prot · GE09117 · 1991-05-23 00:00:00 — Det är oerhörtviktigt att det arbete som fredsorganisationernautför, både internationellt och här hemma,uppvärderas. Arbetet för fred, solidaritet ochinternationell förståelse länderna emellan kanaldrig nog värdesättas.Herr talman! tycker att skallgå före på nedrustningens väg mot målet globalavrustning. Jag ber att få yrka bifall tillreservationerna nr 3, 9 och 12. Jag ställer mig iövrigt bakom våra egna reservationer och dereservationer vi har tillsammans med andra.Anf. 4 ():Herr talman! När man hör tala härfår man en känsla av att ligger långt nere påaktivitetsskalan när det gäller nedrustning. Men isjälva verket har varitföregångsland. Tillsammans med andra har Sverigevarit oerhört aktivt på nedrustningsområdet.Herr talman! Innan jag går vidare vill jag yrka bifalltill hemställan i utrikesutskottets betänkande nr 18och avslag på samtliga reservationer som det haryrkats bifall till.Det har från svensk sida alltid pågått ettnedrustningsarbete i internationella fora. Det harparats med en debatt här hemma om hur stort vårteget försvar skall vara, eller behöver vara medhänsyn till de ekonomiska möjligheter vi har ochden hotbild som vi har att ta hänsyn till. Vi önskaralla att den hotbilden blir mindre, och den har välockså minskat under den allra senaste tiden.Sveriges alliansfrihet och neutralitet harockså varit en stabiliserande faktor i . Omvi vidare skulle få en kärnvapenfri zon -- som vi allahoppas på -- som skulle kunna sammankopplas meden fri zon av kärnvapen genom , genom attslagfältskärnvapnen, dvs. kortdistansvapnen togsbort, skulle det bli en utmärkt situation urnedrustningssynpunkt. Det bör tilläggas isammanhanget att vi vill ha bort alla kärnvapen.Kanske kan vi se den dagen komma. Nedrustninginnebär att vi får pengar över till civil utveckling,inte minst i . Jag vill gärna ta somett exempel. Efter var landetförbjudet att upprusta. Den civila utvecklingen har varitstörre och bättre än den har varit i t.ex. USA.Sverige är en alliansfri stat med en aktivneutralitetspolitik. Det bör upprepas igen att detinte betyder åsiktsneutralitet. När det gäller fråganom de mänskliga rättigheterna har vi sagt attSverige har rätt att inte ta hänsyn till enskildaländers suveränitet utan alltid kan ta upp frågan omde mänskliga rättigheterna. Det betyder att vi så attsäga bryter den nationella integritetsprincipen.Efter år av ofruktbart arbete, där rustningen inteminst i har ökat i omfattning, är vi nu innei en ny period. befriar sig från arvet av sittförflutna. Så sade regeringscheferna vid i i november förra året.Helsingforsdokumentet 1975 kom till i en heltannan tid. Men, sade regeringscheferna i ,idéerna hade genomslagskraft, och de har fört oss ini en ny epok av demokrati, fred och enighet iEuropa. Trots allt är det så som utskottet anför pås. 11 i betänkandet, nämligen att ärvärldens mest vapentäta kontinent. Det är medbeklagande som man gör ett sådant konstaterande.Herr talman! Det är detta som skall ändras.Vägen är beträdd, men vi har tyvärr en lång väg attgå. Fredsrörelsens krafter kommer att behövasännu. Det är illa om fredsrörelsen tappar stinget.Nedrustarna måste ha folket med sig.Vi kan konstatera att upprustningen i äromfattande. Det framgår av betänkandet. Dennaupprustning hindrar den civila utvecklingen. För entid sedan hörde jag Ul-Haq -- som har skrivit om den mänskliga utvecklingen --Human Development -- säga att man i längden intekan gå förbi denna fråga. Av massmedia framgårdet att har tagit upp denna fråga tilldiskussion. Kanske inte helt officiellt, eftersomVärldsbanken inte skall lägga sig i ländernas inreangelägenheter, men när man går in och säger attden offentliga sektorn skall minska, ligger detinbäddat i detta att i första hand den militäraupprustningen skall minska i omfattning. Utskottetunderstryker detta och talar om att den civilautvecklingen är viktigare. Den får inte ställas vidsidan av den militära upprustningen. Det går inteatt säga till att de inte får ha ett försvar.Men kostnaderna för försvaret får inte bli så storaatt civila uppgifter, hälsovård, sjukvård osv., fårträda åt sidan. Det är ett val som måste göras.I ESK i säger man att tiden nu är inne attuppfylla förhoppningarna och förväntningarna somvåra folk har hyst . Herr talman, jagskall inte citera mera -- det skulle föra för långt.Men det har varit viktigt att nämna iParis, som egentligen är ett andra möte efter detförsta i 1975.Vi vet alla att tövädret kom i och med presidentGorbatjovs inträde på scenen och den s.k.Bresjnevdoktrinen upphörde att gälla.Svårigheterna visade sig stora, och regionala ochnationella spänningar har uppträtt. Det vore enolycka om föll sönder. Här finns deten stormakt som kan förhandla med en annanstormakt. Vid ett sönderfall vet man inte vilkensituation som kan uppstå.Herr talman! Så sent som var en gruppframträdande internationella personligheter -- omman får uttrycka det så -- samlade i föratt följa upp Brandt-, Palme- ochBrundtlandkommissionernas innehåll underordförandeskap av . Jag tar uppdetta därför att jag tycker att det är viktigt att detdokumentet lyfts fram och därför att det faller såväl samman med utrikesutskottets betänkande.Dokumentet -- Common Responsibility in the1990's -- är värt ett närmare studium.Man föreslår att FN skall stärkas inte bara somfredsbevarande organ, utan också somfredsskapande. Man vill inskränka på vetorätten.Man vill stärka generalsekreterarens makt ochstärka FNs sociala och ekonomiska insatser. Mantalar om en permanent valövervakning -- en saksom också vi har tagit upp i vårt betänkande. Manvill utveckla , och till slut, herr talman,föreslår man en ny konferens i -- enparallell så att säga till den genomfördes i slutskede --för att ta upp FNs roll i världen och se om man kanändra den och göra den mera offensiv.Man vill också gå vidare på vägen med friståendekommissioner på hög nivå och föreslår en sådanmed uppgift att studera frågan om en utvidgning avdet globala beslutsfattandet, som man säger,''common responsibility''.En annan sak som man tar upp är en utvidgning avESK till andra regioner. Där pekar man särskilt påMellanöstern -- vi diskuterar den också här isamband med Gulfkrisen. Tänk om vi kunde få ettESK, eller snarare ett MSK i ! Jag villpåminna om att ESK skapades i en situation iEuropa då spänningarna var oerhört starka.Spänningarna i är hårda ochmotsättningarna är stora. Det kanske är möjligt attskapa ett sådant organ. Det vore utmärkt, kanskeen början till en fredsprocess i Mellanöstern.När jag uppehållit mig, herr talman, vid dessadokument beror det på att det, som jag sade, tarupp många av de frågor utrikesutskottet behandlat.Det är viktigt att lyfta fram detta dokument. Dettalas här, kanske också i reservationer, omupplysning, att vi skall ha mer information. Då ärett sådant här dokument alldeles utmärkt.Jag har också tagit med mig Fakta om FN, som gett ut. har vi FN-förbundetsordförande i bänken här, och jag vill säga att dettaär ett alldeles utmärkt dokument för att se vad FNgör. Detta kan vara ett svar på de framställningarsom gjorts i utrikesutskottet när det gällerupplysning och information i detta avseende.Utrikesutskottet behandlar en motion av BerndtEkholm m.fl. om medlingsverksamhet i mindreinstitutionaliserade former.Den frågan, herr talman, har varit uppe två gångertidigare, och utrikesutskottet och sedan riksdagenhar sedan skrivit till regeringen att man bör göra enanalys och ge en redovisning till i denfrågan. Man har upprepat detta en gång, och viupprepar detta nu igen. Jag vill särskilt understrykavad vi har sagt, för jag tycker att man inte från ettutskott kan nöja sig med att tiden går och det somman begär inte effektueras.Emellertid kan vi i utskottet säga att en del harhänt. ESK har skaffat sig ett centrum i somskall syssla med dessa frågor. Även i FN är dennafråga uppe.Jag vill till slut säga någonting om de reservationersom kommenterats tidigare av mina kamrater iutskottet.Jag vill ta upp . Det är alldeles riktigtsom säger att det var värre än någonav oss trodde. Jag tillhörde de många som begrepatt man träffade inte bara militära mål, utan att detockså kom att drabba enskilda. Man talar nu om att150 000 irakier har dödats. Det drabbar nästan150 000 familjer. Det har skett en fruktansvärdförstöring som vi nu får reda på. Man kannaturligtvis diskutera om FN gjorde rätt. Jag ber erstudera vad utskottet säger på denna punkt på s. 41.Det är ord som är väl avvägda, de är vägda på våg.Det motsatte sig inte beslutet i säkerhetsrådet denanda i vilken stadgan är formulerad.Sverige försökte dra ut på denna process och göraden precis som stadgan säger: Först använder mansig av andra medel. Tillsammans med Frankrikeförsökte vi nå detta. När beslutet ändå kom isäkerhetsrådet måste vi som FN-medlemmar varasolidariska med beslutet.Vi skickade inte militär till området, om man intebetecknar som militär dem som skickades medsjukhuset. Det var en traditionell svensk insats somgjordes när vi skickade ett sjukhus för att hjälpamänniskorna där.Herr talman! Naturligtvis hade vi önskat att dettakrig inte hade kommit till. I förlängningen önskarvi och hoppas att man nu skall sätta kraft bakomresolutionerna 242 och 338 när det gällerMellanöstern och Palestinakonflikten.Man kanske kan litet cyniskt säga: Där har man inteolja, utan grönsaker, och det kanske gör saken litetannorlunda när det gäller den aktivitet somutvecklas. Men det har ändå utvecklats en starkaktivitet för att komma fram till en fredsuppgörelseockså i den frågan. Jag hoppas att den också skallfå sin lösning i anda och eftersäkerhetsrådets beslut.Anf. 5 () replik:Herr talman! Jag uppskattar mycket av det EvertSvensson sade. Jag uppfattade att han delar mycketav de funderingar som många har när det gällerFörenta nationernas säkerhetsråd och dess handlagi denna konflikt och i upptakten till den.I vår motion har räknats upp en del av deifrågasättanden som görs internationellt. Äventankegångarna i utskottet pekar på att det kanfinnas tveksamheter. Utskottet säger, och allapartier har godtagit den formuleringen, att militäratvångsåtgärder tillämpats och därför inte kan karakterisera det valdatillvägagångssättet som oförenligt med stadgansanda. Det tolkar jag för min del så att man med vissansträngning skulle kunna förena handlingssättetmed andan i kapitel 7 åtminstone, men att detmycket väl kan strida mot bokstaven. Det ärallvarligt nog.Det förs en internationell debatt, och frågorna harockså diskuterats på konferensen i Saltsjöbaden.Mot bakgrund av vad sadetycker jag att anspråket vi hade på att man skulleha kunnat uppdra åt regeringen att verkligeninitiera en kritisk debatt i syfte att stärka FN bordeha bifallits.Anf. 6 ():Herr talman! gavParisdokumentet anledning till stor glädje.Dokumentet slår fast att demokrati är den endaacceptabla styrelseformen. Rättsstaten skall utgöragrunden för länderna i . De fundamentalamänskliga rättigheterna skall garanteras genom lag.En gemensam målsättning är att utvecklamarknadsekonomin. Den ekonomiska frihetenskall balanseras med social rättvisa och med ansvarför miljön.Överenskommelser mellan länderna inomWarszawapakten och NATO om kraftiganedskärningar av konventionella vapen och mellanalla de 34 staterna inom ESK om omfattandesäkerhets- och förtroendeskapande åtgärder ladegrunden till möjligheterna för en fredlig utvecklingmot demokrati för alla stater i Europa.Sedan dess har händelser i inneburitatt det s.k. inte har ratificerats. Denryska militärens inställning till avtalet har hindratde sovjetiska politikerna från att skriva under.Sovjetunionen har ställt upp ca 70 000 olika vapensom ingår i öster om ochklassificerat om tre armédivisioner tillkustförsvaret. Speciellt fusket med de trearmédivisionerna har inneburit att interatificerar avtalet. Trots att flera förhandlingar harägt rum mellan höga företrädare för ochSovjetunionen -- t.o.m. på allra högsta nivå -- harnågon överenskommelse inte nåtts.Det här förhållandet innebär att förhandlingarnainom ESK har bromsats upp. De förtroende- ochsäkerhetsskapande åtgärderna fungerar så somöverenskommits. Enligt dessa skall ettutrikesministermöte äga rum . Hoppet är atten ratificiering kan komma till stånd i anslutning tilldet mötet. Det är viktigt att det sker, och att Sovjetvisar respekt för ingångna avtal så att inte helaESK-processen sätts i fara.Den sovjetiska, mot avtalsstridigaöverföringen av armébrigader till enheterinnebär att och Baltikumsmilitärområden förstärkts inte bara kvalitativt utanäven kvantitativt. Det är viktigt att Sverigeprotesterar mot detta inom ESKs ram och bilateraltmed Sovjetunionen.Sovjetunionens ekonomiska sammanbrott och dehändelser som sedan kommit i snabb följd har tillstor del överraskat oss alla. Det var mycket få somunder verkligen förstod vad som skedde.Den socialistiska planekonomins totalamisslyckande, kraftmätningen mellansupermakterna och president kraftigaamerikanska upprustning kom att leda till en totaltförändrad världspolitisk situation.Vår omvärld är fortfarande en kokande gryta avsnabba och överraskande händelser. Folk,folkgrupper, minoriteter, etniska minoriteterkämpar på olika sätt för sin rätt i Central- ochÖsteuropa. sjuder av fiendeskap ochi flera små stater i tredje världen pågår krig.Det är oerhört viktigt att vi i följerhändelserna i världen och främst de i vårtgrannskap ytterst noga, analyserar och söker se detsom verkligen sker. För det krävs att vi inom landethar stor kompetens och forskning med hög kvalitetvid våra universitet och institut. Det är ytterstväsentligt att vi inom landet har utbildning ochforskning i en omfattning som möjliggör en levandeoch saklig debatt inom området. Skall vi nå ditmåste vi ha en fri forskning och utbildning vid vårauniversitet. är huvuddelen av vår utrikes- ochsäkerhetspolitiska forskning så noga kontrolleradav statsmakterna att en oberoende forskning ärnästan omöjlig.Vi moderater kräver att två professurer inrättasinom det utrikes- och säkerhetspolitiska området,en vid och en vid universitet.FNs agerande under kriget vid visarvad FN kan åstadkomma, om enighet råder. Detvisar att det borde vara riktigt att bygga vidare ochutveckla FN. Det som främst krävs är attorganisationens insatskapacitet utvecklas samt attresursbasen stärks både ekonomiskt och militärt.Erfarenheterna från kriget innebär också att deninternationella vapenhandeln måste bli föremål förett betydligt större intresse än tidigare från FNsmedlemsländer. Upprättandet av ettregistreringssystem för vapenhandeln borde vararealistiskt liksom överenskommelser om öppenhetoch restriktivitet.Möjligheterna att få till stånd en hållbarinternationell konvention mot kemiska vapen ärbetydligt större nu än före kriget. President om att är berett attskrota hela sin arsenal av kemiska stridsmedelunder en tioårsperiod och att uttryckliga löften omatt under inga omständigheter kommer attanvända sådana vapen öppnar helt nya möjligheterför en överenskommelse.President och undertecknade ettavtal där de förband sig att till år 2002förstöra alla sina kemiska vapen utom . Mångaländer i tredje världen var inte villiga att anta ettsådant avtal om och skullebehålla en del av sina kemiska vapen och eventuelltsvara med kemiska stridsmedel om deras egnatrupper attackeras med sådana vapen.Uttalandet av president om en total skrotningav de kemiska vapnen kommer med störstasannolikhet att ge resultat. De många och långaförhandlingarna i kommer äntligen attkunna resultera i en överenskommelse om eninternationellt hållbar konvention om kemiskastridsmedel.Det gemensamma nordiska bidraget till deneuropeiska säkerheten är den stabilitet, denvänskap och den ömesidiga respekt som präglarförhållandena mellan våra länder. Inedrustningspolitiska sammanhang tar ländernabetydande hänsyn till varandra.I framhålls speciellt från vänsterhåll, värdetav en kärnvapenfri zon i . Vi moderateranser att inte kan ses som en i förhållandetill övriga begränsad zon. De nu pågåendeförberedelserna för en ansökan om medlemskap iEG innebär också att vi skulle markera ensärställning som i praktiken inte ger särskilt storsäkerhet.Vill man väldigt gärna ha garantier av något slag ärdet till fyllest om en kärnvapenstat gör ett legaltbindande och generellt verkande åtagande att avståfrån bruk av kärnvapen mot en kärnvapenfri stat.Den kärnvapenfria staten skall i sin tur förbinda sigatt inte anskaffa, tillverka, lagra eller användakärnvapen och ansluta sig till icke-spridningsavtalet. Man får då heller inte bortse fråndet värde sådana garantier från stormakter överhuvud taget kan ha när det gäller deras egnaintressen.Ett grundläggande svenskt och nordiskt intresse äratt ställning som ett fritt havupprätthålls. Det är ett svenskt intresse att delta iinternationella örlogsbesök samt att fåinternationella besök till svenska hamnar.Det är naturligt att frågan om de nordiska havensfrihet och vikten av rustningsbegränsningarblir globala och inte regionala. Mot enregionalisering av säkerheten i talar ocksådet vitala behovet av att inte blir enstrandstaternas egendom.Anf. 7 ():Herr talman! I nästan harvärldens konflikter och de flesta relationer mellanolika länder präglats av ett kallt krig mellan tvåpolitiska system, mellan två militära supermakter,som har använt resten av världen som arena för sinkamp om herraväldet.I dag på väg till satt jag bredvid enstudent som studerade en tabell över det kallakrigets kronologi, från dess början till dess slut. Detär en historisk vändpunkt som vi kommer att kunnaberätta om för våra barnbarn att det nuhar tagit slut, att en av motorerna förupprustningen i världen har fått bensinstopp.Demokratin, pluralismen och marknadsekonominhar segrat som grundval för samhällsbygget i alltfler länder. Därigenom har också chansen till fredökat. Men fortfarande återstår stora frågetecken påvår egen kontinent. Ännu kan ingen demokratiskutveckling tas för given i , ännuåterstår frågtecken vad gäller framtida vägoch hur resten av världen kommer att påverkas.Det räcker med att påminna om händelserna iBaltikum föratt inse hur långt det är kvar innan freden ochdemokratin är givna i vårt närmaste grannskap.Bara om den sovjetiska diktaturen slutgiltigt fallerkan vi räkna med en stabil fred i Europa.Sveriges säkerhetspolitik påverkas starkt av dagensutveckling i . Vår traditionella alliansfrihet ifred, syftande till neutralitet i krig, kanske inte ärlika given i en ny framtid.Vi är nu beredda att söka medlemskap i , någotsom kanske skulle kunna betecknas som en allians.Frågan om neutralitet får också en ny laddning i detnya . Om, , alla länder i Europaär demokratiska, pluralistiskamarknadsekonomier, vad har vi då att vara neutralaemot?Av sådana skäl måste den framtidasäkerhetspolitiken bli föremål för enförutsättningslös analys och en öppen diskussion,inte minst inom ramen för de EG-diskussioner somnu pågår. En ny era kräver kanhända nya tankarockså på det säkerhetspolitiska området.Men ännu är vi inte i det nya , ännu har intenedrustningen i berört . Jagvill understryka den oro som uttrycks i betänkandetinför risken att nya styrkor byggs upp i Sverigesnärområde.En förutsättning för framgång inedrustningsförhandlingarna -- vare sig det gällerkonventionella nedrustningsförhandlingar,förhandlingar om kärnvapen, kemiska vapen ellerandra vapenslag -- är alltid att det finns en politiskvilja. Ett lysande exempel på detta är deutomordentligt tröga förhandlingarna rörandekemiska vapen, som har varitnästan alldeles färdiga -- det är bara den politiskaviljan som har saknats för att man skall kunnaslutföra det hela och få ett avtal till stånd. I likhetmed bl.a. tycker jag att det ärväsentligt att påpeka att det fortfarande finns enotrolig förstörelsekapacitet kvar påkärnvapensidan. Det är oroande att den politiskaviljan till att slutföra förhandlingar nu tycksaningen avmattad, möjligtvis med några undantag.Kärnvapen till havs är en kategori av kärnvapensom blir mer och mer intressant allt eftersomnedrustningsförhandlingarna ändå fortskrider. Iregeringsförklaringen sade statsministern attSverige avsåg att lägga fram en resolution omkärnvapen till havs. Detta har ännu inte gjorts, ochdet är oroande att så inte har skett.När supermaktstvångströjan har lyfts av de lokalakonflikterna i resten av världen finns en oroandetendens till att den politiska situation som uppstårnär väl öst--väst-kompassen har försvunnit från delokala konflikternas karta blir mycket splittrad ochfragmentariserad.I ser vi en sådan splittring inte minst iJugoslavien. Vi ser den även i ochnaturligtvis framför allt i . UtanförEuropa kan det hända att mordet på ett tecken på en sådan splittring. Utvecklingen iAfghanistan är ytterst oroande, med en politisksplittring, där kampen mellan de olikabefrielsegrupperna ibland verkar vara något merintressant än den gemensamma kampen motfienden. Även i och på många andraställen hindrar och försenar fragmentariseringen enfredlig och demokratisk lösning.Man kan också se detta på ett annat sätt. Den s.k.splittringen eller fragmentariseringen kan oftabestå i krav på demokrati och respekt för enminoritets etniska särart. Det kan handla om kravsom har undertryckts . Man kankanske likna det vid situationen som uppstod närisen smälte i norra och landet höjde sigefter att ha varit nedtryckt. Påsamma sätt höjer nu de etniska minoriteterna sinaröster och kräver sin rätt.Fred, demokrati och utveckling har ett mycket närasamband, och de allra flesta av världens konflikterhandlar om krav på demokrati, krav på respekt fören etnisk särart och krav på frihet frånkolonialherrar, gamla eller nya.Världssamfundet kan i detta sammanhang göra enmycket starkare insats än man har gjort. Ibetänkandet behandlas flera förslag, bl.a. förslagom medlingsverksamhet i internationellakonflikter. Som nämnde harriksdagen två gånger tidigare ställt sig positiv tillsådana tankar, och man har beställt analys ochredovisning från regeringen. Återigen tvingas nuutskottet konstatera att ingenting har gjorts. Dettaär inget annat än en oacceptabel nonchalans motriksdagens beslut.I en flerpartimotion förs det fram tankar på , och utskottet har ställtsig positivt till förslaget. Det är mycket glädjandeatt kunna konstatera att de tankarna fann gehör hosutskottet. De insatser som har gjorts framför alltunder för övervakning av val harvarit mycket spridda. har insatserna varitbra, och ibland har de varit sämre. Det har för detmesta vid de olika valövervakningsinsatser som hargenomförts varit fråga om olika arrangörer. Detfinns en stor risk för att nya entusiaster ständigt görom samma gamla misstag varje gång envalobservation arrangeras.I utskottsbetänkandet diskuteras FNs roll. Somnämns i betänkandet har FN vissa begränsningar isitt mandat, bl.a. när det gäller principen omickeinblandning i andra länders inreangelägenheter. Det skulle därför när det gällervalövervakning behövas en samling av kompetens,t.ex. i form av ett oberoende internationelltinstitut, kanhända med en konstruktion liknandeSIPRIs. Utskottet gör hos regeringen enbeställning av en utredning om hur en sådankompetensuppbyggnad skulle kunna se ut. Detta ärmycket positivt, och jag är väldigt glad över attkunna yrka bifall till utskottets hemställan inteminst på den punkten.Den framtida och den nuvarande nyavärldsordningen har kanske betydelse för vilkenSveriges roll i det internationellanedrustningsarbetet kommer att bli i framtiden.Neutrala stater kan få en mindre strategiskbetydelse i den nya världsordning som utformas.Sverige har som ett neutralt land tidigare haft enframskjuten position i nedrustningsarbetet, och vikanske nu måste anstränga oss mer än tidigare föratt behålla den positionen. Jag tror att det i detsammanhanget vore bra om vi kunde utnyttja denspecifika kompetens som vi har byggt upp på vissaområden, inte minst den kompetensuppbyggnadsom sker bl.a. inom FOA.