prot · GF0942 · 1991-12-10 00:00:00 — Det är en orimlighet.Jag säger i slutet av mitt svar att vi har kontroll överde svenska biståndsmedlen. Dem har alltså inteKaunda stoppat i egen ficka. Detta påstår vi. Är detnågon som påstår något annat, får han göra skäl förde påståendena.Säg inte heller, , att det på UD skullefinnas någon ljum attityd till korruption. Det gördet inte. Korruption existerar -- jag tror faktiskt attdet existerar också i vårt samhälle -- men vi haringen ljum inställning till det. Den kan vara svår attfå tag på och komma åt, men i den mån vi får denbelagd och bevisad sitter vi inte ljumma elleroengagerade. Var övertygad om det!Låt mig än en gång få säga att jag tycker att vi nuskall se positivt på den nye presidenten . har han visat frejdiga takter.Jag kan väl också berätta för attpresident kommer till någon gångunder sommaren nästa år.Anf. 67 (nyd):Herr talman! Jag får väl tills vidare nöja mig medatt det kommer att bli en utredning och att man såatt säga har detta på näthinnan både i ochpå vårt biståndskontor och vår ambassad där nere.Skulle det visa sig att det är fråga om en sådansoppa som man kan befara, har jag alltså AlfSvenssons ord på att kommer att reagera.Jag tackar för det.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1991/92:240 omstudiemedelsnämnderna m.m.Anf. 68 Utbildningsminister ():Herr talman! Låt mig först tacka förtillmötesgåendet att lägga om tidsschemat så att detpassar också mina önskemål.Lena har frågat mig vilka motiv regeringenhar för att föreslå att samtligastudiemedelsnämnder ochvuxenutbildningsnämnder avskaffas.Regeringen har beslutatföreslå att anta bl.a. förslag om attnuvarande studiemedelsnämnder ochvuxenutbildningsnämnder läggs ned och därmedupphör som självständiga myndigheter fr.o.m. den1 (prop. 1991/92:76). Propositionenkommer att överlämnas till . Ipropositionen lämnar jag en ingående redovisningför skälen för mitt förslag. Här vill jag nämna atthuvudskälet är att den nuvarande ordningen, sominnebär att ansvaret regionalt är splittrat på 30självständiga myndigheter, försvårar möjligheternatill helhetslösningar och en mer flexibelresursanvändning och därigenom motverkarbesparingar och rationaliseringar inom denoffentliga sektorn.Förutsättningarna för att genomföra angelägnaförändringar av studiestödssystemet blir bättre medden mer rationella organisation inomstudiestödsområdet som föreslås i propositionen.Anf. 69 ():Herr talman! Jag tackar för svaret, men jag måstesäga att det var ett av de våldsammaste angrepp jaghar sett på studiestödsorganisationen, på desspersonal och ytterst på myndigheten och dessstyrelse.CSN har fått utmärkelsen ''kronan på verket''just på grund av en rationell handläggning och enmycket god service. Om man i organisationen hadeupplevt att nämnderna skulle ''försvåramöjligheterna till helhetslösningar och en merflexibel resursanvändning'' hade man naturligtvissagt det. Skälet är ett annat, nämligen attregeringen vill skära ner stöden, men då tycker jagatt regeringen skall säga det.Det kan väl inte vara så att mellan 20 000 och 25 000beslutsärenden medvetet läggs över från ca 240förtroendevalda till s.k. byråkrater.Jag måste säga att det är en underlig ärendeordningatt ge sig på administration och organisation innanman har bestämt sig för hur stöden skall varautformade. Det är inte många dagar sedan jag i denhär kammaren fick svar på en fråga om just denframtida utformningen av våra studiestöd. Dethade väl varit lämpligt att vi hade fått ta ställningtill den frågan först. Jag måste än en gång fråga:Skulle det inte vara lämpligt att bestämma sig förhur stöden skall se ut innan man beslutar omorganisationen?Anf. 70 Utbildningsminister ():Herr talman! Svaret på den frågan är nej. Vi börjarmed att tillse att organisationen är rationell, att denhar förutsättningar att utarbeta de förslag som fråntid till annan kan vara aktuella, och sedan överlåtervi till organisationen att efter det att regeringen ochriksdagen har fattat beslut genomföra dessa. Manbörjar alltså med att tillse att organisationen fyllermåttet.Låt mig dessutom, herr talman, understryka attLena naturligtvis vantolkar regeringensförslag när hon hävdar att det faktum att viavvecklar myndigheterna på den regionala nivånskulle vara ett angrepp på dessa myndigheterspersonal. Vad detta är frågan om äratt ge den myndighet i vilken själv ärstyrelseledamot det totala ansvaret för att utformaden rationellaste möjliga organisation som kantillskapas för att hantera de studiestödsbelopp somstaten har anledning att ställa till de studerandesförfogande. Konstigare än så är det inte.Anf. 71 ():Herr talman! Då menar alltså statsrådet att det ärrationellt att lägga ytterligare mellan 20 000 och25 000 beslutsärenden på våra tjänstemän och heltavskaffa det inflytande som löntagare, studenteroch andra samhällsföreträdare har överfördelningen av pengar? Det handlar ju i det fallsom gäller vuxenutbildningsnämnderna om envuxenutbildningsavgift, som man gemensamt hartagit ansvaret för att avsätta för just vuxenstudier.Det skall alltså inte längre finnas någotdemokratiskt inflytande över fördelningen av depengarna. Inte heller skall studenterna ellerstuderandehälsovården ha något inflytande övermeritvärderingsprövning och annat.Jag måste säga att det är en underlig väg att gå. Jagtrodde att det var vi som politiskt bestämde hurstöden skulle se ut och att vi därefter formade enorganisation som var bra. Jag har heller inte hörtnågon kritisera nämnderna för att de skulleförsvåra en rationell hantering. Det var verkligenen överraskning. Jag menar att det är rimligt att vifår möjlighet att diskutera stödens utformning.Men det kanske inte utbildningsministern vill?Anf. 72 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag diskuterar gärna stödensutformning, men har frågat mig omstudiemedelsorganisationen, och då väljer jag ienlighet med reglerna för taledebatterna att hållamig till detta ämne.Låt mig därtill, herr talman, tillägga att jag har detstörsta förtroende för att och hennesparlamentariskt tillsatta styrelsekolleger i CSN kanforma en organisation som väl tillgodoser såväleffektivitets- som demokratikravet.Anf. 73 ():Herr talman! Jag har stort förtroende för denstyrelse jag är med i, men inte kommer vi att sittaoch handlägga mellan 20 000 och 25 000 enskildaärenden, utan det är andra förtroendevalda somhar lokal förankring och som är utsedda av sinakamrater som har skött den sysslan.Det kan väl inte vara besparingsskäl som liggerbakom detta eller några illvilliga angrepp på justvuxenstudiestödet? Det är nämligen den diskussionsom förekommer ute, och det är detta manmisstänker. Jag kan nämna att genom att avskaffanämnderna spar man 1,5 milj.kr. Är det rimligt attta en stor diskussion om inflytandefrågor,demokrati och byråkratisering för 1,5 milj.kr.?Anf. 74 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag tror inte att riktigtförstår vad som är innebörden i regeringens förslag.Vi vill i stället för att upprätthålla 31 myndigheterpå studiestödsområdet skapa en med det samladeansvaret för organisation och ärendehanteringinom studiestödssystemet. Det är korrekt av LenaÖhrsvik att misstänka att det ligger besparingsskälbakom det förslaget. Vi tror nämligen att det ärviktigt och riktigt att spara så långt det bara går påden statliga administrationen för att därmed hapengar över att ge till de studerande, som den härorganisationen faktiskt är till för att tjäna.Anf. 75 ():Herr talman! Jag måste ändå få höra hur man hartänkt sig att lösa inflytandefrågorna. Vem skall tahand om de skälighetsbedömningar det handlar omvid fördelningen av vuxenstudiestöd, vidmeritvärderingsprövning, vid omprövningsärendeni studiemedelsbeslut, osv.? Detta är ärenden som ärganska knepiga och som vi nu har förtroendevaldamed goda kunskaper och lokal förankring sombeslutar i. Hur skall man kunna hantera det påbyråkratsidan?Anf. 76 Utbildningsminister ():Herr talman! I dessa och andra frågor får LenaÖhrsvik hålla sig till dess propositionen ärpresenterad för riksdagen.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1991/92:259 omlärarutbildningenAnf. 77 Utbildningsminister ():Herr talman! I regeringsförklaringen harregeringen deklarerat att en ny parallelllärarutbildning för lärare i skallinföras. har ställt frågan var iutbildningssamhället det finns krav på återgång tillämneslärarutbildning och vilka behov den skalltillfredsställa.Jag är frestad att först ställa en motfråga. Vilketsvar anser att hon fick när honställde frågan till utbildningssamhället om attavskaffa ämneslärarutbildningen? Jag vill påminnaom att det inte var något entydigt svar hon möjligenfick. Och varför för övrigt bara frågautbildningssamhället?Jag tror att det är bra om vi kan erbjuda olika vägartill läraryrket. Det är bra med varierandelärarutbildningar, så att vi får lärare med olikakompetenser -- både breda och djupa. Vi har ju nuen varierad lärarkår, och jag tycker för min del attdet vore en stor nackdel om vi skullestöpa alla lärare i samma form.Syftet med den parallella lärarutbildningen är attsärskilt värna om de djupa ämneskunskaperna. Detär svårt att förstå att någon kan invända mot att gede lärarkandidater som så önskar möjligheter atttillgodose sina önskemål om sådana kunskaper.Eller, för att faktiskt ställa en motfråga till fruHjelm-Wallén, hur motiverar man ett motstånd motatt låta en blivande lärare lära sig mera?Anf. 78 ():Herr talman! Jag noterar att i svaret på min frågabehöver Per ställa tre motfrågor. Detkanske visar hur detta ärende ligger till idepartementet.När jag var utbildningsminister och var med ochreformerade lärarutbildningen var det fråga om ettlångvarigt utredningsarbete, där hela skolsamhälletkunde göra sig hört och verkligen också gjorde det,eftersom det förekom en omfattande debatt innanvi fattade beslutet.Nu vill Per skynda fram och inte ens sättasig in i hur lärarutbildningen fungerar . Hansäger att alla stöps i samma form, men det är intesant. Mitt första råd till Per är att ministernbör ta och lära sig något om hur det faktisktfungerar inom dagens lärarutbildning.Visst är det bra om människor vill fördjupa sigytterligare. Men det går ju i så fall att bygga på. Detär inte nödvändigt med en parallell utbildning. Omman redan innan den första kullen har kommit utbörjar tala om parallell utbildning, ifrågasätter manju hela den nya lärarutbildningen, och det tyckerjag är klåfingrigt. De som kommer ut bör enligtmin uppfattning få visa vad de går för och tas emotpositivt ute i skolsamhället.Skälen för att återinföra ämneslärarutbildningenkan inte ha sin grund i erfarenhet av nuvarandegrundskollärarutbildning, och de kan heller inte hasin grund i skolans behov. Det tycks mig i ställetvara fråga om gamla traditionella moderataargument mot denna utbildning. Det är ettnattståndet motstånd mot den lärarutbildning somnu fungerar, och jag tycker att det är ett mycketuselt sätt att möta de nya lärarna, när de nu börjarkomma ut i december.Anf. 79 Utbildningsminister ():Herr talman! Låt mig först understryka vad som ärviktigt att minnas, nämligen att det förslagregeringen kommer att framlägga ger båda typernaav lärare möjlighet att konkurrera på lika villkor.Jag tycker att detta är en av de mest fascinerandemöjligheter att tillse att olika lärarkategorier fårchans att verka i skolan parallellt med varandra.Regeringens utgångspunkt är att detta är bra. LenaHjelm-Walléns utgångspunkt är att detta ärförkastligt. Jag förstår uppriktigt sagt inte hur mankan vara så rädd för att låta andra möjligheter attbli lärare öppnas för lärarkandidater som har andraönskemål och andra behov.Lena säger att det inte finns någonefterfrågan på detta ute i skolorna. Utan att vararespektlös, herr talman, måste jag säga att jagundrar om har varitute i en skola om hon kan säga att det inte finnsnågon efterfrågan på djupare ämneskunskaper.Sanningen är, att med den lärarutbildning somLena nu vill tvinga alla lärare att gåigenom, kommer det att vara möjligt att beträdakatedern och undervisa barn och ungdomar medblott 20 poäng ämneskunskaper i bagaget. Dennaregerings utgångspunkt är att det är bra att erbjudaett djupare ämneskunnande för de lärarkandidatersom är beredda och intresserade av att satsa pådetta.Lena säger att den nyalärarutbildning som vi nu introducerar endast ärnågot slags restpost från gammalt moderattänkande på utbildningsområdet. Om manbetraktar en känsla för djupet i kunskaperna ochför behovet av att ha någonting mera än barapedagogisk färdighet och ytligare ämneskunskapersom gamla moderata önskemål står jag gärna fördetta.Anf. 80 ():Herr talman! Jag kan berätta för Per att jagofta är ute i skolorna -- jag var det så sent som i går.Jag står verkligen för vad jag sade om behovet avden grundskollärarutbildning som äger rum,med det ämnesdjup och den bredd som finns i den,kombinerat med pedagogiska insikter ochfärdigheter. Det är oförskämt att beskriva dennuvarande lärarutbildningen och den uppskattningav denna utbildning som de lärarstuderande kännerså som grund och dålig. Det stämmer inte medverkligheten. Jag tycker att Per skall börjamed att sätta sig in i hur den faktiskt fungerar.Vad jag vill slå vakt om är ämneskunskaperna ochden pedagogiska insikten, dvs. Det räcker då inte med vissaakademiska kurser och något litet pedagogisktpåhäng, som Per tydligen tänker sig.Anf. 81 Utbildningsminister ():Herr talman! Men det är ju ändå så, , att man med den nygamla lärarutbildningenhar rätt att undervisa högstadieelever med blott 20poäng ämneskunnande. Jag tycker -- det skall jaggärna deklarera -- att detta är för ytligt. Jagaccepterar att andra kan tycka att detta är entillräcklig utbildning, men endast underförutsättning att jag får gå de lärarkandidater tillmötes som söker någonting djupare inom ramen fören vanlig lärarutbildning än blott detta. Det ärdärför regeringen introducerar den alternativamöjligheten att bli lärare.Vi borde vara tacksamma, i stället för att varagnatiga, gentemot möjligheter att öppna skolan förandra än dem som har bestämt sigför att gå in på en regelrätt lärarbana. Alldelesbortsett från att jag tror att den nyalärarutbildningen kommer att innebära kvalitativaförstärkningar för skolan, tror jag att den kommeratt förmå att attrahera ungdomar som annars skullegå läraryrket förbi, av det enkla skälet att de här fårmöjlighet att välja något senare i livet.Anf. 82 ():Herr talman! Det viktigaste med lärargärningen ärju att man har en kompetens i sin yrkesroll, och dåräcker det inte med en och annan akademisk kursoch sedan något pedagogiskt ytterligare på det.Utvecklingen har ju visat, att vad man behöver ärden här sammanflätade, sammanhållnautbildningen, där ämneskunskaper, pedagogiskainsikter och färdigheter samt metodik flätas in ivarandra, så att det blir en yrkeskompetens. Det ärden jag vill slå vakt om. Behöver någonting i detfördjupas, låt oss diskutera det då, men för detbehöver man inte ifrågasätta hela denna modell.Det är det Per gör, och det är det som delärarstuderande och folk ute på fältet nu är såoroliga för.Anf. 83 Utbildningsminister ():Herr talman! måtte inte halyssnat på vad jag sade. Den lärarutbildning somhon och uppenbarligen de lärarstuderande som honträffar vill ha kvar kommer att vara kvar, precis somden är, eller kanske med förbättringar vad det lider.Det kommer vi att diskutera åtskilligt i dennakammare framöver.Vad regeringen säger är: Låt oss introduceraytterligare ett sätt att bli lärare, som förvisso inteskall beskrivas som några hoprafsade akademiskakurser med en och annan snutt av pedagogisk natur,utan som handlar om djupa akademiska kunskaperi ämnena, förenade med omfattande pedagogiskoch metodisk komplettering till dessa kunskaper.Jag kan inte förstå, herr talman, varför man skullebli en sämre lärare bara därför att man tar till sigämnes- och pedagogikkunnandet på detta sätt änom man gör det på det sätt som . 84 ():Herr talman! Det oroar mig verkligen att PerUnckel inte förstår skillnaden. Det viktigaste iyrkeskompetensen är att läraren kan såväl sittämne som att lära ut. Det har man nu hittat enmycket god modell för, som lärarstuderande ärpositiva till, som lärarutbildarna har lärt sig attuppskatta mer och mer och som efterfrågas ute påfältet. När detta sätts i fråga innebär det också attdet skapas en mycket stor oro. Jag tycker att det ärklåfingrigt att, precis samma höst som den förstakullen går ut, ifrågasätta hela den grund som derasyrkeskunnande står på. Det är det Per gör,även om han inte tycks förstå det själv.Anf. 85 Utbildningsminister ():Herr talman! beskriver vadhon tycker är villkoren för den goda läraren. Får jaggöra detsamma: Den goda läraren är den läraresom kan sitt ämne.Anf. 86 ():Herr talman! Det är självklart -- eftersom jag ärlärare håller jag helt och hållet med om detta. MenPer tycks tala om någon sortstvåämneslärare. Jag vet att verkligheten i skolan ärden, att man undervisar i dessa två ämnen plusdiverse ytterligare ämnen som man inte har lästnågonting alls om. Då faller resonemanget om demsom har bara 20 poäng i något ämne platt, därföratt verkligheten är att dessa lärare då får undervisai ämnen som de inte har några kunskaper alls i. Jagtycker att vi skall undvika den situationen, ochframför allt att vi skall respektera lärarkunnandet.Anf. 87 Utbildningsminister ():Herr talman! Vem i hela friden har sagt att de nyalärarna skall undervisa i ämnen som de inte ärutbildade i? Vem har sagt att man skall vara bundenvid tvåämnesutbildningar? I brist på argument,herr talman, börjar nu en egen lärarutbildning, som honpådyvlar mig och sedan för kampen mot. Möjligenskulle denna debatt vinna på att fortsätta närregeringens proposition har presenterats nästa år.Anf. 88 ():Herr talman! Det är Per som har startathela den här debatten genom att ifrågasätta detnuvarande. Om han säger, att trots att lärarna baraskall ha ett par ämnen skall de ändå ha ett djup isina kunskaper -- jag antar att han inte tänker sighur lång lärarutbildning som helst -- blirkonsekvenserna de som jag säger. Om man vetnågonting om hur skolsamhället fungerar inser manatt lärare med utbildning i få ämnen kommer att få''kvacka'' i ämnen som de över huvud taget inte harläst. Det är en skolrealitet som jag beklagar att PerUnckel inte känner till.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1991/92:263 om studenternasbostadssituationAnf. 89 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat migvilka aktiva åtgärder regeringen avser att vidta föratt förbättra bostadssituationen för studenterna.Frågan om bostäder för såväl svenska studentersom utländska gäststuderande behandlades här iriksdagen så sent som . Det konstateradesdå att det inte finns någon anledning att överge dennuvarande ordningen, som innebär attbostadsförsörjningen för alla i en kommun är enangelägenhet för kommunen. Detta ansvaromfattar också bostäder för högskolans studerandeoch forskare.Enligt min mening är bostadssituationen förstudenterna inte tillfredsställande på flerahögskoleorter; på vissa orter kan rent av enutbyggnad av högskoleverksamheten äventyras.I förslag till lokalisering av den kommandeutbyggnaden av antalet platser i högskolan är detinte orimligt att lägga stor vikt vid berördakommuners dokumenterade vilja att lösastudenternas bostadsfråga.Eftersom många kommuner anmält stort intresseför en fortsatt utbyggnad av ''sin'' högskola blir mittsvar att behovet av bostäder för de studerandemåste beaktas av de berörda kommunerna.Anf. 90 ():Herr talman! Jag ber att få tackautbildningsministern för svaret.Hösten 1989 ställde jag samma fråga tillbostadsminister i den dåvarandesocialdemokratiska regeringen. Förenadestudentkårer hade då slagit larm om den besvärligabostadssituationen. Många studenter hade mycketprimitiva och besvärliga bostadsförhållanden. tvingades tacka nej till erhållen utbildningsplatsför att de ej kunde ordna bostadsfrågan. Mångaavstod från att söka en viss utbildning för att devisste om svårigheterna att få tag i någon bostad påstudieorten.Hösten 1990 diskuterades på nytt studenternasbostadsfråga i en interpellationsdebatt i dennakammare, vilket utbildningsministern tydligenhänvisar till i svaret.Hösten 1991 har Förenade studentkårerånyo aktualiserat frågan; bostadsproblemen finnskvar.Även om utbildningsministern har fått ärvaproblemen och inte kan lastas för den nuvarandesituationen är det absolut nödvändigt att han tar tagi problemen med stor skyndsamhet, annars kansituationen ytterligare förvärras.Innevarande termin tillkom 5 000 nyautbildningsplatser. Nästa termin tillkommer 2 000,och för /93 kan ytterligare 3 000 platserväntas tillkomma. Eftersom arbetsmarknadslägetför nyutexaminerade akademiker är kärvt stannarmånga kvar och studerar ytterligare någon termin.Utbudet av studentbostäder blir därför lågt.Jag delar utbildningsministerns uppfattning att detär kommunerna som har huvudansvaret förbostadsförsörjningen. Jag är övertygad om attkommunerna på högskole- och universitetsorternakänner sitt ansvar, men jag tror att man ute ikommunerna ofta känner osäkerhet över hurmycket man vågar satsa på nya studentbostäder.Därför vill jag fråga: Är utbildningsministernberedd att i nära samförstånd och i samarbete medberörda kommuner göra en mera långsiktigbedömning av behovet av studentbostäder?Anf. 91 Utbildningsminister ():Herr talman! Frågan om bostadsförsörjningen ärju, som har sagts, ingenting som staten kan eller böröverta ansvaret för. I undertonen i mitt svar liggeratt jag förutsätter att de kommuner som är såpåtagligt intresserade av att attrahera nya statligahögre utbildningsplatser också inser att självavillkoret för att sådana skall kunna tilldelas på ettmeningsfullt sätt är att studenterna har tak överhuvudet.Redan i detta påpekande, nämligen attkommunerna har anledning att inse vad derasansvar är när de ber staten om nyautbildningsplatser, ligger en mycket klar signal tilllandets kommunalmän att de bör inse att de har ettansvar för studenternas välbefinnande i dettahänseende.Som en andra underton i mitt svar ligger att vifrån sida kommer attnoga följa hur kommunerna faktiskt lever upp tilldetta ansvar och låta den analysen påverka derekommendationer som vi i platshänseendekommer att lämna till riksdagen.Anf. 92 ():Herr talman! Jag vill ta upp ytterligare en frågasom utbildningsministern berör i sitt svar, och detär de utländska gäststuderandes problem.Erasmus-projektet kommer i gång på /93, och det innebär en kraftigt ökadström av gäststuderande till vårt land. Det är ävenen stark strävan från utbildningsministern, om jaghar förstått honom rätt, att öka studerandeutbytet.Jag delar hans uppfattning att det är viktigt att ökade internationella kontakterna med andrahögskolor och universitet.Med denna brist, som jag har omnämnt och som vitydligen är överens om finns, kan det bli svårt att taemot gäststudenter, och jag vill då ställa enkompletterande fråga: Vilka möjligheter bedömerutbildningsministern att har att ta emot ettökat antal gäststuderande?Anf. 93 Utbildningsminister ():Herr talman! I början av Erasmus-programmet ärdet trots allt begränsade mängder studenter somSverige har anledning att bereda denna typ avbostäder. Men man behöver inte blicka många årframåt för att inse, och hoppas på, att den härvolymen skall vara oändligt mycket större än vadden kommer att vara den närmaste tiden.Mitt svar på frågan om de prövningar som vi dåkommer att ställas inför är egentligen detsammasom tidigare, nämligen att de universitet ochkommuner som är intresserade av detinternationella utbyte som inbjuder tillhar anledning att mycket noga se om sitt hus.Jag tror också att det kommer att finnas skäl att i debostadsområden som särskilt tillhandahålls förstudenter införa system varigenom studenter somåker ut för att studera i andra länder -- det är denandra sidan av Erasmus-programmet -- får lämnasina bostäder till uthyrning till de studenter somkommer till vårt land i deras ställe.Anf. 94 ():Herr talman! Jag tror att utbildningsministern ochjag är ganska överens om att det är mycket viktigtatt vi löser de studerandes boendesituation.