prot · GF0912 · 1991-10-17 00:00:00 — Jag tycker också att det är tråkigt attdet har blivit ett av resultaten av årets val. Dockinnehöll det en hel del andra poäng i och för sig.Däremot är det väl inte så oerhört slående medgubbväldet i själva riksdagslokalen, eftersom enmanlig talman ersatts med en kvinnlig. Det är välen förändring till det bättre som jag hoppas attIngegerd välkomnar.Om jag har räknat rätt påregeringssammansättningen är det väl så att vialdrig har haft en regering där andelenkvinnor har varit så stor som . Jag säger inte attden är tillräckligt stor, men den har aldrig, såvitt jagförstår, varit så stor som för närvarande.Jag blev litet förvånad över frågan om huruvidaBirgit som jämställdhetsminister skullevilja arbeta för ökad jämställdhet. Jag trodde attsvaret var självklart, inte minst med tanke påfolkpartiet liberalernas och liberalismens historiavad gäller jämställdhet. Jag behöver kanske inte gåin på den historiebeskrivningen i detalj. Med tankepå det intresse som har i dessafrågor är den historiebeskrivningen förmodligen välbekant. Med anledning av det faktum att BirgitFriggebo med sin stora arbetskapacitet också på sinlott har fått att göra en del förändringar iregeringsarbetet, t.ex. när det gällerbostadspolitiken, verkar det litet långsökt att tro attdetsamma skulle gälla jämställdheten. Det ärsamma sak med jämställdheten som med kulturen:Birgit kommer, med all den kraft som honbesitter, att ägna sig åt dessa frågor.Anf. 116 ()replik:Fru talman! Det var positivt att höra statsrådetssvar på mina frågor. Jag tycker att min ängslan ändåkan vara begriplig, därför att iregeringsförklaringen hittar man inte mycket omjämställdhet. Jag tror att ordet finns på ett endaställe. Det är viktigt att vi fortsätterjämställdhetsarbetet. För även om vi har fått enkvinnlig talman och ett antal kvinnor i regeringen,fattas det kvinnor i riksdag.Anf. 117 ():Fru talman! Jag kan till glädjetala om att i och med regeringsbildningen fickcenterpartiet en riksdagsgrupp kvinnor.Det var väl inte dumt.Jag tänkte tala om pensioner. Det är litet rörligt ochrörigt i debatten. Vi går om vartannat, men jag harnågot visst att säga om det som har sagts.Våra äldre, förtidspensionerade ochhandikappade, dvs. de som uppbär någon form avpension, har blivit de största förlorarna på grund avden socialdemokratiska regeringens brist på en välfungerande fördelningspolitik. Medbrandkårsutryckningar försökte man skyla destörsta orättvisorna och jämställde den levnadsnivåde äldre skall nöja sig med socialbidragsnormen.Främst de äldre kvinnorna har blivit de storaförlorarna genom detta sätt att driva politik.I regeringsförklaringen finns ett förslag om samrådnär det gäller pensionssystemet. Detta skall följasupp med en parlamentarisk arbetsgrupp. Den skallbehandla ATP-systemets framtid på grundval avremissvaren med anledning avpensionsberedningens förslag. skall enbred kartläggning ske av pensionärernaslevnadsvillkor. I samband härmed skallcenterpartiets förslag om en höjd grundpensionutredas. Vi centerpartister är naturligtvis mycketnöjda med att också den delen finns med iregeringsförklaringen.Det är sällan som politiker möts av bifall över deförslag som väcks i . Det har under desenaste åren i de flesta fall varit motsattareaktioner. Men när det gäller centerpartietsförslag till en förstärkt grundpension, harpensionärer och andra intresserade verkligen settdetta som en möjlighet att få rättvis och tryggpension.Genom att slå ihop de olika delar som utgörgrundpensionen med de särskilda skattereglerna,kommunala bostadstillägget och med den förstadelen av ATP-pensionen uppnås en sådanförstärkning. Det är naturligtvis inte omöjligt attändå utbetala KBT, om hyreskostnadernafortsätter att stiga på det sätt som de hargjort. Med detta vill jag bemöta i sitt inlägg förutsatte att denna möjlighet inteskulle ges.En sådan grundpension skulle tillförsäkra alla äldreen trygg levnadsnivå. är det kvinnorna som ärde stora förlorarna i ATP-systemet. Många har fåttinformationen att med ATP-poäng är ålderdomentryggad. Så stora besvikelser dessa kvinnor utsattsför när de erhållit sitt första pensionsbesked! Imånga fall får de ut mindre pengar än om de baraerhållit folkpension och pensionstillskott. Med destora hyreshöjningar som har inträffat under detsenaste året har dessa kvinnors ekonomi starktförsämrats. Allt fler har fått söka sig tillsocialtjänsten, och pantbankerna har fått ett ökatantal äldre i sin kundkrets.Detta är ovärdigt ett välfärdsland som Sverige.Med de stora nedläggningarna av ålderdomshemhar också vårdmöjligheterna för äldre kvinnorförsämrats. kommer denna utveckling attförändras med en ny regering som har en annansyn. Här behövs stora insatser under den närmasteperioden. Det är bara att starkt beklaga att svenskekonomi inte räcker till annat än till akuta åtgärderför att rädda bankerna från kollaps när statensföreträdare i bankstyrelserna handskats ovarsamtmed tillgångarna. Hade dessa medel kunnatanvändas för insatser för våra äldre, skulle mångaav de svagas situation ha förbättrats. Hade vi i ettsådant läge tillåtit spekulation med AP-fonderna?Nej, , det finns många skäl till att vianser att AP-fonderna inte skall användas på dettasätt.Det är alltså ett eländes elände som lämnats övertill den nya regeringen. Det tar tid att reparera allade skador detta åstadkommit. Som vanligt är det desvagaste människorna som offras.Köerna i sjukvården -- 11 000 personer i kö förhörapparat -- drabbar äldre. Få ålderdomshemminskar akutsjukvårdens möjligheter att ge hjälp iakuta lägen. Köerna är långa, och situationen ärinte acceptabel. pågår en del arbeten för attförbättra situationen, men det krävs ocksåekonomiska insatser för att göra det möjligt förkommunerna att klara sina nya ålägganden.Införandet av rätten att erhålla vårdår inom ATP-systemet bidrar till att flera kvinnor blir berättigadetill alla de ATP-år som krävs för erhållande avdenna pension.Nu behöver dessa regler ses över. Centerpartietskrav på retroaktivitet i vårdårssystemet bliralltmera berättigat i skenet av diskussionen rörandeförändrade regler för intjänandepoäng inom ATP-systemet. räknas 30 intjänande år och de 15bästa utgör grunden för pensionen. För mångakvinnor skulle en höjning till innebära storapensionsförluster. Detta får inte ske om inte ettskyddsnät införs. Det gäller inte minst kvinnor somstuderar och sedan väljer att vårda sina barn. Dekommer att få stora svårigheter att få deintjänandeår som då krävs.Centerpartiet håller fast vid nuvarande regler. Viser det inte heller som mest angeläget att höja taketinom pensionssystemet. Det viktigaste nu är atttrygga den framtida pensionen för dem som i dagbara har folkpension, pensionstillskott, KBT ochlåg ATP, och det gör man genom att införa engrundpension enligt den modell som centerpartiethar skisserat.En sådan fördelningspolitik ger rättvisa och stöd tillden grupp av äldre som med rätta kan sägas habyggt dagens välfärdssamhälle. För att man skallklara detta krävs en god ekonomi i vårt land. Detmåste till en tillväxt för att man skall kunna tryggaframtidens pensioner, och det är regeringensuppgift att se till att denna tillväxt kommer tillstånd. Då kan framtidens kvinnor i dettapensionssystem känna en trygghet. Det är bristenpå trygghet som har varit synnerligenanmärkningsvärd i socialdemokraternas sätt attdriva regeringspolitik.Anf. 118 ()replik:Fru talman! Jag vill gratulera ochcenterpartiet till att man nu efterregeringsbildningen har ökatkvinnorepresentationen. Men jämställdhetsarbetetskulle bli än mer trovärdigt om kvinnorna redanfrån början fick en ordinarie plats. Det är ju inteomöjligt att toppa en lista med ett kvinnonamn.Anf. 119 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag vill något kommentera det somKarin tog upp angående det förslag omhöjd grundpension som bl.a. harframfört i olika sammanhang.Som sade är det förstås rätt att deti regeringsdeklarationen finns en utfästelse om attundersöka denna metod och se efter vad den kanåstadkomma och vilka för- och nackdelar den har,vilket också kommer att förverkligas.Anledningen till att jag begärde ordet var närmastdet samband mellan olika åtgärder som ändå finnsinom pensionssystemet. Om man höjergrundpensionen innebär detta naturligtvis att densom har tjänat in ATP-poäng under ett mindreantal år -- t.ex. om man har haft inkomstermotsvarande ett par, tre basbelopp -- inte får någonglädje av sina poäng jämfört med andra. Att detblir på det viset är naturligtvis en självklarkonsekvens av förslaget om att höja grundnivån.Jag blev därför något förvånad när pläderade för en grundpension höjd till ennivå som -- såvitt jag förstår -- rör sig kring ca100 , som hon berättade att mångakvinnor känner sig besvikna överatt de inte får ut mer av de ATP-poäng som de hartjänat in jämfört med de pensionärer som inte harnågon ATP-pension och bara får folkpension ochpensionstillskott.Jag fick nästan det intrycket att rida på två hästar , och det är intealltid så hälsosamt.Det ingår en mängd svåra tekniska frågor ipensionssystemet, frågor som vi under kommandeår måste ta ställning till. I vissa fall blir det intresse-eller målkonflikter och dessa konflikter måste vivara beredda att ta tag i. Vi kan inte bara önskabort deras existens. föreföll det somatt försökte önska bort den nyssnämnda konflikten.Anf. 120 () replik:Fru talman! Jag vill först till att det är riktigt att kvinnorna skall toppalistorna. Det är vår ambition, men ibland når maninte ända fram. Ambitionen finns dock kvar.Till socialministern vill jag säga att när det gäller delägsta ATP-pensionerna finns det väldigamarginaleffekter inom detta system. ATP-pensionerna beskattas, och det är därför somkvinnornas besvikelse blir så stor, eftersom de fårmindre än om de bara skulle ha haft folkpension,pensionstillskott och KBT.Med vårt förslag om grundpension menar vi attdessa marginaleffekter försvinner. Det är ingensom får det sämre med en grundpension, utan allafår en tillräcklig grundpension som gör det möjligtatt leva på den. Man slipper då allamarginaleffekter som uppstår med debeskattningsregler som finns om t.ex.ränteinkomster, vilka innebär att vissaränteinkomster beskattas . Där kanman tala om marginaleffekter som är betydligtstarkare i högre inkomstlägen!Att vissa människor inte får mera för sitt lönearbetekan naturligtvis te sig som en orättvisa. Enligt våruppfattning har det arbete som många av dessakvinnor med låga inkomster har utfört oftakombinerats med vård av hem, barn och anhöriga.I dag får dessa kvinnor ingen som helst ersättning.Det är rimligt att de också skall tillerkännas dennaersättning.Denna reform är inte byråkratisk och den är enkeli sin grundkonstruktion. Men jag håller med BoKönberg om att vi måste se efter vilka effekternablir. Det kostar naturligtvis att införa en sådan härreform.Det har för mig påtalats att när folkpensioneninfördes förbjöd man att över huvud taget räkna påkostnaden. Det var viljan att göra en förändringsom räknades. Vi skall redovisa alla totalakostnader. Viljan och visionen om att förändra ettsystem har på något vis dött bort i den politiskadebatten. Detta är vision som vi medall kraft driver fram, eftersom det rör sig om enrättvisereform. Vi vill också tona ned ATP-systemet, som står för en del av alla depensionsförmåner som utbetalas, men det är inteden största delen utan den återfinns ofta inom detprivata fältet eller inom de avtalsbundnapensionerna.Anf. 121 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag skall inte mera fördjupa mig idenna frågeställning, annat än att jag vill göra enrandanmärkning.Såvitt jag förstår blir marginaleffekterna för dessainkomstlägen större med det förslag som centernhar presenterat än vad de är . Men det ären sak som en framtida utredning närmare får visa.Anf. 122 () replik:Fru talman! Jag förstår inte hur Bo Könbergräknar, men det är möjligt att vi i lugn och ro kansätta oss ned och titta på pensionssystemet litetlängre fram. Vad vi slipper är de marginaleffektersom finns i de lägre inkomstlägen, där man behöverupp till en pensionspoäng för att få en krona i vinsti ATP-systemet. Det är marginaleffekter!Marginaleffekterna är också oerhört stora när detgäller beskattningen av ränteinkomster. Får normalt skattesystem som också täckerpensionsinkomsterna och de ränteinkomster somman kan ha såsom pensionär kommer man ifrån desvåra marginaleffekter som finns . Det tyckerjag är väldigt viktigt. Sedan får man ett ganskanormalt steg mellan grundpension och nästainkomstgräns när det gäller ATP-pensionen.Anf. 123 ():Fru talman! Den nya fyrpartiregeringen villåterupprätta som tillväxt- ochföretagarnation. Det tycker vi låter bra, men vemskall betala notan för den medicinen. Det skullekosta människorna här i landet 10--15 miljarderkronor . Utöver slopande avomsättningsskatt på aktier och borttagande avförmögenhetsskatten, kommer, enligt uppgift,även kapitalskatten att sänkas. Sociala avgifter påvinstandelar avskaffas. Löntagarfonderna skrotasoch löntagarnas pengar delas ut. Hur allt detta skallbetalas är oklart, men förmodligen kommer det atthandla om SAFs önskelista om karensdagar ochdessutom om sänkt ersättning vid sjukdom.Man kan fundera över hur det skall gå medarbetslivsfonden, som vi var överens med en del avde borgerliga partier om före valet. Gäller denåsikten än? har länge krävtatt kriterierna vid arbetsskador skall skärpas.Höjda egenavgifter till arbetslöshetsförsäkringenär ett krav från SAF.Den nya regeringen talar om sänkta skatter.Samtidigt vill man ta bort avdragsrätten förfackföreningsavgiften. Detta måste väl ändå varaen skattehöjning. Men det ligger väl också enbaktanke i att ekonomiskt försvagafackföreningarna. Detta kan vara en strategi somkan vara en katastrof för landet. Här i är vivana vid starka parter som förhandlar påarbetsmarknaden, eller vill den nya regeringen attgatans parlament skall råda?En annan fråga som diskuterades under valet varcenterns förslag om olika avtal påarbetsmarknaden, där företag med mindre änfemton anställda skulle särskiljas, ja, kanske rentav stå utanför lagen om anställningsskydd. Gällerdetta även nu efter valet?När det gäller skattesänkningar skyller regeringenpå att ett närmande till EG kräver detta. Det är intesant. EG lägger sig inte i vilken skattesats vi har iSverige. Man lägger sig inte heller i vilkenmomssats vi har. Däremot kommer naturligtvismarknaden att påverka såväl skatter sommomssatser. Det är ett beställningsverk av de s.k.marknadskrafterna.Den stora frågan är, om vi skall ha envälfärdspolitik som bygger på att vi alla tillsammansär med och finansierar den, eller om vi även på denpunkten skall förlita oss på de s.k.marknadskrafterna.Man säger i regeringsförklaringen att ''Hela Sverigeskall leva''. Det förutsätter en aktiv regionalpolitik.Är det eller Per Westerbergsregionalpolitik som skall gälla? Det är en viktigfråga för inland. Om marknadskrafternaäven här skall styra regionalpolitiken, kommer endöd hand att läggas över en stor del av Sverige.I dag uttalar sig alla partier för att bekämpaarbetslösheten. Det tycker vi är mycket bra, menvisst känner man en viss oro när bl.a. BengtWesterberg sade, att det enligthans uppfattning bara var att acceptera en ökadarbetslöshet. I detta kan man uppfatta attskillnaden mellan hans och på SAFuppfattning inte var särskilt stor. Framtiden fårutvisa var sanningen ligger. Ett verkar då helt klart,nämligen att det på endera sättet blir löntagarnasom skall betala skattesänkningen för devälbeställda. Enligt de demokratiska spelreglersom finns måste man leva under den regering somär vald. Det är bara att acceptera, och det är heltriktigt. Men att man helt syniskt vältrar överkostnaderna på dem som har det sämst ställt kanaldrig accepteras. uttryckte det så, attom man inför karensdagar blir svenskarna ännufriskare. Detta är syniskt. Vi vet att det inomregeringen finns partier som fortfarande har en visssolidaritetskänsla. Jag hoppas att de får ettinflytande i politiken, annars kan det leda till enkatastrof både för individer och för regioner.Socialdemokratin har alltid ansett attvälfärdspolitiken måste vara generell och omfattaalla. Alla måste ha rätt att känna en grundtrygghet.Grundtryggheten får inte kännas som en nådegåva,som enbart riktar sig till och pekar ut en viss grupp.Regeringsförklaringen är mycket luddig i dennafråga. Man får hoppas att den inte innebär en nyinriktning av grundtryggheten.I dessa tider, som onekligen innehåller många storaproblem, sätts solidariteten på prov. Vi får se hurhållbar den är. Det är därför skrämmande, när de,som arbetat ihop välståndet genom sitt arbete ochgett andra trygghet, skall bli först drabbade medolika pålagor.Fru talman! Ett gott råd till den nya regeringen:Arbeta för löntagarna, inte mot löntagarna.Anf. 124 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag skall inte fördjupa mig i alla deanklagelser mot den nya regeringen som harframförts, utan bara konstatera att regeringensjälvfallet arbetar för att vi alla i skall få detbättre, självfallet också de många svenskar som ärlöntagare. låter det som om de skulle varanågon förtryckt minoritet i landet, men går det braför går det självklart också bra för Sverigeslöntagare. Jag var kanske något förvånad över kunde beskriva, som gjorde,en borttagen avdragsrätt för fackföreningsavgiftersom att man överlämnar lönebildningen till ''gatansparlament''.Till sist vill jag bara notera att det citat av BengtWesterberg som åberopade äroerhört missvisande. Det har påvisats ett antalgånger under valrörelsen att uttalandet varmissvisande. Undrar man hur det har gått medarbetslösheten kan man studera AMS senastepressmeddelande om vad den socialdemokratiskaregeringen har lämnat efter sig.Anf. 125 () replik:Fru talman! Det är helt klart att om manekonomiskt situationen för de fattigaorganisationerna på arbetsmarknaden blir deförsvagade. Det är väl ingenting att sticka understol med. Speciellt den kapitalistisk regering bordekunna förstå det.Anf. 126 ():Fru talman! Det känns högtidligt och ansvarsfulltatt få ta plats i riksdag. Det känns ocksåovant och osäkert. Osäkerheten och ovanan gällerinte bara det nya för en ny ledamot utan ävenregeringen och dess politik. Jag har därför en delfunderingar kring familjepolitiken. Jag tror attdenna debatt inleddes med just detta, men då varjag på introduktionsutbildning.I regeringsförklaringen sägs att ''familjepolitikenskall främja både valfrihet och jämställdhet mellankvinnor och män''. Småbarnsföräldrarna skall alltsåges ökad valfrihet. Vad menar då regeringen medvalfrihet? För mig förutsätter ''valfrihet'' att manhar en reell möjlighet att välja. Det krävs att manhar ekonomiska förutsättningar och det har intealla. Det krävs också verkliga alternativ, t.ex.tomma dagisplatser att välja på. finns intedenna överproduktion och jag tvivlar på att denkommer att finnas. Detta gör att jag har svårt att seatt det verkligen kan finnas en verklig valfrihet föralla småbarnsföräldrar.Målet för regeringens familjepolitik ärvårdnadsbidrag. Man vill införa ett bättreekonomiskt stöd för barnfamiljerna för att ökaderas valfrihet och rättvisan mellan dem. Jagundrar då: Vilka förutsättningar finns för attgenomföra en vårdnadsersättning somkompenserar föräldrarnas inkomstbortfall? Utanfull kompensation blir det ju ingen riktig valfrihet,inga riktigt alternativ. Hur skall förslaget omvårdnadsbidrag kunna främja jämställdheten? ''Den som väljer att förvärvsarbeta skall också haekonomiskt utbyte av detta säger man vidare. ''Densom väljer att förvärvsarbeta'' -- med det måsteman mena kvinnor. Det är i alla fall vad BengtWesterberg menar om man skall tro DagensNyheter i går. ''Barnomsorgen är ingen belastningför samhället den är självfinansierande. De skattersmåbarnsmammorna betalar in när deförvärvsarbetar räcker för att betalasubventionerna till daghemmen.Får jag på alla förvärvsarbetande mammors vägnartacka socialministern för de vänliga orden.Dessutom är subventionerna till barnomsorgeningen orättvisa för de mammor som väljer attstanna hemma -- fortfarande enligt DN.För oss socialdemokratiska kvinnor är det ensjälvklarhet att ha rätt till både arbete och barn.Det är inte ett val mellan det ena eller det andra. Vitycker dessutom att barnen har rätt till pappornaoch att papporna har rätt till barnen. Bygg utföräldraförsäkringen och barnomsorgen i stället föratt införa vårdnadsbidrag.I avvaktan på vårdnadsbidraget skall existerandehinder för fri etablering tas bort. Statsbidrag skallutgå till privata dagis. Marknaden, konkurrensenoch föräldrarnas fria val skall styra. Men var finnsbarnen? Var finns kvaliteten, barnens behov ochförskolepedagogiken? Föräldrarna kan ju väljadåliga alternativ av ekonomiska skäl eller av andraskäl. Skall alla alternativ få statsbidrag? Det värstaalternativet jag kan tänka mig är en nazistiskorganisation som vill starta ett Hitlerjugend. Skallden få statsbidrag? Jag har inget emot alternativinom barnomsorgen. Alternativabarnomsorgsformer som föräldrakooperativ ochdaghem med alternativ pedagogik bör stimuleras,men de måste stå under den kommunala tillsynenså att den höga kvaliteten garanteras också ifortsättningen. ''Om familjen får välja själv, skapas störretrygghet.'' Har regeringen inte lästbarnomsorgsundersökningen, som säger att 92 %av småbarnsföräldrarna vill ha dagis och att få villha andra alternativ.Föräldrarna vet vad som är bra för deras barn. Detvar också detta som låg till grund för riksdagensbeslut om barnens rätt till barnomsorg --omsorgen om barnens emotionella, sociala ochintellektuella utveckling.För oss socialdemokrater är det av avgörandebetydelse att barnomsorgen finansieras solidarisktså att alla barn, oavsett föräldrarnas inkomst, kanefterfråga plats i omsorgen och att den styrsdemokratiskt så att verksamheten planeras för allabarn och fördelas efter behov, så att också barnmed behov av särskilt stöd kan ges lika rätt tillomsorg.I avvaktan på vårdnadsbidraget skalldagbarnvårdare få ersättning också för egna barn.I kommun som jag kommer ifrån har vica 400 dagbarnvårdare. Dessa 400 har totalt 625egna barn i åldrarna 1--. Om man räknar medatt en dagbarnvårdare har 3,5 barn för enheltidsanställning, skulle behovet avdagbarnvårdare öka med ca 180 enbart för attkompensera de platser som går förlorade tilldagbarnvårdarnas egna barn. Lägg sedan till de 300barn som de 180 nya dagbarnvårdarna har. Dåkrävs ytterligare 85 vårdare.Om hela behovet av nya platser skall täckas av nyaplatser i familjedaghem krävs ca 265 nyafamiljedaghem. Bruttokostnaderna för endagbarnvårdare uppgår till ca 200 000 kr.Bruttokostnaden för skulle alltså ökamed ca 53 milj.kr. Min fråga blir då: Varifrån skalldessa 53 miljoner till enbart kommuntas?Barnomsorgsfrågan handlar inte bara om valet avomsorgsformer, sade ipartiledardebatten. Han sade vidare att det yttersthandlar om vilken syn vi har på familjen.Just det. Det handlar om vilken syn vi har påbarnen. Kds driver en individualisering av barnen,barnen är en del av föräldrarna. Men barn har vibara till låns. Vi har alla ett ansvar för barnen. Detansvaret kräver att föräldraförsäkringen byggs uttill 18 månader. Det kräver också att barnomsorgenbyggs ut så att alla barn fårbarnomsorg om de behöver.Anf. 127 ():Fru talman! Barn och ungdomar är framtiden,framtiden som erbjuder och som står för så mycket.Under olika perioder i livet har vi olika intressen,på samma sätt som vi under olika perioder i livetengagerar oss på olika områden. Kraven ochintressena varierar beroende på i vilken ålder vi är,och allt fler ungdomar har svårt att känna någonspeciell tillhörighet till det ena eller det andra isamhället. Många följer helt obehindrat med olikaströmmar som kommer och går. Att en del trenderär väldigt negativa, t.ex. rasismen som vi tydligtkänner av , måste vi ta tag i på allvar.Trots många försök att jämna ut klass- ochinkomstskillnaderna i samhället kan vi ännu se attdet på många områden är tydligt avgörande vilkenbakgrund man kommer ifrån. Enligt mig är detalldeles för tydligt.