prot · GE0998 · 1991-04-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1990/91:98Fredagen den 19 aprilKl. 9.001 § LedighetTalmannen meddelade att ansökan om ledighet pågrund av sjukdom inkommit från ()för tiden --den 2 juni.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen meddelade att tjänstgöra som ersättare för § Anmälan om kompletteringsval tillarbetsmarknadsutskottetTalmannen meddelade att moderatasamlingspartiets riksdagsgrupp som suppleant iarbetsmarknadsutskottet under anmält hennes ersättare vonEssen.Talmannen förklarade utsedd tillsuppleant i arbetsmarknadsutskottetAnne-Marie von ()3 § Svar på interpellation 1990/91:169 omlantbrevbärarnas roll i glesbygdAnf. 1 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig om jagavser att vidta några åtgärder för att slå vakt omlantbrevbärarnas roll som en del av den regionalaoch sociala strukturen i landets glesbygdsområden.Interpellationen har föranletts av att postverket påförsök förbereder att samdistribuera tidningar ochbrev på morgonen.Postverket skall genom ett rikstäckande nätförmedla post, pengar, paket, tidningar ochbanktjänster, m.m. så att alla kan nå alla.Lantbrevbäring är den serviceform som skalluppfylla detta servicemål till cirka en åttondel avSveriges befolkning som bor på landsbygden.Genom bl.a. den tekniska utvecklingen medexempelvis telefax och automatiskabetalningsöverföringar, minskartransaktionsvolymerna kontinuerligt förpostverkets landsbygdsservice. För att kostnadernaför denna service skall kunna hållas på en rimlignivå, pågår ständigt utvecklingsarbeten ochförsöksverksamheter i syfte att rationaliseraarbetet. Kostnadseffektivitet är en nödvändighetför att kunna bibehålla lantbrevbärarservicen. Ettexempel på detta är försöksverksamheten attsamdistribuera post och tidningar i en och sammakörtur.I dag har tidningsutgivarna själva på många hålltagit över tidningsdistributionen på landsbygdenfrån postverket, eftersom kunderna i vissa områdenkräver att få sin morgontidning . Dånuvarande lantbrevbärarservice är organiserad så,att utdelningsturen kan påbörjas som tidigast runtkl. 09.00, uppfyller inte postverkettidningsutgivarnas och prenumeranternasönskemål.Genom att förlägga postutdelningsturen tilltidsperioden --06.00, kan postverket återfådet intäktsunderlag på landsbygden somdagstidningsutdelningen utgör. Den s.k.postutdelningsturen kommer då förutom dagspressatt innehålla vecko- och facktidskrifter samt allvanlig post, rikspost dock efter två dagarsbefordringstid.Lantbrevbärarens bank- och kassaservice, som sker samordnat med utdelningsturen ,måste av praktiska skäl, i detta försök, förläggas tillsärskilda serviceturer. Genom att upprätta t.ex. tvåserviceturer , och köra dem på seneftermiddagstid, förutses fler kunder än i dagkunna tillgodogöra sig postverkets bank- ochkassaservice, vilken med dagenslantbrevbärarsystem är tillgänglig mitt på dagen.De ökade intäkterna från tidningsrörelsenberäknas, enligt postverket, härvid ge ett överskottsom bidrar gynnsamt till landsbygdsservicen.Samdistribution av post och tidningar i enmorgontidig körtur är en provverksamhet somberör ca tio lantbrevbäringslinjer av ca 2 700.Provverksamheten beräknas pågå cirka ett årframöver.Vid den utvärdering som därefter vidtar, kommeralla berörda parter att få tillfälle att yttra sig.Erfarenheterna av försöksverksamheten bliravgörande för om en fortsättning och utvidgning avverksamheten bör göras.Anf: 2 ():Herr talman! Först vill jag tacka statsrådet för detuttömmande svaret på min interpellation. Detinnehöll flera intressanta upplysningar som intelämnades vid frågestunden ,då ungefär samma ärende togs upp. Menolyckligtvis har min oro för människors postservicei glesbygd och mindre orter inte blivit stillad.För att hela skall leva krävs det attinfrastrukturen är väl utbyggd också utanförstorstadsområdena, och storstadsområden har vifaktiskt väldigt få av i vårt avlånga land. Även i mitteget län har vi glesbygdsområden som är oerhörtberoende av en daglig postservice.I är vi med rätta stolta över att vi harvärldens bästa postservice, eftersom postensservice når oss var vi än bor. Och i de allra flestafall gör den det varje vardag. Och oavsett om jagskickar brev från Stocholm till eller frånStockholm till når de fram nästaförmiddag, om jag skickar dem under veckan.Risken är t.o.m. större för förseningar om jagskickar brev inom än frånStockholm till Halland.Det finns flera skäl till att vi har en effektiv ochheltäckande postservice. Till stor del beror det påatt vi politiskt har varit överens om och alldelesövertygade om att posten skall finnas överallt tillmänniskornas nytta. Men jag tror också att detberor på att personalen inom posten hör till deyrkesgrupper som har en mycket stark yrkeskänsla. ''Postisar'' är stolta över sina jobb, och detta gälleri synnerhet lantbrevbärarna. Jag tycker att det medall rätt är yrkesstolta.Visst skall vi vara med och förändra i den offentligasektorn, och inte skall vi tro att allaorganisationsmodeller är för evigt givna. Men vi fårinte bara okritiskt säga hurra till vilkamarknadslösningar som helst.Fullgod postservice också i glesbygd och små orterhar av de allra flesta betraktats mer som enmänsklig rättighet än som en tjänst som kan köpasoch säljas på marknaden och prissättas eftermarknadsregler.Postens hantering av landsbygdsservicen tyder påatt man är mer intresserad av att vara en avmarknadens aktörer än att vara en viktig del avsamhällets sociala och infrastrukturella service. Detär tidningsutgivarna och tidningsannonsörerna somutövar press på posten. Och i den diskussionen harpensionärer och småföretagare i landsorten intemycket att sätta emot. Det är därför som vipolitiker måste vara allmänhetens ombud ochvärna postservicen. Reaktionen bland människorär oftast mycket stark så fort det blir tal om attförändra något av postens service. Det gäller bådei glesbygd och i tätort. Och lantbrevbärarnas rollsom den sociala kontaktlänken när det gällermänniskor som är äldre och människor som bor pålandet men också när det gäller småföretagarna äralldeles oomtvistad.Vad jag saknar i denna diskussion omnattbrevbäring är att varken posten i sina kalkylereller statsrådet här i svaret på min interpellation harberört postens sociala ansvar. Vi tycker att äldremänniskor skall kunna bo krav i sina egna bostäderäven om de bor på landet. Och vi tycker att det skallfinnas småföretag även i landsorten. De ärberoende av en fullgod postservice. Därför tyckerjag att man måste resa invändningar mot postensförslag och diskutera detta politiskt.Posten har i sin affärsplan sagt att man i första handskall ägna sig åt sina kärnaffärer. Ochtidningsdistributionen hör inte till kärnaffärerna.Man kan tycka att det inte är hela världen omposten delas ut senare på landsbygden. Mennattbefordran har varit ett av de bra känneteckensom vi har haft av postservice i . Postensekonomiska kalkyl innebär att om detta skall gåmed vinst måste man överge hela tanken pålantbrevbäring och införa nattbrevbäring.Det är klart att postbefordran i glesbygd och pålandet aldrig kommer att gå ihopföretagsekonomiskt. Men det är självklart att viändå skall ha kvar denna service.Ytteligare en aspekt som jag vill nämna är att vi ivårt parti talar om det goda arbetet. I detta fall personal som berörs protesterat kraftigt,eftersom detta innebär en utarmning av dessamänniskors arbetsuppgifter. Det innebärförsämringar i arbetstiden. Och därför har ocksåfacket reagerat mycket starkt.Nåväl, statsrådet säger att detta är enförsöksverksamhet och att jag skall trösta mig meddet. Sedan skall detta utvärderas. Men jag ärallvarligt oroad över att det här bara är förstasteget. Jag vill att vi sätter en ordentlig klack imarken när det gäller försämringar på dettaområde.Anf: 3 ():Herr talman! Eftersom jag var folkpartietsrepresentant i post- och teleutredningen vill jaggärna ta fram några synpunkter på detta. Vidiskuterade naturligtvis frågan om lantbrevbäringmycket. Och ett genomgående tema var just detsom framhöll, nämligen huruppskattad denna service är, inte bara somförmedlare av post och pengar utan också som ensocial funktion på landsbygden.Men vi såg också i de kalkyler som utredningen togfram att kostnaderna är stora. Posten betalar demi dag inom sin totala ekonomi. Men det sviktandeunderlaget för lantbrevbäringen, genom atttidningarna börjat köra en egendistribution på landsbygden, sysselsatte oss ocksåen hel del, liksom att tidningsutbärningen pålördagarna på många håll upphörde närlördagsutdelningen av post drogs in.Utredningen kom fram till att postensregionalpolitiska och sociala ansvar inte skallomfatta distribution av tidningar, men att postenskall vara beredd att offerera sådan distribution.Anledningen till att posten på försök tidigareläggerturer är att man vill kunna få med tidningar och påså vis också förbättra det ekonomiska underlagetför postutbärningen.Jag tycker att det är bra att posten gör olika försök.Det har förekommit väldigt många klagomål på i glesbygden har fått sin tidning alldeles försent. Kan man genom att kombinera post- ochtidningsutbärningen medverka till att glesbygdenfår sin tidning lika tidigt som vi privilegieradestadsbor, tycker jag att det är ett försök värt attgöra. Tidningsföretagen kör ut i städerna ochen bit utanför städerna. Men de som bor längst bortfår fortfarande i många fall sin tidning med posten.De får den alldeles . De tycker att de ärmissgynnade när det gäller erbjudandeannonserosv.Men det är naturligtvis, som säger,viktigt att servicen kan behållas och att de tvåserviceturer somkommunikationsministern redovisar verkligengenomförs, och att de genomförs på ett avanceratsätt, skulle jag vilja säga. går det till på så sättatt den som har lantbrevbäring får en skylt och därhar man möjlighet att takontakt med lantbrevbäraren. Detta får inte pånågot sätt inskränkas. Denna möjlighet skullesnarare behöva utvidgas. Lantbrevbärarna skullekunna ta med sig fler varor. De gör det på mångahåll, men då sker det ofta frivilligt. Jag tycker attdet är mycket synd att vissa kommuner slutade uppmed det sociala avtal man hade med posten. Manborde kunna tillgodose ett mycket störreservicebehov genom posten. Det minskarbilåkandet på landsbygden. Det är en miljöåtgärdsom jag tycker att vi inte skall försumma.Under post- och teleutredningens gång såg vi hurganska avsevärda förändringar var på väg inomposten. Dessa har accelererat. Men det elementärabehovet, att få sin post och sin dagliga tidning såtidigt som möjligt, kvarstår. Personligen vill jagupprepa att jag finner det positivt att manundersöker nya metoder, men det måste ske medstor lyhördhet för det kontaktbehov som finns hosmånga äldre och kanske ensamma människor iglesbygden. Jag är inte säker på att det här är denrätta vägen. Men jag tycker att det är bra att postenprövar. Det tycker jag att man skall fortsätta medäven i andra former.Anf. 4 ():Herr talman! Posten har en mycket storregionalpolitisk uppgift. Jag tycker att det är bra attden här interpellationen har blivit väckt. Jag harsjälv tagit upp denna fråga i glesbygdsmyndigheten.Det har under skett enomfattande centralisering av statlig verksamhet ivårt land. Posten är ett sådant organ som har fåttmånga kontor nedlagda. När postkontoren harlagts ned har de ersatts med lantbrevbärare. Dethar varit väsentligt att det har funnits tillgång tilljust lantbrevbärare, som har klarat landsbygdensoch glesbygdens postservice. Lantbrevbärarna harklarat av många olika uppgifter i sin verksamhet.Utöver den vanliga postutdelningen har det varitfråga om utdelning av apoteksvaror,värdeförsändelser, kassaservice och varor i övrigt.På vissa platser har det också förekommitsamarbete med kommunerna som gällt den socialaservicen m.m.Posten planerar nu också att lägga ned ytterligareett antal postkontor. Det sker med en försämradservice som följd. Skall man nu också börjaförsämra servicen på lantbrevbärarlinjerna, ärdetta oacceptabelt. Skall man börja köra ut postennattetid, tillsammans med morgontidningarna,innebär det bl.a. att breven blir försenade.Samtidigt kan inte den kassaservice som finns i dagerbjudas glesbygdsborna annat än under vissaturer. Det samarbete som har funnits med densociala och lanthandlarna, som ordnathemsändning på detta sätt, blir också omöjligt. Densocial kontakten mellan kunden ochlantbrevbäraren försvinner som sagt helt och hålletnär man skall köra . Därför är ett sådanthär förslag både fel och oacceptabelt. Det skulleockså stå i strid med den här nämndaparlamentariskt tillsatta post- och teleutredningensåsikter. Där förelåg enighet om att man inte skulleförsämra postservicen på landsbygden.Jag tycker att det måste bli ett slut på försämringenav servicen för landsbygdsborna. Det gäller mindresamhällen samt landsbygden och den renaglesbygden. Vi har haftkampanjer som Hela skall leva. Här haralla talat om behovet av en levande landsbygd. Vihar också haft en regionalpolitisk utredning,87, som poängterade vikten av god service pålandsbygden. Vi har också fattat regionalpolitiskabeslut, så sent som sommar, här i riksdagen.Där betonades också vikten av att inte försämraden statliga servicen. I det sammanhanget taladesockså om sektorssamverkan, som är viktig.Jag har inget emot att olika statliga verksamhetervill göra effektiviseringar. Det är nödvändigt. Mendet får inte betyda och det behöver inte betyda enförsämrad service. Det finns många andra sätt attgöra detta på. Bl.a. tycker jag att det vore naturligtatt i en del fall lägga ut viss verksamhet påentreprenad till privata företagare. Ett sätt är t.ex.att låta lanthandeln sköta om postservicen i enbygd. Ett annat är att engagera taxi i verksamheten.Genom olika flexibla lösningar är jag övertygad omatt det går att effektivisera verksamheten utan attförsämra servicen.Sambruk och samutnyttjande tror jag är ett måsteför att kunna bibehålla och utveckla den statligaservicen på landsbygden. Jag tror också att detmåste ske i sådana former att man t.ex. skapar enservicecentral runt en lanthandel. Man kan samlaaffär, post, bank, apotek m.fl. i dennaservicecentral. Därifrån kan också postendistribueras. Samarbete mellan post och bank trorjag också är ett steg i rätt riktning när det gäller attkomma till rätta med de problem vi har. Men att nubörja försämra lantbrevbärarservicen ställer jaginte upp på. Det måste vi säga nej till.Jag har för övrigt, som jag sade tidigare, väckt denhär frågan i glesbygdsmyndigheten, där jag ärledamot av styrelsen. Denna myndighets uppgift äratt övervaka så att inte den statliga servicen iglesbygden försämras. Det finns så många faktorersom pekar mot en negativ utveckling i olika bygder.Därför är det viktigt att vi nu i första hand inte draroch försämrar den service som finns . Det är istället viktigt att vi försöker utveckla och samordnaresurserna, så att vi klarar av att bibehålla en braservice på vår landsbygd.Jag skulle vilja fråga kommunikationsministern:Hur går det med kassaservicen för pensionärernaoch småföretagen om den bara skall bli tillgängligt.ex. De har varit vana att hatillgång till denna service . Inte minst försmåföretagen på landsbygden är detta viktigt. Hurgår det med samarbetet mellan kommunerna ochhemtjänsten? Det förekommer också på mångaställen i vårt land. Hur skall man lösa den fråganom körningen skall ske ?Anf. 5 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag är glad åt de många erkännandeord som har riktats mot posten och postens roll i detsvenska samhället. Jag tror att det var InesUusmann som sade att vi har världens bästapostservice. Jag är beredd att hålla med om det,även om jag inte har erfarenhet från alla världensländer. Jag tycker att det är fint att vi kan göra detkonstaterandet, att vi har en bra postservice. Viskall slå vakt om den. Posten skall finnas överallt.Jag har också noterat att postens personal gör ettutmärkt jobb. Det gäller inte minstlantbrevbärarna. Jag har själv haft nöjet att åkalantbrevbärarturer och se hur de arbetar och vilkensocial funktion den personalen fullgör.Detta betyder inte, tycker jag, att man nu bör säganej till olika försök till förändringar inom ramen förden här verksamheten. Vi kan konstatera attglesbygdsbor också har intresse av att fådagstidningen . Även om det intetillhör postens kärnaffär, har postens kunder ettstarkt intresse av detta. Det försök som skallgöras rör i huvudsak områden nära tätorter. Mångaav människorna här har tidigare bott i storstad ochvarit vana att få tidningen . Vi har också ute iglesbygden vant oss vid detta under årens lopp.Dagstidningen blir snabbt gammal.Här står två olika intressen mot varandra. Jagtycker att det är skäl nog att se positivt på det härförsöket. Jag betonar att detta är ett försök. InesUusmann säger att vi inte skall säga hurra till allaförändringar. Nej, det är inte läge än för att sägahurra i det här fallet. Det är ett begränsat försökoch vi får se hur det utfaller. Någon har sagt: Prövaallt och behåll vad gott är. Det är det som börkänneteckna den här verksamheten. Vi får se omdet här ger ett bra utfall och om kunderna ärintresserade av en fortsättning av en sådan härverksamhet.Ingrid säger att serviceturernamåste garanteras. I varje fall fick jag uppfattningenatt det var vad hon ville betona. Jag tycker också attdetta är mycket viktigt.Kjell frågade hur det kommer att gå medkassaservicen. Som det är nu skerlantbrevbäringsturerna mitt . I många fallär människor inte hemma då -- inte hellermänniskor i glesbygden befinner sig i bostaden vidden tiden . Därför anser jag att det finnsett plusvärde i detta med en servicetur påeftermiddagen, när åtminstone någonfamiljemedlem är hemma och kan ta emot. Då kanman tillgodogöra sig kassaservicen.Kjell slår fast att det måste bli slut påförsämringarna för glesbygdsborna. Jag vill docksäga att det inte är fråga om att försämra. I ställetär det fråga om att förändra och att försökasamordna två olika intressen för att det skall gå såbra som möjligt att komma fram till en samladlösning.Sedan måste vi komma ihåg att allting skallfinansieras. Också postens verksamhet är beroendeav att det hela går ihop. Någon måste ju varaberedd att betala eventuell underskottsverksamhetinom posten. Vi upplever att det nu finns ettintresse för att konkurrera med posten inom deintressanta tätortsområdena här i Stockholm.Därmed undermineras postens ekonomiytterligare. Men härigenom hamnar posten i enännu besvärligare finansiell situation när det gälleratt upprätthålla den här typen av service, somförvisso inte är lönsam. Vi måste alltså hävdasolidariteten i fråga om hela postverksamheten.Anf. 6 ():Herr talman! Jag delar uppfattningen att det finnsolika intressen som kolliderar här. Jag måste frågavilka intressen det är som skall ha företräde. Omtidningsannonsörernas intressen skall få företräde,innebär det att postens kunder drabbas genom attde får den dagliga posten . Vidaredrabbas människor som bor ute på landet, som intekan välja att hämta posten någon annanstans.Människorna där får i stället nöja sig med en sämrepostservice, just därför att posten finner det merintressant att tillgodose tidningsannonsörernasönskemål. Inte minst småföretagen kommer attdrabbas oerhört hårt av den aktuella förändringen.Sedan säger statsrådet att allting måste finansieras.Ja, självfallet är det så. Men det är ju därför somdet är oerhört viktigt att vi får behållapostmonopolet. Det gäller att bevara detta, så attpostens vinstgivande affärer i storstadsområdenakan bidra till att en god postservice kanupprätthållas på landsbygden. Lantbrevbäringenkommer inte, som jag har sagt, att gå ihop.Den blir inte företagsekonomiskt lönsam. Detta vetvi alltså. Men det är ju därför som vi anser att detär mycket angeläget att ha bra avtal med bankerna,så att bankservicen kan fungera.Slutligen vill jag säga följande till delar uppfattningen att det måste gå attsamordna olika serviceintressenters verksamheterpå landsbygden för att få samordningsvinster. Detgäller t.ex. lanthandeln och lantbrevbäringen. Ettsådant samarbete pågår också -- inte minst gällerdet det samarbete som man har med postensanställda -- för att få en förbättring här. Det är dentypen av utveckling som jag tycker att vi politikerskall stödja.Anf. 7 ():Herr talman! Jag håller medkommunikationsministern om att det här inteenbart behöver innebära en försämring. Mycket avdet som framhöll -- jag tänker då pådet som han sade om att den här servicen kundekoncentreras exempelvis till en lanthandel -- ärmycket positivt. Utredningen har också arbetat fören sådan utveckling. Men här gäller det människorsom bor långt från en lanthandel och som mångagånger inte har möjlighet att själva ta sig dit. Detgäller t.ex. äldre som inte har egen bil.Kommunikationsministern säger att försök skallgöras nära tätorterna. Men jag tycker att försökskall göras också så långt från tätorterna sommöjligt. Naturligtvis kan flera försök göras. Det ärju de människor som bor så långt bort från tätorteratt tidningsutgivaren inte är beredd att betalaposten vad det kostar att få ut tidningen som kan haden största nyttan av en förändring enligt det härförslaget. Om det alltså är någon som har nytta aven sådan här förändring är det just dessamänniskor.Ines Uusmann säger att det är att tillgodoseannonsörernas önskemål att, som jag gjorde, sägaatt människor vill ha sin tidning föratt t.ex. kunna utnyttja erbjudanden. Nej, så är detinte. Det är människornas önskemål som jag talarom, inte annonsörernas. På många resor som vi iutredningen har gjort ute i vad som kan betecknassom verklig glesbygd har vi lagt märke till det.Även i min egen hemkommun finns det mångaexempel på att människor som har fått tidningenvid inte är nöjda.Människor vill ha sin tidning tidigare på dagen.Jag vet också att många människor inte fårbrev. Men de har sin dagliga tidning. Det är densom posten har tagit med sig tillmänniskorna, och det är den som har kommit försent. Det är således mycket viktigt att det finns ettsamarbete här, så att posten kan erbjudatidningsdistribution. Posten har ju inte något socialtansvar när det gäller att distribuera tidningar. skall kunna erbjuda tidningsföretagen så braavtal att tidningarna kan komma ut tidigt påmorgonen.Det blir väl ändå så, kommunikationsministern, har en försöksverksamhet också ute på vadsom är verklig glesbygd.Anf. 8 ():Herr talman! Vi skall pröva allt vad gott är, sägerkommunikationsministern. Ja, det tycker jagockså. Men jag är rädd för att man kanske plockarbort det goda och i stället behåller det som är dåligti sammanhanget. Det har funnits många exempelpå detta under senare år.Människor i glesbygden är mycket bekymrade överdet här försöket. Det gäller då inte minstpensionärer och småföretagare. Det är ju dessakategorier som har haft nytta av kassaservicenunder . Det är klart att det är bra om ocksåandra som jobbar kan få denna service.Men de som jobbar befinner sig i regel inågot större samhälle, i någon tätort, och hardärmed tillgång till sådan här service. Menpensionärer ute på landsbygden saknar denmöjligheten.Vidare är det en trygghet för pensionärerna attpostbilen kommer. Som polisman har jag mångagånger varit med om att lantbrevbärare harkontaktat polisen och sagt att något kanske är galet.Lantbrevbäraren har talat om att det inte lyser, attdörren är låst, att posten ligger kvar osv. på ett visstställe. Tack vare sådana upplysningar har polisenkunnat ta kontakt med vederbörande och hjälpatill. Det finns alltså många aspekter att beakta isamband med beslut i sådana här ärenden. Jag trorsåledes att det är viktigt att ha kvar den socialakontakt som det här innebär, och då inte minst ivåra glesbygder.Post- och teleutredningen har också sagt attservicen på landsbygden inte skall försämras. Detär viktigt att slå fast detta i det här sammanhanget.Detta med att åka ut betraktar jag enbartsom en försämring. Då finns möjlighetertill den kontakt som jag har talat om. Vi villha en heltäckande service av posten över hela vårtland. Det skall vara en samverkan medlanthandlare, taxiföretag osv. Jag menar inte attpensionärerna för den skull skall ta sig tilllanthandeln för att hämta sin post.