prot · GF0928 · 1991-11-20 00:00:00 — 7 ():Fru talman! Det vore väl magstarkt om det var somRolf sade, att vi inte hade någonuppfattning alls om hur mycket pengar somNordbanken behöver. Vi har uppgifter frånbankledningen om storleken på beloppet. Men detär bara deras egna ord. Det finns egentligen ingetskriftligt beslutsunderlag, varken hos den gamlaeller den nya regeringen. Jag är ledsen att behövaupprepa det. Inte heller förelåg det någon sådanredovisning vid utfrågningarna i näringsutskottet.Låt mig så övergå till frågan om fullmakt förregeringen att sälja ut Nordbanken. I mittinledningsanförande sade jag att jag inte ansåg detvara motiverat. Det finns ingenting i bankkrisensom säger att det här är ett problem för statligt ägdabanker. Det är kanske inte ens ett problem förbanker med ett diffust ägarskap, som RolfDahlberg kallade det.Stadshypotek har såvitt jag förstår klarat sig hyfsati den här härvan. Man skärpte sina kreditkravrelativt tidigt under krisens uppseglande. Det är ettexempel på ett finansinstitut som har ett mycketdiffust ägarskap.Det är ingen brådska som motiverar att regeringenges fullmakt att sälja ut Nordbanken. Ipropositionen sägs att en utförsäljning kan sketidigast om . Uppenbarligen ser manframför sig möjligheten att erbjuda utländska ägareatt komma med i bilden. Det kräver i så fall attbundna aktier görs om till fria aktier tillsammansmed en del andra förändringar som görs, och det tarsom sagt tid.Jag kan inte dela uppfattningen att Nobellaffären ären liten del av Nordbankens problem. I stället ärden en betydande del i problemen.Jag vill också lyfta fram problemen medinspektionen och tillsynen. Jag kräver inte engranskning av bankinspektionens ochfinansinspektionens agerande bara därför att jagvill vara efterklok och leta efter fel, utan jag gör detdärför att jag anser att man skall lära sig attförbättra rutiner samt undvika liknande händelser ifortsättningen, om det nu är möjligt.Jag har framför mig en artikel från Financial Timessom behandlar den nordiska bankkrisen. I artikelnpåpekas att det har varit brister i tillsynen. Manciterar , som säger detsamma ochnämner att det nu har gjorts organisatoriskaförändringar.Anf. 8 ():Fru talman! I frågan om utförsäljning avNordbanken är och hans partiisolerade. De tycks vara kvar i den kommunistiskatron på att allt sköts bäst av staten. Det gårnaturligtvis inte att övertyga ommotsatsen, och därför lämnar jag den frågandärhän.Beträffande kapitaltillskottets storlek sade jag attutskottets ledamöter, genom de utfrågningar somägt rum och på annat sätt, har fått en ganska klarbild av situationen. Det föreslagna beloppet är nogdet rimliga belopp som man kan bedömaatt staten som ägare bör gå in med för att ge bankenen chans att restaurera verksamheten och kunnaarbeta igen de förluster den har gjort. Omriksdagen skulle säga nej till detta kapitaltillskott,så går ändå inte Nordbanken i konkurs. Men dentvingas dra ned på verksamheten och bli en litenprovinsbank som aldrig ges möjlighet att arbetatillbaka förlusterna. Det är sanningen. Därföranser jag det rimligt att tillföra banken det kapitalsom har föreslagits. Jag tror också att beloppetsstorlek såvitt kan bedömas är den rätta. sade att tillskottet måste vara på 1 miljardkronor när rätt avvägt. Det tror jag faktiskt att detär.Jag tror att vi kan vara överens om att inspektionentidigare inte har fungerat bra. Den omorganisationsom nu har gjorts av hela inspektionen, där manbl.a. har tagit in särskild kompetens för att studeraorsakerna till kreditförlusterna, kommer med allsannolikhet att göra att inspektionen blir mycketeffektivare och ges större möjligheter att lyckas idet framtida arbetet. På den punkten tror jag trotsallt att vi är överens.Anf. 9 ():Fru talman! Det är inte en låsning i någon sortsgammal kommunistisk syn på det här som gör attjag finner det omotiverat att ge regeringen fullmaktatt sälja ut Nordbanken. I mitt inledningsanförandeunderströk jag att man bör undersöka om statenskall äga banker, hur mycket den skall äga ochvilken typ av banker det skall vara. Min bedömningvar att det kanske inte är rimligt eller ens lämpligtatt staten på det sätt som man har gjort i fråga omNordbanken försöker konkurrera och genomvolymökningar slå sig in bland de två tre störstaaffärsbankerna.Problemet för mig är att jag inte tycker att det ärsakligt grundat att begära en fullmakt förutförsäljning. Krisens upprinnelse och utfallmotiverar inte att man gör sig av medaktieinnehavet i Nordbanken. Det motiverarsnarare att man blir en aktiv och mer bestämdägare. Det står också fullständigt klart att det inteär någon brådska med att ge regeringen eneventuell fullmakt.Det är enligt min uppfattning obegripligt att interepresentanter för bankinspektionen vid sinainformella träffar med den nya och gamla ledningenför Nordbanken -- det kan ha varit i samband medluncher eller frukostar -- har diskuterat frågan omNordbankens affärer. Det borde tydligt och klart hautsagts att bankens affärer håller på att gå åtskogen. Jag utgår från att det är klokt och förnuftigtfolk som styr och leder bank- och finansinstitut. Dekan omöjligen ha trott att Nordbankens ''affärer''skulle bära för evigt.För cirka tio år sedan var det en bankkrasch iDanmark till följd av att -- som det sades --kapitalmarknaden avreglerades. Det fanns ettuppdämpt lånebehov, och bankerna blev vårdslösai sin kreditgivning. Den här kraschen, som var välkänd, borde man ha dragit lärdom av. Det finnsockså exempel på banker och andra som visserligenhar reagerat sent, men ändå . Eftersom det ärbankinspektionens skyldighet att slå vakt omsundheten i systemet, menar jag bestämt attbankinspektionen borde ha reagerat tidigare.Anf. 10 (nyd):Fru talman! Jag har inte velat ge mig in så mycketi den här debatten, men jag gör det nuavslutningsvis. För en gångs skull är vi överens medvänstern i en sakfråga, nämligen attnäringsutskottet har utrett en fråga som riksdagenkommer att fatta beslut om och som saknardokumenterat underlag. Det bygger på muntligaframställningar från berörda parter. Det gällerskattepengar och således stora belopp på fleramiljarder kronor.Jag vill avslutningsvis uttrycka förhoppningen attvarken näringsutskottet eller riksdagenfortsättningsvis skall låta nöja sig med att kommafram till ett bifall när det gäller problem och frågorutan att ha det skriftliga och dokumenteradeunderlag som enligt min uppfattning -- framförd ireservationen -- verkligen behövs, i denna ochandra frågor.Anf. 11 ():Fru talman! Jag skall inte heller förlänga debatten.Jag vill ändå säga till att det är litetförvånande att Ny Demokrati har ställt kravet skall få en kartläggning av händelseförloppetbakåt samt att resultatet av utredningen skall blioffentligt. Det skulle betyda att vi struntar i allt vadbanksekretessen heter. Vi skulle då lämna utenskilda personer, företagare och andra tillallmänheten. Jag har svårt att tro att dettaegentligen är meningen med Ny Demokratisframställan. Ni måste ha tänkt litet för hastigt iivern att få veta så mycket som möjligt omorsakerna. Jag har då tolkat Ny Demokratisavsikter på bästa sätt. Efter att ha fått en förklaringborde ni inse att ni ställer ett orimligt krav.Fru talman! Jag vill även ta upp den andra delen ireservationen under mom. 6, där man begär enutredning om ett insättarskydd. Detta hoppar nuBengt Dalström av här. , ni har iutskottet fått uppgifter om att regeringen har tillsatten arbetsgrupp som sysslar med dessa frågor. Nireserverade er ändå i utskottet, och hoppar av detnu. Det finns ingen logik i den hanteringen. Detmedför bara att ni belastar utskottet med arbeteoch kammaren med onödiga yrkanden. Det ärbättre att man hoppar av sina yrkanden redan iutskottet när man är tillgodosedd.Anf. 12 (nyd):Fru talman! funderade överunderlaget och varför vi inte låter oss nöja meddetta. Bankerna har sin sekretess ochfinansinspektionen har sin. Men är det inte så attäven näringsutskottet arbetar under sekretess? Viborde åtminstone kunna få den mer detaljeraderedovisningen skriftligen oss tillhanda för att kunnafortsätta en diskussion med de berörda parterna.Jag kanske är ute och cyklar litet grand, men jag harför mig att vi arbetar under sekretess.När det gäller insättarskyddet är vi överens ochborde kanske enligt uppfattning hadragit tillbaka vår reservation. Vi ville dock integöra det. Vi ville i det här sammanhanget ocksåpåpeka tidsaspekten. Från regeringens sida harman lovat att detta skall vara genomfört till börjanav . Vi vill verkligen betona detta. Det ärvad jag har att säga i den frågan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 12 §. )9 § betänkande1991/92:NU1 utrikeshandel.Anf. 13 ():Fru talman! Detta betänkande bygger på motionerom utrikeshandel från förra riksdagsperioden. av dessa motioner ger med dagens politiskamaktförhållanden ett litet egendomligt intryck. Dethar lett fram till en ganska summarisk behandlingav motionskraven. Jag tycker att det är viktigt.För min del har jag valt att ta upp ett par frågor somjag tycker är grundläggande och som vänsterpartiettillsammans med och i viss mån ävencenterpartiet tog upp under förra riksdagsperioden.Jag hoppas att vi kan fortsätta att driva frågantillsammans med även under den härperioden. Vi har betonat behovet av attinternationella handelsregler i det internationellahandelsutbytet införa begränsningar i en i övrigt frihandel. Begränsningarna skall bygga påmiljöhänsyn och sociala hänsyn.När det gäller miljöhänsynen förstår jag genomredovisningar från det svenska arbetet i ochUruguay-rundan att frågan har drivits förtjänstfulltoch framgångsrikt av den svenska delegationen, iviss mån av . Det tycker jag är mycketbra. Det arbetet måste intensifieras. Det verkardock vara svårare att få ett hänsynstagande tillsociala förhållanden än till miljö och hälsa.Jag tycker att det är oerhört viktigt att socialahänsynstaganden förs in på ett ansvarsfullt sätt omman skall kunna nå framgång i avregleringar påt.ex. tekoområdet och andra områden därutvecklingsländer och de nya demokratierna iÖsteuropa genom billig arbetskraft har möjlighetatt konkurrera. Den konkurrensen måste vi tillåtasom ett uttryck för solidaritet. Konkurrensen måstedock ske på ett sådant sätt att den utgår ifrånacceptabla sociala villkor. Det får inte vara frågaom barnarbete och orimliga arbetsmiljöer. Det härär välkända synpunkter från debatten om svensktskydd för tekoindustrin. Vi i tyckeratt det är riktigt att man går från generella skydd tillatt föra in sådana här mer rimliga hänsynstaganden.Det jag har talat om har mest handlat om importen.Den andra sidan måste emellertid också tas ibeaktande, nämligen vår export. I detinternationella handelssamarbetet bör det föras inbegränsningar och förbud mot export av sådanaprodukter som inte är tillåtna i det egna landet avmiljöskäl, hälsoskäl och andra skäl. Man skall intetillåta det man brukar kalla för miljödumpning ellerekologisk dumpning. Enligt vad jag förstår finnsdet i samband med FNs miljökonferens i starkakrafter för att de rika länderna skall binda sig förnågot sådant. De internationella handelskamrarnahar i sin miljö-charta t.ex. sagt att när maninvesterar och bygger upp verksamheter i tredjevärlden skall man tillämpa det egna landetsmiljölagar och miljöregler. Det är alltså enviljeinriktning som jag tycker är positiv. Det är iden riktningen man måste arbeta.I betänkandet är en gemensam miljö- ochvänsterpartimotion inom detta område behandlad.Den handlar om vårt gamla krav på förbud motexport av kärnteknisk utrustning. Jag skall inte talaspeciellt länge om detta -- det är ett välkänt krav.Argumenten är att vi har beslutat att avvecklakärnkraften och att vi har markerat attkärnkraftsteknologi inte är förenlig med ett tryggt,miljövänligt samhälle och en miljövänligproduktion. Med denna markering är det ologisktoch orimligt att vi, enligt principen att vi inte börsälja till andra det vi inte själva vill ha eller bedömersom icke säkert, tillåter svenska företag attexportera kärnkraftsteknologi och kärntekniskutrustning till andra länder.Med det anförda yrkar jag bifall till denmeningsyttring som finns i anslutning tillbetänkandet.Anf. 14 ():Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan och avslag på vänsterpartietsmeningsyttring. I näringsutskottets betänkande omutrikeshandeln behandlas motioner som väcktsunder tidigare riksmöten då det rådde ett annatstyrkeförhållande i och då regeringen varen annan än i dag.Bl.a. har borgerliga parti- och kommittémotionerpasserat utskottet utan att föranleda vare sigtillkännagivanden eller reservationer.Även om det ryggmärgsmässigt bär mig emot attbehandla motionerna på detta något summariskasätt, tröstar jag mig med att skälet är så entydigtglädjande för moderata samlingspartiet,, och kds, nämligen att vi i daghar en borgerlig regering.Handelns betydelse för välståndsutvecklingen i vårtland och i alla andra länder i världen kan knappastöverdrivas. Genom handeln stärks inte baraländernas ekonomier utan handeln öppnar ocksådörrarna för samarbete och utbyte på många andraområden. Inte minst är det kontakterna somuppstår människor emellan som är värdefulla.Den fria handeln för som ringar på vattnet med sigkunskapsspridning och åsiktsutbyte som banar vägför demokratisk utveckling. Den samverkan somhandeln skapar mellan fria ekonomier, företag ochmänniskor ger både ökat välstånd och de bästaförutsättningarna för varaktig fred.För de fattiga länderna är ökade möjligheter tillhandel särskilt betydelsefullt. Den mest effektivahjälp som de rika länderna kan ge dem är attunderlätta för dem att bedriva handel med just devaror som de är bra på att producera. Det är denbästa, ja kanske rent av den enda vägen till enbättre levnadsstandard för befolkningen i dessaländer. Det effektivaste bistånd vi kan ge dem ärdärför att motarbeta protektionismen.Förhållandet är detsamma för de länder i Europasom varit avskärmade bakomjärnridån och utsatta för det planekonomiskaexperiment som lett till stagnation och armod. Enfungerande handel kan verksamt bidra tillomställningen mot marknadsekonomi ochdemokrati och vända utvecklingen i de länder somlidit under kommunismens röda fana.När det gäller de baltiska staterna har ettalldeles särskilt ansvar att som nära grannlandbefrämja handelsutbytet våra länder emellan. Dehandelsavtal som utrikesministern nyligenundertecknade mellan och var för sigEstland, och innebär viktigamarkeringar för ett ökat handelsutbyte våra länderemellan.I strävan att stödja och ländernai är nya steg mot frihandel de somkan ge viktig draghjälp i förändringsprocessen motmarknadsekonomi.Fru talman! Det är inte bara utvecklingsländer ochforna öststater som är beroende av attutrikeshandeln fungerar. Det gäller även i högstagrad vårt eget land. För är det ett centraltintresse att en så omfattande global frihandel sommöjligt säkerställs.Som litet land är beroende av att deninternationella frihandeln fungerar och av attsvenska företag kan verka utomlands.Handelshinder och antidumpingsregler kan slå hårtmot svensk industri och därmed mot vår ekonomioch vårt välstånd. Frihandel är en förutsättning föratt vi skall kunna hävda oss gentemot de storahandelsblocken.Det är därför oerhört betydelsefullt för attförhandlingarna som sker inom ramen för lyckas. När vi nu diskuterar dettabetänkande är Uruguayrundan inne i sin slutfas.Mer än arbete för att åstadkommafungerande regler för att öka den globalafrihandeln skall vara avslutade i december.I dagens situation, med den allmännalågkonjunktur som råder världen över, behövs denstimulans som en friare världshandel skulle ge.Uruguayrundan är inne i slutspurten och vi kanbara innerligt hoppas att ett avtal kan undertecknasi december.EG är viktigaste marknad. Natten mellanden 21 och avslutades EES-förhandlingarna. Efter bara och med hållentidsplan fördes därmed det mest omfattande avtalnågonsin i hamn. Detta är både den gamlaregeringens och den nyas förtjänst.Det ligger ett stort värde och en styrka i att EES-förhandlingarna har haft brettparlamentariskt stöd. Jag vill gärna här ge AnitaGradin en särskild eloge för hennes mycketframgångsrika arbete i denna process.Inom kort kommer avtalet att paraferas och detkommer, om tidsplanen håller, att undertecknas avalla de 19 EG- och EFTA-länderna kring årsskiftet.Den 1 januari 1993 får därmed del av EGsinre marknad.Även om har en väl fungerandehandel med EG, så innebär EES stora förändringaroch fördelar. När det gäller varusidan öppnas deninternationella upphandlingen på hela EG-marknaden för svenska företag. En väsentlig del avde hinder för fria varurörelser mellan de nordiskaläderna som finns kommer att undanröjasgenom . EG--EFTA-samarbetet harhärigenom åstadkommit mer än vad som kunnatuppnås i det nordiska samarbetet.Handeln kommer att avregleras i och medborttagandet av de tekniska handelshindren. EESfår också som effekt att möjligheterna att exporteratjänster, t.ex. transporter, bank- ochförsäkringstjänster blir bättre.Förändringarna kommer, förutom tillgång till enstörre marknad, även att innebära en tuffarekonkurrens för våra svenska företag. Det kan intenog understrykas hur viktigt det är att de svenskasmåföretagen noga förbereder sig inför både EESoch EG-medlemsskapet.Även vi politiker bör skaffa oss ökad kunskap iämnet. finns den chansen för allaintresserade. Då ger regeringen information omEES-avtalet i andrakammarsalen.Det råder bred enighet i om Sverigesmedlemsansökan till den europeiska gemenskapen.För innebär en nödvändigsprångbräda mot EG-medlemskapet.I regeringsförklaringen slås fast att regeringen medall kraft kommer att verka för att snarastmöjligt blir fullvärdig medlem. Målet är att ettsvenskt medlemskap i den europeiskagemenskapen skall bli verklighet den 1 januari1995.Fru talman! När det gäller vänsterpartietssynpunkter kan jag bara konstatera attfrihandelstanken inte står i någon motsatsställningtill arbetet för att komma till rätta medmiljöproblemen.Regeringen har i regeringsförklaringen uttalat attFNs roll i miljövårdsarbetet måste stärkas ochregeringen avser att ta initiativ till en breddiskussion om internationella miljöregler förhandeln.I förhandlingarna kring den internationellahandelspolitiken gäller för att detomfattar regler till skydd för hälsa, miljö ochsäkerhet. Inom frihandelns ram kan farligaprodukter stoppas.I och i slås tydligt fastatt hänsynen till miljö, hälsa och säkerhet inte fåräventyras när den gemensamma marknadengenomförs.Eftersom säger sig vilja värna ommiljön blir förbudsivern när det gäller export avkärnteknik närmast obegriplig. Svenskkärnkraftsteknologi tillhör den mest framgångsrikai världen. Genom att exportera kunskap,kompetens, säkerhet och högteknologiskaprodukter inom kärnteknikområdet kan Sverigeverksamt bidra till säkrare kärnkraftverk i världenoch till en tryggare miljösituation i vår omvärld.Samtidigt kan vi bidra till välståndsutvecklingen.Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag tar upp det sista först. Jag tyckerinte att export av svensk kärnkraftsteknologi är attbidra till bättre miljö och bättre teknik. När man nui försöker komma till rätta med sittenergislöseri och sina miljöproblem, förorsakadeav fossilbaserad produktion av energi och el, är detganska intressant att se att man inte väljerutbyggnad av kärnkraft, utan man väljer i huvudsakden väg som den internationella miljörörelsen, densvenska miljörörelsen och faktiskt den svenskariksdagen har valt, nämligen att i huvudsak satsa påenergieffektivisering, på sparande. Jag tycker attdet är ett uppmuntrande tecken.Karin Falkmer är, trots att hon är frihandelsvän,utan några större förbehåll beredd att krypainnanför EGs tullmurar. Det är väl ett opartisktkonstaterande, tycker jag, att EG genom sinprotektionism har varit ett problem vidgenomförandet av Uruguayrundan. EG bedriver iallmänhet, i sin handel med , en myckettveksam politik. Det kan också konstateras att detinte finns någon självklar harmoni mellan frihandeloch miljöhänsynstagande. Såvitt jag förstår har detkrävts ett mycket hårt arbete, mot ett mycket starktmotstånd, att föra in miljö, säkerhet ochskyddsaspekter i de internationella handelsavtalen.Industrin vill inte ha detta. Det är tveksamt om deövre klasserna i vill ha det, när de villöka sitt välstånd.Ett internationellt ansvarstagande, insikt om att detenda som håller är långsiktigt hållbar produktionoch välståndsökning, gör att vi måste vara offensivai våra krav på att slå vakt om miljöhänsynen, attföra in dem på allt fler områden. Men vi måsteockså ställa krav när det gäller att slå vakt omsociala hänsyn.Anf. 16 () replik:Fru talman! Miljösituationen och situationen förhandeln i de länder där vänsterns idéer har härskatoch där handeln har stått stilla förskräcker.Avslöjandena i samband med de planekonomiskaländernas kollaps talar sitt tydliga språk. Nog måsteväl även i dra lärdom av denstagnation som den kommunistiska ideologin harresulterat i i länder som har övergivitvänsteridéerna. De följder för miljön som vänsternsplanekonomisystem har lett till är minst sagtförfärande.Jag har siffror som gäller kärnkraftens situation justi dag. Det finns 324 kärnkraftverk. togsnio nya i bruk. Som jag ser det finns det allt skäl vivärlden att den svenska kärntekniken, som är säkeroch högteknologiskt effektiv, får en god chans. Fickvänsterns förbudspolitik råda skulle såvälmiljösituationen som möjligheten att produceraelenergi under säkrare former försämras. Isäkerhetshänseende och ur miljösynpunkt ärvänsterns inställning förkastlig. Jag ser det faktisktsom omoraliskt att förmena andra länder chansenatt dra nytta av svensk kärnteknologi när det gälleratt producera elektricitet på ett säkert sätt.Anf. 17 () replik:Fru talman! Det senaste förstår jag var en del avKarin Falkmers allmänt religiöst färgade politiskauppfattningar när det gäller frihandel, utbyggnadav kärnkraft och liknande ting. Jag föredrar, medall respekt för religiösa uppfattningar, en mermateriellt, sakligt grundad syn på tingen.Jag kan när det gäller utbyggnad av kärnkraftkonstatera att representerar ettextremistparti, som vill satsa på en ohämmadkärnkraftsutbyggnad och är fullständigt ensamt omdetta. Jag vet förstås inte riktigt var Ny Demokratistår. Det är möjligt att ni har fått en bundsförvant.Det får kommande riksdagsdebatter utvisa. Menden svenska har faktiskt medöverväldigande majoritet uttalat sig för avvecklingav kärnkraften, ett uttalande grundat på att deninte är säker. Det är inget långsiktigt hållbart sättatt producera energi. Då är det ologiskt att vi skall''kursa ut'' detta på världsmarknaden, till folk i ennödsituation. Det är inte bara ologiskt, det äromoraliskt också.Jag tycker att man skulle ta en seriös debatt om deproblem som den fria europeiska marknadenskapar. Det förs en sådan debatt i ,inom , där man inser att deökade marknaderna, den tillväxt som den friamarknaden ger upphov till, måste tyglas. Denmåste ledas in på uthålliga, miljövänliga banor,annars spränger man taket för vad naturen tål. Detär hårda ingrepp och hårda regleringar som manmåste vidta.Anf. 18 () replik:Fru talman! Jag tycker faktiskt att vara ganska tacksam och glad över att Sverigeär på väg in i EG. Utvecklingen av miljöreglernainom EG är en ständigt pågående process. Sommedlem kan fullt ut medverka i denprocessen. Vi kan bidra till en förbättradmiljösituation även i de gamlaplanekonomiländerna. Där bedriver EG ett mycketomfattande arbete i dag.Som jag sade i mitt inledningsanförande innebärfrihandelssystemet ökat välstånd. Handelsutbytemedför en bättre ekonomi och skapar resurser somkan användas i miljöarbetet. Onödigainskränkningar i frihandeln, som ärförespråkare för, leder i rakt motsatt riktning. Deekonomiska möjligheterna att värna om miljönkrymper om handelsutbytet minskar för de fattigaländerna. Särskilt de fattiga länderna i tredjevärlden skulle stå som förlorare, om reglerinnebärande ökade handelshinder skulle införasenligt vänsterns modell.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 19 ():Fru talman!