prot · GE09101 · 1991-04-24 00:00:00 — inledde sittanförande med att säga att det just nu är roligt attdebattera utbildningspolitik. Jag måste säga att jagtycker att det är bra att utbildningspolitikendebatteras, så att vi får en debatt i massmediaockså. Men jag är bekymrad över dendebatt som förs i . Vad vi debatterar ärju regeringens ansträngningar för att försämrainnehållet. Det gäller t.ex. förslaget om de nyagymnasieskolan. De teoretiska utbildningarna fårdär ett betydligt mindre timantal.Ewa Hedkvist sade också att man ute ilandet uppskattar regeringens reformvilja. Nej, såär det inte. Ute i landet uppskattar man inte dennedrustning av gymnasieskolan somförsämringarna beträffande de teoretiska linjernainnebär. Det framgår av alla de hundratals brevsom vi får och som gäller dessa saker. Man kännerockså oro med anledning av förslaget om sänktålder för skolstarten. Man tror nämligen attinnehållet därmed kommer att försämras. Någonvilja att ta hänsyn till att barnen är yngre finnsinte. Det är många bekymmer som kommer framvid de kontakter som jag har i dessa frågor.Moderaterna mäler ut sig, säger och anammar sätt attdebattera. Han har ju den debattekniken att hansäger att mäler ut sig och attfolkpartiet närmar sig , vilket skullevara så förskräkligt.Eva talar om systemskifte. Ja,, vi vill ha en elev- ochföräldrastyrd skola, där elever och föräldrar fårvälja och där statsbidraget följer eleven till denskola som man har valt. Vi vill detta därför attelever, familjer och föräldrar är olika och har olikaönskemål och behov. Vi vill det därför att det skullebidra till att göra skolan i vårt land totalt sett bättre.Det skulle stimulera mångfald och utveckling. I såmåtto vill vi ha ett systemskifte.Eva Hedkvist säger att vi har en statisksyn. Nej, det är ni socialdemokrater som har enstatisk syn. Ni vill bromsa valfriheten och vill intege stöd till de fristående skolorna. Det är juvalfriheten och mångfalden som ger utveckling, ochdet är valfriheten och mångfalden som ger ettföräldraengagemang som vi behöver i den svenskaskolan.Eva Hedkvist frågar t.ex. om de friståendeskolorna tar hänsyn till elever med särskilda behov.Ja, ta Waldorfskolorna, som vi har diskuterat !Många elever som inte mår väl i den vanliga skolankommer till Waldorfskolorna och rekommenderast.o.m. av lärarna att gå till dessa. Ni ser defristående skolorna som ett hot mot densammanhållna grundskolan.Anf. 118 ():Herr talman! sade bl.a. attjag höll valtal här. Jag tycker nog i så fall en del avhennes inlägg kunde betäknas på samma sätt. Jagfick en känsla av att hon när hon talade häråtminstone delvis använde ett material som hon harförberätt för , den 1 maj.Det gäller t.ex. när hon kommer in på risken förbesparingar i skolan, om man skulle sänkaskattetrycket. Det är väl ändå ett ganska mineratområde för en socialdemokrat att ta upp. Ni har julovat att inte spara på skolan, men sparar storabelopp ändå.När det gäller den miljard som jag har nämnt är minargumentering mycket enkel: Regeringen har självangivit denna miljard som en besparing i vissasammanhang. Jag menar att man då måste göra detockså i andra sammanhang. Mera sofistikerad än såär inte min argumentation på den punkten. Det måvara hur tekniskt som helst, men i krispaket i höstasvar pengarna tydligt och klart angivna som enbesparing, som av målgruppen då skulle tas somnågot positivt. Men inför skolans folk vill man intelåtsats om den besparingen.Ewa Hedkvist tar sedan i sammasammanhang brösttoner när det gällerarbetsmiljöfrågorna och undrar om inte folkpartiettycker att också eleverna också skall ha en godarbetsmiljö osv. Jag vill anföra två argument.För det första: Kommunerna har haft ansvaret förskollokalerna . Hösten 1989överlämnade ni hela ansvaret för skolan tillkommunerna. Varför gjorde ni det, om de såkomplett hade missköt det som de redan hadeansvar för?För det andra: Om de 300 miljonerna är räddningenför arbetsmiljön, varför tar ni i så fall nu 300miljoner ur samma påse för en besparing ? Heladenna argumentation är ett moras, som jag inte troratt någon socialdemokrat kan klara sig ur och somdefinitivt inte berättigar ill sådana brösttoner somde som framfördes här.När det gäller valfriheten tycker jag att EwaHedkvist förde ett intressant resonemang,som vi borde ha tid att reda ut, vilket vi tyvärr intehar.När två elever vill gå i samma skola och det barafinns en plats kvar, vem har då företräde? Det är enintressant fråga, som det inte går att svara enkeltpå, men regeringen menar att den som bor närmastalltid har företräde. Vi menar att det inte är fullt såenkelt. I vissa fall kan det vara lämpligare att denandra sökanden får platsen. Men sanningen är juatt det är ni som har tagit ställning i den frågan,medan vi menar att den måste prövas från fall tillfall.Anf. 119 ():Herr talman! I mitt inledningsanförande ställde jagtvå enkla frågor till , somhon då undvek att svara på.Eftersom ni avvisar vårt förslag om särskilt riktadefortbildningsinsatser för att stärka ämnetreligionskunskap i , måste ni ha ettalternativ, och min första fråga var: Vad vill ni görai stället.Min andra fråga gällde hemspråksdiskussionen, därEwa Hedkvist gav en utförlig redovisningav innebörden av det eniga utskottsbeslut somockså jag delvis berörde i mitt tidigare anförande,nämligen att hemspråksundervisningen skall geslikvärdiga arbetsvillkor med undervisningen i andraämnen i skolan. Min enkla och raka fråga till EvaHedkvist var: Är detta förenligt med attsedan säga att dessa elever skall få sinhemspråksundervisning på lördagar.Anf. 120 (mp).Herr talman! talade om attdet var jätteroligt att nu debattera skolan, atteleven skulle stå i centrum och att man visar enreformvilja, som såvitt jag förstår skulle uppskattasute i landet.Efter att tillsammans med några andrarepresentanter för utbildningsutskottet haträffat lärare uppfattar jag detsnarare så, att de tycker sig ha blivit överkörda aven ångvält. Det tyckte inte att det var fråga omnågon reformvilja. De upplevde något helt annat.Vi skulle behöva göra mera av besök ute iverkligenheten.Man talar vidare här om att jag gör ensvartmålning. Jag brukar faktiskt se till att kommaut i skolorna när jag är hemma, och jag åker runtoch talar mycket i skolor. Jag har sex barn passerarrevy på alla stadier, -- ett särskolebarn och femandra på olika nivåer. Två av dem är ute i världenoch studerar. Jag tror faktiskt att jag vet vad jagtalar om.Jag ser att många skolor fungerar bra. Det hängermycket på lärarna, på vilket arbetslag man har osv.,men lärarna mår oerhört dåligt av det tryck somhela tiden kommer uppifrån. Det tycker inte att defår vara med om att besluta. De frågor som har varitute på remiss stämmer inte alls överens med vad dehar tyckt och tänkt. De som undervisar isamhällkunskap har mycke att invända emotbeslutsgången, och det är naturligtviskommunaliseringen som ligger bakom det hela.Den svartmålning som jag gjorde gällde snarare detsom jag redovisade från skolorna i ochJapan. Deras skolor skulle jag aldrig i livet vilja hai Sverige.Visst är vi i för ett systemskifte, därman tar hänsyn till de ekologiskt-ekonomiskagrunderna, som bygger på demokrati, och där manutvecklar fredstankarna. Det är därför vi är här. Vihar icke någon statisk syn.Barnen behöver stor omsorg . Det är inte demsom vi får dra in på när det gäller ekonomiskamedel.Ni säger att man i de fristående skolorna inte skullebry sig om dem som har problem. Men det är justde barnen som mår gott i fristående skolor.Särskolebarn får den kanske finanste och bästaundervisningen i Waldorfskolorna.Jag tycker inte att det som sagt stämmer med verkligenheten, och jag villha ett förtydligande på de här punkterna.Jag undrar också förutom de frågor som har ställtsfrån centerhåll om man kommer att kräva att detskall vara obligatoriskt för kommunerna att gehemspråksundervisning.Anf. 121 ():Herr talman! Jo, det är faktiskt så att denskolpolitik som den socialdemokratiska regeringenför sätter eleven i centrum och vill stimulera ettsådant arbetssätt att eleverna sätts i centrum iskolan. Det är också så att den socialdemokratiskaregeringen har reformvilja, och de reformer som vihitintills har genomfört och den skoldebatt som försmed anledning av regerings förslag tas väl emot utei landet.Ann-Cathrine tog upp mitt påpekande ommoderaterna mäler ut sig i debatten. Jag tror inteatt det är första gången jag har sagt detta här ikammaren. Jag uppfattar nämligen moderaternasskolpolitik på det sättet. Man tar inte speciellthänsyn till vad som händer ute i skolan, utan mananför samma argumentering hela tiden.Ann-Cathrine säger också att det behövervara en mångfald i det offentliga skolsystemet. Detfinns mångfald i det offentliga skolsystemet. Honsade också i sitt första anförande att man satsar feli skolan. Vilka satsningar i skolan är felaktiga?Syftar hon på skolvärdinnorna eller påskolkuratorerna, som är till för att stödja eleverna,eller vad är det fråga om? Exemplifiera!Till : Jag kan hålla med om att vinog allihop håller valtal. Det är kanske inte hellerså underligt.I fråga om valfrihet är det så att vi har tagit ställningför att det är närheten till skolan som skall gälla.Men jag frågade vad som skulle hända i den lag somni vill lägga fram. Det vill tyvärrinte svara på.Jag uppfattade s anförande som ensvartmålning av skolan. Det gäller intebeskrivningen av utländska skolor. Det gällerfaktiskt s anförande om den svenskaskolan. Jag tvivlar inte på att s befinner sigute på skolorna för att se vad som händer i den s.k.verkligheten. Det är nog fler än s som ärute i verkligheten. Trots detta ger hon dennabeskrivning. Det är bara att beklaga.Moderaterna och undviker att säga vadsom skall hända med de tiotalet miljarderna ochskattetaket. Kommer våra barns ungdomsskola attvara en frizon när det gäller hur skattesänkningarnaskall betalas? Jag vill gärna ha ett svar på denfrågan.Anf. 122 ():Herr talman! Det program som harlagt fram för och ekonomigaranterar att man kan öka satsningarna på skolaoch utbildning i . Det är en förutsättning föratt vi skall kunna ha en bra skolpolitik. Med densocialdemokratiska politiken blir den svenskaekonomin allt sämre. Den socialdemokratiskapolitiken är ett hot även mot skolan i det avseendet.Ewa Hedkvist säger att regeringen harreformvilja och att regeringen är glad för det. Mensanningen är att många verksamma i skolorna i dagär bekymrade och oroade. Inte minst de somkontaktar oss politiker och de brev som skrivs tilloss visar på detta. Gymnasiefrågan är ett exempel.Förändringarna på lågstadiet är ett annat exempel.Visst har regeringen en reformvilja och ändrar iorganisationen. Men regeringen tar mål- ochinnehållsfrågor sist. Det logiska vore att iförändringar av och gymnasieskolanförst tala om vad målet är. Vad skall skolan ägna sigåt? Vad är skolans huvuduppgift? Hur skallinnehållet vara? Vad är det vi vill ha ut av densvenska ? Men det gör intesocialdemokraterna, och det är därför som alla ärså bekymrade. Socialdemokraterna ändrar iorganisationen först.Det centrala är att kunna lyfta fram skolanshuvuduppgift, dvs. att ge kunskaper ochfärdigheter. Det är därför inteförstår reservation nr 8 i betänkande 6 som handlarom vissa åtgärder för att förbättra tillgången pålärare. Vi moderater säger att som förutsättning förall utbildning av lärare måste gälla att utbildningenskall inriktas på lärarnas kunskapsförmedlanderoll. Det är det som är grunden för vår syn pålärarutbildning, på fortbildning och på åtgärder föratt förbättra tillgången på lärare i form av extrarekryteringsåtgärder av olika slag.Vi moderater vill lyfta fram skolans huvuduppgift,nämligen att ge kunskaper och färdigheter. Lärarnamåste ha en utbildning som gör dem rustade fördetta.Ewa Hedkvist ställer frågan om intebarnens arbetsmiljö är viktig. Skall barn ha sämrearbetsmiljö än vuxna? Självfallet skall barnen inteha sämre arbetsmiljö. Hur kan över huvud taget ställa en sådan fråga?Det är kommunens ansvar att se till att skolmiljönär bra. Det är kommunens ansvar att se till att t.ex.lokalerna är bra. Kommunen måste se till attbarnen inte har sämre arbetsmiljö än de vuxna.Anf. 123 ():Herr talman! Jag har litet svårt att ta diskussionenom nedskärningar och kommunalt skattetak riktigtpå allvar. försöker blandabort korten. Det är socialdemokraterna som harlovat att inte spara in på skolan, och därefter har nigjort det mycket kraftigt.Vi i har inte ställt oss bakom det löftet.Å andra sidan finns det inget i paketet Ny start förSverige som talar om att vi skall spara in på skolan.När det gäller ett kommunalt skattetak harfinansminister gjort mycket tydligauttalanden och överenskommelser medkommunförbunden att kommunalskatterna inteskall höjas. För ärlösningen för den svenska skolan attkommunalskatterna skall höjas. Det vore en storsensation. Jag tror inte att hon egentligen menardet.Nu placerar skolmyndigheterna i princip eleverna iden skola som ligger närmast. Det är huvudregeln,och det gäller för de allra flesta. Det förekommerundantag.Om man utökar möjligheten för elever ochföräldrar att uttrycka vilken skola de helst vill atteleven skall gå i och man gör sitt bästa atttillmötesgå de önskemålen, kommer även ifortsättningen de allra flesta att gå i den närmasteskolan. Det är vad de allra flesta vill. Men det ärlätt att fundera ut exempel där en elev inte har såförfärligt mycket emot att gå i en skola som liggernågot längre bort, om detta är en profilskola. Enligtprincipen största möjliga lycka åt största möjligaantal, är det en bättre lösning än att välja statiskalösningar som regeringen har stannat för.Verkligheten är att om vår princip knäsätts, finnsdet i många fall möjligheter att något utöka antaletplatser i en populär skola. Jag vill inte ha alltförstora skolor, men marginellt kan antalet platserutökas. Den möjligheten ökar om det finns ettsystem där de ekonomiska resurserna följer medeleven.Till sist har vi den rådandestämningen på gymnasieskolorna. Jag delar ihuvudsak verklighetsbild.Jag förmodar att även haren postkorg. Den är väl fylld,liksom min, med protestbrev från svenska lärare.Anf. 124 (mp):Herr talman! Jag vill upprepa den fråga jag ställdetidigare. Om menar allvaratt socialdemokraterna månar om de små och demsom har problem med skolan -- dit räknar jaginvandrarbarn -- kommer socialdemokraterna attställa sig bakom ett obligatorium att anordnahemspråksundervisning för alla dessa barn?Vidare har vi syn på skolan. Jag harredogjort för att skolan skall vara levande, ochverkligheten skall komma in i skolan. Det är mångaskolor som klarar det. Men lärarna mår inte bra avden s.k. reformering som sker. Trots att lärarna pågrundskolan har fått höjda löner mår de inte bra.Det beror på att det har blivit en otrivsel påskolorna. Verkligheten finns där. Det måste ävenEwa Hedkvist ha stött på. Jag vill inteförsöka påstå att det är bara är jag som är påskolorna. Jag vet att även ni socialdemokrater ärdär. Jag vet att det var jobbigt för den somrepresenterade socialdemokraterna att svarapå alla dessa frågor lärare vid enutfrågning.Vi i ser att villha en annan typ av organisation för att kunnaförverkliga målen för att få ett annat arbetsklimatoch en annan arbetsglädje. Organisationenstämmer väl med hur det är på . Därär föräldrarna med i skolverksamheten. Skolan ärsjälvstyrande med budgetansvar. Det finnsinflytande i skolans arbete. Den största tonviktenläggs vid undersökande arbetssätt, skapandeverksamhet och praktisk träning. Det väsentliga äratt utgå från varje enskild elev. Likvärdighetenligger inte i att lära elever samma sak. Det är en sakatt lära ut, men tolkningarna är ju olika. Det viktigaär inlärningen. Vad är eleven och barnet moget attta emot? Vad lyckas eleven lära sig? Upplevelse,inlevelse och förståelse är det som är viktigt. Dåbehövs det en helt annat handledning och en heltannan kunskapssyn som är djupare. Vi är överens ibetygsutredningen om att det är den synen somskall gälla. Eleven skall få en förståelseinriktadkunskap.Lärarna måste få en annan roll. Därför är detoerhört viktigt med fortbildning. Jag frågade i daghur dessa lärare såg på fortbildning. De tyckte attäven den frågan är styrd uppifrån. Men jag undradedå om de ändå inte hade något behov att få utvecklasig på vissa områden. Men det var väldigt få somville fortbilda sig. Vad är det som gör att lärarnainte vill fortbilda sig?Jag gav då exempel på miljön och saker som händerså snabbt omkring oss. Efter Tjernobylolyckansläppte skolorna ut barnen på rasterna trots att detvar hög radioaktivitet i luften i områdena runtomkring. Lärarna visste inte vad de skulle göra.Det hade varit väldigt bra att kunna litet grand omradioaktivitet och miljöfaran i samband medTjernobylolyckan.Anf. 125 ():Herr talman! Jag skall inte förlänga debattengenom att upprepa mina frågor. Jag skall barapåminna om att honglömde att svara på dem. Det är väl inte så att EwaHedkvist är svarslös?Anf. 126 ():Herr talman! Det är kanske den dåliga luften somkommer från som har gjort att jag glömtsvara på frågorna, , men skall jagförsöka att göra det.Också jag anser att religionskunskap är ett mycketviktigt ämne i . Jag beklagar att derapporter som kommit visar att det inte alltid är såmycket bevänt med kvaliteten i undervisningen.Jag ser det naturligtvis som en uppgift förskolverket att ta sig an just religionskunskapen i sittutvecklingsarbete och i sinutvärdering.När det gäller hemspråksundervisningen ochskollagspropositionen, som ställdeen fråga om, förstår jag inte riktigt att frågan ställsnu. Det är vi har utskottssammanträde.Just nu pågår kammararbete, och det är i morgonsom vi har utskottssammanträdet.Sedan till och . hade många vackra ord att sägaom deras valplattform. Det var väldigt mångaallmänt hållna ord. säger att detinte finns något skrivet om skolan i den. Nej, detfinns inte det, och det är därför jag ställer minfråga. Skall våra barns och ungdomars skola varaen frizon när dessa skattesänkningar skall betalas?Ett skattetak på . innebär att mångakommuner måste sänka sin kommunalskatt, ochdet skall betalas på något sätt. Kanske genom sänktambitionsnivå i verksamheten. Det är därför somjag måste ställa frågan om skolan.Många har sagt att man är bekymrade i skolorna,och då talar man om lärare. Självfallet är lärarebekymrade över att deras arbetssituationförändras. Reformeringen handlar mycket om attförändra lärarnas arbetssituation. Men det finnsockså många andra människor i kommunerna. Detfinns elever, lokala skolpolitiker och föräldrar. Väldigtmånga i kommunerna, och det hävdar jag återigen,är glada över den reformering av den svenskaskolan som pågår, eftersom de ser att de fårarbetsmöjligheter och möjlighet att utifrån dearbetsförhållanden som finns utveckla skolan för deelever som finns där.Ann-Cathrine blev mycket indigneradöver min fråga om arbetsmiljön. Jag ställde fråganeftersom jag vill att man skall göra någonting. Dethandlar inte bara om att säga att arbetsmiljönsjälvfallet skall vara bra. Vi vill göra någontingockså, och regeringen har ett konkret förslag ibudgeten som vi stöder.När det gäller val av skola, ,har vi faktiskt redan uttalat att det är den närmasteskolan som man i första hand skall kunna gå till.Men därutöver skall vi tillgodose elevernas vilja närdet gäller att välja skola.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Vissa för högskolan gemensamma frågoroch anslagFöredrogsutbildningsutskottets betänkande1990/91:UbU11 Vissa för högskolan gemensammafrågor och anslag (prop. 1990/91:100 delvis).Anf. 127 ():Herr talman! Det är något rätt underligt när detgäller debatterna om högskolan. Den här vårenborde det egentligen vara tre olika debatter attdöma av betänkandenas planerade utseenden, fastvi borde kanske koncentrera oss till en. har viatt debattera vad som kallas för vissahögskolefrågor, varav dock några är rättprincipiella för den framtida högskole- ochuniversitetsverksamheten. Därefter kommerdimensioneringen av högskolan, en nog så viktigpunkt. Den behandlas för sig, och därutöver har viytterligare ett betänkande som handlar om vissaforskningsfrågor. Det är naturligtvis alldeleskäpprätt galet att vi skall stå och debattera dessafrågor var för sig. De borde ju hänga samman så får helhetsperspektivet. Alltnog, det är somdet är.Lars nämnde att vi kommer attfira den svenska folkskolans 150-årsjubileum. Dethoppas jag att vi skall göra med all ackuratess, fördet är den värd. Inte minst har den betytt mycketför att bilda underlag för de framgångar som desvenska universiteten länge kunde notera. Manskulle kunna säga att den allmänna folkbildningenoch även det storartade arbete som utfördes viduniversiteten när det gällde att bygga upp kunskap,intensifiera forskningen internationellt och i andrahänseenden, var grunden för det svenskavälståndet och för vad man skulle kunna kalla förden andra svenska stormaktstiden.Men vi har kunnat se att detsvenska högskoleväsendet har försvagats medvänsterflummeriet som början. Inte minst fick dens.k. högskolereformen , som sjösattes1977, svåra följdverkningar. I vissa fall skulle mant.o.m. kunna säga att de var förödande. Dåinfördes linjesystemet, en byråkratisering och detvar över huvud taget samhällets och arbetslivetsbehov som i första hand skulle tillgodoses. Omdäremot kunskaperna kom i andra hand bryddeman sig inte så mycket om detta.Det måste naturligtvis också klart sägas att det iförsta hand är socialdemokraterna som bäransvaret för den stora nedrustning som ägde rum.Det brukar heta att sent skall syndaren vakna. Menuppenbarligen har det ändå funnits vissa tendensertill ett uppvaknande under en längre tid.Uppenbarligen blev man rätt förskräckt över detresultat som åstadkoms. Man har därför successivtförsökt rätta till den skada som åstadkommits.Regionstyrelserna, som var ett otyg, har avskaffats.Examina, vilka man gudbevars inte skulle få ha, haråterinförts. Anslagssystemet har förändrats, och nut.o.m. i de yttersta av dagar har vi ikompletteringspropositionen fått läsa att detäntligen är dags att avskaffa linjesystemet. Det ärbra och alldeles utomordenligt att man gör detta,men man skulle kanske från början ha låtit bli attinföra allt detta otyg vi har kunnat se.Hur skall vi då på nytt kunna bygga upp vårauniversitet och högskolor? Vi har i vår partimotionoch även i en annan motion anvisat de vägar manbör gå. Vi menar att liksom andraciviliserade länder borde ansluta sig till detuniveristetens som antogs närBolognauniversitetet firade sitt900-årsjubileum. Det gälller med andra ord att slåfast att universitet och högskolor är centra förvidmakthållande och utveckling av kunskapen. Detgäller att ge dem bättre förutsättningar att kunnastå för det fria sökandet av och förmedlandet avkunskap.Till den änden har vi föreslagit att man skall gå inför ett system, och även har varit inne påden linjen, där man i varje fall gör universiteten, detekniska högskolorna och tillfristående institutioner. Man kan diskutera hurdetta bör ske. Vi har föreslagit att man i dettasammanhang skulle kunna gå in för någon typ avstiftelse och skaffa ett stiftelsekapital genom attantingen, som har föreslagit, ta medelfrån löntagarfondernas utförsäljning ellerskrotning, eller också genom utförsäljning avstatliga företag. Hur som helst kommerinfrastrukturen på detta sätt att förstärkas.Detta behöver bara i och för sig vara en början. Detkan senare också bli aktuellt med kanske deregionala högskolorna, och inte minst kan man isammanhanget tänka på de tidigareuniversitetsfilialerna.Vi tror att detta skulle kunna vara början till enförnyelse av universitets- och högskolelivet. Vi ärnaturligtvis glada att kunna konstatera attregeringen har insett, och nog var den sista sominsåg, att vi inte kan stå och stampa på samma fläcknär det gäller dimensioneringen som vi nu har gjorti . Utskottet har därför kört över regeringensom i detta sammanhang snabbt försöker visa sinvilja och i kompletteringspropositionen kommerfram till att man behöver förstärka med ytterligare5 000 platser -- de 5 000 platser som utskottet redanvar på väg att fördela.