prot · GE09126 · 1991-06-05 00:00:00 — Man har alltså på sigför att rätta till det här.Låt mig för att avsluta den här tankegången omsambandet mellan ochgymnasieskolan och gymnasiet framhålla att viockså har sagt att när det blir entioårig grundskola -- vilket jag är ganska övertygadom -- får vi naturligvis på nytt tänka över denexakta utformningen av gymnasieskolan. Rimligenär behovet i en gymnasieskola av att förmedlaallmänna kunskaper mindre, om den har eleversom har gått i grundskolan.Detta förslag har liksom en del andra frånskolminister väckt en hel del ororunt om i landet, inte minst bland föräldrar till barni de aktuella åldrarna. De har bl.a. av det skäl somBirgitta Rydle nämnde, att förslaget förstpresenterades i ett ekonomiskt krispaket, fått enkänsla av att det framläggs främst av ekonomiskaskäl, inte av omsorg om barnen och av pedagogiskaskäl. Mot den bakgrunden tycker jag att det ärbetydelsefullt att utskottet gör ett tillkännagivandetill regeringen med en del synpunkter på vilkaförutsättningar som bör föreligga innan enkommun i större utsträckning börjar ta insexåringar i skolan.Utskottet understryker vikten av att övergången flexibel och genomsnittligt sänkt skolstartsålderställer krav på förändringar i kommunerna. Dehöga kvalitetskrav som vi vill ställa på allskolverksamhet måste givetvis också gälla för denverksamhet som kommer att erbjudassexåringar. Även om strävan skall vara att i störstamöjliga utsträckning tillgodose föräldrarnasönskemål, bör sexåringar tas emot bara i denutsträckning som skolorganisationen kunnatanpassas till denna elevgrupps behov.En avgörande fråga är självfallet tillgången pålärare och annan personal som fått möjlighet attgenomgå fortbildning samt sammansättningen avpersonalgrupperna. En annan faktor är tillgångentill ändamålsenliga lokaler. En ytterligare faktor ärförekomsten av sådana former för samarbetemellan förskola och skola samt inom grundskolanslågstadium som möjliggör en individualiseradverksamhet. Detta är viktiga markeringar och jagförutsätter att regeringen på lämpligt sätt för dessasynpunkter vidare till landets kommuner.När det gäller frågan om skolpliktsåldern får självabegreppet skolplikt en något reducerad betydelse idet mera flexibla system som bådesocialdemokrater och t.ex. folkpartister vill införa.Jag tycker dock att utskottsmajoriteten är ute litetväl mycket på det sluttande planet när man säger iutskottsbetänkandet: ''Därmed reducerasbegreppet skolplikt till att vara den juridiska termsom garanterar barn rättighet att gå i skolan. ''Det är väl trots allt att något försnäva begreppetskolplikt. Men det är klart att skolpliktensinträdande blir ett något mer relativt begrepp i denmer flexibla verklighet som vi ser framför oss. Jagtycker ändå, som också harutvecklat, att det är naturligt, när detta blir vanligt,att vi talar om en flexibel och genomsnittligt sänktskolstartålder. Propositionen kan ju bara tolkas pådet sättet och utskottsmajoriteten läser också indetta i den. Motivet är att den genomsnittligaskolstartåldern skall sänkas till . Vi tycker dåatt det blir naturligt att ocksåändra lagstiftningen som reglerar skolpliktensinträdande och att det då blir vid sex år.Mognadsspridningen bland barn i de här åldrarnasom vi nu talar om är mycket stor. Det talar i sig fören nära samverkan mellan barnomsorg och skola,en strävan mot arbetsformer i skolan där gränsernamellan årskurserna löses upp och just möjlighet tillflexibel skolstartålder. Allt detta talar för att vieftersträvar ett årskurslöst lågstadium. Det skallinte vara något absolut krav i alla kommuner, menjag tror att det flesta pedagoger numera är överensom att ett sådant arbetssätt underlättar enindividualisering av undervisningen för barnen i dehär åldrarna.Det är svårt att säga när detta beslut om sänktskolpliktsålder bör fattas. Det beror litet grand på ivilken takt den här förändringen kommer attgenomföras. Jag förmodar att det kan bli aktuelltnågon gång i mitten av 90-talet.Den andra frågan som jag tänkte beröra gällerfriskolor. Det är ju också en gammal fråga. Det ärmycket få svenska barn och ungdomar som går ifriskolor. Det är av det totalaelevantalet. Jag menar ändå att det är enprincipiellt mycket viktig fråga. Det är bra att detfinns andningshål i systemet för dem som känner attde inte passar in i det offentliga systemet. Det är braatt vi gör allt möjligt, bl.a. att vi visar generositetmot friskolor för att öka valfriheten iutbildningssystemet. Även om jag inte tycker attdet skall vara ett villkor för rimliga bidrag, tror jagatt det i praktiken ofta är så att friskolorna tillfördet offentliga skolsystemet en hel del. Det kan varapedagogiska idéer, men faktiskt ocksåorganisatoriska verksamhetsmässiga idéer.Mot den här bakgrunden tycker jag att det ärmycket tillfredsställande att utbildningsutskottethar ändrat en del i skolministerns förslag när detgäller statsbidrag till friskolor. Vi tycker att det ären rimlig princip att de elever som går i friskolornaräknas in i det underlag man använder sig av närstatsbidragets storlek räknas ut. Kommunerna skallalltså även få pengar för de elever som går ifriskolor. Detta har då lett till en diskussion, enoffentlig debatt, om vilka skyldigheter kommunenegentligen har att skicka dessa pengar vidare tillfriskolorna. Det har observerats att det i någotsammanhang står ''bör''. I den skrivning somutskottet nu har enats om står det visserligen ''bör''i en mening, men det står ''skall'' i en annan. Manbehöver inte ägna sig åt sådan exegetik. Om manläser det i dess helhet är det alldeles uppenbart attandemeningen är att kommunerna skall föra dessapengar vidare så att friskolorna får rimligaekonomiska förutsättningar.I det perspektivet skall man också se detutskottsinitiativ vi har tagit för att rädda ett antalWaldorfskolor ur deras akut ekonomiska problem.Nu blir detta bidrag den brygga till ett brastatsbidragssystem för fristående grundskolor somdet var avsett att vara. finns det väl gott hoppför Waldorfskolorna att de skall kunna ha enbetydligt stabilare ekonomi i framtiden.Vi är dock inte fullt nöjda på denna punkt heller.Detta är inte det system för skolpengar som vi harsom långsiktigt mål. En uppenbar brist är också attfriskolor på gymnasienivå inte omfattas av det härsystemet. Vi har accepterat det , eftersom detkan finnas svårigheter att kortsiktigt foga in dem isystemet. Vi säger i ett särskilt yttrande att vi tyckeratt det på lång sikt är naturligt att också föra in defristående gymnasieskolorna i sammabidragssystem.Det är också viktigt att lagstiftningen görs någottydligare dels när det gäller rätten att välja skola,dels när det gäller kommunernas skyldigheter attinformera eleverna och föräldrarna i kommunenom de rättigheter som finns.En sista fråga som man naturligtvis kan hafunderingar på är vad som skall gälla för detkommunala bidragen till fristående skolor. Mankan naturligtvis se det som en fråga.Med vår grundsyn på de här frågorna, där vibetraktar det som en slags medborgerlig rättighetatt få gå i skolor utanför det offentligaskolsystemet, blir det naturligt att ocksåkommunerna skall vara skyldiga att betala rimligakommunala bidrag till godkända friskolor.Får jag säga några ord om detta medgodkännande. Min erfarenhet är att friskolorna i deallra flesta fall är ett utomordentligt positivt inslag idet svenska skolsystemet, men man skall intebortse ifrån att det kan komma att uppstå skolorsom inte bör accepteras, som inte bör godkännas.Om man står inför en sådan skola som bryter motlagen t.ex. genom att använda kroppsbestraffningeller genom att inte rimlig utsträckning följaläroplanens krav -- och når vi just det som jaghar talat för från denna talarstol åtskilliga gånger --är det naturligt att inte bara hålla inne statliga ochkommunala bidrag, utan också att konstatera attskolplikten inte får fullgöras vid den skolan.Jag är optimistisk och tror att den situationen inteskall behöva förekomma särskilt ofta. Med denbakgrund jag nämnde om hur vi ser på rättenatt gå i en fristående skola, tycker jag att det ärrimligt att om myndigheterna bedömer att skolaninte är acceptabel skall den frågan kunna prövas iförvaltningsdomstol.Herr talman! Vi vidhåller alla de reservationer somfolkpartiet har stött i betänkandet, men för attspara tid nöjer jag mig med att yrka bifall tillreservationerna 5 och 15.Anf. 72 ():Herr talman! Låt mig inleda vid sidan av ämnet,eftersom inte drog sig för attfortsätta debatten från det föregående ärendet.Om hade lagt ner lika mycketmöda på att lyssna på vad jag sade, eller i morgonanstränger sig att läsa protokollet, kommer han attupptäcka att jag sade att lätsom ett eko . Det är exakt sammaargument som då användes mot att utöka skoltiden.Jag tillskrev inte det påståendet något eller någraspeciella partier. Jag är väl medveten om attbondeförbundet i långa stycken, även i skolfrågor,kunde betraktas som kulturkonservativt.I den förra debatten tillskrevs jag rollen som GöranPerssons främsta vapendragare. Jag vet inte riktigtvad som avsågs, och jag är inte säker på att GöranPersson riktigt delar den uppfattningen. Jag äralldeles övertygad om att han inte kommer att göradet efter denna debattomgång. Jag kan instämma idet epitetet om det med att vara hans vapendragareinnebär att efter bästa förmåga och med demotionsyrkanden som har lagtförsöka att få litet hyfs och ordning på hanspropositioner. Men vi godtar inte vad än regeringenföreslår. Vi har vår bestämda uppfattning, och vidriver vår politiska linje kontinuerligt. Där linjernasammanfaller ser vi till att det blir resultat. Därlinjerna inte sammanfaller försöker vi efter bästaförmåga att åstadkomma en förändring.Alltemellanåt, ganska ofta, lyckas vi.Vi har däremot inte lyckats när det gäller frågan omden flexibla skolstarten. Vi kan där notera atthögeralliansen helt plötsligt byter sammansättning.Ut tågar s och in kliver . Vikan då se , falla varandra i armarna ochtillsammans se till att hasta igenom ett förslag omden s.k. flexibla skolstarten.Om man i den förra debatten kunde hävda, vilketen del gjorde, att det hela hade gått fort och att detvar illa förberett, vad skall man då säga om dennafråga? Alla de förutsättningar som har åberopatsunder resans gång om ett gemensamtmåldokument, tillgång till utbildade lärare ochförskollärare, gemensam fortbildning förpersonalkategorierna osv. De finns inte.Ändå skall beslutet hastigt genomföras och denflexibla skolstarten skall inledas redan nu tillhöstterminen.Vi i har sagt att det viktigaste ibedömningen av denna fråga är att görabedömningen utifrån elevernas behov. Jag tyckersannerligen inte att man har gjort det. Det finns enlång rad frågor som jag tycker är illa belysta ochsom inte alls är besvarade.Vi har hört först och sedan LarsLeijonborg argumentera utifrån sina resp.ståndpunkter och reservationer. Det må man välgöra. Men faktum kvarstår att det är ni tre partiertillsammans som ser till att förslaget nu går igenom.Ni röstar inte emot det utan för det. Det innebärt.ex., , att de sexåringar som nubörjar i får en kortare skolgång påbara . De tappar alltså sitt förskoleår. Det äralldeles uppenbart så.Sedan kan man ha fromma förhoppningar om attdet skall hända något under resans gång, och dethar tydligen . Men han har intefunderat över att det kanske vore bra att redaninledningsvis och ha klart försig hur läroplanen ser ut för en tioårig grundskola,och hur tim- och kursplaner skall sammansättas.Läroplansarbetet är i full gång. Då skall man haklart för sig om man gör en läroplan . Det går inte att vänta ,. Då är det litet väl sent när detgäller de barn som börjar skolan.Vi vet inte hur det blir för femåringarna. Skall de istället få ett förskoleår? Vi vet inte hur det blir förungdomarna vid övergången tillgymnasieskolan. Vi vet däremot hur det är medkostnaderna. Det statsbidragssystem som vi nu harför barnomsorgen beräknas med utgångspunkt i detantal barn som är inskrivna i barnomsorgen vid dettillfälle som gäller. För de sexåringar som lämnarbarnomsorgen kommer det inte att utgå någotstatsbidrag inom barnomsorgsbidraget tillkommunerna.När barnen sedan kommer till ,beräknas statsbidraget till på det antalbarn som gick i skolan året innan. Alltså fårkommunen inte statsbidrag för sexåringarna iskolan heller. Det är litet uppseendeväckande attde partier som alldeles i den föregåendedebatten hyste sådant bekymmer för kommunernasekonomi och de kommunala kostnaderna inte ettögonblick har funderat på vad detta innebär förkommunerna. har bl.a. hävdatatt fullt genomfört innebär detta en kostnadsökningpå . Var skall depengarna tas från? Det är ingen som har något svarpå den frågan.Vi vet dessutom att det är många som inte ärsärskilt förtjusta i förslaget. Merparten avföräldrarna är negativa. Lärarna och förskollärarnasom skall svara för uppgiften är också negativtinställda med de dåliga förutsättningar som de hargivits i sammanhanget. Därför är det alldelessjälvklart för vårt parti att yrka avslag på förslaget.Jag yrkar bifall till reservation 4.När debatten har förts i utskottet har vi märkt attde som har bildat majoriteten efterhand har tagit ett och annat steg tillbaka.Skrivningarna som hänvisade tillpå slutet tillkom i det allra sista momentet. att vi fick lov att bordlägga justeringstillfälletett par gånger för att alla skulle hinna bli överensom vad där skulle stå. Där anges ett antalförutsättningar. Det gäller bl.a. att bara ta emotsexåringar i den utsträckning somskolorganisationen kan anpassas till dennaelevgrupps behov. Jag frågar mig hur mångakommuner som kommer att göra det till hösten.Det talas om ett antal förutsättningar som skall varavid handen. Jag har berört några stycken av dem,t.ex. tillgång till lärare och annan personal som fåttmöjlighet att genomgå fortbildning samtsammansättningen av personalgrupperna. Hurmånga kommuner kommer att ha löst den frågantill höstterminens början? Innehåll och metodikmåste anpassas efter barnens behov, och det skallges sådana samarbetsformer att det går attåstadkomma en individualiserad verksamhet.Dessutom framgår det i betänkandet att det skallfinnas tillgång till lokaler som är ändamålsenliga.Min fråga till er som utgör majoriteten, nämligenfolkpartiet, och somså småningom kommer upp i debatten: Vad innebärändamålsenliga lokaler i det här sammanhanget?Duger ett vanligt klassrum på 50--som finnsför våra sjuåringar? Vad är ändamålsenliga lokalerför att också ta emot sexåringar? Skall det finnastillgång till utrymmen för vattenlek, att leka medfärger och sovutrymmen med madrasser? Vad ärändamålsenliga lokaler? Det vore bra att få svar påden frågan. Det finns säkert en och annan kommunsom funderar över vad utskottsmajoriteten menarnär man föreskriver som en förutsättning att detskall finnas ändamålsenliga lokaler.Herr talman! Jag skall gå över till en helt annanfråga. Det gäller frågan omhemspråksundervisningen och förläggningen avdensamma till . fattade så sentsom beslut om ett nyttstatsbidragssytem och ansvaret för skolan. Påförslag av slog fast attkommunerna skall få sina pengar, och sedan är detkommunerna som helt och fullt bestämmer om sinorganisation och hur de använder dessa pengar påbästa och mest rationella sätt. Vi sade attkommunerna var bäst lämpade att göra dessabedömningar.Vi hann inte mer än att fatta beslutet här i riksdagenförrän budgetpropositionen kom . Därsade helt plötsligt : Påhemspråksundervisningen skall vi spara 300milj.kr. För säkerhets skull pekar man också utgrundvuxutbildningen, som skulle dras med enbesparing på 55 milj.kr.Efter att ha hört tidigareutläggningar kan man fråga sig vart densocialdemokratiska skolideologin tog vägen. Varttog skolideologin vägen den gången, GöranPersson? Är det inte invandrarbarnen och de vuxnalågutbildade som kanske har bäst behov avsamhällets stöd? De skulle helt plötsligt vara ettbesparingsobjekt, utpekade av regeringen.Riksdagen upptäckte , ochriksdagsmajoriteten kunde övertygas, att detta intevar ett särskilt bra sätt att hanterastatsbidragssystemet. Om man har beslutat om ettgenerellt system kan man inte göra den här typen avselektiva besparingar. beslutade därförockså att det skall gå till på ett annat sätt.Vi lyckades inte avvärja besparingen till sin totalavolym, vilket bl.a. har påpekat iden tidigare debatten. Men vi såg i varje fall till attbesparingen drabbade sektorsbidraget och intespecifikt hemspråksundervisningen ochgrundvuxutbildningen. Men tyvärr hade redan del av skadan skett. Många av landetskommuner hade tagit dessa signaler ad notam ochbörjat skära ner sin hemspråksundervisning,eftersom man skulle drabbas av en besparing somjust riktades mot hemspråksundervisningen. Härställde till med mycken skada förhemspråksundervisningen i detta land. Det ärkommunerna som självständigt skall bestämma varde skall ta ut denna besparing. Det skall varkenregering eller riksdag peka ut.Dessutom skall jag kanske påminna om attriksdagen återupprepade sitt tidigareställningstagande att hemspråksundervisningen ärviktig och skall ha samma arbetsvillkor som andraämnen i skolan. Jag har förgäves gång på gång ställtfrågan i utskottet när majoriteten nu bestämt sig föratt tillåta att hemspråksundervisning förläggs tilllördagar: Är detta villkor som är likvärdiga jämförtmed dem för andra ämnen i skolan? Jag har inte fåttnågot svar på detta, och jag är heller inte så säkerpå att jag får något svar från heller.Herr talman! Jag drar nu över min anmälda taletidlitet grand, men jag skall tjäna in den i nästa debatti stället.Herr talman! Det finns enligt min meninganledning att påpeka att i ett svarpå en fråga om hemspråksundervisningen för en tidsedan här i kammaren, närmare bestämt ,dels sade konstaterade atthemspråksundervisningen är ett viktigt inslag iskolan och skall planeras och organiseras på sammasätt som övriga ämnen, dels att kraven på kvalitetär lika högt ställda för hemspråket som för andraämnen. Sedan faller in i denvulgärdebatt som pågick ett tag i media förra åretnär han säger: ''Vad som hänt är atthemspråksundervisningen i en lång rad kommunerhar organiserats på ett sådant sätt att det nästanblivit fråga om enskild undervisning -- det har variten lärare och en elev''. Detta hör till undantagen,. Landets kommuner har varitbetydligt mer medvetna om att hantera sinaresurser än att göra på detta sätt.Vidare säger , vilket äruppseendeväckande: : ''När vi nu ställer krav på attdet skall vara minst fem elever i varjehemspråksgrupp, kommer verksamheten att blimer skolliknande -- -- --''. kan inteställa några sådana krav. Det är kommunerna somavgör hur de skall sammansätta sinaundervisningsgrupper. har de fått sina resurser,och de skall själva bestämma hur de vill hanteradem. Om de anser sig ha råd, och även är bereddaatt skjuta till av kommunala medel, att undervisaen eller två elever, har de sin fulla frihet att göradet. Jag anser att ett statsråd i ett frågesvar skallvara noga med att inte ge den typen av information.Detta används som argument när man säger attlördagsundervisning trots allt är ganska bra och attdet skulle vara till en fördel tillhemspråksundervisningen.Jag vill alldeles bestämt hävda, att det är detsannerligen inte.Både kraven på besparingar inomhemspråksundervisningen och kraven atthemspråksundervisning skall förläggas till lördagarhar sitt ursprung i moderatmotioner som alltemellanåt har dykt upp här i . Så går det,, om man ger sig i lag med högern.Då blir detta resultatet.Jag kan försäkra att de som varitengagerade i hemspråksundervisningen och insettvad detta betyder för invandrarbarnen och vet atthemspråkslärarna också har en social betydelse, ärverkligen bekymrade över den här typen av signalerfrån . När dessutom denna typ avuttalanden och förslag från stöd här i kammarenfinns det enligt min mening ytterligare anledning attvara bekymrad.Jag kan förstå att , som hardrivit denna fråga är nöjda. Men att ledamöter frånfolkpartiet liberalerna, som i andra sammanhangbrukar vara mycket engagerade och förstående iinvandrarfrågor och flyktingfrågor, ställer upp påden här typen av förslag är mycketanmärkningsvärt.Låt mig helt kort säga något omstatsbidraget till de fristående skolorna. Vi ärnästintill helt nöjda med förslaget, eftersom detinnebär ett bifall till centermotionen. Den endainvändning vi har är att detta inte gått attgenomföra tillräckligt snabbt. Vi ville attstatsbidrag skulle utgå redan från detta läsår, mennu blir det först året därefter.Låt mig lämna denna fråga och notera att det finnsen passus i utskottets betänkande där utskottetsäger att det kan förekomma att en avgift tas ut i enfristående skola men att den skall vara skälig och attkommunen bör ha möjlighet att avvägaverksamhetsbidraget till skolan med hänsyn tillavgiftens storlek.Jag vill för vår del markera att vi utgår ifrån att omkommunen ger ett fullständigt verksamhetsbidragtill en fristående skola -- och med fullständigt menarjag att det utgår efter skolans behov precis påsamma sätt som föreskrivits i utskottetsbetänkande -- att det inte skall förekomma avgiftervid den skolan. Om skolan däremot tar ut avgifterbör bidraget reduceras.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall tillreservation 16.Anf. 73 () replik:Herr talman! Jag vill i all stillsamhet lämna någraupplysningar till . När det gällerhemspråksundervisningens förläggning till lördagarhar det också väckts socialdemokratiska motionerom detta. Det har kanske inte vill också upplysa om att mångakommuner är väl förberedda för en tidigarelagdskolstart. Redan på den tiden när förskola-skola-kommittén arbetade och vi åkte runt och besökteskolor över hela landet, fanns det på många håll enutomordentlig samverkan mellan förskola ochskola som en förberedelse för en tidigare skolstart.Det fanns skolor med en fin samordning av lokaleroch en god samverkan mellan förskollärare ochlågstadielärare på så sätt att lågstadielärare kundegå till förskolan och förskolelärare gå tolllågstadiet. Detta är inte något som kommer som enblixt från en klar himmel för kommunerna.Anf. 74 () replik:Herr talman! Jag vill säga ett sista ord när det gällerbondeförbundets ställningstagande till obligatorisksjuårig folkskola. När tidigaretalade om detta sade han: När vi förlängdefolkskolan. Detta kan naturligtvis tolkas som visvenskar, men om någon skulle ha tolkat det som''vi bondeförbundare'' eller ''vi centerpartister'' ärdet angeläget att göra detta historiskaklarläggande.Jag medger att från mina utgångspunkter tar manen viss risk, när man går med på att säga ja tillskolministerns förslag om flexibel skolstart, för vihar naturligtvis inga garantier för att vi får denförlängning till tioårig grundskola som vi tycker äroerhört viktig. Men jag anser ändå att LarzJohansson något överdriver nödvändigheten av attnu fatta detta beslut.Jag hade gärna sett ett principbeslut, och jaghoppas att och hans parti och YlvaJohansson gärna också och hennes parti, om honhar något, röstar på den reservation som handlarom skolpliktsåldern, om jag har yrkat bifall till den,vilket nu inte kommer ihåg. Det skulle vara bra omvi nu fick ett principuttalande om förlängning avgrundskolan till tio år.Det verkar som om har några egnaundersökningar om hur hemspråksundervisningenhar bedrivits här i landet. Jag har i och för sig ingenanledning att försvara skolministerns frågesvar,men såvitt jag förstår kan man bara tolka denstatistik som föreligger i riksrevisionsverketsundersökning så att en hel delhemspråksundervisning som har bedrivits har sketti form av enskild undervisning, för annars stämmerinte totalsiffrorna.Vårt besked är enkelt. Om man lokalt anser detlämpligt att bedriva hemspråksundervisning pålördagar, anser vi att det inte skall vara någotförbud mot detta. Att det på några håll kan kommaatt bli aktuellt beror förstås på att så mångainvandrarelever själva känner att de går miste omför mycket av den övriga undervisningen. De villinte vara frånvarande från så många timmar i andraämnen.Ett alternativ är att läggahemspråksundervisningen senare påeftermiddagarna, men där det av transportskäl ochannat är omöjligt kan det vara lämpligt att läggaundervisningen .