prot · GF0949 · 1991-12-19 00:00:00 — Jag hoppas att detta blir enannan signal.Detta är ett bra beslut. Men det finns fler somregeringen behöver fatta. Ett sådant, därvänsterpartiet och tillsammans harkritiserat den tidigare regeringen, gäller barn iförvar. undrar jag: När kommer nya signaler omdet olagliga i att ta barn i förvar? Även BengtWesterberg har vid andra tillfällen påpekat att detstrider mot . När kan vi förväntaen signal från regeringen på den punkten?Anf. 72 Kulturminister ():Herr talman! Signalerna till invandrarverket omhur man skall tillämpa de facto-flyktingbegreppetges naturligtvis i de beslut som regeringen harfattat. Vi har lagt mycket stor vikt vid hur dessabeslut har formulerats, just för att de skall varaklargörande för tillämpningen också i denunderlydande myndigheten.I fråga om förvartagande av barn har signalernafrån regeringen redan givits, nämligen att densituation som vi har är oacceptabel. Samtidigtfår regeringen inte lägga sig i hur polisen tillämpargällande lag. Därför är det regeringens uppgift attgenom förändrade bestämmelser undanröja densituation som vi har. Det arbetet har redanpåbörjats inom regeringskansliet.Anf. 73 ():Herr talman! Jag är glad åt att ärmedveten om problemet ute på fältet, att det trotsvissa signaler från regeringen förekommer att mantar barn i förvar, vilket är helt oacceptabelt. Jag serfortfarande fram emot den dag när detta inte helleri praktiken förekommer.Jag tycker att detta är viktigt för att understryka attSverige bör ha en humanitär flyktingpolitik. Vi böråtergå till en normalisering och följa internationellalagar vad gäller flyktingar och även vad gällerbarnkonventionen.Överläggningen var härmed avslutad.5 § PartiledardebattAnf. 74 TALMANNEN:Nu vidtar partiledardebatt. Debattreglerna ärsådana att debattdeltagarna har rätt till replik närde har hållit sitt huvudanförande. Replikskiftenaanordnas enligt den s.k. duellmetoden. I varjereplikskifte har varje talare rätt till tvåtreminutersrepliker.Anf. 75 ():Fru talman! Den borgerliga fyrpartiregeringen ären minoritetsregering. Den måste samarbeta medandra partier för att kunna få igenom sina förslag iriksdagen.Under den förra mandatperioden existerade ettsamarbete över blockgränserna.Den socialdemokratiska minoritetsregeringenkunde därmed genomföra en rad stora, för landetoch för framtiden, viktiga beslut. Vi kunde lämnain ansökan om medlemskap i , genomföra ennödvändig skattereform, besluta om att byggaÖresundsbron, få till stånd en trepartiuppgörelseom energipolitiken, för att nämna några exempel.Mot bakgrund av att valresultatet i septemberskapade en besvärlig parlamentarisk situation --och med erfarenhet av vad det vill säga att leda enminoritetsregering -- sade jag efterregeringsskiftet att det var rimligt att den nyaregeringen fick på sig att tänka över denparlamentariska situationen.Regeringen tog inte den chansen. Man försökteköra sitt eget lopp och blev i stället i praktikenberoende av Ny Demokrati.Vi befinner oss därmed i den allvarliga situationenatt har en regering som saknar en strategiför hur landet skall styras. Vi har en statsministersom satsar på konfrontation, som inte vill samlanationen, som sätter sitt eget partis intresse framförlandets. Och de övriga regeringspartierna stöderreservationslöst den moderata högerpolitiken.Folkpartiet har utan att tveka rivit uppskattereformen och slagit in på en skattepolitik somensidigt gynnar de redan välbeställda, på vanligalöntagares och barnfamiljers bekostnad.Centern har gjort några halvhjärtade piruetter imassmedia, t.ex. när det gäller regeringensförödande byggnads- och bostadspolitik. Mensedan har man snällt ställt in sig i ledet.Kds, som talade så mycket om etik och moral ivalrörelsen, nickar ivrigt bifall till varje orättvistoch orättfärdigt förslag som denmoderatdominerade regeringen lägger fram.I fråga efter fråga har , och kdslagt sig platt för . ''Den enda vägen'' kallar regeringen sinekonomiska politik. Den leder til ökad tillväxt ochtill att alla får det bättre, lovar man.Det må vara att regeringen är så ideologisktblockerad att man tror att det är så. Jag, och mångautanför de socialdemokratiska leden, är övertygadeom att det är precis tvärtom. Den politik regeringenBildt nu hårt driver igenom leder till stagnation iekonomin och till ökade skillnader och orättvisormellan människor.Jag medger att det är ett hårt påstående. Men jagär inte ensam om att varna för att den s.k. endavägen leder fel och allvarligt fel. Om intevill lyssna på mig, och på andra socialdemokrater,borde han väl ändå kunna ta visst intryck närsamma kritik kommer från flera andra håll. ''lurar sig själv om den tror att detgår att uppnå dynamiska produktivitetsökningarmed hjälp av skattesänkningar och genom attuppmuntra privata initiativ. ''Det är den ansedde amerikanske ekonomen som säger det. Och han riktar sig direkttill den . Krugman pekar på denutveckling som skett i med sammanyliberala politik som regeringen nu villpressa på Sverige.Denna politik -- med stora skattesänkningar,privatiseringar och ständiga nedskärningar av densociala servicen -- har lett till att nu är på vägatt bli ett tredelat samhälle. I toppen finns den rikafemtedel som lägger beslag på hälften avinkomsterna. I mitten finns en medelklass som hardet sämre än . Och i bottenfinns en fattig femtedel, utan hopp.Borde inte detta mana till viss eftertanke? Ochborde inte marknadens reaktion på regeringenspolitik också vara en varningsklocka?Regeringen har lagt fram en höstbudget somförsvagar statsfinanserna med 14 miljarder kronor.Raden av försämringar, som drabbar löntagare ochvanliga hushåll, har inte räckt till för att betala allade skattesänkningar på kapital, förmögenheter, arvoch gåvor som regeringen mycket runthänt delat uttill dem som har det bäst ställt.Både avsaknaden av en genomtänktparlamentarisk strategi och innehållet i regeringensekonomiska politik har skapat osäkerhet iomvärlden om var regeringen står. Räntan steg.Aktiekurserna har sjunkit med sedanvalet. Här har , mer än någon annan,predikat att vi måste lita på marknaden. Då är deten ödets ironi att hans regering just drabbas avmarknadens misstro.Borde inte detta skapa någon liten spricka iregeringens själmedvetenhet?Det blir karensdagar, har hotat.Handikappförbunden protesterade i ett uttalande ihelgen och framhöll att karensdagar skulle slå hårtmot handikappade och kroniskt sjuka.I införde den borgerliga regeringen enkarensdag 1985. Detvisade sig nämligen att sjukfrånvaron ökade i ställetför att minska. ''Ta tre och betala för en'', kalladeskarensdagen i dansk folkmun. En företrädare förDanska arbetsgivareföreningen säger attkarensdagen inte var någon god idé. Han varnar densvenska regeringen för att en självrisk isjukförsäkringen kan få oönskade effekter.Det har nämligen visat sig i attsjukfrånvaron inte bara ökade när man införde enkarensdag, den ligger nu kvar på en högre nivå änföre karensdagsexperimentet.Borde vi inte kunna lära något av de erfarenhetersom vunnits i vårt grannland och därmed undvikaatt göra egna misstag? Skulle inte den massivakritiken mot regeringens bygg- och bostadspolitikkunna leda till ett omtänkande -- åtminstone pådetta område?Jag uppmanade i ett brev attdra tillbaka de framlagda bygg- ochbostadspolitiska propositionerna. Han lyssnadeinte på det. demonstrerade 7 000byggnadsarbetare här i . Dem lyssnadehan inte heller på. Att tiotusentalsbyggnadsarbetare drivs ut i arbetslöshet på grundav regeringens politik gör alltså inget intryck.Det är inte bara byggnadsarbetarna somdemonstrerar. Byggföretagen är också oroade. ''Regeringens förslag kommer att slå hårt mot bygg-och bostadssektorn'', hävdarByggentreprenörernas konjunkturexpert. SkulleCarl Bildt åtminstone kunna lyssna påbyggföretagen?Var finns lyhördheten för medborgarnas vilja?Politikerna skall bestämma mindre ochmänniskorna mer, hette det i den moderatavalpropagandan. Men när det gäller regeringenskäpphäst -- privatiseringar -- då är borgerligapolitiker beredda att driva igenom sin vilja till varjepris. Det verkar inte spela någon roll vad demänniskor som berörs tycker. Ta t.ex. skolan iNacka som den borgerliga majoriteten villprivatisera, trots protester från eleverna,föräldrarna och lärarna vid skolan. Vad är det förvalfrihet?När vi socialdemokrater kritiserar regeringenspolitik möts vi med arrogans eller tystnad. Nukommer samma invändningar från en rad olikahåll: från ekonomer, från branschexperter, frånandra länder där samma politik prövats ochmisslyckats och från människor som får känna av ivardagen hur en dogmatisk högerpolitik gör derasliv sämre och ofriare.Men regeringen slår dövörat till. Det finner jag intebara anmärkningsvärt utan djupt oroande. Intesedan demokratins genombrott har haft ensådan koncentration av makten på några få händeroch grupper.Det är samma intressen som har denekonomiska makten, makten över massmedia ochnu också den politiska makten. Detta tillsammansmed att regeringen motsätter sig en meningsfulldialog med det största oppositionspartiet, somrepresenterar uppåt av väljarna, lägger etttungt ansvar på dem som styr landet.Fru talman! Vi socialdemokrater säger nej tillregeringens politik därför att den leder tillstagnation, ökad arbetslöshet och orättvisor. Vårekonomiska politik har tre mål: den skall skapatillväxt, arbete och rättvis.Vi vill satsa på byggandet. Vi vill bygga 30 00040 000 nya lägenheter . Det är nu vi skall satsapå ombyggnad och underhåll av skolor, sjukhus ochliknande anläggningar. Det är nu vi skall sätta igång de infrastrukturprojekt som redan ärbeslutade. Varför förhalar regeringen t.ex.Arlandaprojektet?Vi vill motverka finanskrisen. Staten får inte ta ianspråk en alltför stor del av allt riskkapital. Därförsäger vi nej till den realisationsutförsäljning avstatliga företag och statliga fastigheter omregeringen nu sätter i gång av ideologiska men inteav ekonomiska skäl.Vi vill hålla priserna nere. Därför måste vi hållaigen på hyrorna och skärpa konkurrensen.Vi vill bekämpa arbetslösheten, och vi vill göra detmed aktiva i stället för passiva åtgärder. För oss ärdet viktigt att ungdomar kan få jobb. Därför vill visatsa ytterligare 750 miljoner för att få nerarbetslösheten bland ungdomar.Vi tror inte, som regeringen, att tillväxt skapas avnågra få kapitalägare. Den växer främst i detdagliga arbete som löntagare utför.Därför vill vi förnya arbetslivet. Vi vill förbättraarbetsmiljöerna, garantera alla anställda ökadutbildning och kompetens och öka de enskildaindividernas inflytande och ansvar över det egnaarbetet.Vi vill driva en rättvis fördelningspolitik. Måste vihålla igen, då skall det gälla alla. De som har detbäst ställt måste vara med och betala, ochbarnfamiljerna måste få den utlovadebarnbidragshöjningen. Vi vill ha en tillväxt somockså innehåller livskvalitet. Därför måste denekonomiska tillväxten bedrivas i samklang medmiljöpolitiken.Vi tar ansvar för ekonomi. Vårfinanspolitik är 8 miljader starkare än regeringens,inkl. Vår politik är båderationell och rättvis.(Applåder)Anf. 76 (nyd):Fru talman! Det är jag som är den besvärligaparlamentariska situationen. Ny Demokrati hjälpteregeringen i gång, det får vi lov att erkänna. Vi harhållit regeringen på vägen, trots att den då och dåkör och blundar , vilket trafikutskottetinte tycker om.Våra insatser har, efter lång eftertanke, lett till enomprövning av inställningen till Ny Demokrati frånBengt sida. var vi obefintliga,och är vi bluff och båg. Eftersom vi har hjälptregeringen nästan , måste det alltså varaBengt bedömning avregeringspolitiken. Det är en intressant iakttagelsesom sådan. Kanske är det den spricka som IngvarCarlsson efterlyste.Med en travestering av en dikt som har att göra medstora historiska bragder vill jag på ett glatt ochförsonande sätt utropa: ''Försoffas ej, du lilla hop! ''Uppmaningen, fru talman, var inte riktad till erutan mer till socialdemokraterna.Man lär sig en hel del i politiken, bl.a. det ganskamärkliga att dynamiska effekter bara finns när manhöjer turistmomsen, däremot inte när man sänkerden.Vi hoppas att regeringen tillämpar dennasensationella innovation med omdöme, när mansedan skall börja tala om räntor, skattetryck,devalveringar. revalveringar osv., för annars kandet gå illa.Genom den klara höstluften har det då och dådragit en internationell bris. Vi har fått se huru somdet fantastiska beloppet av 1 miljard i barnbidragkan blåsa upp som ett hot mot den svenska kronanoch det svenska folkets besparingar. Som av enhändelse fick detta mycket riktigt attkraftigt höja räntan. Det var mycket lärorikt. Vihar lyssnat på radion, men vi har inte hörtnågonting om att ingripit för atträdda även teletaxorna.Ett större belopp än så har man däremot kunnatvärna om, och det är det belopp som används förhemspråksundervisningen. Det var faktiskt detenda som man i hela regeringsförklaringen ansågatt man behövde värna om, och håller man påatt värna allt vad man orkar. De enda som verkligenvill värna om hemspråksundervisningen, utöver deregeringsledamöter som gör det, är välhemspråkslärarna själva -- givetvis av heltobjektiva skäl.Ett belopp som är 14 gånger större än de beloppsom jag har talat om är kostnaden för u-hjälpen,och den kan man inte ens diskutera, trots allamöjliga skandaler -- det skall jag återkommatill.Det finns också ett annat belopp som inte existerar,och det är ju intressant. Beloppet är gömt på ett parhundra olika ställen under olika rubriker. Men omman lägger ihop summorna, finner man att det rörsig om 13, 14 miljarder som går tillorganisationsbidrag, uppdelat på 160 olika givareoch 220 A 4-sidor med mottagare varav en del ärstatliga organisationer, kommuner eller landsting.Detta är så att säga smörjmedlet i den svenskamodellen, smörjan till rörelsen trots att rörelsennumera knappt rör sig. Jag tror inte alls att detskulle vara svårt att plocka ut 1 miljard urdessa 13 miljarder. Det handlar om renrationalisering och litet förnuft.Exemplets makt är stor, och det är viktigt att vi härföregår med gott exempel, dvs. att man skall gåextra hårt fram mot politikens egna organ ochskyddslingar. Vilket är annars budskapet ut tillväljarna?En utredning om organisationsbidragen skulle varahundra gånger mer givande, mera väsentlig ochavslöjande än utredning omhur det är att vara fattig.Löneskatt på pensionärers löner är inte precisnågot sätt att göra det lättare för dem som i likhetmed oss andra över huvud taget kan förbättra sinsituation genom att arbeta. Alla kanske inte kännertill det, men löneskatten utgår till yttermera vissopå döda pensionärer. Om man därtill lägger att viockså har begravningsmoms, förstår vi att vi harkommit ganska långt i detta land, som fortfarandeär världsmästare i skatt. Detta om de förunderligaskatterna och utgiftsposterna.Sveriges ekonomiska läge har beskrivits . Allalåter likadant och alla är upprörda, fast av olikaskäl. Man tycker gemensamt från rött till blått attsmåföretagen nu skall ha en nyckelroll. Ändå behålls ovissheten in i det sistaför dessa småföretag om det som är viktigt för demnu, om de skall agera på kort sikt, t.ex.provanställningstiden, ungdomslöner ocharbetsgivarperiodens sjuklöner. Det råderfortfarande en stor osäkerhet, och det är denosäkerheten som gör att småföretagen inte agerar.Man befinner sig fortfarande i ett läge där man somarbetsgivare är oförsäkrad under de , även om man kan försäkra sig emot dessakostnader.Alla här kanske inte vet det, men problemet för ettlitet företag är att om man har två anställda, ärantingen noll procent sjuka, sjuka eller 100 %sjuka. Det är mycket sällan som siffran är 2, 3 %.Man skall nu noga följa vad som händer och om detär tillräckligt med 2, sänkning. Det är dåintressant att följa hur man går till väga. Tänk, omföretagen har lagt ner sin verksamhet innan manhar följt färdigt! Reaktionen kan då bli: Hoppsan,de har visst lagt ner. Det här var ju tokigt. Så kandet gå, när inte haspen är på.Regeringen tutar och kör, i det här fallet medåtdragna bromsar. De viktigaste bitarna kommertyvärr sist. Många åtgärder har varit goda försmåföretagsverksamheten, men i verkligeten harman hamnat långt nere.Nu till det svarta . intygar alla politikeratt de minsann kommer från verkligheten, och detär ju bra. Vi vet då alla att den svarta sektorn ärmycket stor, att vissa branscher nästan är kolsvarta,som vi brukar uttrycka oss.Konkursinstrumentet missbrukas systematiskt ivissa branscher -- jag kan inte namnge någon pågrund av risk för repressalier, för det skulle i så fallkunna bli svårt för mig att ta en taxi.Det finns folk som bor och verkar i utan attens -- skattemässigt och officiellt -- finnas här, vilketju är intressant.De höga arbetsgivaravgifterna är direktkontraproduktiva. Om de sänktes, skulle mankanske kunna komma till rätta med den härsituationen.Myndigheters pålagor är oerhört betungande försmåföretagare. Tänk, om varje riksdagsledamotskulle fylla i formulär om sin verksamhet, beräknaskatt på de sagda orden, ha kvitto på varje ord ochsamtidigt gå med vinst, nämligen framstå såsombehaglig för kunderna, i vårt fall väljarna. Och alltdetta utan statligt partistöd, utan statligatraktamenten och utan fria resor! Det ärsmåföretagarnas situation.En annan sak i detta sammanhang är ett förslag somvi har kommit med om en investeringsbank, somskulle kunna förbättra den småföretagandeverkligheten, där många företag och människorskulle vara delägare i en privat bank, nej, påbörsen -- jag beklagar, . Dennabank skulle vara beredd att satsa på allt det som vii dag saknar, på småföretag, på tillväxt i små företagoch på start av nya projekt. Vidare skulle dennabank ge kredit till de företag som inte kan fåkredit. Jag vill inte gå in på alla detaljer, för då blirdet bara stopp för förslaget. I stället bjuder jag pådet och hoppas att regeringen med sina klokapersoner som man har gömda någonstans kommeratt titta på förslaget.Jag skall nu tala om teletaxorna, och då går det enkall vind genom kammaren. Jag ursäktar för detta,fru talman. De nya kvastarna, bl.a. kvastenTobisson, säger att vi i inte skall fastställateletaxor och biljettpriser. De som inte inser dettamotverkar marknadsekonomin osv. Det låter jutjusigt och modernt, men det är ganska obefogat idet här sammanhanget. Monopol måste alltidbevakas och med det snaraste avskaffas.Televerket håller på att förlora sitt monopol vadgäller rikssamtal. Bums, ramladerikssamtalsstaxorna ner från . till ungefär enkrona. Där ser man vad nyttigt det kan vara. Ävenom genomsnittshöjningen skulle hålla sig inom degivna ramarna, är -- vilket tidigarehar påtalat -- dock omställningen våldsam, onödigtvåldsam. Ju mer vi har forskat i detta, desto merövertygade har vi blivit om att även skallvara glad för att slippa se resultatet av sin tilltänktanya taxa. Effekterna i är dramatiskaoch orealistiska. Från lokala företag har man -- omman har haft råd och tid att räkna på det här --berättat för mig att de nuvarande kostnadernaskulle gå upp fyra gånger. Varken små företag ellersmå människor hinner räkna ut hur stor höjningenblir, men den blir i alla fall mycket betungande. Viskall senare återkomma med en sensationelltintressant, tekniskt betonad för att inte sägaelektroniskt, motion i denna fråga.Så över till u-hjälpen. Jag riktar mig till den frånAfrika återvände . Zebran ärett randigt djur, ränderna går aldrig ur. Vad menarjag nu med detta? Jo, man kan se på dessa frågorprecis på det sättet. Under devisen ''En oljetankertill '' kräver vänstern att skall taavstånd från USAs övergrepp mot . Det låterju ganska kul. Detta krav har alltså ställts underhösten. Vi har också sett en ny regering, varsledamöter var ganska kaxiga i oppositionsställning.Jag vet själv att det är ganska lätt att vara det. Nukör regeringen vidare på gamla spår och ger u-hjälptill vilka diktaturer som helst. De orkade inte ensgöra sig av med och . Moçambiquesmygel i jätteformat bestraffades med att man nästaår bara skulle få 500 milj.kr. i stället för mer. Manundrar då vad fattigpensionärerna skall hitta på försattyg för att bli bestraffade med 500 milj.kr.Enprocentsmålet skall tydligen uppnås trots vadsom än händer i mottagarländerna och hur mångaSIDA-fiaskon vi än ser. Våra grannländer skall inteinkluderas hur fattiga och eländiga de än blir. Jagtror att man här i kammaren behöver vakna upp häroch var -- jag tittar nu åt ett särskilt håll, fru talman.Ni är mycket generösa, men inte med era egnapengar, fast det här är inte fråga om era egnapengar utan om svenska folkets pengar. Tycker niinte själva att det börjar se ganska misslyckat ut?T.o.m. levnadsstandarden har sjunkit.Observera att de länder som mottar svenskt biståndköper vapen för ett belopp 13 gånger så stort somdet belopp vi ger dem i u-hjälp. Om man undantarIndien och bara räknar de andra 19 länderna köperde vapen för ett belopp 8,5 gånger större än denmottagna u-hjälpen. Endast och KapVerde köper vapen för belopp som är mindre änden svenska u-hjälpen. Hur får ni egentligen ihopdet med det moraliska budskapet om att hjälpadessa arma människor? Vi hjälper dessa armamänniskors icke så arma härskare att köpa vapenoch stjäla pengarna till eget ändamål.Vet ni att konsulter och byggföretag lever högt påSIDAs alltför stora anslag och dåliga ledning? Detär känt i hela Affärssverige. Lägg ner SIDA!Bläddra vidare, som jag har sagt förut!Vi har ett förslag för att åtgärda u-hjälpen som jagtycker att alla skulle kunna vara överens om,nämligen att sprida ut anslaget över två år.Det är en metod som fungerar i andrasammanhang. Vem vet, kanske man även kan fålitet nytänkande i denna kammare.Anf. 77 ():Fru talman! Vid den förra partiledardebatten hadevi anledning att kommentera finansministernsförklaring till att en del saker inte var med iregeringsförklaringen. Det som inte var med dengången var en del obekväma förslag. Det gälldefrämst frågan om införande av karensdagar. ''Det fick bara inte plats'', sade finansministern,med en blåögd troskyldighet som nästan bara dennya finansministern är mäktig, som förklaring tillatt regeringen hade plats med allt utom det som varobehagligt för stora delar av svenska folket.En regering som vill att man skall ta från de sämstställda och låtsas som att de skall få detbättre, en sådan regering försöker lura folk. Nusäger finansministern, till skillnad från ,att familjer skall få det betydligt sämre.Regeringens politik skall kosta en vanligtvåbarnsfamilj . mer , mensedan skall det bli bättre. Men då,finansministern?Den moderatledda regeringen har lagt fram endel förslag om sänkta skatter -- förhöginkomsttagarna, för förmögna. En del är redanbeslutade, andra kommer . Men även fördem som önskar sig sänkta skatter rent allmänt --det gör nog alla -- kan man ifrågasätta regeringensmetod och om regeringen har valt rätt tillfälle försin politik.Vi har lågkonjunktur, osäkerhet om räntorna,ökande arbetslöshet. Inflationen är nu lägre äntidigare.När man i detta läge tillgriper skattesänkningar förhöginkomsttagarna leder det till försvagadestatsfinanser och stort budgetunderskott. Svagastatsfinanser vet vi ger högre räntor. Kort sagt, detfinns inte förutsättningar för den politik denmoderatstyrda regeringen har sagt sig vilja driva.Det är inte rätt tillfälle.Vänsterpartiet har också lagt fram förslag omskattesänkningar. Vi är för skattesänkningar, menför andra grupper än dem som regeringen gynnar,för låg- och mellaninkomsttagare. Vi har sedanlänge föreslagit sänkt matmoms. Vi har ocksåtidigare tagit ställning för en sänkning av momsenpå kollektivtrafik och fjärrvärme. Men i dagkritiserar vi regeringen för att man sänker felskatter och för att man gör det vid fel tillfälle.Följden av ett kraftigt växande budgetunderskottär nedskärningar som inte bara drabbar de svaga isamhället utan också riskerar att fördjupa denlågkonjunktur som vi är inne i. Att den härregeringen ändå driver en sådan politik är mestideologiskt betingat. Regeringen vill i grundengynna vissa grupper på svagare gruppersbekostnad. Denna politik, numera applåderadockså av finansminister , motiverar i förstahand med att resultatet skallbli högre tillväxt.