prot · GE09115 · 1991-05-21 00:00:00 — Det är fråga om enpåbyggnadsutbildning, vilken skulle kunna knytastill den fastighetsutbildning som redan bedrivs vidhögskolan. Om högskolan har möjligheter attgenomföra den typen av utbildning är det givetvismycket värdefullt.Anf. 53 ():Herr talman! Jag vet inte om jag fattadejustitieministern rätt när det gällerexaminationerna. Kan justitieministern upprepavad hon sade om en fristående organisation?Anf. 54 Justitieminister ():Herr talman! Saken är alltså den, att vi med destora mäklarorganisationerna diskuterar bildandetav en fristående organisation, som skulle kunna taansvar för examinationen.Anf. 55 ():Herr talman! Om det skall vara fråga om riktigforskning och utveckling, tror jag mer påhögskolorna än på privata organisationer, t.ex.Mäklarsamfundet. Anser inte justitieministern attutbildningen bör ske under samhällsinflytande?Anf. 56 Justitieminister ():Herr talman! Vi har ett samhällsinflytande i denmeningen att vi ställer vissa krav på utbildningen avmäklare. För att bli registrerad mäklare hoslänsstyrelsen måste man uppfylla vissa krav påutbildning. På det sättet har vi alltså ettsamhällsinflytande, och det är också därför vi ägnarså stor uppmärksamhet åt att säkerställa att detfinns utbildning att tillgå och att det finns enexamination för utbildningen. Därutöver ställer jagmig positiv till de strävanden som kan finnas hoshögskolorna att utveckla särskildapåbyggnadsutbildningar.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på frågorna 1990/91:587 och 593 omutformningen av valsedlar i allmäna valAnf. 57 Justitieminister ():Herr talman! har mot bakgrund avett politiskt partis agerande med andra partiersvalsedlar frågat mig om jag avser att vidta åtgärderför att om möjligt hindra missbruk av vallagen i detnämnda hänsendet.Sten i har mot bakgrund avsamma händelse frågat mig om jag är beredd attföreslå ändring i lagstiftningen så att agerande avden beskrivna arten omöjliggörs.Jag besvarar frågorna i ett sammanhang.Jag vill först slå fast att jag helt delar frågeställarnasupprördhet över det missbruk av den frianomineringsrätten som beskrivits i frågorna.Den fria nomineringsrätten innebär bl.a. attväljaren har möjlighet att på valsedeln ta upp vilkakandidater han eller hon vill. Något samtycke frånparti eller kandidat behövs inte. Denna rätt kan iförstone te sig underlig men hör ihop med engrundläggande princip i det svenska valsystemet.Det har ansetts väsentligt att det inte ställs uppnågra regler för partiernas organisation ochverksamhet.De olägenheter i valsystemet som den frianomineringsrätten kan medföra och somfrågeställarna nu påtalar är dess värre inte någotnytt. Frågan har tidigare aktualiserats iriksdagsmotioner och andra framställningar ochhar utretts av bl.a. vallagskommitté (SOU1980:45) och folkstyrelsekommittén (SOU 1987:6).Tyvärr har man kommit fram till att det -- om manskall behålla väljarnas fria nomineringsrätt -- integår att komma åt denna form av illojalt utnyttjandeav andra partiers beteckning och andra kandidatersnamn (prop. 1987/88:22). Vad partierna kan göra äratt söka uppmärksamma sina väljare på att detcirkulerar sådana valsedlar.Jag har tillkallat en särskild utredare för attse över valförfarandet från administrativ ochteknisk synpunkt; utredningsarbetet kommersenare att bedrivas med parlamentariskmedverkan. Jag är inte främmande för att -- trotsatt tidigare försök misslyckats -- låta dennautredning titta på de problem som är förknippademed den fria nomineringsrätten.Anf. 58 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Vi är alla tre lika upprörda över missbruket iMalmö av vallagen och av den frianomineringsrätten. Vi är ense om att det är bra attlagen är utformad som den är -- dvs. det var braända tills någon började fuska med reglerna, men ioch med att detta har hänt måste vi tänka om. Dettaär en form av syndafallet. Vi måste ha lagregler somskyddar oss mot den typen av hantering.Allmänheten har varit väldigt undrande och frågatsig hur vi kan ha lagar som gör det möjligt för enperson eller ett parti att använda ett annat partisbeteckning och andra personers namn utanerkännande. har alltså iscensatt ett såflagrant missbruk att det är nödvändigt att göra omlagstiftningen -- även om det är svårt.Det var därför med tillfredsställelse jag såg det sistastycket i statsrådets svar, även om jag tyckte atthennes markering hade kunnat vara litet starkare.Skulle man inte kunna tänka sig exempelvis att densom felaktigt har satts upp på en lista inom viss tidskulle ha rätt att stryka sitt namn? Ett mycket merlångtgående förslag är naturligtvis att införa ettstörre inslag av personval i valsystemet. I så fallvore inte den fria nomineringsrätten så väsentlig,eftersom man på så sätt ändå hade sluppit ifrån ensituation med alltför mycket partibyråkrati ochalltför mycket maktfullkomlighet, vilket kan finnashos partierna. Detta är ju anledningen till att vi hardessa regler.Jag vore mycket tacksam över att få litet merpreciserade synpunkter från statsrådet. Detta ärnämligen en viktig fråga, och det är viktigt attkunna svara väljarna på hur vi kan ha enlagstiftning som bryter mot allt vad de har lärt sigom hur man använder andra människors namn.Anf. 59 i (m):Herr talman! Även jag tackar för svaret på frågan.Bakgrunden till min fråga är att ett litet, lokalt partii , som inte har någon som helst chans attkomma in i , har stulit andra partiersvalsedlar och fört upp kandidater som aldrig harvarit tillfrågade och som, om de hade blivittillfrågade, definitivt hade sagt nej. Menkandidaterna fick besked om att de blivit uppsattapå listan så sent att de inte hade en sportslig chansatt avstå.Även jag är positiv framför allt till den sista delenav statsrådets svar. Jag skulle dock vilja ställa enfråga. Det sägs i svaret att det har ansetts väsentligtatt det inte ställs upp några regler för partiernasorganisation och verksamhet. Men det är ju intepartierna det handlar om, utan det är fråga om attandra partier går in i vissa partier och stjäl,fördärvar och ställer sig i vägen för partietsverksamhet.Jag håller med om att den fria nomineringsrättenkan vara viktig, men det minsta man kan begära,fru statsråd, är väl att den som blir nominerad ocksåskall bli tillfrågad. På den punkten är vi säkertöverens. Jag tror också att en övervägande del avsvenska folket delar min uppfattning i den frågan.Till sist skulle jag vilja ställa en fråga till statsrådet.Statsrådet säger att hon vill slå fast att hon delarfrågeställarnas upprördhet över det missbruk avnomineringsrätten som beskrivs i frågorna. Var går,fru statsråd, gränsen för missbruket av den frianomineringsrätten?Anf. 60 Justitieminister ():Herr talman! anser att vi, genomdetta exempel på missbruk av reglerna, har kommiti ett nytt läge. Men tyvärr är det nog så att dettamissbruk har förekommit tidigare, och det är bl.a.av den anledningen som frågan har varituppe i flera utredningar. Det är ingen nyhet att denfria nomineringsrätten missbrukas på det här viset.Problemet är den avvägning man måste göra mellanolika intressen och svårigheten att hitta en lösninggenom vilken man så att säga räddar det man villha kvar och förhindrar det man inte vill skall kunnahända.Mot den bakgrunden har jag ingen möjlighet attprecisera på vilket sätt man skulle kunna komma åtproblemet. Man kan tänka sig möjligheten attstryka sitt namn och ett ökat inslag av personval.Dessa frågor har övervägts tidigare -- ja, det gällerinte frågan om vilken betydelse ett ökat inslag avpersonval skulle ha i detta sammanhang, detmedges. Jag tror inte att ett ökat inslag av personvalskulle innebära någon automatisk lösning påproblemet, men det är möjligt att det skulleförändra situationen på något sätt och medföra nyaöppningar. Det är mot den bakgrunden jag anserdet möjligt att återigen ta upp frågan och försökahitta en lösning.I övrigt kan jag inte precisera hur vi skall gå tillväga. Frågan har övervägts i alltför hög grad för attjag utan vidare nu skulle kunna ge en lösning påproblemet.Anf. 61 ():Herr talman! Jag är helt medveten om att fråganhar övervägts, men den har övervägts i en situationsom var annorlunda. Jag vet också att man tidigarehar brutit mot dessa regler, men det har i regel gälltkommunal- och landstingsval. Det har inte satts isystem på det sätt vi ser . Vi skall också kommaihåg att situationen på den politiska marknaden nuär en annan, med mycket mindre av koncensus,med ett tilltagande politikerförakt, osv.Det är därför oehört väsenligt att vi observerardetta och inser att det är något som vi faktiskt måsteta itu med. Människor kan inte förstå hur man kanha en moral för vardagslivet och en helt annanmoral i valsammanhang. Av den anledningenverkligen hoppas jag att försöker tafram de ansatser som jag föreslog i samband medatt frågan skall utredas på nytt.Anf. 62 i (m):Herr talman! Jag frågade var gränsen för detmissbruk som statsrådet talar om i sitt svar går. Jagställde frågan av den anledningen att det, i dendebatt vi för nere i och för att kunnaattackera och gå till angrepp mot dettaförfaringssätt, är viktigt att någorlunda kunna talaom vad statsrådet säger om vad som är missbrukoch vad som är acceptabelt inom det här området.Anf. 63 Justitieminister ():Herr talman! Som i kanskeär medveten om är just frågan om vad som skallanses vara missbruk och vad som skall anses varaacceptabelt beteende kärnpunkten i defrågeställningar som tidigare utredningar har haftatt ta ställning till och finna lösningar för.Det är min uppfattning att de händelser som har ägtrum i klart innebär ett missbruk av den frianomineringsrätten. Men var gränsen går, vilketbeteende som däremot skulle accepteras, kan jaginte säga.Anf. 64 ():Herr talman! Jag tackar för det sista beskedet, attdet som skett i är ett missbruk. Då harvi i alla fall kommit så långt att vi kan säga attåtminstone detta missbruk bör kunna motverkas pånågot sätt. Det borde väl vara en bra utgångspunkt.Sedan får man fundera över gränserna. I dettasammanhang hade mitt andra förslag -- ett störreinslag av personvalssystem -- säkerligen inte fordratett så starkt värnande av den frianomineringsrätten. Partierna hade inte kunnatdiktera villkoren på det sätt som de faktiskt kangöra i dag.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1990/91:597 om brottsbalkensbestämmelse om förledande av ungdomAnf. 65 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omjag nu är beredd att säga ja till att modernisera dengamla paragrafen om förledande av ungdom.Bakgrunden till fråga är att jagi april besvarade en interpellation av henne omvåldsskildringar riktade till barn och därvidhänvisade till bl.a. bestämmelsen om förledande avungdom. Jag sade då att det är viktigt att förhindraatt barn och ungdomar läser serietidningar, böckeroch annat som har ett alltför förråande innehåll.Vad gäller frågan om bestämmelsen om förledandeav ungdom kan tjäna som ett verksamt redskap föratt hindra att denna typ av alster kommer i barnshänder sade jag att jag hoppas att bestämmelsenuppmärksammas och att den används så att vigenom domstolspraxis får veta hur effektivbestämmelsen kan vara i sammanhanget. Därefterkan vi avgöra om den behöver ses över eller inte.Margareta har i ett särskilt ärende fåttdet beskedet från åklagarmyndigheten i Stockholmatt bestämmelsen inte var användbar, eftersom deninte gäller för försäljning i bl.a. bokhandeln. Ettenstaka beslut av åklagare bör dock inte ges alltförstor betydelse.Jag kommer dock att överväga om det finns skäl attredan nu se över straffbestämmelsen för att försökakomma till rätta med spridningen avvåldsskildringar just till barn och ungdomar. Ensådan översyn skulle kunna ske i anslutning till denöversyn av lagstiftningen som är aviserad medanledning av tillträde till FNsbarnkonvention. Jag vill stryka under att jag,liksom , känner starkt i dennafråga. Men jag vill också betona att vi som tyckeratt det är viktigt att skydda våra barn frånvåldsskildringar också måste hålla i minnet att detär ytterst angeläget att vi värnar omyttrandefriheten. Jag anser dock att vi ändå måsteförsöka hitta sätt att hantera dennaintressekonflikt.Anf. 66 ():Herr talman! Jag vill tacka för det positiva svar jaghar fått.Man kan naturligtvis hävda att det , näråklagaren i ett fall har ansett att lagen inte går attanvända, ännu inte finns underlag för att säga attlagen är för gammal. menar jag att det avförarbetena till lagen framgår att det rör sig omspeciell försäljning, exempelvis att en gubbebedriver försäljning bakom en skola. Det stårdäremot tydligt att det inte gäller försäljning iexempelvis bokhandel. De skrifter vi talar omprånglas ju inte precis ut i det fördolda, utan desäljs som vanliga tidningar i affärer och kiosker.Det är därför jag fortfarande tror att det ärnödvändigt att förändra lagen.Man kan ha olika uppfattning om när dammtrasanskall bytas ut mot sax, nål och tråd, dvs. när det ärnödvändigt att sy om lagen och inte bara damma avden. Jag noterar med tillfredsställelse attjustitieministern nu ändå säger att hon vill övervägaen förändring av lagen. Det är bra att LailaFreivalds nu har slutat tro på dammtrasansmöjligheter i det här fallet; jag har nämligen hörtatt hon är bättre på att sy om och förändra. Jag serfram emot att få se den omsydda paragrafen.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på frågorna 1990/91:602 och 629 omStockholms tingsrättAnf. 67 Justitieminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag kommer att vidta för att pålämpligt sätt tillgodose de krav och synpunkter somframställts av personal vid ianledning av en organisationsöversyn.Britta Bjelle har frågat mig om det inte är olämpligtatt fatta beslut om organisationen nu.Bakgrunden till frågorna är att statskontoret påregeringens uppdrag utrett vissa organisatoriskafrågor rörande tingsrätten och att man på sina hållär kritisk mot ett genomförande av det förslag tillny organisation som statskontoret presenterat i sinrapport (1990:33).Låt mig först upplysa om att rapporten i sedvanligordning har remissbehandlats. Remissutfallet harvarit blandat. De närmast ansvarigamyndigheterna -- tingsrätten, åklagarmyndigheteni , och riksåklagaren --har tillstyrkt förslaget. Det har också tillstyrkts avST-Domstol. Andra har varit mer kritiska.För att förbättra regeringens beslutsunderlag hardessutom företrädare för ,riksåklagaren, statskontoret, tingsrätten,åklagarmyndigheten och personalen vidtingsrätten -- genom sina fackliga företrädare ochpå annat sätt -- beretts tillfälle att muntligenframföra ytterligare synpunkter.Jag kommer självfallet att väga in alla dessasynpunkter inför mitt förslag till regeringenbeträffande tingsrättens framtida organisation.Ärendet är emellertid fortfarande underberedning. Innan ärendet avgörs skall bl.a. defackliga organisationerna få tillfälle att lämnasynpunkter i den ordning som gäller förmedbestämmande i regeringsärenden. Att i daguttala sig om hur mitt förslag kommer att tas emotav tingsrättens personal är därför -- som HansGöran säkert förstår -- varken möjligt ellerlämpligt. Låt mig emellertid slå fast att målet fördet pågående förändringsarbetet -- liksom för detuppdrag varigenom översynen aktualiserades -- äratt effektivisera verksamheten i tingsrätten i olikaavseenden, bl.a. genom organisatoriska åtgärder.Beträffande tidpunkten för regeringens beslut fårjag upplysa om att statskontoret -- liksomtingsrätten -- föreslagit att den nya organisationenskall genomföras . Jag anser detdärför självklart att regeringen prövar ärendetinnan dess och ger tingsrätten och dess personalbesked. Varken renoveringen av ellerdomstolsutredningens arbete påverkar denbedömningen. Det kommer för övrigt att dröjaåtminstone innan domstolsutredningensarbete kan påverka arbetssituationen vidtingsrätten.Jag räknar med att frågan om tingsrättensorganisation kommer att behandlas vidregeringssammanträdet den 30 maj.Anf. 68 HANS ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Min fråga gällde vilka åtgärder statsrådet avservidta för att på lämpligt sätt tillgodose de krav ochsynpunkter som framställts av domare och annanpersonal vid . Av svaretframgår att ärendet är under beredningoch att bl.a. de fackliga organisationerna skall fåtillfälle att lämna synpunkter. Det tycker jag är bra.De fackliga organisationerna har förvissoytterligare synpunkter att komma med. Det ärockså viktigt att man söker genomföra ytterligarekontakter och studier på de olika avdelningarna vidtingsrätten för att på det sättet direkt komma ikontakt med domare och personal. Praktiskt tagetalla domare är kritiska mot detta förslag frånstatskontoret. Jag har träffat åtskilliga av dem ochlyssnat på vad de har att säga. Eftersom syftet medförslaget är att öka effektiviteten är det ju heltavgörande att det förslag som kommer attframläggas blir så utformat, att det verkligenbeaktar de synpunkter som domarna och övrigpersonal har. I annat fall kommer effektiviteten atteftersättas, och resultatet blir inte vad man harönskat sig.Anf. 69 ():Herr talman! Jag ber också att få tackajustitieministern för svaret.Det behövs säkerligen en omorganisation . Men när man läserstatskontorets förslag, personalens reservationeroch en del andra handlingar i ärendet, kan det inteundvikas att en del frågor dyker upp.Platta organisationer med större egenbeslutanderätt anses vara bra, och det ansesockså att decentralisering ger effektivitet iproduktionsledet. Men denna sanning tycks integälla riktigt för , om man serpå den omorganisation som föreslås.All omorganisation lyckas bäst om man försöker tavara på personalens kompetens. Det tycker jag inteheller att man har gjort i det här fallet.Ett par av de problem som har redovisats istatskontorets utredning är, som Hans GöranFranck varit inne på, att det är dålig effektivitet ochhög sjukfrånvaro i domstolen. Om man nu villåstadkomma en bättre effektivitet och en mindresjukfrånvaro, är det olyckligt om man driverigenom en organisationsform som personalen inteanser sig kunna stödja.Till detta kommer att man håller på att renoverarådhuset, tydligen för 120 milj.kr. Denrenoveringen bygger, såvitt jag förstår, på att manskulle ha åtta avdelningar om vardera fyra rotlar istället för, enligt statskontorets förslag, fyraavdelningar med sju à åtta rotlar i varje.En fråga som man tycker skulle vara föremål förjustitieministerns övervägande är att man bordeförsöka få till stånd någon form av kompromiss medpersonalen. Får man inte personalen att känna attdet är en riktig omorganisation som genomförs elleratt de på ett eller annat sätt har kunnat påverkautvecklingen, är det inte alls säkert attomorganisationen leder till den högre effektivitetoch mindre sjukfrånvaro som är önskvärd.Anf. 70 Justitieminister ():Herr talman! Jag delar ochBritta Bjelles uppfattning att det är mycket viktigtatt lyssna på personalen när man gör den här typenav förändringar av en organisation. Det är ocksåbakgrunden till att jag har tagit emot företrädareför personalen och lyssnat på deras synpunkter.Representanter för departementet har varit itingsrätten och där tillsammans med personalengått igenom byggnaden och diskuterat de olikaaspekter som personalen anser ha betydelse isammanhanget.De synpunkter jag har fått in, de fakta jag har ochde överväganden som kan göras arbetar vi nu medvid beredningen.Till vill jag säga att det nu är mycketmodernt att tala om en platt organisation ochdecentralisering. Som tidigare verkschef har jagstor erfarenhet av organisationsförändringar medjust den inriktningen. Det finns ytterligare ett parsaker som är mycket väsentliga för att man skall fåen organisation att fungera på ett effektivt sätt. Denena är att den är organiserad så, att de olikaenheterna inom organisationen är bärkraftigaarbetsenheter och att arbetet kan planeras ochbedrivas på ett effektivt sätt. Den andra lika viktigaaspekten i sammanhanget är ledningsfunktionerna.Dessa är underdimensionerade i den nuvarandetingsrätten -- det är vi alla överens om. Den viktigaaspekten måste också tas med i övervägandena.Allt detta tillsammans leder fram till att vissaförändringar måste göras. Vilka dessa blir sedanman beaktat de olika ståndpunkter som förts framkommer departementet att ta ställning till underden närmaste tiden.Anf. 71 HANS ():Herr talman! Det är naturligtvis i och för sig braatt det blir ett snabbt beslut om genomförandet avförslaget. Å andra sidan är det mycket viktigt attförslaget är väl berett. Om det finns tvekan om hurförslaget skall genomföras -- och för denmisstanken tycker jag att det finns ett visst fog --anser jag att man noggrant bör pröva möjlighetenatt genomföra förslaget på försök, för att såsmåningom komma fram till ett definitivt beslut.Den synpunkten har framförts på åtskilliga håll.Nyckelfrågan här är att man i organisationen lägger in ytterligare enadministrativ nivå. Jag anser att detta ärtvivelaktigt, eftersom risken är att det då blirytterligare byråkrati. Det har på den punktenkommit kritik från flera håll, bl.a. frånriksrevisionsverket.Anf. 72 ():Herr talman! Jag har full förståelse för att manbehöver bärkraftiga arbetsenheter. Jag kan mycketväl förstå att man måste bygga in sådana i systemet.Av statskontorets utredning framgår att det ärdåligt ställt med ledningsfunktionen. Av dehandlingar som jag har fått i min hand framgåremellertid att det har varit en hård styrning, attförslaget skulle genomföras snabbt, att personalensintressen inte har tillgodosetts och att de anställdadärför känner sig ganska överkörda. Man är ocksåorolig för hur arbetssituationen kommer attutvecklas på grund av att det har föreslagits att detskall bli delade kanslier.Om det skall bli någon effektivitet i arbetet i denhär domstolen måste domarna känna att det blev enorganisation som är bra för dem. Annars är det juingen som helst idé att försöka genomföra förslaget.Man kan inte åstadkomma särskilt mycket om intede som sedan skall utföra jobbet känner att det harblivit bättre.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på frågorna 1990/91:605, 612 och 613om säkerheten vid kriminalvårdsanstalternaAnf. 73 Justitieminister ():Herr talman! , har ställt frågor till mig medanledning av och från specialavdelningen på Kumla. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang.Inledningsvis vill jag framhålla att jag är mycketglad över att rymlingarna har kunnat gripas utan attnågon kom till skada. Jag ser självfallet mycketallvarligt på att rymningen kunde ske. Regeringenhar därför uppdragit åt landshövding att utreda omständigheterna kringden. I uppdragit ingår att redovisa hur rymningengick till, varför den kunde genomföras och vilkaåtgärder som vidtogs i samband med att den blevkänd samt vilka slutsatser som kan dras av det sominträffat. Av regeringsuppdraget framgår attarbetet bör bedrivas så skyndsamt som möjligt.Britta Bjelle frågar mig vilka slutsatser jag så härlångt är beredd att dra av de inträffadehändelserna. Jag vill inte föregripa utredningen ochredan nu dra några sådana slutsatser. Vi vetnämligen ännu inte tillräckligt om varförrymningarna kunde ske. När vi vet det kommer jagatt ta de initiativ som behövs för att undanröjaeventuella brister och svagheter. Jag har därmedsvarat också på ena fråga.Jag vill däremot redan nu ge ett besked till HansGöran . Jag har inte för avsikt att föreslå enallmän skärpning av restriktionerna vid vårakriminalvårdsanstalter. Det utesluter självfalletinte att det kan bli aktuellt att vidta åtgärder i syfteatt höja säkerheten på vissa anstalter, t.ex. i frågaom specialavdelningarna. Svaret på GötheKnutsons andra fråga är att specialavdelningarnasjälvfallet skall vara rymningssäkra.Jag vill erinra om att en rad åtgärder harvidtagits för att höja säkerheteninom kriminalvården. hänvisar tillatt jag i tidigare frågedebatter här i kammaren harutlovat åtgärder som hindrar det svåraste klienteletfrån att rymma och antyder att inga åtgärder harvidtagits. Norrköpingsanstaltens specialavdelninghar byggts om efter två uppmärksammaderymningar därifrån våren och 1988.Avdelningen har bl.a. fått en ny rastgård med takför att förhindra rymningar inifrån ochfritagningsförsök utifrån. Murarna har ocksåförstärkts.