prot · GE09119 · 1991-05-27 00:00:00 — Från moderat håll har vidärför yrkat på detta.Vi föreslår att detta utreds med den målsättningenatt förutsättningar skall skapas för en godarbetsmiljö vid alla slags arbetsplatser. Det innebärsamtidigt att olika organisatoriska modellerövervägs, belyses och släpps fram. Vi har tidigareockså hävdat att systemet med regionalaskyddsombud bör utvärderas. Vi vidhåller dennauppfattning.En annan väsentlig del av organisationen påarbetsmiljöområdet är arbetarskyddsstyrelsensförlängda arm, yrkesinspektionen. Vi anser att detär viktigt att inspektionsrollen konkretiseras.Samtidigt är det ofrånkomligt att inspektören medsina kunskaper är en värdefull tillgång för deföretag som han eller hon besöker. Rådgivningenger inte bara viktig information utan skapar ocksåett betydelsefullt förtroende mellan företag ochinspektör. En konkret yrkesroll behöver därför intebetyda en renodlad myndighetsperson. Denpraktiska tillämpningen torde bli någon form avtvåstegskommunikation.Fru talman! Det har blivit allt vanligare att tala ompsykosociala problem. refererades enundersökning som berättade att nära hälften av allaanställda vantrivs på sitt arbete. Det är givetvis enalarmerande situation men troligen också enkomplex, som inte har några lättvindigaförklaringar. I de fall då konflikter uppstår påarbetsplatser mellan olika anställda, vilket ocksåinträffar allt oftare, kan det knappast varayrkesinspektionens uppgift att medla eller döma.Däremot är det viktigt att inspektören i andra,övergripande bedömningar har kunskaper på dettaområde. I det nämnda fallet torde arbetsgivaren fåta sitt övergripande ansvar och försöka lösakonflikterna tillsammans med anställda och medeventuell hjälp av företagshälsovården.Fru talman! Med detta har jag berört några av deväsentliga reservationerna, som vi moderater har idetta betänkande. Vi står bakom samtliga, men avpraktiska skäl inskränker jag mitt yrkande om bifalltill att gälla enbart reservation 33.Anf. 9 ():Fru talman! När vi här ikammaren diskuterade arbetsmiljöpolitikredogjorde jag för de grundläggande principernaför liberalernas arbetsmiljöpolitikutifrån det program som vi antog på vårt landsmötei höstas. Det handlar om:1. Decentralisering, dvs. att tyngdpunkten för enbättre arbetsmiljö måste ligga lokalt.2. Desamhällsekonomiska kostnaderna för brister iarbetsmiljön skall avspeglas i det enskildaföretagets/myndighetens kalkyler.3. Vi uttryckte ocksåtydligt att de psykosociala faktorerna påarbetsmiljön måste komma i blickpunkten på ettannat sätt än vad som sker i dag.I propositionen ''Arbetsmiljö och rehabilitering'',som vi nu behandlar, tycker vi i folkpartietliberalerna oss kunna se att flera av dessa saker harutvecklats i rätt riktning. Men en del frågeteckenfinns. Så t.ex. är vi fortfarande osäkra på hur långtregeringen vill gå vad gäller de ekonomiskastyrmedlen. Men det är bra att man i varje falltillsätter en utredning om differentieradearbetsgivaravgifter. Beträffande depersonalekonomiska redovisningarna väntar vi påregeringens förslag.Vad gäller den fulla sysselsättningens roll förarbetsmiljön framhålls i propositionen att denna är''en viktig förutsättning för arbetslivets förnyelse. Iett samhälle där det finns arbete för alla hararbetstagarna möjlighet att säga nej till torftigaarbeten och dåliga arbetsmiljöer. ''Vi instämmer i det. kan vi konstatera attarbetsmarknadsministerns analys vilar på en viktigförutsättning: att det finns en fungerandearbetsmarknad där den arbetssökande har fleraalternativa arbetsgivare att vända sig till. Någonsådan arbetsmarknad finns inte inom storadelar av den offentliga sektorn.Ofta är det kvinnor som på så sätt förvägrasmöjlighet att välja mellan flera arbetsgivare ochinte heller får rätt att starta eget. Många avarbetena inom offentlig sektor är jukvinnodominerade. Statistiken över kvinnorsarbetsmiljöproblem talar sitt tydliga språk. Vadgäller kvinnors högriskyrken, t.ex. yrken med riskför belastningsskador, är det sjukvårdsbiträden ochhemvårdare som ligger i topp.Först när de s.k. monopolen bryts upp helt ochhållet och frihet ges för t.ex. enskilda ochkooperativa samt andra alternativ att arbeta undersamma villkor som verksamheterna i exempelviskommunal regi, kommer regeringens resonemangatt vara korrekt för den mycket stora del avarbetsmarknaden som den offentliga sektorn utgör.Vad gäller kvinnors arbetsmiljö i övrigt kan manlätt konstatera att den ofta kommit i skymundan.Det har nämligen funnits en tendens attkoncentrera arbetsmiljödebatten till förhållandenainom den privata sektorn, särskilt tilltillverkningsindustrin. I ett särskilt yttrande pekarvi på att det är nödvändigt att den offentligasektorns problem lyfts fram i debatten. Vi avstår nufrån att reservera oss, men vi kommer noggrant attbevaka vilja möjligheter till ökad flextid som ges.Det är faktiskt av LO-medlemmarnasom har den rätten. Vi kommer också att bevakahur gravida kvinnors möjligheter till omplaceringeller havandeskapsersättning utvecklas och hur devanligaste belastningsskadorna hos kvinnoråtgärdas genom t.ex. mindre ensidighet och ökatlagarbete.Att vi i liberalerna vill ha ett förbud motsexuella trakasserier på arbetsplatsen framkom ijämställdhetsdebatten här i kammaren i onsdags.Jag hänvisar därför till den debatten.Jag tycker att utskottets skrivning är alltför passiv ifråga om den internationella samverkan inomarbetsmiljöområdet. Det konstateras bl.a. attnågot initiativ från inte är motiverat. Vifrån liberalerna tycker tvärtom att dettaär väsentligt. I vår reservation 15 pekar vi på attSverige, som ändå internationellt sett ligger långtframme på arbetsmiljöområdet, deltar iuppbyggnadsarbete i de f.d. kommunistländerna iÖst- och . Ännu så länge har mannästan bara diskuterat bristerna i dessa länder ochvåra möjligheter att bistå med hjälp inom dentekniska yttre miljön, men det finns faktiskt likastora behov på arbetsmiljöområdet i övrigt.I propositionen föreslås att en nybrottsrubricering -- Arbetsmiljöbrott -- skall införasi . Den föreslagna straffregleringenavviker på centrala punkter från det tillägg tillbrottsbalken som föreslagits av utredningen.Propositionens förslag innebär att i de fall brottbegåtts enligt §§ 7--9 skall benämningen varaarbetsmiljöbrott, om dessa gjorts somman uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosattskyldigheter enligt arbetsmiljölagen.Vi instämmer i lagrådets bedömning att det därmedi grund och botten handlar om en rubriceringsfråga.Enligt vår mening är det troligt att varken fler ellerfärre kommer att åtalas och dömas enligtbrottsbalkens regler genom att rubriceringen avbrottet ändras. Värdet med den föreslagnaförändringen är sålunda främst av pedagogiskt slag.Samtidigt kan vi emellertid se vissa lagtekniskaolägenheter med propositionens förslag.En av grundtankarna bakom arbetsmiljölagen varatt man skulle undvika att tolkningen ochkonkretiseringen av lagens mer allmännabestämmelser skedde i domstol. Dessabestämmelser är, som också lagrådet påpekar, inteägnade att ligga till grund för straffrättsligprövning. Enligt vår mening innebärpropositionens förslag om ändring av brottsbalkenen risk för att domstolar kommer att göra just ensådan prövning. Därmed riskerar vi att hamna i ensituation där myndighetens ansvar att i samverkanmed parterna konkretisera lagen tunnas ut. Motdenna bakgrund föreslår vi att gerregeringen i uppdrag att återkomma till riksdagenmed ett förslag till ändring i där dennaolägenhet är borta.I detta sammanhang vill jag understryka denförändring av abetarskyddsverkets roll som föreslåsi propositionen. Vi utgår från att det preciseradeoch utvidgade arbetsgivaransvaret kommer attföljas upp med föreskrifter som innehåller tydligaregler för vad som krävs i arbetsmiljöarbetet, ochatt verkets arbete kommer att ske med störresmidighet. Denna väg -- att effektivisera bådeföreskrifts- och tillsynsarbetet -- är enligt vårmening avsevärt bättre än de förändringar avbrottsbalken som föreslås i propositionen. Jagyrkar bifall till reservation 20.Fru talman! I likhet med utskottets majoritet villjag understryka vikten av att företagshälsovårdenmedverkar nära i förebyggande och rehabiliterandeinsatser. ägnar företagshälsovården på sinahåll mycket tid åt sjukvårdande insatser. Denriktning som förändringarna skall gå i är vi sålundaense om. Enligt vår mening förutsätter dock eneffektiv medverkan av företagshälsovården i bl.a.det förebyggande arbetet att den även framöver fårmöjlighet att genomföra sjukvårdande insatser i defall sjukdomarna har samband med brister iarbetsmiljön.Orsakerna till att löntagarna i så hög grad i dagväljer att vända sig till företagshälsovården kanvara flera. Primärvården kan upplevas somotillgänglig och svår att komma i kontakt med, ochföretagshälsovården upplevs i många fall ge enbåde lättillgänglig och personlig vård. Enförutsättning för en förändring avföretagshälsovården är som vi ser det att ocksåprimärvården reformeras.I detta sammanhang vill jag aktualisera vårt krav påinförande av husläkare. Detta krav har vi ifolkpartiet liberalerna fört fram i vårsjukvårdspolitiska partimotion riksdag. Ensådan reform innebär att den enskilde ges möjlighetatt välja sin egen läkare, offentliganställd ellerprivat. Vården skulle på så sätt bli merlättillgänglig, som den personligakontakten mellan läkare och patient skulleförbättras. De försök som genomförts medhusläkare har dessutom varit mycket positiva.Målet måste alltså vara att se till att behoven avsjukvård i högre grad tillgodoses inomprimärvården. Mot denna bakgrund kan vi intebiträda regeringens förslag att nu ta bortpatientavgiften inom företagshälsovården.Patientavgifterna inom primärvården har undersenare tid haft en omfattning som innebär att denvårdsökandes känslighet för skillnader i avgiftersannolikt är högre än tidigare.Vi menar att ett allmänt avskaffande avpatientavgiften kan vara rimligare i en situation därdenna omprioritering vad gäller arbetsfördelningmellan primärvård och företagshälsovård hargenomförts. Jag yrkar bifall till reservation 34.För anställda inom företagshälsovården eller fördem som vill skaffa sigföretagshälsovårdsutbildning finns inget alternativtill grundutbildning. Detinnebär en risk för att mycket av den kompetenssom finns runt om i landet inte tas till vara.En modell som enligt liberalerna skullevara bra skulle vara att tillåta en större mångfald pådetta område. Företagshälsovårdsutbildningenskulle kunna ordnas så att alla kursveckor ärfristående från varandra och kan sökas separat.Varje forskningsinstitution som önskar skullekunna ordna en kursvecka, ansöka om detta och fåkursen godkänd. Ersättning till kursgivaren skulleutgå från statsmedel om kursen får ett tillräckligtantal sökande. Efter genomgången kursveckaskulle denna räknas som relevant grundutbildning.Vi menar att man i alla fall skulle kunna pröva ettsådant förslag, och vi framhåller detta i reservation30.Fru talman! några ord om arbetslivsfonden.I en särskild lag om avvikelse från lagen omarbetsmiljöavgift föreslår regeringen att 500milj.kr. ur arbetslivsfonden under nästa budgetårskall kunna disponeras av försäkringskassorna förköp av yrkesinriktad rehabilitering. Målet för dessaköp stämmer enligt föredraganden väl överens medde ändamålsbestämmelser som finns i lagen omarbetsmiljöavgift för användning avarbetslivsfondens medel. Förslaget avses inte ändraden inriktning som har slagits fast för användningav arbetslivsfondens medel.Förslaget om avvikelselagen utgår uppenbarligenfrån den bedömningen att arbetslivsfonderna undernästa år inte kommer att behöva disponera alla deresurser som finns -- på årsbasis mellan 2,5miljarder och . Enligt regeringenskulle det därför vara till fördel att medlen på annatsätt kommer till användning så att de gagnar denyrkesinriktade rehabiliteringen.Folkpartiet liberalerna delar denna uppfattning.Med tanke på att arbetslivsfonderna under sittförsta, ofullständiga verksamhetsår endast kunnatutnyttja ungefär 71 milj.kr. av tillgängliga medelverkar det faktiskt ganska osannolikt att fondernaunder ens tillnärmelsevis kommer attkunna ta befintliga medel i anspråk. För att undvikaen uppbyggnad av en outnyttjad medelsreserv finnsdet därför enligt vår uppfattning, speciellt i ett kärvtekonomiskt läge, goda skäl att utnyttjaarbetslivsfondens tillgångar för andra insatser, somligger inom ramen för fondens syften. Motsvarandekostnader kan då, som regeringen säger, avlastasstatsbudgeten.Vi godtar därför regeringens förslag att medel frånarbetslivsfonden under nästa budgetår får användasför finansiering av försäkringskassornas köp avyrkesinriktad rehabilitering. Vi står alltså fast vidregeringens förslag även om nu desocialdemokratiska ledamöterna i utskottet hopparav det. Därutöver föreslår vi att sammafinansieringsteknik används för täckning av dedelar av anslaget Yrkesinriktad rehabilitering:utbildningsbidrag som inte regeringen föreslår skallfinansieras av arbetarskyddsavgiften och förtäckning av anslaget Yrkesinriktad rehabilitering.Totalt skall 500 milj.kr. utöver vad regeringenföreslår överföras från arbetslivsfonden tillstatsbudgeten.Vi vill understryka vikten av att regeringen nogaföljer arbetslivsfondens utveckling ochverksamhet. Ett alternativ, som enligt vår mening idetta sammanhang bör övervägas, är det vi myckettidigt framförde i vår motion om arbetsmiljö,nämligen att medel ur arbetslivsfonden återförs tillföretagen men att dessa skall gå tillskyddskommittéerna, som skall besluta om derasanvändning. Vi menar att en sådan lösning skulleinnebära att skyddskommittéernas verksamhetvitaliseras som man skulle komma bortifrån en mycket stor del av den byråkrati ochsplittring som finns inom arbetsmiljöområdet,vilket också har påpekat.Jag vill slutligen ställa några frågor till utskottets s-företrädare inte att det finns anledning attfrån svensk sida bistå f.d. kommunistländer menuppbyggnadsarbetet på arbetsmiljöområdet?Är det inte rimligt att företagshälsovården fårmöjlighet att utföra sjukvårdande insatser om dessahar med brister i arbetsmiljön att göra?Varifrån tar egentligen de socialdemokratiskaledamöterna i utskottet de 500 milj.kr. somregeringen har föreslagit skulle tas frånarbetslivsfonden till yrkesinriktad rehabilitering?Har inte de socialdemokratiska ledamöterna tänktsatsa på yrkesinriktad rehabilitering utan i ställettänkt skippa detta? Eller tänker manunderbalansera budgeten med dessa 500 miljoner?Det vore intressant att få klara och tydliga svar avKjell på de frågorna.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 2,20 och 34, och jag ställer mig i övrigt självfalletbakom de reservationer som har fogattill betänkandet.Anf. 10 ():Fru talman! Då arbetet är av grundläggandebetydelse såväl för den enskilde som för samhälletblir arbetsmiljöfrågorna allt viktigare.Uppmärksamheten har mer och mer kommit attriktas mot arbetets innehåll och möjligheter tillinflytande över det egna arbetet och den egnaarbetssituationen. Trots att klara förbättringar harskett är problemen fortfarande storamed många arbetsmiljöer. Människor slits ut fysisktoch psykiskt. Många slås ut, klassade somarbetsskadade.Arbetsskadorna medför kostnader för samhälletoch leder till svåra problem för de enskildamänniskor som drabbas. Dessa får utstå mycketlidande på grund av de skador de fått, och depåverkas negativt av den isolering som bortovaronfrån arbetet ofta medför. Det är därför angelägetatt på bred front fortsätta dearbetsmiljöförbättrande åtgärderna.Centerpartiet engagerade sig mycket tidigt förmiljöfrågorna. var det tillstöd för en aktiv lokaliseringspolitik för att formabättre livsmiljöer, och tog viexempelvis i en omfattande partimotion ett heltmiljöpolitiskt grepp om såväl yttre som inremiljöproblem. Särskilt uppmärksammades i dennamotion stress- och arbetsmiljöfrågorna. Temat vardär att samhället och tekniken måste anpassas efterindividens förutsättningar och behov.Det är faktiskt ganska intressant att se -- då mantittar tillbaka -- att denna motion frånsocialdemokratiskt håll avfärdades med att den intevar mycket att hänga i julgranen. Det är ocksåintressant att i riksdagsdebatten idecember 1962 -- i anledning av att utskottet urkadeavslag på motionen -- bl.a. yttrade: Nåja, frågornai motionen kommer tillbaka. Drar ingen annanförsorg om det skall vi i göra det, menjag tror att vi kommer att få hjälp av många andra.Denna motion blev upptakten till enmycket intensiv miljöpolitisk offensiv från centern.Efter hand mognade även opinionen i ,och är det många som vill vara med och klägranen.Vi var tidigt ute, och det var trögt i början, menunder senare år har det faktiskt hänt en hel del. har vi återigen frågor i som rörarbetsmiljön. gäller det bl.a. ändringar iarbetsmiljölagen. har i det stora helainte haft några invändningar mot de förslag somlagts fram i propositionen. Villkoren i arbetslivet ärju fortfarande mycket olika, och det är därförviktigt att fortsätta arbetet med att söka nåförbättringar där sådana bedöms som nödvändiga.I detta betänkande handlar det i stora drag om attlyfta fram de arbetsorganisatoriska ochpsykosociala arbetsmiljöfaktorerna, som oftahänger samman med arbetsorganisationen. Dethandlar om den enskilde arbetstagarensmöjligheter att ta del i utvecklingen av sitt arbete,och det handlar om att vidga arbetsgivarnas ansvarför arbetsmiljöarbetet. Allt detta är viktiga frågorpå områden där det behöver ske förbättringar.Jag vill ändå uppehålla mig vid några frågor ibetänkandet. Jag vill då särskilt betona kvinnorsarbetsmiljöer och arbetsmiljöproblem. Dessa harinte uppmärksammats i lika hög grad sommännens. Detta diskuterades här i såsent som i samband med debatten omAU17 -- förslaget till ny jämställdhetslag. Ireservationer till det betänkandet betonade vi hurangeläget det är att förbättra just kvinnorsarbetsmiljöer. Arbetsmiljökommissionenskartläggning visade ju att de mest utsatta arbetenautförs av kvinnor. Jag vill här säga att det för attförbättra kvinnors arbetsmiljö är viktigt att också tavara på de möjligheter som ges genomarbetslivsfonden. Arbetslivsfondens medel äravsedda för åtgärder inom företagen till gagn förderas anställda. Då är det av stor vikt att fondernaspengar används aktivt för att förbättra kvinnorsarbetsliv. Det finns där stora brister.I reservation 24 och i motion A43 av StinaGustavsson och i Vårgårdatas frågan om elöverkänslighet upp. I motionenkrävs att forskningen på området skall intensifierasoch att någon lämplig instans skall få i uppdrag attutfärda föreskrifter eller allmänna råd omelöverkänslighet. Av betänkandet framgår klart attdet här finns olösta frågor. En hearing har varitanordnad där det bl.a. redovisadesforskningsresultat och hälsoeffekter. Det anges nuockså att ett nytt seminarium skall hållas omungefär ett år.Vi anser i att detta brådskar och att manmåste göra något snabbt. Frågan omelöverkänslighet tas faktiskt inte på riktigt allvar,och de drabbade kan få diagnosen psykiska besvär.Det betyder att handläggningen från samhälletssida kan bli godtycklig. Det är alltså viktigt attsnabbt ta tag i dessa speciella problem.I reservation 34 har vi tagit upp patientavgifterinom företagshälsovården. I motsats tillpropositionens förslag anser vi -- det är engemensam reservation från , moderaternaoch -- att avgifterna inomföretagshälsovården inte skall slopas genom ettbeslut i . Det är en fråga som i stället börkunna överlämnas till de berörda intressenterna.I ett särskilt yttrande har vi tagit upp bl.a.introduktion och inskolning av nyanställda. Vimenar att detta är frågor som bör ges hög prioritetbåde i företagen och vid yrkesinspektionens tillsyn.Framför allt gäller det ungdomar. Arbetsskadornahos ungdomar fortsätter att öka. 1989 skadades1 600 ungdomar . Det finns statistik sombekräftar att många minderåriga får för kortintroduktion. Alltför snabbt lämnas de ensamma isitt arbete utan att en arbetsledare tar ansvar förinskolningsperioden. Enligt arbetarskyddsstyrelsensker av ungdomsolyckorna redanunder den på det nya arbetet. 90 %av alla olyckor bland ungdomar på arbetsplatsernainträffar . Oraken är ofta attintroduktionen varit bristfällig.Det är inte bara för ungdomar som introduktionentill ett nytt arbete är ofullständig. Även omungdomar kan anses utgöra en särskilt utsatt gruppkrävs det att alla nyanställda erbjuds obligatoriskaintroduktionsprogram på arbetsplatsen. Vi anseratt detta är oerhört viktigt.Jag vill ansluta mig till reservation 26 av AnnaHorn. Det gäller kravet på en analys avensamarbetets problem. Detta har vi haft uppetidigare i anledning av centermotion. Mycket harhänt också på detta område. I betänkandetredovisas det bl.a. att arbetarskyddsstyrelsen harutfärdat nya föreskrifter om att omvårdnadsarbetei enskilt hem inte får utföras som ensamarbete omarbetstagaren riskerar att utsättas för våld eller hot.Det är bra.Men det finns fler områden och fler yrkesgrupper.Låt mig peka på t.ex. lantbruket. var detett område med gynnsamma psykosocialaförhållanden, men har det haft ennegativ utveckling. Flera faktorer har samverkat tilldetta. En faktor är den mycket starka förändringsom har skett och sker på landsbygden och inomsvenskt lantbruk. Lantbruket är ett utpräglatenmansarbete. Känslan av ensamhet och isoleringär ganska utbredd. Det sociala nätverket pålandsbygden håller i vissa avseenden på att lösasupp, bl.a. beroende på kraftig utglesning.Lönsamheten har försämrats, och oron införframtiden är stor hos många lantbrukare.Jag tror att det är viktigt att få en analys av deensamarbetandes situation. Det finns fler grupperän dem jag pekat på. Vi behöver en analys avlevnadsförhållanden, psykosocial belastning ochhälsa.Fru talman! Jag vill betona attarbetsmiljöfrågorna är viktiga. Även om vi i dagkommer att flytta fram positionerna ytterligarefinns det fortfarande saker att göra. Jag har pekatpå några saker. Det handlar i en del frågor kanskeinte om så stora grupper eller så många människor,men enligt vårt sätt att se är det för den skull intemindre viktigt. Det handlar ju ändå ytterst om deenskilda människorna som berörs ute påarbetsplatserna.Med detta vill jag yrka bifall till reservationerna 24och 34. I övrigt yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 11 ():Fru talman! Vi inleder motion medatt tala om att vi är besvikna. Man blir naturligtvisbesviken efter att ha följt arbetsmiljöfrågan underen rad år och hört många i ansvarig ställning sägaatt det är en av våra viktigaste frågor. I valrörelsenår ansågs det vara den allra viktigaste frågan,åtminstone för LO-grupperna. Det lovades att manskulle ta itu med arbetsmiljöproblemen. När mansedan ser på slutresultatet, därefter,finner man att det i praktiken egentligen inte harskett någon större förändring. Det är naturligtvismycket tragiskt, framför allt för människor somarbetar i arbetsmiljöer som inte alls är bra och somkanske ser framför sig arbetsuppgifter som kan varamycket besvärande. Regeringen har faktiskt intelagt fram något förslag av konkret innebörd somman skulle kunna säga förbättrararbetsmiljön.Man satsar på rehabilitering av människor, och mansatsar på vissa arbetsplatser, och det är mycket bra.Det är nödvändigt att göra det. Men detta gällerinte för framtiden. Vi skapar nyaarbetsorganisationer . De förändras, och idet sammanhanget är rehabiliteringen inte mycketvärd. Det är från den utgångspunkten man måste sedet. Man gör samma fel nu som när lagen tillkomår 1978. Man vidtar inga åtgärder för att se till attarbetsorganisationerna förbättras. Förslagen somgäller samordning mellan arbetsmiljölagen ochmedbestämmandelagen saknas. De har troligenskickats till en utredning igen. Någon skall titta pådessa frågor, och man kan inte lägga fram förslagenoch ha några åsikter. Det är den avgörande frågan.Vilka förslag läggs då fram? Det skulle kunna blilitet mera av brottsbekämpning mot oresonligaarbetsgivare. Man skulle kunna göra någraförändringar i målskrivningen, vilket är bra. Dettahar dock ringa värde konkret för arbetsmiljön.