prot · GE0992 · 1991-04-11 00:00:00 — Först när äktenskapetupplöses -- genom dödsfall eller skilsmässa --fördelas giftorättsegendomen lika mellan makarnaeller deras arvingar.Möjligheten att förordna om enskild egendom --alltså egendom som är skyddad även vidäktenskapets upplösning -- finns dels genomäktenskapsförord, dels genom att någon itestamente eller regler för gåva angett att egendomskall vara mottagarens enskilda.En fråga som vi nu åter har haft att behandla iutskottet är om makar utöver äktenskapsförordäven skall kunna avtala om hurpensionsförsäkringar skall fördelas mellan dem.Från sida ser vi det närmast som självklartatt makar skall ha möjlighet att avtala om hur derasegendom, inkl. försäkringar, skall fördelas vidframtida bodelning. Att som majoriteten ilagutskottet föreslår, nämligen att hindra makar attfå rätt att avtala om pensionsförsäkringar, finner vii föga förenligt med principerna om makarsrätt att disponera och förordna om sin egendom.Vi stöder därför reservation 2.I reservation 5 behandlas frågan omförmånstagarförordnande om enskild egendom.Som jag nämnt kan man genom testamenteeller villkor för gåva förordna om att egendom skallvara enskild och därmed vara skyddad emot attförloras vid en eventuell skilsmässa. Däremot harman inte rätt att genom förmånstagarförordnande iförsäkring föreskriva att den egendom som avsesmed förordnandet skall vara mottagarens enskilda.I praktiken gäller det om ens barn skall kunnainneha även sådan egendom som enskild.För att få ökat underlag för bedömning av dennafråga hade lagutskottet en hearing. haråsikterna vid en hearing varit så samstämmiga.Representanterna för försäkringsinspektionen,och de olika försäkringsbolagenvar helt överens om att en sådan rätt bör införas,eftersom den i ökad utsträckning efterfrågas avförsäkringstagare.Trots detta avvisar majoriteten även kravet,vilket är förvånande, med hänsyn till -- för att knytaan till den tidigare debatten -- detkonsumentintresse för en lagändring som klartkommit till uttryck vid hearingen.Fru talman! Sammanfattningsvis står centernbakom reservation innebärande dels ett uttalandeatt om möjligt vidta och göra större insatser för attförebygga skilsmässor, dels att ytterligare ökamöjligheten för människor att förordna om sinegendom även då det gäller försäkringar.Anf. 46 ():Fru talman! Jag kommer nästan enbart att beröradet sista avsnittet i betänkandet, det som handlarom registrerat partnerskap för homosexuella. Ettäktenskap innebär en rad sociala, ekonomiska ochjuridiska åtaganden och rättigheter för parternasinsemellan och visavi samhället. I flera avseendengäller lika förhållanden för dem som, i stället för attgifta sig, väljer att leva som sambor. Det ärotvivelaktigt så, att i vårt samhälle, på gottoch ont, är att vuxna människor skall leva iparförhållanden. På olika sätt sanktioneras ocksådetta.Men det är inte bara av ekonomiska eller juridiskaskäl som människor vill gifta sig. Om man älskarvarandra känns det för de flesta som en naturligönskan att bo och leva ihop, ha ett samliv, dvs. giftasig, knyta hymens band, för att använda ettpatetiskt uttryck, eller bli ett par. Man skulle kunnatro att vi alla ställde oss bakom det. Menfortfarande utesluts en stor grupp älskande, vuxnamänniskor från att leva enligt denna gängse norm,dvs. i ett legaliserat parförhållande. De somutesluts och förvägras detta är de homosexuella.Det finns ingen annan skillnad mellanhomosexuella och heterosexuella än den, atthomosexuella känslomässigt dras till personer avsamma kön och heterosexuella dras till personer avmotsatt kön. Fördomar mot homosexuella och mothomosexualitet är det däremot gott om.En fördom är att de flesta människor förväntar sig,utan att reflektera över det, att alla ärheterosexuella. En annan fördom berör kärleken.Kärleken hyllas i alla sammanhang. Kärlek mellanman och kvinna, mellan föräldrar och barn, tillnaturen, ja, rent av kärlek till fosterlandet ses somvacker och eftersträvansvärd. Men denhomosexuella kärleken omgärdas inte av sammapositiva uppmärksamhet. Den är i ställetosynliggjord.Ett registrerat partnerskap för homosexuella skulleinnebära praktiska lösningar av juridiska ochekonomiska problem. Men det skulle också bidratill att homosexuella fick ett bättre samhälleligterkännande och att den kärlek som homosexuellakänner och vill leva i respekterades och erkänndespå samma sätt som kärleken mellan heterosexuella.Jag vill faktiskt använda när hon sade att därkärleksbanden är som starkast är ansvaret somstörst. Ja, jag tror det. Jag tror också att det gällerhomosexuella.Den allmänna opinionens inställning tillhomosexualitet och homosexuella, liksom tillförslaget om registrerat partnerskap har nått längreän lagstiftningen. Vi ser otvivelaktigt en ständigtökad acceptans i samhället för homosexuella iallmänhet och homosexuell samlevnad i synnerhet.Men har hamnat på efterkälken. IDanmark -- landet som är medlem i EG, somgeografiskt ligger strax intill oss och som vi så ofta iandra sammanhang tar som gott exempel -- har mansedan två år tillbaka en lag om registreratpartnerskap. I pågår ett arbete i stortingetmed att ta fram ett förslag med den danska lagensom förebild och på samma sätt är det iNederländerna.Den socialdemokratiska partikongressen har -- omjag inte är alldeles felinformerad -- uttalat sigpositivt för införande av registrerat partnerskap förhomosexuella. Jag vet att har gjort det.Vi i har sedan lång tid tillbakaengagerat oss starkt för de homosexuella, och detär som har väckt förslaget omregistrerat partnerskap även här i landet.Det finns alltså en ordentlig och stor majoritet iriksdagen för att nu ta ett principbeslut i frågan --om nu de här ställningstagandena från de olikapartierna och partikongresserna verkligen betydernågonting, om de betyder att man menar vad mansäger, så att det inte bara handlar om att värva dehomosexuellas röster för stunden.Jag vill betona att det är angeläget att nuantar ett principbeslut om detta. Det finns ingenanledning att skjuta upp ett ställningstagande medmotivering om att saken behöver utredas närmare.Tvärtom. Det är nu vi borde ta principbeslutet. Detfinns i och för sig olika skäl till det och det är kanskenu litet tidigt att oro sig för hur en framtida regeringkommer att vara sammansatt och hurregeringspolitiken kommer att se ut efter nästa val.Men om jag vore socialdemokrat eller folkpartistskulle jag nog -- för alla eventualiteters skull -- hasvårt att inte nu vara med och fatta principbeslutetom införande av registrerat partnerskap förhomosexuella. Det kan faktiskt komma att finnasandra krafter i som vill göra sig hörda ochsom kanske tillhör dem som har en något merfördomsfull inställning till homosexuella än densom uttalats inom socialdemokratin ochfolkpartiet.Jag pläderar nu för ett principbeslut om detta. Enannan sak är självklart att man sedan måstegenomföra ett arbete för att rent tekniskt se hurman skall föra in förslag om ny samlevnadsform ilagtexterna. Vi motsätter oss inte detta ivänsterpartiet, utan har tvärtom motionerat omdetta. En majoritet för principbeslutet i dagbetyder alltså inte ett nej till den utseddautredningen, som kommer att börja arbeta längrefram , utan endast något ändrade direktiv.Jag yrkar bifall till reservation nr 6.Under den här dagen har vi diskuterat ärenden somhör hemma i lagutskottet och vi har vid ett flertaltillfällen hört mycket engagerade inlägg frånmoderaternas sida, särskilt av CharlotteCederschiöld. Det finns knappast någon gräns förhennes indignation i rättvisefrågan när det handlarom inställning till uppmaningarnaom maximering av skatteavdragsmöjligheterna närdet gäller pensionsförsäkringar. Vi är inte så piggapå att uppmuntra till det. Det är bl.a. detta som dethär ärendet handlar om.Jag måste säga att jag saknar och jag hade gärnahört fälla ett aldrig så litetpositivt omdöme om förslaget om registreratpartnerskap. Det tycker jag faktiskt är enangelägen rättvisefråga. De homosexuella ochderas organisationer har, med den motivering somjag har framfört tidigare, begärt att detta skallgenomföras. Det rör sig om en ganska stor gruppmänniskor. Det är en fråga som inte får någraekonomiska konsekvenser. Vi har tidigare i dagpratat om det statsfinansiella läget. Det förslag somvi nu framför innebär inte de ringaste negativaekonomiska konsekvenser för landet. Jag hadealltså gärna sett att det i denna rättvisefråga hadekommit en liten markering från , helstockså från för detta beslut.Jag vill avsluta med att travestera en av de frågorsom ställde: Varför skall människorsom älskar varandra förhindras att legalisera sittförhållande och leva tillsammans som registreradepartners i kärlek och under ett ansvarsfulltförhållande till varandra?Anf. 47 ():Herr talman! Jag vill börja med att säga attmiljöpartiet liksom vid tidigareriksdagsbehandlingar av denna fråga står bakom deställningstaganden som finns i reservationerna 2och 3. Det gäller att makar skall kunna sluta avtalom sina pensionsförsäkringar redan medan de äröverens och sams och inte vänta på skilsmässa ellerbodelning. Det rör den jämkningsregel iäktenskapsbalkens 10 kap. 3 § tredje stycket sominfördes och som säger attpensionsförsäkringar helt eller delvis skall kunnaingå vid bodelning om det skulle vara oskäligt attundanta pensionsrätten. Denna jämkningsregel äremellertid en undantagsregel och skall därförtillämpas restriktivt. Motivuttalandet blevemellertid skrivet så att ännu ett lager avrestriktivitet lades på den första restriktiviteten.Detta andra lager bör alltså upphävas.Det har i ett flertal motioner förts fram krav omprincipbeslut om att införa en lag om registreratpartnerskap. Yrkandet finns i reservation 6. Dettaframstår för mig som en överloppsgärning,eftersom regeringen har beslutat att tillsätta enkommitté för att överväga bl.a. lagstiftning omregistrerat partnerskap för homosexuella. För alltfler människor i samhället står det klart att par somälskar varandra och vill leva ihop skall få legaliserasina förhållanden oavsett om de är av olika ellersamma kön. Förutom den känslomässigatillfredsställelsen av att få gifta sig ger det en annantrygghet när det gäller t.ex. försäkringsskydd, arvoch andra efterlevandeskydd.Arbetet med en lag har påbörjats. Men det bör inteföregripas genom ett beslut nu om vad kommitténskall komma fram till för resultat. Den närmareutformningen av en sådan lagstiftning och vilkarättsverkningar som skall knytas till den börutredas. Frågan är om utredningen skall leda framtill ett registrerat partnerskap eller om man, somjag personligen hoppas, skall komma fram till lika gärna kan låta de homosexuella gå inunder den vanliga äktenskapslagstiftningen,eventuellt med undantag för adoption av barn.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 48 ():Herr talman! Jag vill inledningsvis beröra fråganom registrerat partnerskap. När det gällerregistrerat partnerskap för homosexuella harsocialstyrelsen i skrivelse till regeringen den 18 juni1990 föreslagit en lagstiftning om ett sådantpartnerskap byggd på den danska lagen.Vid ärendets beredning inom harsåväl jurister som andra handläggare kommit framtill den uppfattningen att förslaget behöver utredasytterligare. Regeringen har därför den 10 januari1991 beslutat tillkalla en parlamentarisk kommittémed uppgift att överväga en lagstiftning omregistrerat partnerskap. Ledamöter i kommittén ärutsedda. Kommitténs sekreterare har börjat sittarbete. Utredningens första sammanträde är utsatttill den 3 maj.I detta ärende finns i lagutskottets betänkande enreservation och två särskilda yttranden.I det särskilda yttrandet från liberalernakonstateras först att detta partis landsmöte 1990uttalade sig för idén om införande av ett registreratpartnerskap för homosexuella. Dettakonstaterande är naturligtvis en betydelsefullupplysning till kommittén, som skall arbeta medhela frågan. Det är en positiv tillgång och en godstart för allt utredningsarbete när man från börjanvet att det finns partigrupper i som stårbakom en kommande reform.Folkpartiet liberalerna förutsätter vidare attutredningen fullföljs och kan verka för att fråganom registrerat partnerskap blir skyndsamtbehandlad. Jag vågar nog påstå att kommitténssammansättning är en god garanti för attutredningsuppdraget skall fullföljas.Även ledamot redovisar i sittsärskilda yttrande en positiv uppfattning i självasakfrågan och utgår ifrån att kommittén skall arbetaskyndsamt. Ja, kommitténs tidplan är att arbetetskall vara avslutat senast . Skulledet visa sig möjligt att lämna betänkandet tidigareär jag övertygad om att ingen ledamot iutredningskommittén motsätter sig detta.Den partigrupp som för dagen går längst vad gälleryrkanden är , som i en reservationföreslår ett principbeslut om registreratpartnerskap, helst . Vidare vill man attregeringen skall lägga fram förslag till ensådan lagstiftning. Sedan får den parlamentariskakommittén arbeta utifrån det faktum att det finns ettprincipbeslut i frågan.Det hela låter bestickande. Men jag anser att det idetta ärende inte är möjligt med en sådanbeslutsprocess, främst av det skälet att frågan är avden karaktären att det är angeläget att uppnå en såstor majoritet som möjligt i när detdefinitiva beslutet skall fattas. Jag tror inte attriksdagens ledamöter är beredda att fatta beslut ifrågan förrän det finns ett ordentligtbeslutsunderlag. Därför är det klokast att förstutreda och att därefter besluta.Vid den socialdemokratiska partikongressen förraåret fattades ett positvt beslut i sakfrågan. Detuttalades också att den här frågan bör handläggasskyndsamt. Företrädare för olika partigrupper härhar gjort klara deklarationer i sakfrågan, varför detsynes föreligga goda förutsättningar för att uppnåen bred samling när besluten skall fattas.Herr talman! Jag yrkar avslag på reservation nr 6.I reservation nr 1 behandlas frågan om obligatoriskmedling. Till grund för reservationen ligger encentermotion, i vilken föreslås att obligatoriskmedling återinförs för människor som är på väg attskiljas och när det finns barn i familjen.Som talesman för utskottet glädjer jag mig åt attreservanterna inte instämmer i motionens krav. Istället förordar de en fortsatt utbyggnad av denfrivilliga familjerådgivningen.Därmed är vi inom utskottet ense om dengrundläggande uppfattningen: Frivilligheten är enavgörande förutsättning för att familjerådgivningenskall kunna nå goda resultat. Det måste hosparterna finnas en vilja till samarbete, en positivinställning till detta med att ta till sig goda råd frånen familjerådgivare.Reservanterna anser också att resurserna förupplysning och information omfamiljerådgivningen behöver öka samt att man iopinionsarbetet bör ha siktet inställt på enattitydförändring, så att människor uppleverfamiljerådgivningen som något naturligt ochvärdefullt.Jag instämmer gärna i dessa synpunkter. Men vi imajoriteten anser att det i första hand ärkommunernas uppgift att bygga ut informations-och upplysningsverksamheten. Här harkommunernas informationskontor och övrigastyrelser en stor uppgift. Vi får alla aktivera oss ikommunerna i stället för att i denna fråga rikta enhemställan till regeringen.Jag yrkar avslag på reservation nr 1.I reservationerna nr 2, 3, 4 och 5 behandlas vissafrågor om makars försäkringar, framför alltpensionsförsäkringar. Detta avsnitt har genomaktiva motionärer fått en sådan omfattning att enutomstående läsare lätt kan få den uppfattningenatt hela betänkandet handlar om pensioner. Men ilagutskottets aktuella betänkande behandlasäktenskapsbalken.Denna stora balk innehåller bl.a. regler föringående av äktenskap samt för vad parterna har attiaktta när ett äktenskap skall upplösas. Bl.a.handlar det om hur egendom och tillgångar skallfördelas.Reservanterna nöjer sig inte med gällandelagstiftning utan vill ha helt nya regler på vissaavsnitt -- allt mot bakgrund av deras intresse för hurolika pensionsförsäkringar skall kunna fördelasmellan makarna.Reservanterna tycks inte lita på vare sig kärlekeneller gällande lagstiftning när två självständigaindivider ingår äktenskap. Ingen av dessa faktorerär tydligen enligt reservanternas uppfattning entillräcklig garanti för en riktig hanteringbeträffande den ekonomiska faktor som heterpensionsförsäkring. Reservanterna vill att makarnalångt i förväg skall kunna avtala om hur en redantecknad pensionsförsäkring, eller en kommandenytecknad sådan försäkring, skall fördelas, därestäktenskapet skulle kommaatt upplösas -- detta trots att äktenskapsbalkeninnehåller regler om hur två makar under pågåendeäktenskap kan omfördela pensionsrättighetergenom bodelning.Reservanterna försöker tydligen till varje prisuppnå en ändring av lagen i stället för att söka enlösning genom ett enklare förfarande. I samrådmed försäkringsbolaget kunde nämligen enpensionsförsäkring nytecknas för den av makarnasom saknar en sådan. Även om det för närvarandeär så, att det är fler män än kvinnor som har enpensionsförsäkring, kommer det relativt snart attske en utjämning. Statistiken visar att de flestapensionsförsäkringarna hartecknats av kvinnor. Både urjämställdhetssynpunkt och från ett ekonomisktperspektiv är detta att betrakta som en storframgång.Utskottets majoritet anser att det inte föreligger ettsärskilt stort behov av den lagändring somreservanterna föreslår. Dessutom är en radnackdelar förbundna med ett avtal. Båda makarnamåste vara överens. Ett avtal förutsätter storaktivitet och goda kunskaper om lagens innehåll.Troligen blir det en mycket begränsad krets avfamiljer som kan komma att utnyttja enavtalsmöjlighet. Även försäkringstekniska faktorerutgör hinder. En redan tecknad pensionsförsäkringkan inte alltid delas upp på två personer.I reservation nr 4 finns det förslag om att det totalapensionsskyddet skall beaktas vid bodelning.Reservanterna vill att även rätten till egen pensioni form av allmän pension eller avtalspension skallbeaktas vid en bodelning.Pensionsberedningen har i sitt slutbetänkande, somavlämnades , ställt sig avvisande till ettsystem som innebär likadelning mellan makar avden ATP som de har intjänat under äktenskapet.Beredningen väcker i stället tanken på en utvidningav den jämkningsregel som finns i 10 kap. 3 § tredjestycket . Pensionsberedningensförslag är föremål för beredninginom regeringskansliet.Utskottets majoritet anser att det, i avvaktan påresultatet av regeringens överväganden, inte finnsnågon anledning att nu förorda någon förändring iäktenskapsbalkens bodelningsregler. Det är hellerinte motiverat att nu begära en särskild utredning,som reservanterna föreslår.Utan att på något sätt föregripa resultatet avpågående beredningsarbete vill jag ändå säga attjag anser det vara angeläget att återge en del av vadutskottet skriver i sitt betänkande om den egnaallmänna pensionen och om avtalspension:''Rätten till egen pension i form av allmän pensioneller avtalspension är en sådan rättighet som i regelinte kan överlåtas och att den därför i likhet medandra sådana rättigheter -- enligt vad som längegällt inom äktenskapsrätten -- undantas frånbodelning. En förändring i detta avseende skulleinnebära att man frångick en grundläggandeprincip på området. ''Herr talman! Så några ord om reservation nr 5, därreservanterna tar upp frågan omförmånstagarförordnande i försäkringen.Reservanterna vill åstadkomma en öppning här. Devill att beloppet skall bli enskild egendom. Minspontana reflexion när jag lyssnar tillreservanternas argument är att viss egendom, ellervissa belopp, tydligen alltid skall följamedlemmarna inom en familj eller släkt, oavsettvem vederbörande är gift med.Jag frågar: Varför kan inte i stället de mottagandemakarna själva få avgöra hur den tillfördaegendomen eller det tillförda beloppet skalldisponeras? Ett sådant system vore merademokratiskt och jämlikt.Herr talman! Jag yrkar avslag på reservationerna 2,3, 4 och 5 samt bifall till utskottets hemställan.Allra sist vänder jag mig till CharlotteCederschiöld. I många debatter har hon, precis somhon gör , dömt ut socialdemokraternasfamiljepolitik över huvud taget. Hon säger attsocialdemokraternas politik är negativ, attsocialdemokraternas politik missgynnar kvinnorna,att dessa omyndigförklaras liksom föräldrar osv.Socialdemokratisk politik leder till passivitet, sägsdet också.Men, , den härdebattekniken imponerar inte längre på oss. Jagskulle i stället vilja höra familjepolitik för oss, såatt vi får veta vad den innehåller. Sedan skall vi inågot annat sammanhang presentera innehållet isocialdemokratisk politik.Anf. 49 () replik:Herr talman! Ett motiv för närdet gäller att skjuta på beslutet om registreratpartnerskap för homosexuella är, som han säger, attdet är angeläget att uppnå så stor majoritet sommöjligt i . Men jag tror nog att LennartAndersson är litet väl optimistisk på den punkten.Det finns inte särskilt mycket somtyder på att dagens betryggande riksdagsmajoritethär någonsin får komma till uttryck. Det är ju val ihöst. Och som sagt, det finns dess värre inte mycketsom tyder på att nuvarande majoritet i riksdagenblir större efter höstens val.Jag påpekade i mitt anförande -- och jag står fastvid vad jag har sagt, även om det bara rör sig om ettantagande -- att den allmänna opinionen ligger föreriksdagen och lagskrivningen i det här fallet. Jagkan naturligtvis inte bevisa det. Det har ju integjorts särskilt många undersökningar i detsammanhanget. Men jag tror faktiskt ändå att detförhåller sig på det sätt som jag här har sagt. Dettasamt de homosexuellas egen önskan om att ettprincipbeslut skall fattas i det här fallet tycker jagtalar för att det är läge att fatta ett sådant beslut häri dag.Anf. 50 () replik:Herr talman! Jag skall bara något kommenteraLennart synpunkter påreservationerna 1 och 5. Reservation 1 har rubrikenObligatorisk medling. Som riktigt påpekade har vi reservanterna inteföljt upp motionen i den delen. Bakgrunden tillreservationen är att vi tycker att familjesplittringenmåste betraktas som en allvarlig samhällsfråga.Familjesplittring leder ju till sociala, ekonomiskaoch mänskliga problem -- särskilt gäller det barnen.Vi reservanter, ser ser liksom motionärerna medoro på utvecklingen i det här fallet.Även om det är kommunerna som har ansvaret förfamiljerådgivningen är det här, LennartAndersson, en övergripande samhällsfråga. Jaganser att det är helt på sin plats -- ja, det ärverkligen erforderligt -- att genom etttillkännagivande till regeringen pekar på att det ärnödvändigt att göra satsningar för att i störreutsträckning hjälpa människor som befinner sig ieller som är på väg in i en konfliktsituation.Skillnaden vad gäller de slutsatser som dras är välnärmast att vi reservanter tycker att skallvara aktiv här och göra ett uttalande i stället för att,som majoriteten vill, helt enkelt avslå motionen.Jag tänkte att jag också skulle hinna med att ta uppfrågan om förmånstagarförordnande om enskildegendom när det gäller försäkringar. Det är svårtför mig att förstå motståndet här. I praktiken är detfråga om huruvida egendom som barn har fått avsina föräldrar skall vara enskild egendom eller omden skall vara giftorättsgods som makarna alltsåskall dela med sig i händelse av skilsmässa. Det ärallmänt accepterat att man i testamente till sitt barneller annan arvinge skall få lämna egendom somenskild egendom. Likaså kan man göra det i frågaom gåva. Det som har tagitupp i en motion tycker vi är konsekvent, nämligenatt man även skall kunna få göra det när det gällerförsäkringar. Jag skulle vilja frågautskottsmajoriteten: Vilka är det man vill skyddadå man avvisar detta? Jag kan själv bara svara påfrågan. Om jag tecknar försäkring och har minabarn som förmånstagare genom förordnande, utanatt det blir enskild egendom så är de enda som jag''skyddar'' mina eventuella sonhustrur ochsvärsöner. Jag ''skyddar'' dem när de och mina barnskiljs. Det är då ''skyddet'' uppstår. Men vi måsteväl inse att det är rimligt att föräldrar har rätt att barn ett ekonomiskt stöd så att dessa inte vidskilsmässa behöver drabbas av att dela med sig detsom de har fått av sina föräldrar.Mot den bakgrunden har vi stött detta krav ,liksom vi gjorde .