--44 kginnan ett avvisningsbeslut kan upphävas avhumanitära skäl. Läkare anser att en tillämpning avtabellen kan leda till ödesdigra resultat.Min fråga till statsrådet är:Avser regeringen om tidningsuppgifterna ärkorrekta att vidta några åtgärder med anledning avuppgifterna om användandet av en s.k. lathundöver kroppsvikt för bedömningen av humanitäraskäl i verkställighetsärenden och finns det i så fallbehov av vägledande regler för bedömningen avsådana skäl?1990/91:599 av () till statsrådetMaj-Lis Lööw om rättshjälpen i asylärenden:Flyktinggruppen och Riksråd harnyligen offentliggjort en sammanställning avexempel från de svenska myndigheternashandläggning av asylärenden. Av dennagenomgång framgår mycket tydligt attutlänningslagens bestämmelser ofta åsidosätts. Såär exempelvis fallet i referat nr 19 där asylförhöretmed en asylsökande iransk kvinna ägde rum utanatt offentligt biträde hade förordnats, trots attriksdagen hade beslutat att den asylsökande skallbiträdas av ett offentligt biträde vidpolisutredningen.Polisförhöret varade och och handladehuvudsakligen om resan från till . Afick sedan möjlighet att gå igenompolisutredningen med sitt offentliga biträde ochkompletterade det ofullständiga polisförhöretbeträffande sin egen politiska aktivitet i avslog asylansökan medmotiveringen att A inte var trovärdig. Det fannsnämligen en markant skillnad mellan vad somframkom genom det offentliga biträdets inlaga ochpolisförhöret. Regeringen delade invandrarverketsbedömning och avslog As överklagande.Är regeringen beredd att vidta åtgärder för att deoffentliga biträdena ska beredas möjlighet attmedverka redan under polisutredningarna ienlighet med reglerna i rättshjälpslagen?1990/91:600 av () till statsrådetMaj-Lis Lööw om säkerheten i förArafattrogna palestinier:I den offentliggjorda sammanställningen avFlyktingruppen och Riksråd, omde svenska myndigheternas handläggning avasylärenden vill jag nämna fall nr 45 som handlarom en statslös palestinier från (B) somsökte asyl i i oktober 1985.B tillhörde den Arafattrogna delen av PLO. Hanblev vittne till ett mord i ett flyktingläger i av Syrientrogna palestinier. På grund av attB befann sig i en mycket farlig situation råddes hanav sin organisation att fly från och regeringen ansåg att Bs skälinte var tillräckliga för asyl, och han avvisades tillLibanon. svenska sektionhade i ett yttrande till statens invandrarverkframhållit att B riskerade att omdelbart gripas,kvarhållas och utsättas förtortyr i . B greps i av syrisksäkerhetstjänst och misshandlades ohyggligt undertre dagar.Min fråga till statsrådet är:Vilken bedömning gör regeringen av säkerheten iLibanon för palestinier tillhörande denArafattrogna delen av PLO?Tar regeringen tillräcklig hänsyn till våra åtagandenenligt FNs tortyrkonvention när Arafattrognapalestinier återsänds till ?27 § Kammaren åtskildes kl. 16.09.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m.6 § anf. 19 (delvis),av förste vice talmannen därefter t.o.m. 10 § anf.44 (delvis),av andre vice talmannen därefter t.o.m. 14 § anf.72 (delvis) ochav talmannen därefter till sammanträdets slut.