prot · GE0967 · 1991-02-20 00:00:00 — Alltför många i väst tycks mena attGorbatjov skulle försvagas ytterligare eller kanskefalla om han accepterade baltisk självständighet.Gorbatjov själv och hans supportrar i väst måste fåsatt inse att baltisk självständighet faktiskt skullebidra till lösningen av flera av de enorma problemSovjetunionen står inför.I den svenska debatten har efter de sovjetiskavåldsaktionerna i och och naturligtvismed anledning av kriget i Gulfen höjts röster för attvi skall omvärdera vår säkerhetspolitik. Det ärunder massmedietrycket från de akuta konflikternaoch kriget lätt att dramatisera och kräva en kärvaresvensk försvarspolitik.En kylig analys -- och det är bara på en sådan vi börbasera vår säkerhetspolitik -- leder inte till atthotbilden mot har förändrats genom vadsom skett i . Inte heller kriget i Gulfenleder till någon försmäring av vårsäkerhetspolitiska miljö. Genom det nyasamarbetet mellan och är risken för enspridning till av konflikter i Mellanösternmindre än under efterkrigstiden.Vad vi har att utgå från är den faktiska utvecklingenfrämst i . Den har varit utomordentligtgynnsam . Warszawapaktenhar i praktiken upplösts. ,och har fått demokratisktvalda icke-kommunistiska regeringar. är ifärd med att ta hem sina soldater frånCentraleuropa och genomför enligt CFE-avtaletmycket kraftiga minskningar av sina konventionellastyrkor. Den politiska upplösningen iSovjetunionen innebär naturligtvis ytterligare enförsvagning av Sovjetarmen bl.a. till följd av attmånga värnpliktiga helt enkelt struntar i sinainkallelseorder.Det har i väst uppstått vissa tvivel påSovjetledarnas förmåga -- och kanske vilja -- attgenomföra allt vad man åtagit sig enligt . gav exempel på det här tidigare idebatten. Detta accepterar naturligtvis inte NATO,och vi får väl se hur det blir med Sovjetsavtalstrohet under de närmaste åren.För svensk del kvarstår dock konstaterandet att vinu har ett gynnsammare säkerhetspolitiskt läge änvi någonsin haft efter . Risken förstorkrig i , som tidigare bedömdes sommycket ringa, har genom det senaste åretsdramatiska händelser blivit ännu mindre. AttTysklands och inte längrekontrolleras av Sovjetarmén innnebär ett bättreläge för Sydsverige.De militära förändringarna i nordvästraSovjetunionen är mindre entydiga. En del tyder påvissa kvalitetshöjningar hos förbanden i Leningradsmilitärdistrikt och i de baltiska, som detsker vissa kvantitetsminskningar. Den strategiskabetydelsen av styrkorna på för Sovjethar inte minskat utan kanske t.o.m. ökat genomreduktionerna i Centraleuropa.En alliansfri småstsat som har all anledningatt ta stor hänsyn till mäktigare grannars militärapotential när säkerhetspolitiken utformas. Detdominerande inslaget i vår säkerhetspolitiska miljöär ändå den radikala förändringen i relationernamellan NATO och vad som var Warszawapakten.Det är värt att notera att USAs försvarsministerCheney i går inför kongressen mitt under pågåendekrig i Gulfen föreslog en minskning av USAsförsvarsbudget under de närmaste åren.Det motsvarar i trupper räknat ungefär det antalsoldater som nu har i Gulfen. Även andravästländer drar nu kraftigt ned sina militärutgifter.I det nya minskar antalet soldater av olikanationalitet med närmare en miljonman.De som i vårt land på fullt allvar hävdar att de ca 35miljarder vi nu lägger ned på militära förberedelsermåste på en gång ökas med flera miljarder ochsedan år för år tillåtas stiga i snabb taktargumenterar faktiskt litet i otakt med tidsandan.Herr talman! Det gladde mig mycket attutrikesdeklarationen, vad jag kanminnas, tog upp situationen i ellerMyanmar, som landet nu också kallas. harmedverkat till att de grova kränkningarna av demänskliga rättigheterna i nu tas upp inomFNs kommission för de mänskliga rättigheterna.Burma har styrts av enmilitärjunta ledd av . Han störtade endemokratiskt vald regim och har sedan fört enpolitik som utmärkts av militärkommunistiskaexperiment, korruption och brutalt godtycke somruinerat landet. Den snart 30-åriga diktaturen harinneburit mycket lidande för folk.Regimen har medvetet på närmast albanskt visisolerat landet från omvärlden och därmed undgåttmassmedial uppmärksamhet i väst. Den har släpptin en del utländska kapitalintressen som villigtägnat sig åt rovdrift av landets naturtillgångar.I fjol gjorde militärjuntan ett försök att legitimerasitt styre genom att hålla val, men eftersomoppositionen trots svåra handikapp vann enöverväldigande seger struntade Ne och hansgeneraler i valresultatet. Parlamentet tillåts intesammanträda, och valda representanter för Burmasfolk fängslas eller förföljs på annat sätt. I dettadjupt buddistiska land försöker representanternaför folkmajoriteten att med fredliga medel tvingamilitärjuntan bort från makten. De är värda vårtmycket aktiva stöd.Många svenskar och vår regering har tidigare aktivtengagerat sig för och kampför frihet. Om vi bara kunde ägna enbråkdel av det intresse vi ägnat kommunistleddabefrielserörelser i dessa två grannländer, skulle detbetyda mycket för det plågade burmesiska folket.Andra länder har satt in vissasanktioner mot militärdiktatorn i . Mestverksamma har naturligtvis åtgärder varit.Sverige kan på flera olika sätt bidra genom attaktivt stödja dem som kämpar för återupprättandetav demokratin i och genom att öppetkritisera dem som hjälper militärdiktaturen. Detgäller då framför allt kungariket , som juSverige har mycket vänskapliga relationer med ochsom när det gäller både ekonomi och demokrati påsenare år genomgått en positiv utveckling. Enmålmedveten svensk insats för ett demokratisktBurma bör nu följa på det löfte om stöd som dagensutrikesdeklaration innebär.Anf. 26 ():Herr talman! Medan världens intresse är fokuseratpå kriget vid och Sovjetunionensaggressioner mot de baltiska staterna, hotas delarav södra av en svältkatastrof -- som kan blien av de värsta i historien -- utan att dettauppmärksammas.Miljontals människor riskerar att dö på grund avsvält i , , och Moçambique.Även i är nöden akut.Åratal av krig, torka och en storbefolkningsexplosion har skapat denna svårasituation. Men det är framför allt de många krigenoch striderna som slagit sönder jordbruken, drivitstora mängder människor på flykt och förstörttransportnäten. Trots den överhängandekatastrofen fortsätter konflikterna att försvårahjälpinsatserna.I pågår fortfarande längsta ochblodigaste krig, som har orsakat ett oerhörtlidande för befolkningen. Hundratusentalsmänniskor har dött på grund av den etiopiskaarméns terrorbombningar och repressalieaktioner iett land där regimen inte tillåter någon opposition.Diktaturen har använt terrorn som vapen ikrigföringen för att hänsynslöst kunna fullfölja sinpolitik med bybildningar och folkförflyttningar.Svälten har använts som ett annat vapen utan attvärldsopinionen har reagerat genom att föra uppfrågan på den internationella politiskadagordningen.Det är nödvändigt att förnyade ansträngningar nugörs för att försöka lösa konflikten mellan gerillanoch den etiopiska regimen så att en utveckling motdemokrati kan påbörjas.Etiopien är ett av våra äldsta biståndsländer, ochSverige har därför ett särskilt ansvar för att dennakonflikt förs upp till behandling i FN.I , ett av de hårdast drabbade länderna, ärdet redan för sent att rädda tiotusentals sudaneserfrån svält i vår. Enligt uppgift kan uppemot enmiljon människor komma att dö om inte dentotalitära militärregimen i kan förmåsatt medge -- att landet står inför en svältkatastrofoch tillåter att ett hjälpprogram organiseras.I har striderna mellan de olikarebellgrupperna och den somaliska regimen underdiktatorn ledning lett till attrebellstyrkorna lyckats erövra huvudstadenMogadishu. Presidenten med flera medlemmar iregimen har flytt ur landet. står nu inför enkaotisk period, och många fruktar att landet skallfalla sönder.På grund av dessa krig i länderna kring Afrikashorn har antalet flyktingar ökat till omkring tvåmiljoner människor, vilket ytterligare försvårarförsörjningen.I pågår ett inbördeskrig mellanAngolas Sovjetstödda regering och Unita-gerillan.Fredsförhandlingar mellan de stridande parternapågår nu i diskussion med portugisiska, sovjetiskaoch amerikanska medlare. Man hoppas att snartkunna underteckna ett fredsfördrag. Men stridernapågår fortfarande, och folket i svälter.I pågår strider mellanRenamo-gerillan och regeringen. Dessa strider harlett till att en miljon människor flytt utomlands ochtvå och en halv miljon är på flykt inne i landet.Svälten är svår på grund av de många årens strideroch ett diktatoriskt styre.Regeringen har emellertid nu aviserat att den ärberedd att utlysa allmänna val och påbörja enutveckling mot demokrati.I är över hälften av landets befolkningflyktingar inbördeskrig, och folkethotas även här av svält.Herr talman! Vi får inte genom vår biståndspolitikmedverka till att totalitära regimer kan fortsätta sittförtryck.Det är viktigt att genom stöd till FNsflyktingkommissariat UNHCR och till enskildaorganisationer på alla sätt försöker lindra nöden förde hårt drabbade invånarna i dessa afrikanskaländer. Men det är lika viktigt att också påalla sätt initierar och stöder en utveckling motdemokrati i länderna.En början på en sådan utveckling ser vi i ,som kommer att ha allmänna val under 1991.Även i ser vi nu en glädjande utvecklingi riktning mot demokrati. ANC-ledaren var inledningen på enprocess som lett fram till att arbetet med en nyförfattning påbörjats.Flera rasåtskillnadslagar har redan avskaffats. Vidöppnandet av parlamentet ladepresident de fram förslag som innbär attapartheidpolitikens hörnstenar försvinner. Härmedavses de lagar som bestämmer var man får bo, vemsom får äga jord och till vilken befolkningsgruppman hänförs vid den klassificering av rastillhörighetsom bestämmer ens plats och möjligheter isamhället. lovade han också att allamänniskor i landet skall få rösträtt.Ett allvarligt problem har varit det ökade våldetmellan olika svarta grupper, främst anhängare tillANC och Inkhata. Sammanlagt har omkringfemtusen människor fallit offer i dessa strider. Menmötet mellan ANC-ledaren ochInkhata-rörelsens i januarioch deras gemensamma deklaration -- i vilken demanar till fred och försoning mellan de bådarörelserna -- inger hopp.I förra veckan meddelade EGs utrikesministrar attde avser att upphäva gemenskapens sanktioner motSydafrika så fort det aviserade lagförslaget lagtsfram. Även premiärminister anser attde Klerks reformer är steg i rätt riktning, och hananser att samväldet bör överväga att upphöra medsportbojkotten.Herr talman! Enligt min mening bör även Sverigenu överväga att upphäva sanktionerna motSydafrika för att underlätta en omvandling mot ettdemokratiskt och icke-rasistiskt . Jagnoterade också med tillfredsställelse attutrikesministern här i debatten sade att tiden ärnära då man kan lätta på en del av sanktionerna.Anf. 27 ():Herr talman! Fattigdomen i världen och denutbredda analfabetismen hänger nära samman. Avdagens 962 miljoner icke läs- och skrivkunniga bor921 miljoner i utvecklingsländerna -- länder somhar stigande skuldbördor, snabbbefolkningstillväxt, svältkatastrofer ochomfattande miljöförstöring. Dessa problem harmedfört att den lovande utvecklingen påläskunnighetsområdet som började under 60- och70-talen förbyttes i bakslag i mångaav de minst utvecklade länderna.I en femtedel av utvecklingsländerna ärinskrivningen i skolan på väg nedåt. Det finns ocksåtydliga tecken på att många föräldrar inte längre serutbildning som en väg till bättre livsvillkor för sinabarn. Flickorna blir särskilt utsatta under dessaförhållanden.Om allt fler kvinnor blir läs- och skrivkunnigabetyder det emellertid att de får större möjligheteratt påverka sina barns hälsa, utbildning ochframtid. Statistiken visar att läs- och skrivkunnigakvinnor får färre barn och kan delta i samhällslivetpå mera jämställd bas och frigöra sig frånekonomiskt utnyttjande och förtryck.Detta är bl.a. bakgrunden till att , på förslag avUnesco, beslöt att 1990 skulle bli ett internationelltläskunnighetsår. I de flesta medlemsländer haraktiviteter organiserats via de nationellaUnescokommissionerna eller via särskilda organ.För ett år sedan anordnade fyra FN-organ --, , och -- envärldskonferens om utbildning för alla i Jomtien,. Vid konferensen antogs två dokument,dels en Deklaration om utbildning för alla, delsRamar för åtgärder för att tillgodose behovet avgrundkunskaper.Jag vill peka på litet statistik. Trots allaansträngningar som har gjorts lopp finnsdet :-- ca 130 miljoner barn -- varav flickor -- sominte har tillgång till grundläggande skolutbildning,-- mer än 960 miljoner vuxna -- varav tvåtredjedelar kvinnor -- som inte kan läsa och skrivaoch-- mer än 100 miljoner barn och oräkneliga vuxnasom inte slutför den grundläggande utbildning depåbörjar.Om inte ökande ansträngningar görs nu kommervärlden att ha omkring 1 miljardmänniskor som inte kan läsa och skriva. Därmed,menar jag, ges inte demokratin och freden en rejälchans.Vad skulle det kosta att ge alla barn en möjlighettill grundläggande utbildning fram ? Detrör sig faktiskt om små belopp i jämförelse medmånga andra utgifter som världens länder kostar påsig. Enligt uppgifter vid världskonferensen iJomtien skulle det kosta ytterligare . Vad motsvarar det? Detmotsvarar t.ex. två dagars kostnader för vapen i i-länderna eller en veckas militära utgifter i eller summan av kostnader förtobaksreklam i eller vodkakonsumtion iSovjet. Det rör sig således inte om större belopp.Utrotning av analfabetism och möjligheten tillgrundutbildning för alla fram är ett av deviktigaste medlen utvecklingsstrategieri . Om målet är realistiskt är svårt attbedöma. Skillnader och orättvisor i könsroller är enav flera motverkande företeelser som är djuptrotade i traditioner i många länder och som det i sintur kommer att ta tid att bryta ned.Demokratin och analfabetismen hänger närasamman. Därmed är det också en fredsfråga. Deyttre förutsättningarna för en demokratisksamhällsutveckling är väsentligt annorlunda ifattiga länder utan demokratisk tradition än de är iutvecklade industriländer som t.ex. . Detgår att peka på en rad försvårande faktorer, bl.a.den dåliga och låga utbildningsnivån, deoutvecklade kommunikationerna, den ofta svagalojaliteten mot samhället och en vacklande -- iblandobefintlig -- nationell enhetskänsla. De gränser somhar dragits upp på kartorna har ofta dragits uppovetande om det faktum att de har skilt folk åt, attde har splittrat upp stamtillhörigheter, gamlatraditioner, kultur och språk. Många harockså vunnit sin självständighet efter krigföringsom knappast förbättrat förutsättningarna förtolerans och demokrati.Dessa problem är fattigdomens följeslagare, och ärofta motivet till många biståndsinsatser. Men demotiverar ingen annan värdering av demokratinsom styrelseform, och de kan aldrig rättfärdigaförtryck. Rätten att påverka sin livsmiljö, säga sinmening och kräva sin rätt att i allmänna och fria valutse sina makthavare kan aldrig vara en lyx. Denrätten måste tillkomma alla människor, särskilt defattigaste och svagaste grupperna, som inte kan fåsina krav uppmärksammade genom ekonomiskmakt eller speciella kontakter.En rad krav måste uppfyllas för att en stat skallkunna räknas till kretsen av demokratier. att det skall hållas fria och hemliga val, att detskall råda en vidsträckt yttrande- ochorganisationsfrihet samt att den politiskamångfalden skall vara säkerställd genom fripartibildning och flerpartisystem. Vi bör givetvisvara medvetna om att snabba resultat är svåra attuppnå, men färdriktningen måste vara klar.Läskunnighet är en viktig nyckel till framgång förutveckling och utövande av demokrati i världen.UNESCOs tidning, , berättar föross i sitt specialnummer, som kallas för ''En miljardanalfabeter -- vår tids utmaning'', om kvinnanssituation i u-land. Där kan vi bl.a. läsa om hur ennyligen alfabetiserad grupp kvinnor från Kenyaförklarar fördelarna med att kunna läsa, skriva ochräkna. , när de kan skriva sina namn, har destörre kontroll över exempelvis sinpenningtransaktioner. De kan läsa recept ochföreskrifter från sin läkare. ''Våra ögon haröppnats'', säger en av dem och uttrycker därmedden nya känsla av stolthet och ökad självkänsla somde alla upplever.De första resultaten av ett frågeformulär, sominternationella KFUK sände ut tillsina medlemsorganisationer, bekräftaralfabetiseringens frigörande effekter. Svaren visaratt kvinnor som alfabetiserats möts med ökadrespekt i samhället och hemma, är bättre rustadeatt söka jobb och därför kan tjäna mer. De inser attde kan utföra vissa arbeten som traditionellt ansettsvara förbehållna män, de har större förmåga attdriva småföretag och själva kan sköta denbokföring som krävs och de blir bättre ledare förkvinnogrupper. Vidare blir de politiskt mermedvetna, de deltar oftare i det politiska livet ochblir bättre organisatörer. De förstår bättre sinarättigheter och kan mycket lättare än tidigarehjälpa sina barn med skolarbetet.Det finns många mänskliga, sociala ochekonomiska skäl till att alfabetisering av flickor ochkvinnor bör ges högsta prioritet i inte minstbiståndsarbetet. För många kvinnor kan läs- ochskrivkunnighet komma att innebära att de börjar fåkontroll över sitt eget liv, kan delta i samhällslivetpå lika villkor som män och slutligen kan frigöra sigfrån ekonomisk utsugning och patriarkalisktförtryck. Enbart det faktum att mödrarnasutbildningsnivå har en positiv effekt på barnenshälsa och framsteg i skolan bör räcka somargument. Statistiken visar att klyftan mellanantalet läs- och skrivkunniga män och kvinnorständigt ökar. Dessutom verkar det troligt attdenna könsskillnad kommer att bli ännu större, dåekonomiska åtstramningar leder till ökadefterfrågan på okvalificerad kvinnlig arbetskraftoch knuffar läs- och skrivkunnigheten ännu längrened på angelägenhetsskalan hos folk ochregeringar.Det gäller nu att anta FNs utmaning -- utrotaanalfabetismen i världen, för demokratins ochfredens skull.Anf. 28 ():Herr talman! jag drömde något som jagaldrig drömt förut. Jag drömde det var fred på jordoch alla krig var slut.Herr talman! Den här drömmen är vi många somvill se uppfylld. Längtan är stark runt om i världenefter fred och slut på krig. Det gäller inte barakriget i Persiska gulfen, som är det krig vi idagsläget i huvudsak följer via massmedia. Längtanefter fred och frihet är också stor i , och viföljer och stöder det baltiska folket i deras kamp.Längtan efter fred och frihet är lika stark på mångaandra håll i världen, i länder och bland folk som iskuggan av och Baltikumkrisenupplever långvariga, allvarliga och utbredda krig,kriser, oroligheter och brott mot mänskligarättigheter. Det är något som vi inte får glömmaeller gömma. Därför skall jag belysa några av dessadelvis bortglömda konflikter.Saddam förklaringar till intagandet avKuwait, med ursäkter och förevändningar samtuttalanden om att ha gjort detta för att belysapalestiniernas problem i området, kan inte längredölja hans verkligt tyranniska läggning. Intagandetav är bara en fortsättning på hans tidigareterroriserande, föraktfulla och oresonliga agerandemot den inhemska, protesterande befolkningen.Han har under en lång följd av år mördat, torterat,terroriserat och förföljt all opposition mot sig själv.Vittnesmålen är åtskilliga, och det berättas om barnsom torterats framför sina föräldrars ögon,försvinnanden i tusental och gasande med kemiskakrigsmedel mot den egna inhemska befolkningen,framför allt i norr.Gulfkriget har inte bara drabbat den irakiskabefolkningen i och mycket hårt utanäven kurderna i . Kurdiska byar, bl.a. i norr,har utsatts för bombningar -- med ytterligarelidande och död som följd. Cyniskt har kurdiskapojkar tvingats gå i första anfallsleden vidintagandet av . senaste krav, att17-åringar skall ut i kriget, kommer naturligtvis attinnebära ytterligare en möjlighet för SaddamHussein att minska den kurdiska befolkningen.De kurder som har flytt från SaddamHusseins anfall med kemiska stridsmedel -- framförallt gäller det gasanfallet mot Halabja --, kurdersom har flytt till och , lever undermycket svåra förhållanden. finns dettiotusentals kurder kvar i flyktingläger i ochIran, och dessa lider brist på mat, pengar, arbete,skolundervisning m.m. Ytterligare påtryckningarmåste göras vad gäller och för att få tillstånd en lösning i fråga om dessa flyktingarssituation.Det är emellertid inte bara kurdflyktingar som hardet svårt i . Även den inhemskabefolkningen, och då främst kurder, utsätts förförtryck och tortyr. Förstörelse av byar ochtvångsförflyttningar har påbörjats från Turkietssida, i likhet med vad som har skett i Irak.Ett system med byvakter har byggts upp av denturkiska regimen, bl.a. i syfte att skapa fiendskapkurderna emellan. Den som vägrar att ställa upp påmyndigheternas krav att bli byvakt har att väntamisshandel, trakasserier och beskyllningar -- t.ex.om att vederbörande är terroristanhängare, s.k.PKK-vän. Många seriösa bedömare menar att detturkiska folkets livsvillkor i ständigt blirsämre. Visserligen har den turkiska regimen lovatkurderna att kurdiska skall få talas offentligt. Detär ett löfte i skuggan av , i syfte att hållakurderna lugna. Det är emellertid tveksamtom det avgivna löftet kommer att infrias och om detkommer att medföra nödvändiga lagregler iframtiden.Kurdernas rätt att fritt leva och verka samt derasrätt att utöva sin kultur i sina hemländer eller i exilmåste respekteras. Det är därför mycket viktigt atten framtida lösning i inte ensidigtkoncentreras kring problematiken ompalestiniernas framtid i området. Visserligen ärockså den saken viktig. Men det handlar även omhur kurdernas situation kan förbättras i de länderdär de lever. Vidare handlar det om hur kurdernaskall kunna uppnå större frihet ochsjälvbestämmande . Löses inte fråganom kurdernas situation i området, kan jag inte senågra möjligheter till en varaktig fred eller hursäkerhet skall kunna skapas i Mellanöstern.Jag saknar besked från densocialdemokratiska regeringen om huruvida dennakommer att agera för att även kurdfrågan skalllösas i en framtida diskussion om en säker fred iMellanöstern. Kanske kan jag här senare få ett svarav regeringens representant.När det gäller övriga övergrepp mot deninhemska befolkningen vill jag framhålla att ävendessa kommer i skymundan, mot bakgrund avGulfkriget. Kritiken mot turkarnas utbreddaanvändning av tortyr och deras fängslande avoliktänkande har dämpats tack vare att hargett de allierade styrkorna tillstånd att användaturkiska flygbaser. Vi i menar ändå attkritiken mot borde vara kraftfull, eftersomTurkiet har undertecknat dels FNs konvention mottortyr, dels konvention. Dessutommåste detta ses mot bakgrund av att vill blimedlem i EG. Därför är turkarna mera mottagligaför kritik. Om inte befolkningens situation i Turkietförbättras vad gäller de mänskliga rättigheternakan det enligt mening bli så, att Sverigemåste aktualisera frågan om ett uteslutande avTurkiet vad gäller . Jag undrar om MajBritt , som enligt talarlistan kommer uppsenare i debatten här, ställer upp på kravet attTurkiet måste se till att situationen förbättras vadgäller de mänskliga fri- och rättigheterna där.En annan makt som utnyttjar till attförtrycka de egna oppositionella är . Det pågårför närvarande summariska rättegånger mot bl.a.de studentledare som var aktiva i arbetet med attagera för demokrati och förnyelse i föremassakern på i juni 1989.De gripna riskerar att dömas till döden eller tilllånga fängelsestraff. De s.k. rättegångarna har oftaföregåtts av förhör under tortyr och misshandel --detta för att få fram erkännanden.Den kinesiska förföljelsen gäller också tibetaner.Tibetaner som protesterar riskerar att bli brutaltnedslagna, att bli fängslade eller att bli skjutna.Tvångssteriliseringar och tvångsaborterförekommer för att hålla nere den tibetanskabefolkningen. Nya restriktioner införs vad gällerreligiösa aktiviteter i landet.