prot · GE0997 · 1991-04-18 00:00:00 — Vi måste byggaut kollektivtrafiken, vi måste satsa på förebyggandeinsatser för bättre folkhälsa, vi måste ha höjdapensioner för de pensionärer som har det sämstställt. I stället för att skära ned den offentligasektorn skall den enligt vår mening demokratiserasgenom ökat inflytande för brukare och anställda.Det måste naturligtvis finnas alternativ ochmångfald, men inte kommersialism ochprivatisering -- det är inte lösningen.Vi menar att alla barn har rätt till en brabarnomsorg, alla har rätt till tillgång till en braskola, utbildning och kultur. De behoven skall inteställas emot varandra. Vi behöver en utbyggdvuxenutbildning. Vi behöver slå fast allas rätt tillbra och avgiftsfri vård och omsorg. Alla måstekunna få en bra och billig bostad -- det är en socialrättighet. Vi vill stärka den regionala demokratingenom att landstingen utvecklas till länsparlament,där många av de här frågorna också handläggs. Detär, menar vi , frågor som handlarom social välfärd, som vi måste slå vakt om.Jag skulle vilja säga en del ominternationaliseringen av ekonomin, eftersom jagförmodar att några av er kommer in på det. Jagskulle vilja fråga samtliga partier i den här debattenvad ni tror blir följden för det generellavälfärdssystemet och den sociala sektorn av denEG-anpassning som vi nu genomför och etteventuellt EG-medlemskap. Jag tycker mignämligen kunna se en mycket oroande utveckling ioch med att harmoniseringen av skatter ochavgifter kommer att innebära att statens inkomsterminskar med perår. Eftersom den politiska majoriteten eventuellt --det är jag inte riktigt säker på -- inte är beredd attta in pengarna någon annanstans undrar jag: Vadkommer att hända med de generellavälfärdssystemen? Är det meningen att vi skallanpassa de svenska systemen till det sätt attfinansiera och hantera välfärdssystemen som manhar inom ? Då har vi, menar jag, gåttöver till ett annat system, som innebär att man fårvård och omsorg utifrån hur mycket pengar manhar i plånboken och inte utifrån varje människasrätt till en likvärdig vård och omsorg.Jag hoppas att det bara är de borgerliga partiernasom uttalat står för det systemskiftet, och jaghoppas att vi kan komma i en situation där vi sägeratt det inte är värt att offra de generellatrygghetssystemen för ett eventuellt inträde i EG,men det är någonting som vi får återkomma till idebatten.Med det här, fru talman, vill jag yrka bifall tillreservation 4 och reservation 36. Jag stårnaturligtvis bakom samtliga reservationer mennöjer mig med att yrka bifall till de båda.Anf. 9 () replik:Fru talman! Marknadsekonomin är inte mycket atthänga i granen, förstod jag av är då vad skall hänga igranen.Vi anser att en offensiv socialpolitik måste förenasmed en vital marknadsekonomi. Vänsterpartietsklassiska recept är att förena planekonomi medsocialpolitik. Det blir efter hand varkenplanekonomi eller socialpolitik av det receptet.Offentlig misär kombinerad med privat misär blirresultatet av det politiska recept som GudrunSchymans parti har förespråkat . Det finnsingen grund för att bedriva en aktiv offensivsocialpolitik med en ekonomi i ruiner. Det är ocksåsvaret på den andra frågan ominternationaliseringen.Om får en gradvis sämre ekonomi har viinte möjligheter att infria våra löften tillpensionärerna, att se till att äldreomsorgen blirbättre, att klara sjukvården, att se till attbarnfamiljerna får barnomsorg och allt det andra vivill uppnå. Därför vill vi sätta fart på Sverigesekonomi. Vi vill föra en skattepolitik som medföratt det lönar sig att arbeta och spara. Vi vill ha enutrikeshandelspolitik, ett medlemskap i , somskall stärka svensk ekonomi och därmed läggagrunden för ett bra välfärdssamhälle. GudrunSchymans parti recept mot ruin även försocialpolitiken.Anf. 10 PER STENMARCK (m) replik:Fru talman! Måste verkligen det ena behovet slå utdet andra, frågar , och så kräverhon mera pengar till allt -- pensioner,kollektivtrafik, sjukvård, barnomsorg och en braoch billig bostad till alla. Tyvärr är svaret att i enstagnerande, dvs. icke växande, ekonomi som vi befinner oss i räcker pengarna inte till allt. Deskulle inte räcka till allt detta i alla fall. Vi måstealltid göra prioriteringar. Men vi skulle kunna fåråd till mycket mera om vi hade en ekonomi somfungerade på ett tillfredsställande sätt.Daniel Tarschys inledde med att säga attsocialdemokraterna har tänkt om i olikasammanhang. Det kan man åtminstone inte sägaom . Hon känner siguppenbarligen också alltmera ensam påbarrikaderna, om jag inte missförstod henne helt.Nej, , jag tror inte på någonensidig lösning, någon ensidig privatisering.I mitt anförande talade jag ganska länge ommångfald. Jag tror att man annars inte kantillgodose många olika behov. Det skall inte finnasen enda lösning.I det här systemet har det offentliga, som jag serdet, sin stora betydelse, men inte ensamt. Ävenprivata alternativ behövs. Många undersökningarvisar att folk är mycket nöjda med detta. socialdemokraterna inse långt om länge.Gudrun sade att skyddet för de svagagrupperna har blivit sämre. Det tror jag också ärriktigt. Det visar sig också i enopinionsundersökning, som jag såg så sent som , att det mycket ofta är de yngre,välavlönade och de som man kan tänka sigkonsumera minst av t.ex. sjukvården som är nöjdamed den, medan det är de äldre, som vi nog kantro utnyttjar sjukvården i större omfattning, som ärmera missnöjda och mer kritiska till den. Det liggermycket i den synpunkten. Frågan är dock vilkaslutsatser drar. Jo, mera pengartill det som ändå inte visar sig räcka till, nämligendet offentliga.Anf. 11 () replik:Fru talman! berörde frågan ommarknadsekonomin. Man kan i det sammanhangetbe att titta på planekonomierna iöstländerna. Anser verkligen har lyckats där? Utvecklingen i de ländernatalar sitt tydliga språk.Alternativet för är inte en planekonomienligt modell, utan enmarknadsekonomi som tar hänsyn tillgrundtrygghet och rättvis fördelning både mellanmänniskor och mellan regioner.Länge har man från socialdemokratiskt håll i vårtland försökt förhindra alternativ i vård och omsorg.Det är dock när vi tar till vara alla goda resurser isamhället och enskildas idéer och engagemang somvi kan få en rättvisare fördelning. Tack vare t.ex.alternativ i barnomsorgen har allt fler fått del av degemensamma resurserna. Det finns många exempelpå det, snart sagt i varje kommun.Anf. 12 () replik:Fru talman! undrade vad jagtänker hänga i julgranen. Det är inte riktigt denårstiden vi går emot, men någon form av julstjärnaskall det väl antagligen bli, även om det inte blirhammaren och skäran, om nu ärorolig för det.När det gäller frågan om planekonomi ellermarknadsekonomi menar jag att vi har en marknadoch att vi har en ekonomi. I vändervi oss emot att den råa kapitalismen skall styra, attmarknadsvärdet skall ta över och attmänniskovärdet får komma i strykklass. Denekonomiska utvecklingen ser vi tendenser till redani dag. Med de borgerliga partiernas politik skulleden utvecklingen bli etter värre. Jag är övertygadom det. Jag menar att den typen avmarknadsekonomi är rådande i många av devästeuropeiska länderna och i . Medvilken ideologi i botten har de löst den socialaomsorgen och tryggheten? Jo, marknadsvärdet harsatts på en pidestal och människovärdet befinnersig långt därunder. Det måste finnas en balans idetta. Den balansen och motvikten måste varapolitisk och i offentlig regi. Man kan inte lämnaomfördelningstanken. Man kan inte bara lämna dethär åt valfrihet och konkurrens. Det finns inget somtyder på -- och det finns inga bra exempel på -- atten privat sjukvård är effektivare eller bättre än enoffentlig eller att något av dessa områden skötsbättre i privat regi.Per Stenmarck säger att jag är ensam påbarrikaderna. Det tycker jag faktiskt.Vänsterpartiet är nog ganska ensamt påbarrikaderna i den bemärkelsen att vi också finnsute i folkliga rörelser, inom fackföreningsrörelsen.Vi har ofta sällskap där med socialdemokrater, mende börjar bli ganska vissna vid det här laget. Attmoderaterna aldrig har varit ettutomparlamentariskt parti på barrikaderna vet jagmycket väl, Per Stenmarck, men det är ett val somman gör. Jag välkomnar gärna Per Stenmarck påden typen av möten.Jag tycker att det är konstigt att ni inte har ett unsav självkritiskt tänkande när det gäller att se på hurde sociala trygghetssystemen har utvecklats i demycket kapitalistiskt marknadsekonomisktinriktade länderna. Den internationalisering avekonomin som ni så gärna vill driva så långt att viockså skall gå in i EG, innebär att vi underkastaross den ideologi och den ekonomiska politik sområder där vare sig vi vill eller inte. vare sig vi villeller inte Där är människovärdet satt på undantag.Anf. 13 () replik:Fru talman! De råa kapitalistiska staterna iVästeuropa har alla en offentlig sektor sommotsvarar av BNP. De har allaett skattetryck på av BNP. Deåstadkommer oändligt mycket mera av socialvälfärd och sociala förmåner än de länder som harprövat planekonomi.Detta bekräftar det jag sade, nämligen attmarknadsekonomi i kombination med en offensivsocial välfärdspolitik kan ge välstånd både privatoch offentligt. Planekonomi, även i kombinationmed de högsta ambitioner, kan varken ge privateller offentlig välfärd. Om socialpolitiken harkollapsat i något område i så är det i deländer där ekonomin har kollapsat. Det gäller deländer som har prövat recept under50 år.Anf. 14 PER STENMARCK (m) replik:Fru talman! Jag står visst på barrikaderna jagockså. På de barrikaderna blir vi fler och fler. Vi harsåledes inte den typen av problem.Gudrun frågar om vi verkligen kan lämnaallt detta åt den fria konkurrensen. Jag tror att vikan göra det till mycket stor del, eftersom man dåfår mångfald. Då blir det inte bara en enda lösning.Det tror jag är ett utomordentligt bra sätt. Det harockså i praktiken visat sig att det är en möjlighet attstimulera det som ändå måste ske i offentlig regi såatt det blir en utveckling även där.Jag tror att det ligger väldigt mycket i vadUlla sade tidigare, nämligen att det gälleratt ta till vara alla goda resurser i samhället. Dettycker jag inte att vi gör , och just därför bör visatsa på något annat.Gudrun tog upp de råa kapitaliserna somman inte får släppa loss i vårt samhälle. Vilka ärdessa råa kapitalister? Det är ett antal privatadaghem, privata vårdhem, privata sjukhem och imycket stor utsträckning frivilliga organisationersom i många fall utför ett mycket stort,betydelsefullt och ofta rent ideellt arbete. Det finnssäkert de som missbrukar den här situationen. Dettror jag aldrig att man helt kan komma ifrån i ettsamhälle. I de allra flesta fall utför de dock ettutomordentligt stort och betydelsefullt arbete. Detär inga råa kapitalister som sysslar med detta.Anf. 15 () replik:Fru talman! sade också att vimåste ha en bra skola och en bra barnomsorg, ochdet vi tydligen skulle få skulle utan alternativamöjligheter. Man kan fråga de föräldrar och barnsom har ett alternativ vad de tycker.Menar att man skall förbjudasådana alternativ? Det finns olika önskemål blandmänniskor. Det måste man, åtminstone enligt vårmening, vara lyhörd för från samhällets sida.Anf. 16 () replik:Fru talman! Jag tycker inte att man inte skall ta tillvara alla goda krafter i samhället. Det var att dramycket stora växlar på vad jag har sagt. Det ärsjälvklart att vi skall ta till vara alla goda krafter isamhället -- inte bara de som har pengar iplånboken, utan alla. Alla skall ha möjligheter att iolika forum få visa sina kvaliteter och bli tagna påallvar.Jag har inte en enda gång stått här och sagt att jagtycker att vi skall ha ett sådant ekonomiskt systemsom man har haft i något av de östeuropeiskaländerna. Jag har faktiskt inte gjort det. Det finnsinte en enda motion där det sägsatt vi skall ha planhushållning enligt östeuropeiskmodell. Vi har ekonomiska motioner som jagtycker är mycket väl utvecklade, där vi utgår ifrånatt vi lever i en marknadsekonomi. Vi vill dock hapolitiska styrmedel för att föra över pengar från desom är rika till de som är fattiga, för att det uttryckadet mycket enkelt. Vi tycker att vi fortfarandebehöver pengar till de behov som inte ärtillfredsställda, inte minst inom området vård ochomsorg. Det är ett faktum -- det håller ni med om --att det är mycket som inte fungerar och attvårt sociala skyddsnät håller på att urholkas. Vimåste då kunna göra något åt det utan att för denskull bli beskyllda för att vi vill ha det som i Sovjet.Det är en debattnivå som möjligen börjar likna hurdet låter i valrörelsens slut.Om socialpolitiken har kollapsat i de östeuropeiskaländerna, beror det knappast enbart på att manhade en dålig ekonomi. Det var mycket annat somkollapsade där, eller hur? Man hade ett system sominte var särskilt utvecklat över huvud taget. Detfaktum att socialpolitiken har kollapsat i så mångaav västvärldens länder nämns nästan aldrig. Detfaktum att klyftorna inom de västeuropeiskaländerna som tillhör EG ständigt ökar, attfattigdomen ökar och att situationen förensamstående kvinnor och för ungdomar medarbetslöshet och utslagning är mycketbekymmersam och blir än värre, nämner ni inteheller. arbetslösheten ligger på , vilket vi iSverige skulle anse vara en ren katastrof nämner niinte heller. Vi måste väl ändå kunna komma framtill ett annat ekonomiskt system där det finns enhögre mening än att man skall försöka snuva singranne på så mycket pengar som möjligt.Anf. 17 ():Fru talman! Det är trist att tillhöra ett litet parti ochkomma sist och inte få vara med i debatten. Mendet är lika trist att tillhöra ett stort parti och kommaännu senare.Jag börjar med själva anförandet och kommer såsmåningom att svara på frågor.I all vård skall patienten vara i centrum. Det ärnågot som kan synas vara fullständigt självklart,men så är det . är diagnosen icentrum och människan kommer i andra hand. Detkan hända när patienten blir intressant somforskningsobjekt och forskaren, läkaren, gärna villfullfölja en behandling som är ny.Patienten har ofta inte någon möjlighet att bedömabehandlingen utan måste lita på läkarens omdöme.Som exempel kan jag nämnabröstcanceroperationerna . Föratt få jämförelsemateriel då vissa sjukhus alltid togbort hela bröstet på kvinnan vid enbröstcanceroperation medan man på andra sjukhussparade så mycket vävnad som man vågade, togman fram ett forskningsmaterial för att såsmåningom kunna bedöma vilken metod som varbäst. Men många kvinnor blev av med sitt bröst ionödan. Denna forskning fick lov att avbrytas,eftersom sanningen kom fram. Kvinnorna vägradeatt acceptera detta. Detta är ett exempel på attpatienten i sig själv inte alltid är i centrum.Patienten får inte berövas ansvaret för sin kropp,sitt psyke, sin hälsa och sin livsstil. Det krävs merav mänskliga relationer i patient--expert-förhållandet i sjukvården än vad vi tidsmässigtanser oss ha råd med . Då skulle vården kunnata till vara människans egna läkande krafter genomatt patienten får behålla sitt orubbademänniskovärde och kan medarbeta i botandet avsin sjukdom på ett mer aktivt sätt.Samarbetet mellan alternativ vård och skolmedicinbehöver underlättas, så att vardera parten vidbehov kan rekommendera den andra och iförlängningen samverka till nytta för patienten.Därför vill vi ha in alterntivmedicin i vården. Vi harmotionerat om en professur i alternativ medicin,och vi vill också ha med en läkare med kunskaper ialternativ medicin i socialstyrelsen.Varför skall vi inte utnyttja alla goda krafter? somnågon tidigare talare frågade. Det gör man sedanlänge ute i ; man tittar inte snett påalternativmedicinen, såsom vi gör här i Sverige.Sjukvården har kommit att domineras av ettmekaniskt-tekniskt synsätt på patienten ochpatientens sjukdom. vill anlägga enannan och vidare syn på sjukdom och dess orsaker,både fysiska, sociala och psykologiska. Med ökadkunskap om hur miljö och livsstil påverkarhälsotillståndet kan människor ta större ansvar försin egen hälsa och medverka till att förändranegativa livsvillkor.Vi måste lära oss egenvård igen. Vi måste minskaskadeverkningarna av tobak och alkohol. Vi bordefå en motsvarighet till den verksamhet som fannsunder den katolska tiden här i i form avbikten. Med det menar jag någon som lyssnar undertysthetslöfte, någon som får skuldkänslorna attminska, kanske bara någon som finns för att hörapå, någon som har tid att offra på mig och minaproblem. Troligen skulle det minska vårapsykosociala sjukdomar, om vi fick en sådanmöjlighet.Tid är en resurs som vi lider stor brist på. Därförhar vi väckt en motion om kortare lönearbetstid. Vihar inte krävt bibehållen lön -- det anser vi att vi inte har råd med.Men varför skall somliga bokstavligt talat arbetaihjäl sig och andra gå arbetslösa? Sjukvården får tahand om båda dessa grupper, både dem medmagsår på grund av för mycket arbete och dem somfår magsår på grund av att de ingenting har att göra.Faktum är att den sociala utslagningen är stor idagens . Det är konstigt att vi skall behövaså många nerknarkade och utsupna existenser i ettså rikt land som . Vad är det som fattas? Jagtror inte att det egentligen är pengar som fattas --jag tror att det är omtanke om varandra.Ensamheten, som är en dygd här uppe i ,gör att människor far illa. En höjning avbruttonationalprodukten löser inte de problemen.Snarare skulle det kunna förvärra dem. Flermänniskor som sitter i var sin hörna, gärna medhörlurar på, och tittar på var sitt TV-program utanmänsklig kontakt är inte någonting som befrämjarett innehållsrikare liv. Det är inte saker som saknashär i -- det är tid. Så här vill vi inte attmiljöpartiets skall se ut. Där finns det ettutvecklat nätverk mellan människor. Det kommerinte att finnas så mycket prylar, för det kommer viinte att ha råd med. Men det kommer att finnas renluft, friskt vatten och ofarlig mat. Där ärarbetstiden -- lönearbetstiden! -- kortare ochuppdelad på flera. Arbetstiden i sin helhet ärsäkerligen inte kortare. Då kommer det inte helleratt behövas så mycken sjukvård. Det innebärfaktiskt också en höjd standard.När det gäller handikappolitiken vill vi tillsammansmed och de borgerliga partiernastödja för att rörelsehindradebarn och ungdomar som tillhör RBU också skall fåen rekreationsanläggning. För detta ändamål satsarvi 3,7 milj. kr.Vi motionerar också om ledarhundar för desynskadade och fler teckenspråkstolkar ochdövblindtolkar. På dessa ändamål lägger vi 6milj.kr. I övrigt vill vi avvakta 1989 årshandikapputredning, som kommer att framläggaett delbetänkande i början av sommaren.Så vill jag tala litet om barnets rätt i samhället. Vihar väckt en motion som heter ''Barnens rätt'', sominnehåller 28 att-satser. Dessa skall jag inte tröttaer med.I står: ''Ett psykiskt eller fysiskthandikappat barn har rätt till ett fullvärdigt ochanständigt liv under förhållanden som säkerställervärdighet, främjar självförtroende och underlättarbarnets aktiva deltagande i samhället.'' Det ärviktiga saker det!I finns 52 300 barn som lider av astma. Vivet att den sjukdomen ofta beror på sjuka hus.8 500 barn antingen har epilepsi, ärrörelsehindrade eller har hörselnedsättning. Detfinns dubbelt så många psykiskt utvecklingsstörda.Varje år insjuknar drygt 200 barn i cancer. Kan vigöra någonting åt detta? Den frågan tycker jag attvi skall arbeta med i socialutskottet och försöka fåned dessa siffror. Över hälften av alla barn upp till14 år som dog trafikdödades. Av 122ungdomar i åldern som dog samma årdödades 103 i trafiken. 1989, ,skadades över 1 000 barn svårt i trafiken. 556 avdessa var ungdomar i åldern 15 till 17 år.Så trafiken är farlig! Bilar och motorcyklar skördaroffer i så stort antal att det om det gällt en sjukdomhade kallats epidemi. Hur kan vi finna oss i att offraså många av våra barn på trafikens altare?Jag anser att vi måste sänka hastigheten på våravägar för att få ned antalet trafikolyckor.Miljöpartiets socialpolitik går ut på att människorskall ta ansvar för sitt sätt att leva. Varje människamåste försöka hålla sig frisk och leva ett sunt liv.Men då får vi faktiskt inte ha ett samhälle sommotverkar det.För oss i är det viktigt att värna om desvaga grupperna i samhället. Därför har vi iriksdagen sagt nej till kommunalt ochlandstingskommunalt skattestopp. Människoranser faktiskt att det är allas skyldighet att se till attde som behöver vård och omsorg får det. Därförhar vi vågat säga nej till kommunalt ochlandstingskommunalt skattestopp. villatt vi alla, sjuka som friska, via skatten skall betalasamhällets ökade kostnader, inte att det skall skevia avgifter, för då blir det de gamla, dehandikappade och sjuka som själva får stå för del av vårdkostnaderna. Vi måste faktiskt gåskattevägen i stället.Slutligen yrkar jag bifall till reservationerna 21, 38och 44. ställer sig bakom övriga mp-reservationer men avstår från att yrka bifall tilldessa.Sedan till debatten! ''På barrikaderna'', säger . Där står det fler, och därfinns också . Det finns t.o.m. de som ien Sifo-undersökning har sagt att det kanske är därmiljöpartisterna borde stå i stället för att sitta iriksdagen. Se dig om!Det finns inget parti som satsar pengar påsocialpolitiken, säger vidare. Jo,det gör de gröna. Jag talade om enhöjning av kommunalskatten och denlandstingskommunala skatten. Vi kan tänka oss ensådan.Miljöpartiet anser att en allvarlig risk med en EG-anslutning är att det blir en social dumpning. Vihåller med i många av hennesåsikter om EG.Anf. 18 BO ():Fru talman! Syftet med dagens debatt är attförsöka lyfta fram de politiska alternativen isocialpolitiken. Det är ett angeläget tema medtanke på den trygghet och välfärd somsocialpolitiken ger oss medborgare i Sverige.Någon gång under vår vandring här på jordendrabbas vi av olyckor, och då behöver vi dentrygghet och solidaritet som socialpolitiken ger oss.Jag ser faktiskt ett hot i växande skillnader i synenpå socialpolitiken under 1990-talet.Vi känner alla till nyliberalismens framväxt, denklara tendensen att låta ekonomin bli en''överideologi'' i samhället. Jag läste attSAF-chefen sagt att man kan slänga jämlikheten påsophögen.Allt detta är ett hot mot den solidaritet som ärkärnan i socialpolitiken.Människornas krav på individuell frihet stämmerinte med den svenska välfärdsmodellen och den välutbyggda offentliga sektorn, säger nu moderaternaåterigen i sina riksdagsmotioner. Man har en kraftigsystemkritik mot den svenska välfärdsmodellen.Praktiskt kommer den förändring sommoderaterna vill åstadkomma till uttryck iskattepolitiken. Man har och för restenav signaler om mycket storaskattesänkningar. Det är knappast möjligt att manskall kunna klara så stora skattesänkningar ochförena det med den generella välfärdspolitiken.Moderaterna sätter, som jag ser det,systemförändringarna i centrum, inte fördelning,trygghet och rättvisa. På sida efter sida imoderaternas motioner handlar det om form ochinte om innehåll. blir det så medytterligheterna i politiken, oavsett om det ärvänster eller höger. Det verkar vara formfrågansom är det intressanta.Det är naturligtvis också lätt att kritisera och rivaner. Det är svårare att bygga och ge innehåll.Av de moderata riksdagsmotionerna kan man inteutläsa ett sammanhållet socialpolitiskt alternativ tillregeringens politik och till den generellavälfärdsmodellen. pratar väldigtmycket och skriver väldigt mycket om att det är feloch brister i den svenska välfärdsmodellen. Det ärbesvärliga monopol, och det är en förfärandepolitikers styrning. Men var finns detsammanhållna alternativet till dagensvälfärdspolitik?Man kan mycket tydligt se en färdväg sommoderaterna stakar ut. Det är den mycket starkabetoningen av den individuella frihetens väg.Moderaterna lyfter ensidigt fram frihetsbegreppetutan större hänsyn till andra angelägna mål för ossindivider och människor. Jag undrar ommoderaterna tycker att livet i princip enbart går utpå att skaffa sig individuell valfrihet. Jag blir därförinte särskilt imponerad av nygamlafrihetsbegrepp.För att få litet mer djup när det gäller dessa frågorrepeterade jag bok omfrihet. Där beskriver han de skiftande öden sombegreppet individuell frihet genomgått av ideologiska strider.