prot · GE09108 · 1991-05-07 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:108Tisdagen den 7 majKl. 14.301 § Förlängd ledighetTalmannen meddelade att ansökan om ytterligareledighet på grund av sjukdom inkommit frånBirgitta () för tiden den 16--30 maj.Kammaren biföll denna framställning.Talmannen anmälde att () även ifortsättningen skulle tjänstgöra som ersättare förBirgitta Johansson.2 § Svar på fråga 1990/91:570 ombibliotekarieutbildningenAnf. 1 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig omeventuella förändringar i den framtidabibliotekarieutbildningen. ställer fråganmed anledning av vissa överväganden som nyligenpresenterats i en rapport från universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ).Regeringen uppdrog åt UHÄ attgöra en uppföljning av bibliotekarieutbildningen iden nya form som tillämpats vid högskolan i höstterminen 1989. UHÄ har med anledningav uppdraget tillsatt en särskild arbetsgrupp --Översynsgruppen för bibliotekarieutbildningen,som kommit med en rapport. Det ärtankegångarna i denna rapport som ligger bakomSundins fråga. Rapporten har just varit föremål förremissbehandling. Översynsgruppen skall nu görasina ställningstaganden, varefter UHÄ har att taställning till vad översynsgruppens arbete bör ledatill. UHÄ skall redovisa sina förslag till regeringenden 1 januari 1992.Jag finner därför inte anledning att nu uttala migom den framtida bibliotekarieutbildningen.Anf. 2 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret.Ja, visst är det tankegångarna i den rapporten somligger bakom min fråga. Just en uppföljning avbibliotekarieutbildningen menar jag attgruppen inte har gjort. Man har möjligen gjort enuppföljning av den utbildning som bedrevs före1989 och som kanske med viss rätt kan kritiseras:Den kanske inte var högskolemässig, den hade inteden forskningsanknytning som man kan begära,den hade inte de internationella kontakter som mankan begära. Men allt detta är , som det heter,åtgärdat. Man har forskningsanknytning -- överhälften av lärarna har det. Man har internationellanknytning till biblioteksskolorna i iTyskland, i i och i och meduniversitet i . Jag tycker därför inte att detär en rättvis utredning som gruppen har gjort. Ärdet att fullgöra uppdraget, statsrådet ,när man ser på hur utbildningen bedrevs före 1989och inte efter 1989?Anf. 3 Utbildningsminister ():Herr talman! Eftersom vi dels har remitteratöversynsgruppens rapport för yttrande, dels ikompletteringspropositionen har redovisat ganskagenomgripande förslag till förändrad styrning avhögskolan och ändrad struktur för högskolansgrundläggande undervisning tycker jag inte att manbehöver känna någon oro, även om man, som LarsSundin, bedömer att översynsgruppen har varitorättvis i sin utredning. Den kritik som i så fall, medeller utan fog, kan riktas mot gruppen blir ju dåbelyst. Det finns alltså rejäl tid för dem som harsynpunkter på utbildningen, för dem som på olikasätt är berörda av den, att framföra sina synpunkteroch få dem hörda. Jag har därför tillförsikt införden fortsatta hanteringen av frågan.Anf. 4 ():Herr talman! Jag tackar för den upplysningen.Gruppen har ju även en annan kritisk synpunkt:Den vill gärna lägga ut den framtidabibliotekarieutbildningen på tre fyrahögskoleorter. Det kan man ha förståelse för -- detlåter bra i princip och i teorin. Men kommerresurserna att räcka till att man lägger ut den på trefyra orter? Jag tror att det då blir fråga om attsplittra resurserna; jag tror inte att det blir fråga omatt tillföra nya resurser tillbibliotekarieutbildningen.Om man lägger ut utbildningen på tre fyra orter slårman sönder de resurser som redan finns i ,lärarkåren splittras, det fina slås kanskesönder, den forskning som har kommit i gångavbryts och de internationella kontakter som manhar utvecklat kanske avbryts. Är det, motbakgrund av de knappa resurserna, rimligt att läggaut utbildningen på tre fyra orter?Anf. 5 Utbildningsminister ():Herr talman! Just den typen av frågor får vi rimligtid att noga pröva under hösten och vintern.Anf. 6 ():Herr talman! Som boråsare och som lokalpatriotundrar jag också om statsrådet instämmer igruppens vrångbild av som kulturmiljö ochsom lämplig miljö för en högskola.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1990/91:589 omsamiskspråkiga tolkar, m.m.Anf. 7 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig omvilka åtgärder regeringen tänker vidta för atttillgodose behovet av samiskspråkiga tolkar ochöversättare samt lexikon och läromedel i samiska --detta med anledning av samerättsutredningensslutbetänkande Samerätt och samiskt språk.Det samiska språket har en stor betydelse för densamiska kulturens fortbestånd, och det är ytterstangeläget att på olika sätt stärka det samiskaspråkets ställning. Jag vill erinra om att närregeringen och tog ställning till förslageni rapporten (Ds 1989:38) Samisk kulturfördubblades anslaget till bidrag till samisk kultur.Vidare tillkom genom den senasteforskningspropositionen ytterligare resurser församisk forskning. Vid båda tillfällena hänvisadestill möjligheten att stödja sådana projekt somkunde stärka det samiska språket.När det gäller utveckling och produktion avläromedel för sameskolorna får sameskolstyrelsenfrån ett vidgat ansvar somden får en allmän resursförstärkning.I övrigt är samerättsutredningens förslag islutbetänkandet ute på remiss. Remisstiden går utden . Något ställningstagande frånregeringens sida har därför ännu inte gjorts.Anf. 8 ():Herr talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret på min fråga.Språket är ju den viktigaste kulturbäraren -- därförär det av största betydelse att minoritetsspråk kanleva vidare. För bevarande av den samiska kulturenär det därför viktigt att stärka det samiska språketsställning.Samerättsutredningen framlade olikaförslag, syftande till att öka det samiska språketsstatus, bl.a. genom att det skall användas bådemuntligt och skriftligt vid kontakt med vissamyndigheter; det skulle bedrivasförsöksverksamhet i och Gällivarekommuner med att använda samiska gentemotkommunala myndigheter.För att möjliggöra denna ökade användning av detsamiska språket fordras det flera tolkar ochöversättare än . För att möjliggöra utbildningfordras det läromedel -- bland de viktigaste äraktuella och tillräckligt omfattande svensk-samiskaordböcker.Jag har ställt min fråga om vilka åtgärder somregeringen överväger för att tillgodose behovet avtolkar, översättare, lexika och läromedel i samiskaeftersom det är viktigt att brister i sådanaavseenden inte får hindra exempelvis ettgenomförande av samerättsutredningens förslag.Mot bakgrund av svaret undrar jag omutbildningsministern kan lova att sådana bristerinte kommer att föreligga och att de alltså inte skallutgöra hinder att inom rimlig tid genomförasamerättsutredningens förslag när det gäller stödtill och utveckling av det samiska språket.Anf. 9 ():Herr talman! Jag kan försäkra attjag både har lagt ned och är beredd att lägga nedbetydande möda för att på olika sätt stärka densamiska kulturens och det samiska språketsställning. vill jag gärna erkänna att jaginte har sett utbildningen av tolkar som den mestangelägna uppgiften.Ett av problemen är att ett mycket stort antal avsamerna själva inte talar tillräckligt bra samiska föratt ha glädje av att bli tolkade från samiska tillsvenska, som de talar bättre. Jag har då ansett detcentralare med språkundervisning i skolan, att manser till att de samiska barnen utnyttjar denmöjlighet till samespråklig undervisning som finns.Det är inte på samma sätt som när det gäller vissainvandrargrupper ett översättningsproblem fördem som inte har tillgång till det svenska språket --det handlar om att stärka ett språk som av olika skälhar trängts undan under . Då är det somjag ser det i första hand andra åtgärder änutbildning av tolkar som är det angelägnaste.Anf. 10 ():Herr talman! Jag ställde min fråga medutgångspunkt i de förslag somsamerättsutredningen har lagt fram. I andrasammanhang har man framhållit vikten av att iskolan och på annat sätt stärka det samiska språketsställning. Men i samerättsutredningen föreslåsmöjligheterna att ge språket en högre status genomatt det skulle få användas vid kontakt med vissastatliga och kommunala myndigheter i två speciellakommuner. Självfallet behövs det tolkar ochöversättare för att det skall vara möjligt attverkligen använda språket.De farhågor som jag har tagit upp är inte bara minautan de finns hos den samiskspråkiga institutionenvid . Jag undrar: Är oron för attdet inte finns tillräckligt med lexika och tillräckligtmed läromedel i övrigt en oro som är obefogad?Anser utbildningsministern att situationen inte ärsådan att det utgör ett hinder för genomförande avde nämnda åtgärderna?Anf. 11 Utbildningsminister ():Herr talman! Nej, den oro som finns för detsamiska språkets fortbestånd är mycket befogad.Vad jag visat på är att det finns anledning attmycket noga pröva vilka åtgärder som skall vidtasför att tillgodose önskemålen. Att utbilda tolkarsom skall stå till förfogande för att tolka åt personersom inte talar tillräckligt bra samiska för att kunnaanvända tolk är inte, tycker jag, den insats somskall prioriteras framför den att möjliggörautgivning av samisk litteratur, att möjliggöra enbättre skolundervisning, att möjliggöra förföräldrar att tillsammans med sina barn ta del avsamiska kulturprogram, osv. Det finns en rad andraområden som jag för min del är beredd attprioritera. Det tog jag tillfället i akt attredovisa inför kammaren.Anf. 12 ():Herr talman! Det är viktigt att vi inte talar förbivarandra här. Det är ju inte samerna som skall hahjälp att tolkas till svenska, utan det är desvenskspråkiga myndighetspersonerna som, om detförslag till samerättsutredningen har lagt fram skallgenomföras, måste kunna tolkas till samiska. Demåste både kunna ordna översättning till samiskaoch klara muntliga kontakter med samiskspråkiga.Det är där som det fordras tolkar -- det är ingettvivel om det.Allmänt verkar vi vara ense om -- det är jag gladöver -- att språket behöver stärkas. liggerefter och när det gäller samepolitik.I det här fallet kan jag erinra om att både ochFinland har samiska språklagar, och det hoppas vifå även i . Men jag har som sagt ställt minfråga för att höra vilka åtgärder som har vidtagitsför att man skall kunna genomförasamerättsutredningens förslag när det gällerspråket.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1990/91:558 ompersonalbostäderna vid flygflottiljAnf. 13 Försvarsminister ():Herr talman! har frågat mig om jag ärberedd att medverka till ett bibehållande avpersonalbostäderna vid F7 Såtenäs.Frågan om personalbostäder behandlades avriksdagen , då beslutade attstatens bestånd av uthyrningsbostäder skulleavvecklas. Vissa byggnader måste dock behållastills vidare eller under en övergångstid. Bostadshusnära flygfält nämndes särskilt i detta sammanhang.Bostadshusen vid F7 i har ännu inteavvecklats, bl.a. därför att bostäderna är belägnanära flottiljen och att den framtidabullersituationen såvitt gäller JAS 39 inteklarlagts.Diskussioner har dock förts med företrädare förkommunen om det framtida utnyttjandet, men denpågående bullerutredningen avvaktas förnärvarande.På senare tid har frågan om personalbostäder istatlig regi aktualiserats igen. Inomregeringskansliet bereds förslag omprövning av beslutet från år 1981.Mot denna bakgrund anser jag attpersonalbostäderna vid bl.a. F7 tills vidarebör behållas. Frågan om vem som skall varahuvudman för bostäderna bör övervägas inomramen för den omprövning avpersonalbostadsfrågan som jag nämnt.Anf. 14 ():Herr talman! Jag ber att få tacka försvarsministernför svaret.Det var ett bra och positivt besked somförsvarsministern hade att ge, och det gläder migverkligen. Det beslut som 1981 fattadeom avveckling av samtliga dessa statens bostäderhar på vissa områden visat sig vara mindre lyckligt.Jag är också mycket nöjd med att försvarsministerntänker se över frågan om försvaretspersonalbostäder totalt sett. Jag är medveten omatt det finns andra myndigheter -- framför alltflygflottiljer -- som också är angelägna om att fåbehålla de personalbostäder som fortfarande finnskvar.När det sedan gäller frågan om vem som i framtidenskall ha ansvaret för att förvalta dessa byggnaderoch hur det skall ske vill jag skicka medförsvarsministern synpunkten, att det av mångaskäl faller sig naturligt att ansvaret ligger hos denlokala myndigheten. Men den frågan får vi välanledning att återkomma till.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1990/91:540 om nordiskaregler om utlandsregistrerade bilarAnf. 15 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågatkommunikationsministern om nordiska regler omutlandsregistrerade bilar. Frågan har överlämnatstill mig.Bakgrunden till problemen medutlandsregistrerade bilar är att det råder storaskillnader i beskattningen av bilar i länderna. Detär mycket billigare att köpa bil i än i Norge.Norska myndigheter har därför en noggrannkontroll av vilka utlandsregistrerade bilar som kör ilandet. Från svensk sida har vi kritiserat den striktanorska tillämpningen av reglerna.Problemen gäller flera olika situationer ochpersonkategorier. Den i särsklass största gruppenär arbetspendlare. Problemet för dessa personer äratt de ibland enligt norska regler anses bosatta iNorge, och följaktligen inte kan användasvenskregistrerad bil i , medan de enligtsvenska regler är bosatta i beslut som , i detta fallfinansministrarna, fattade så sent som vid ett möteden syftar främst till att lösaproblemen för denna grupp. Det innebär vissaenhetliga principer för var en person skall ansesvara bosatt vid tillämpningen av nationella reglerom temporär tullfrihet för utlandsregistreradepersonbilar. I de fall de nordiska ländernasnationella regler trots allt kolliderar, skall deberörda ländernas myndigheter konsulteravarandra. Finansministrarnas beslut kräver i vissafall ändringar i de nationella författningarna.Enligt vad jag erfarit har det norska Toll- ochAvgiftsdirektoratet fått uppgiften att senast den 10maj , alltså , inkomma tilldet norska med förslag tillförfattningsändringar. Förslaget avses att sedangenomföras så snart som möjligt.För svensk del bedöms inte några ändringar av demateriella författningarna vara erforderliga.Vad gäller de bilar som redan har tagits i beslag kankonstateras att saken rör överträdelser av gällandenorska regler som handläggs av norskaadministrativa och judiciella myndigheter. Sakenutgör därför en intern norsk angelägenhet.Vad den kan göra för attpåverka förhållandena i är att verka för attde norska reglerna ändras för framtiden. Sverigehar genom olika kanaler gjort klart att vi anser attde norska reglerna, och den strikta tillämpningenav dem, har fått helt orimliga konsekvenser. Ettidogt arbete har utförts av den svenska ambassadeni och den expertgrupp som tillsatts avNordiska ministerrådet. En överenskommelse harnu nåtts om att liberalisera reglerna så attarbetspendling skall underlättas. I de fall de nyareglerna trots allt skapar problem skallkonsultationsprocessen tillgripas för att undvika atten enskild människa kommer i kläm mellan tvåländers skattesystem.Anf. 16 ():Herr talman! Jag tackar nordiskesamarbetsministern, herr jordbruksministern, försvaret. Det var ett långt och i många avseenden brasvar -- det inger hopp om att man skall kunna lösaett minst sagt långlivat och segt problem.Det är två saker som har varit besvärande. Den enaär tidsutdräkten. Den andra är den faktiskasituationen, som statsrådet här också har redogjortför.Vi har faktiskt varit ganska stolta över dengränslösa samverkan vi har haft i år i regi, och vi har talatom att det inte skall existera gränser. Ändockupplever människor att det plötsligt ivardagsarbetet finns hinder som för de flesta ter sighelt orimliga. Det har funnits exempel på norrmänsom har arbetat i och som inte har fått åkahem till sin bostad med en svensk tjänstebil. Dethar gällt svenskar i som skiftarbetatpå och plötsligt betraktats som norrmän.Ytterligare ett exempel gäller en person som harlånat sina föräldrars bil. Han blev fast i tullen ochblev tvungen att lösa bilen för ett par hundratusenkronor, annars skulle den tas i beslag. Statsrådethar pekat på de orimligheter som finns, och det ärbra att de är på väg att rättas till.Jag kan avslöja, herr talman, att jag har ställt frågor på detta område.Jag har då ofta fått svar från finansministrarna. Dethar inte lett till särskilt mycket förrännu då man sade att det är på gång. Dethade kanske funnits skäl att låtasamarbetsministern få ta hand om det här litettidigare. Då kanske man hade kunnat raska på.Den 10 maj skall man lämna ett förslag. Kommerdet att ta eller kommer frågan attlösas under den här månaden? Hur ser statsrådet pådet? Ligger den slutgiltiga lösningen långt fram itiden eller är den nära förestående?Anf. 17 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag hoppas verkligen att det inteligger långt fram i tiden utan att vi snabbt skallkunna komma till skott med dessa frågor. Jag trorinte att och jag har några delademeningar i den frågan. Vi har tack och lov mycketfå problem med våra grannländer. Vi har ett braförhållande till Norge.På den här punkten har vi dock en klar konflikt medvåra norska vänner. Vi tycker att de hanterar denhär frågan fel. Jag har personligen sagt det i Norge.Framför allt vår ambassad och ambassadören iNorge har engagerat sig starkt i frågan. Människorsom är arbetspendlare och gör ett bra jobb förnorska företag eller kommer här ikläm. Det gäller även personer som arbetar på densvenska sidan. De hamnar i orimliga situationer pågrund av de norska bestämmelserna. I görvi säkert andra saker som trasslar till livet för andra,och då försöker vi rätta till det.På den punkt som har tagit uppmåste vi fortsätta med att försöka få den norskaregeringen att ändra sig i grundfrågan. Vi har nuändå kommit fram till en dellösning. Det ärviktigast för gränspendlarna som jobbar på andrasidan gränsen. För dem känns det här extraorimligt. Vi arbetar för att detta skall lösas så fortsom möjligt. Efter det att det norskaTolldirektoratet har kommit med sitt förslag i majskall vi ta tag i frågan så fort vi kan.Anf. 18 ():Herr talman! Jag tackar för den kompletteringen.Statsrådets mycket klara bekännelse av att det härmåste rättas till vill jag uppfatta som en garanti föratt lösningen är nära förestående. Det är närmastatt beklaga att vi har fått ett exempel på hur vi intebör hantera en samarbetsfråga. Den har blivitalltför långdragen, och den har till sitt innehåll varitalltför besvärande när vi i andra sammanhang talarom det gränslösa . På den punkten är vi heltense. Jag tackar för det här beskedet och hoppas påett lyckligt slut av en långdragen och besvärandefråga.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1990/91:567 omalkoholpolitikenAnf. 19 Statsrådet ():Herr talman! har frågatsocialministern hur man praktiskt ochinformationstekniskt skall kunna styra överalkoholkonsumtionen till svagare drycker.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Under år 1989 såldes alkoholsvagtlättvin och såldes , vilket är enminskning med drygt 6,5 %.Alf Wennerfors tycks mena att försäljningen avalkoholsvagt lättvin skulle gynnas, omkonsumenterna kunde informeras genomannonser.Huvudregeln är att ''särskild måttfullhet'' måsteiakttas vid marknadsföring av alkoholdrycker. Detinnebär bl.a. att utomhusreklam och s.k.direktreklam inte är tillåten. Tidningsannonseringför spritdrycker, vin och starköl som riktar sigdirekt till konsumenter är inte heller tillåten.Däremot tillåts annonsering i branschtidningar ochtryckalster som tillhandahålls påförsäljningsställen. Även viss annanmarknadsföring på restauranger och isystembutiker är tillåten under förutsättning attden är måttfull.Systembolagets konsumentupplysning sker ienlighet med gällande regler och syftar till att gekunderna en saklig och allsidig information om devaror man säljer så att ett medvetet val mellan olikaprodukter kan göras. Det innebär att maninformerar om sortimentet, bl.a. om alkoholsvagtlättvin som ett alternativ till starkarealkoholdrycker.Att minska den totala alkoholkonsumtionen och attförskjuta konsumtionen från starka alkoholdryckertill svagare är två viktiga alkoholpolitiska mål. Jaganser inte att det skulle bli lättare att förverkligavåra alkoholpolitiska mål om nuvarandebestämmelser vad gäller marknadsföring avalkoholdrycker luckras upp.Anf. 20 ():Herr talman! Jag ber först att få tackasocialministern för svaret. Jag är glad för det somstatsrådet sade avslutningsvis, nämligen att det ärviktigt att vi försöker styra över konsumtionen frånstarkare drycker till svagare drycker. säger också att vi ändå inte kan göranågonting. Det måste kännas som ett dilemma fören socialminister att å ena sidan säga att det ärviktigt att styra över konsumtionen men å andrasidan kan, får eller vill jag inte göra det.Hur i hela världen skall vanliga få vetaatt det finns alkoholsvaga alternativ påSystembolaget? Det var egentligen bara när dessaalternativ introducerades som det stod något rejältom det i tidningarna, och de som då läste det fickinformation. Sedan har det inte förekommit någonsom helst information eller marknadsföring. Hurskall vanliga få veta något om detta?Vin- och spritcentralen satsar mycket stora resurseroch ett stort intresse på att få fram ettalkoholsvagare lättvin, och så blir det egentligenbara pannkaka av allt. Jagskulle tro att mellan 50 000 och 70 000 kunderkänner till dessa alternativ, köper dem aktivt ochtycker att de utgör ett bra alternativ. Det finnssäkert 3--4 miljoner konsumenter som inte bryr sigom dessa alternativ. Jo, de vet inget omdem. Känns det ändå inte som ett dilemma att intefå informera om det här?Anf. 21 Statsrådet ():Herr talman! Jag har inga svårigheter att erkännaett dilemma när jag upplever ett sådant. Här finnsnaturligtvis ett dilemma som består i att enannonsering av en viss produkt inte nödvändigtvisleder till en överföring av inköpen från en produkttill en annan utan mycket väl kan få effekten att denökar konsumtionen totalt. Det finns ett dilemmamellan de båda målen att minska konsumtionentotalt och tillämpa ett utbud av åtgärder som lederi den riktningen som man skall klararörelsen från starkare alkoholdrycker till svagare.Jag tycker också, herr talman, att underskattar Systembolagets egnamöjligheter att informera Medelsvensson när han,som Medelsvensson nog i allmänhet gör, besökerSystembolaget. Är han intresserad av viner har hanmöjlighet att via Systembolagets egen informationi butiken få del av sakupplysningar som ocksåorienterar honom om de svagare lättvinerna. Jagser det mycket svårt att anträda någon annan väg,eftersom det både gäller att minska konsumtionentotalt och att klara överföringen från starkare tillsvagare drycker.Anf. 22 ():Herr talman! Jag tänkte också komma in på fråganom Systembolaget. Visst har Systembolagetallmänt sett en bra information om sina produkter.Nu talar vi emellertid om ett alkoholsvagare lättvinpå 6--, i motsats till det vanliga som är nästandubbelt så starkt. I går kom det in ett nytt vin påSystembolaget på . Det kommer att rönasamma öde som de andra lättvinerna, nämligen attförsvinna i all annan information, eftersom vi intefår informera om det på ett bättre sätt än förnärvarande.Informationen om och marknadsföringen för detalkoholsvagare lättvinet är faktiskt ganska dåligifrån Systembolagets sida. Det är inte särskiltmånga Medelsvenssons som märker något av det,tyvärr.När folk får höra talas om att man introducerar ettlättvin som är alkoholsvagare, 6--, kanskeMedelsvensson tror att det inte är lika gott och likakvalitativt bra, men det är det verkligen. Varförskulle inte ett svenskt systembolag kunna låtakunderna smaka på detta lättvin? Vad sägerstatsrådet om det?Anf. 23 Statsrådet ():Herr talman! Jag har ingen överblick över hurSystembolaget informerar om de svagarelättvinerna. Som en allmän strävan att få oss att gåöver från starkare till svagare drycker, tycker jagdock att det vore bra om Systembolaget hade enaktiv marknadsföring av dessa produkter i sinaegna butiker.