prot · GF0944 · 1991-12-12 00:00:00 — De är ingenstruntfråga det handlar om, utan det handlar omsvenska medborgares grundläggande demokratiskafri- och rättigheter. Det är en grundlagsfråga. Denkan faktiskt inte dragas på det sätt som har gjort. Då måste vi naturligtvis reagera.I nio år har vi väntat på ett förslag som skulletillförsäkra svenska medborgare derasreligionfrihet. Det är otillständigt att det inte häntnågonting!Anf. 70 ():Herr talman! Förhalning är ett relativt begreppinom kyrkan där man arbetar med skapelsen ochevigheten. som har gått sedansenaste behandlingen av frågan har faktiskt heladen rikskyrkliga verksamheten omstruktureratsoch omorganiserats. Förutsättningarna är, som jagsade i mitt anförande , heltannorlunda för kyrkan för att i ett bevarat sambandeller i ett förändra samband sköta sig mersjälvständigt. I det långa perspektiv som man måstese frågan om relationen mellan stat och kyrkamenar jag att det har hänt oerhört mycketunder senare år.I den argumentering som för villhon reducera frågan till en enkel valprocedur därman säger ja eller nej till någonting. Det ställer jaginte upp på. Jag gläder mig åt att alla andraföreträdare för partier som jag har haft att göramed i den här frågan tycker att man måsteeftersträva största möjliga enighet när man fattarett så genomgripande beslut som detta.En förklaring till det som kallarför förhalning är att vi har haft en utredning om dopoch kyrkotillhörighet, där det fanns ett förslag somdelvis skulle ha kunnat lösa frågan om relationenmellan stat och kyrka men det visade sig att och svenska folket i stort sett är delade i tvåungefär lika stora delar med två olikauppfattningar. Då skall man inte driva frågan ochlåta av befolkningen rösta ner 49 %.Anf. 71 ():Herr talman! försöker baka ihopfrågan om medlemskap för utlänningar som blirsvenska medborgare med hela omstruktureringenav kyrkan. Det är inte samma fråga.Jag skulle vilja ha ett klart och rakt svar från GöranÅstrand om han verkligen tycker att vi ifortsättningen till skalltvångsansluta utlänningar som blivit svenskamedborgare, trots att detta tillhör en annan kyrka.Det är faktiskt vad som händer i dag.Anf. 72 ():Herr talman! jag vill stryka under det GöranÅstrand sade, att det har skett och sker fortlöpandeomfattande och successiva reformer. Jag villpoängtera det jag sade i mitt anförande tidigare,nämligen att vi även om en liten stundkommer att fatta beslut som innebär fortsattareformer. gäller det bl.a. att regeringen intelängre skall fastställa hur många statligt regleradeprästtjänster det skall finnas.De stora frågorna är naturligtvismedlemskapsfrågan och beskattningsrätten, mendet finns en hel del annat också. Det är viktigt attvi har klart för oss vad som verkligen är på gång ochvad som sker. Vi får också se till att vi inte ärvårdslösa i onödan med begreppen. Då man talarom kollektiv anslutning reagerar jag. Vi kan ha haftolika uppfattningar i denna kammare omkollektivanslutning till det socialdemokratiskapartiet, men det är faktiskt inte samma sak som dådet gäller bestämmelserna om medlemskap isvenska kyrkan. Jag betraktar inte det somkollektivanslutning om föräldrar anser att derasbarn skall få tillhöra en bestämd organisation. Detmå vara scouter, Unga Örnar eller svenska kyrkan.Jag tycker att det är mycket grundläggande för vårtsamhälle med föräldrarätten. Jag kallar det inte förkollektivanslutning.Jag håller helt med om att de nuvarandebestämmelserna måste ses över. Jag håller ocksåmed om att det är beklagligt attarbetet inom gått så långsamt. Detär inte bara att hoppas utan det är också mycketangeläget att reformarbetet påskyndas.Anf. 73 ():Herr talman! En likhet mellan medlemskap isvenska kyrkan och medlemskap i ett politisktparti, tidigare kollektivanslutning till SAP, är attdet i båda fallen fanns de som helt enkelt själva intevar medvetna om att de hade blivit tillhöriga enorganisation. Det finns alltså många svenskaföräldrar som inte riktigt har klart för sig att de ellerderas barn automatiskt har blivit anslutna till enreligiös organisation.När det gäller kollektivanslutningen till SAP kundeman åtminstone gå upp till expeditionen och sägaatt man inte längre ville vara med. Men när detgäller barnen har de inte en chansen till detta,eftersom det är svårt att göra dem medvetna omdenna möjlighet.Anf. 74 ():Herr talman! Jag reagerade när om föräldrarätten. Det kan just var emotföräldrarnas vilja att barnen blivit anslutna tillsvenska kyrkan. Vi har i vår familj fått uppleva det.Våra föräldrar, som tilhör olika religioner,beslutade att barnen inte skulle tillhöra någonreligion utan skulle själva få avgöra. Efter 15 årupptäckte vi att barnen var anslutna till . Det är helt i kontrast med religionsfrihetenoch med föräldrarätten att det inte ens behövsnågon viljeyttring från föräldrarnas sida för attbarnen skall bli anslutna till . 75 ():Herr talman! Jag konstaterar att jag inte får någotsvar från om han tycker att det ärrimligt att andra kyrkors medlemmar automatiskttvångsansluts till svenska kyrkan.Anf. 76 ():Herr talman! Det som tog uppkan vara tillämpligt i sådana fall där föräldrarna ärgifta och den ena av dem tillhör den svenska kyrkanmen inte den andra. Då innebär den gällandelagstiftningen att barnet automatiskt blir medlem isvenska kyrkan. Min personliga uppfattning är attden nuvarande lagstiftningen inte är rimlig. Minuppfattning är att föräldrarna naturligtvis på någotsätt måste få ge uttryck för hur de vill ha det, ombarnen skall vara medlemmar eller inte. Det äralltså ett exempel på sådant som måste ses över.Det tog upp är helt i linje medvad jag har velat föra fram här i kammaren,nämligen att man skall låta föräldrarnas viljakomma fram bättre än i dag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §).8 § Vissa sekretessfrågor m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1991/92:KU11 Vissa sekretessfrågor m.m. (prop.1991/92:3).Anf. 77 ():Herr talman! Jag yrkar bifall till vänsterpartietsmotion och till min egen meningsyttring ikonstitutionsutskottet.Anf. 78 ():Herr talman! I KU brukar vi som regel vara väldigtrestriktiva när det gäller att föra in nyasekretessbelagda områden. När vi nu flyttar framstaketet runt det sekretessbelagda området rejält såatt det även omfattar en hel del av den kyrkligaverksamheten, tycker jag att det kan vara värtnågra ord även om vi är eniga i utskottet, frånsettvänsterpartiet.Det som är nytt i den här frågan är att vi för in ettnytt begrepp som sekretessgrund, nämligen detsom vi och också regeringen i propositionen harkallat för församlingsvårdande verksamhet och somförutom ren själavård också innefattar diakoni- ochbarn- och ungdomsarbetet på det kyrkliga området.Vi gör detta därför att vi tycker att det faktiskt finnsen klar parallellitet mellan den verksamhet somsocialtjänsten utför, förutom den rentsjälavårdande verksamheten. Utvidgningen avsekretessbegreppet inom kyrkan handlar enbart omatt vissa förutom präster får en tystnadsplikt på dethär området.Parallelliteten med är någontingsom återkommer i flera fall på andra områden avvårt samhälle. Jag tror att en delprivatiseringsivrare inte är helt på det klara medden problematiken. Vi kommer frånsocialdemokratiskt håll att återkomma när detgäller sekretesskydd också på ett privat område.Jag vill betona att det är konstitutionsutskottetsavsikt att det nu sekretessbelagda området inteskall bli större än motsvarande område inomsocialtjänsten. I detta fall snävar vi alltså införslaget i propositionen, där ocksåfritidsverksamheten var med och en del andraområden som inte är sekretessbelagda inomkommunerna.Herr talman! Slutligen vill jag säga några ord ommitt särskilda yttrande. I en motion föreslås attsekretessen vid upphandling skall tas bort. Dettycker jag inte är en rimlig lösning. Jag vet att enhel del gotlänningar tycker att dennasekretessbestämmelse har fått en orimligkonsekvens, och jag tillhör dem. Många trodde attdetta problem skulle lösas när det blev en annanregering. Det har nog medfört att en del röster idenna debatt har tystnat efter regeringsskiftet. Jagvill gärna upprepa det som jag harhävdat, nämligen att den tolkning som både dennya och tidigare regeringen har gjort enligt mitttycke är orimlig. Den får till konsekvens att intebara en kommun utan ett helt län ställs utanförinformation i en för länet högst väsentlig fråga.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §. )9 § Vilande beslut om grundlagsändring, 11kap. 15 § regeringsformenFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1991/92:KU13 Vilande beslut omgrundlagsändring, 11 kap. 15 § regeringsformen(skr. 1991/92:58).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 17 §. )10 § Justitieombudsmännens redovisning av sinverksamhet till 1991/m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1991/92:KU14 Justitieombudsmännens redovisningav sin verksamhet till 1991/m.m.(redog. 1991/92:1).Anf. 79 pVONs DER ESCH (m):Herr talman! JOs ämbetsberättelse ger anledningtill vissa reflexioner.På ett seminarium för europeiskajustitieombudsmän i början på 80-taletkonstaterades uppskattande att det svenskajustitieombudsmannasystemet för att skyddamänskliga rättigheter var en fascinerande idé, somspritt sig över hela den västliga världen. SverigesJO-ämbete var en förebild.Vid en efterföljande konferens i underordförandeskap av dåvarande svenske chefs-JOslogs fast att JOs funktion skulle omfatta hjälp tillden inhemska rättsordningen för att förebyggaoavsiktliga kränkningar av bl.a.Europakonventionen för mänskliga rättigheter.Strävandena kröntes med att antog en rekommendation tillmedlemsländerna att JO ges kompetens att bl.a. tainitiativ och ge utlåtande när inhemsk lag står i stridmed konventionen. Endast dåvarandeförbundsrepubliken reserverade sig. Allaövriga, inkl. , såg inga hinder att följarekommendationen.Vad har hänt ? Det en gång sårespekterade svenska skakades av inremotsättningar och skandaler i slutet av 1980-talet.Justitieombudsmännen avlöste varandra underuppseendeväckande former.Riksdag och regering lät förstå att man inte allsuppskattade att vare sig JO, lagråd eller någonannan upplyste om när svensk lag kränkerEuropakonventionen.Tvärtom underströks i att det inte vartillfredsställande om enskilda människor gavsintrycket att de får rätt bara de går tillEuropadomstolen. Det påstods t.o.m. att denrättstradition som konventionen bygger på inte ialla avseenden är överlägsen vår.Med andra ord, trots att förpliktigade sigatt respektera konventionen, gjorde heltklart för envar att det inte var särskilt angeläget attfölja konventionen.Att ett av kriser drabbat JO--ämbete skulle vågatrotsa dessa tydliga signaler från lagstiftarna varknappast att vänta. Den nyssnämnda betydelsefullaoch på svenskt initiativ utarbetaderekommendationen från nådde aldrig ens fram till , av skäl som alltjämt är höljda i dunkel.Alltsedan krisen på ämbetet har JO följaktligenavstått från att reagera i de fall ''en uppenbardiskrepans'' föreligger mellan en svensklagbestämmelse och . Sommotivering härför anger JO ''inte heltoproblematiska -- grundläggande konstitutionellaförutsättningar'', vilket i klartext torde betyda attriksdagen inte vill bli påmind om sinainternationella förpliktelser.Detta förhållande har utsatt svenskamedborgare för myndighetsåtgärder som innebärbrott mot de mänskliga fri- och rättigheterna.Hur många medborgare som drabbas vet ingen.Endast ett fåtal har råd, ork eller kunskaper attdriva en process i fem, kanske innan den nårdomstolen i . Tvärtemot vad riksdagenuttalat finner de till slut att vår rättstraditionlångtifrån alltid är överlägsen konventionens.Hur missvisande är inte förre utrikesministernsförklaring till en internationell juristorganisationnär den begärde upplysning om hurSverige fullföljer sina internationella förpliktelser.Av förre utrikesministerns svarsbrev framgår bl.a.följande:Svensk lag skall tolkas fördragningsvänligt. Genomtolkningen skall svensk lag tillämpas på sätt somuppfyller kraven i internationella konventioner.Man kan därför påstå att konventioner utgör en delav svensk lag även om de inte är direktapplicerbara.Denna skönmålning presenterade utlandetför mindre än sedan.Den sanna bilden beskrev JO , närhan för svenska myndigheter förklarade ''att ensvensk domstol eller förvaltningsmyndighet (är)inte formellt bunden av Europadomstolensdomar''. Förhåller det sig inte i själva verket så attkonventioner inte är värda ett vitten ochmyndigheter är oförhindrade att handla därefter?Det är skyldighet mot medborgarna attåterge den kompetens det en gång haftoch som förpliktigat sig att verka för genomatt acceptera rekommendationen frånEuroparådets ministerkommitté.Den nuvarande regeringen har uttalat att den harför avsikt att vidtaga åtgärder i detta syfte. Vad somoroar är emellertid att det beräknas dröja flera årinnan beslut kan tas om Europakonventionensinförlivande med svensk lag.I vårt grannland, , ansåg man sig avlättförståeliga skäl förhindrad att ratificerakonventionen . Men närundertecknandet väl skett gälldeEuropakonventionen som finsk lag,och JO är den som ser till att så sker.I har medborgarna tvingats vänta i 38 år.Det borde räcka, om viljan nu verkligen finns. Iförhoppning att den så gör har jag inget yrkande.Anf. 80 (m):Herr talman! Värdet och betydelsen av våragrundlagar kan inte nog understrykas. Vi har allanledning att värna och försvara dem -- ochstundom förbättra -- framför allt i och men ävenutanför detta hus.Detsamma borde gälla de internationellakonventioner som godkänt ochundertecknat. Det är således viktigt att vi förmårleva upp till de åtaganden på olika områden som vigenom anslutningen till en konvention förbunditoss att följa.Sverige har fälltsvid för att vår rättsordninguppvisar brister i förhållande till vadkonventionstexten föreskriver.Det är därför glädjande att den nya borgerligaregeringen nu avser att låta en utredning närmarepröva möjligheten av att arbeta in internationellakonventioner, främst då kanske Europarådetskonvention rörande skyddet för de mänskliga fri-och rättigheterna, också i den svenska rätten.Betydelsen av detta kan heller knappastöverskattas om och när blir fullvärdigmedlemsstat i EG.Det är självfallet viktigt att också allt framtidasvenskt lagstiftningsarbete inriktas mot enharmonisering med sådana konventioner som vianslutit oss till. Men det är lika viktigt attvi håller ett vakande öga på det redan befintligaregelverkets förenlighet med våra grundlagar ochratificerade konventioner.JO-ämbetet kan härvidlag spela en än större roll änvad som är fallet. JOs initativrättmedger granskning av handläggnings- ochbeslutsärenden med principiell utgångspunkt frånvad den svenska lagstiftningen stadgar. Sådangranskning sker också fortlöpande.Likaså medger ämbetsinstruktionen JO rätten attfästa eller regeringens uppmärksamhetpå t.ex. en uppenbar diskrepans mellan en svensklagbestämmelse och innehållet i en internationellöverenskommelse som biträtt. Sådangranskning borde kunna ske oftare än vad som nuär fallet och behöver i och för sig inte närmareregleras, utan kan med utgångspunkt från ensedvanlig lämplighetsbedömning kvarstå under allmänna initiativrätt rörandegranskningsarbetet.Herr talman! Därutöver skulle det givetvis geytterligare tyngd åt JOs agerande, om riksdagenoch dess konstitutionsutskott klart uttalade sitt stödför ministerkommittésrekommendation R (85) 13 -- som ju defacto har accepterat -- i vilken just medlemsstaternauppmanas stärka ombudsmannens möjligheter attsärskilt beakta frågor rörande mänskligarättigheter.I motionen 1991/92:K11 hemställer vi om attriksdagen måtte låta utreda vilka konsekvenser denåberopade rekommendationen avministerkommittén skulle kunna få för det svenskaJO-ämbetet. ställde sig dockinte bakom denna önskan, tyvärr!Herr talman! Jag avstår från yrkande . Men jagvill med hänvisning till motionen och det särskildayttrandet uttrycka en förmodan och en förhoppningom att den utredning rörande eventuelltinförlivande av internationella konventionstexter iden svenska rätten -- som initierats av regeringen --också kommer att beakta frågan om den enskildesmöjligheter att t.ex. via få sina fri- ochrättigheter bevakade och tillvaratagna i enlighetmed vad genom en konventionsanslutningförpliktat sig till.Anf. 81 ():Herr talman! Som det är brukligt i samband medden årliga granskningen av JOs verksamhet harjustitieombudsmännen vid möte införkonstitutionsutskottet berört de olika delarna avsin verksamhet och svarat på frågor.Konstitutionsutskottet har dessutom vid ettsammanträffande mellan utskottspresidiet ochombudsmännen fått information utöver vad somframgår av ämbetsberättelsen och statistik. Vidarehar genom utskottskansliets försorg en genomgånggjorts av ämbetets diarier, protokoll och register.JO-ombudsmännen har ett viktigt värde. Det kanspekuleras i olika orsaker till att antalet ärendenhar ökat kraftigt . Detta visaremellertid att genom att ta emot ochpröva klagomål, göra inspektioner och ta egnainitiativ har en viktig uppgift att fylla i det svenskasamhället. Likaväl som det är viktigt att ämbetetåtnjuter stort förtroende hos allmänheten, äruppföljningen med hjälp av den årligagranskningen av ämbetsberättelsen en angelägenuppgift för konstitutionsutskottet.Jag vill konstatera följande. Det har inte vid åretsgranskning av verksamheten vid JO-ämbetetframkommit någon omständighet som har gettutskottet anledning till att göra något särskiltuttalande. Av detta konstaterande följer attombudsmännen naturligen har mitt och utskottetsförtroende. Ett enhälligt utskott föreslår också attriksdagen lägger justitieombudsmännensämbetsberättelse till handlingarna.På en punkt finns det ett motionsyrkande. Detavstyrks emellertid av ett likaså enhälligt utskott.Motionen gäller hur justitieombudsmännen kanoch bör förfara när de finner situationer där det kansättas i fråga att en myndighet fullt ut inte harbeaktat bestämmelser i internationellakonventioner vilka har undertecknat.Mot bakgrund av ett sådant fall, som för övrigtredovisas i årets redogörelse, lämnar motionärernasynpunkter på om en ombudsman bör vända sig tillriksdagen eller regeringen med sina iakttagelser. Såföreslås, som också har yttrats nu i kammaren, attden här saken skall utredas.Nu har inte något yrkande med anledning avmotionen lagts i kammaren, men jag vill ändå göraett par kommentarer.Konstitutionsutskottet eller kannaturligtvis inte ompröva eller överpröva beslutsom JO fattar. Om vi skulle gå in på en sådanordning skulle det bli väldiga konsekvenser. Efterett tag skulle det i realiteten innebära attkonstitutionsutskottet och skulle direktfå ta ställning till allmänhetens, enskildamänniskors, klagomål. En sådan utveckling är heltorimlig.Utgångspunkten är att bestämmelser ikonventioner som har biträtt skall för attbinda svenska myndigheter ha införlivats i densvenska rätten. Om så inte är fallet, är detta en sakför regering och riksdag -- vilka ju inte står underJOs tillsyn.Jag vill särskilt påpeka att JO inte granskarriksdagen och regeringen. Därför får det avgörasfrån fall till fall om JOs granskning avkonventionsbestämmelsernas tillämpning hosmyndigheter skall leda till att man tar ett initiativfrån eller regeringens sida.Som påpekades av , vill jag nämna attdet i pågår överväganden om atttillsätta en utredning som skall pröva frågan om detär lämpligt att i vidare mån än vad som är falletge internationella konventioner, vilka harbiträtt, motsvarighet i den svenska rätten. Det fårvi väl i så fall återkomma till senare i ochi utskottet.Herr talman! Jag är naturligtvis helt ense medmotionärerna om att det är angeläget att slå vaktom goda anseende. Jag tror att vi allaär överens om detta. Det ligger i och ialla svenska medborgares intresse att vi har ettstarkt JO-ämbete med högsta möjliga anseende.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetsenhälliga hemställan.Anf. 82 (m) replik:Herr talman! Jag konstaterar att inte riktigt har läst vad som ändå anförsbåde i motionen och i det särskilda yttrandet, därdet framgår att vi är väl medvetna om att det inte ärriksdagens sak -- eller regeringens för den delen --att göra någon överprövning av vad JO har kommitfram till. Vad vi vädjar om är att den juridiskasakkompetens som finns inom i högregrad skall användas för att granska den svenskalagstiftningens förenlighet med konventionerna.Som kanske också noterar har vianstått från yrkandet just med hänvisning till deöverväganden som görs inomregeringskansliet om att se över möjligheterna attvidga granskningsmöjligheter också iavseende på konventionerna. Men det finns juredan i instruktionen möjlighet för JO att göra det.Därför tycker vi bara att det vore en starkmarkering av att särskilt understrykabetydelsen av detta, i all synnerhet som vi ju harblivit fällda relativt iEuroparådet -- och också med tanke på att vi nustår i begrepp att bli medlemsstat i Europeiskagemenskapen.Anf. 83 Tredje vice talman ():Herr talman! Jag begärde ordet när jag lyssnade tillBjörn von der Esch och inlägg härtidigare.Jag kunde förstå att man hade läst en del tidigaredebatter som vi har haft om vårt sätt att efterföljainternationella konventioner. Här finns mycketsom man kan ha anledning att diskutera. Dessafrågor kommer ju att bli mycket brännande i ochmed att vi går med i EG.Men jag skulle ändå vilja säga ett par saker rentallmänt. Det finns en grundläggandevanföreställning om att internationellakonventioner är glasklara och lätta att tillämpa. Såär det inte. Internationella konventioner är oftaluddiga och svåra att dra ut kontentan av. Man kankomma till olika slutsatser vad gäller innehållet.Jag kan erinra om den diskussion som har förts häri den svenska vid upprepade tillfällen,om vi enligt den som vi har skrivitpå är skyldiga eller ej att införa förbud motrasistiska organisationer, varvid meningarna hargått isär.Europakonventionen är naturligtvis värdefull pågrund av den allmänna inriktningen. Men somlagstiftningsprodukt är den ju inte särskilt lysande,eftersom den är så luddig. Man har högtidligenfastlagda principer som skall gälla, och sedan angerman en lång rad villkor för undantag som kanförekomma.När det gäller och ärdet riktigt att vi har fällts . I en storgrupp av ärenden har man konstaterat att vi intehar en ordning som har tillåtit medborgare somanser sig missfirmade av förvaltningsmyndighet attgå till domstol. Vi har då försökt rätta oss efterkonventionen genom att införa rättsprövningenöver regeringsrätten. Jag har för min del längeyrkat på att vi skulle införa en generell möjlighet attta upp förvaltningsfrågor i domstol på initiativ avden enskilde -- och därhän kommer vi säkert såsmåningom.Men detta var ingenting som man kunde förutse närvi skrev på den här konventionen, utan detta har såsmåningom framkommit genom de utslag somdomstolen har fällt. Det belyser svårigheten attomedelbart genomskåda vad som totalt sett ärinnehållet i en konvention.En grupp av ärenden som ur principiell synpunkt ärmera besvärlig är de s.k. barnhämtningsfallen.Sverige har fått anmärkning för att socialamyndigheter har gått in och tagit om hand barn somman ansett ha misshandlats eller vanskötts av sinaföräldrar.Här finns en besvärlig grundläggande ideologiskskillnad. I de rättssystem som ligger till grund förEuropakonventionen är föräldrarätten helt ochhållet överordnad. Hos oss är det barnens rätt somkommer i första hand. Det kan då bli kollisioner.Man har ju också i vårt land haft en debatt om vadsom blir effekterna på de sociala myndigheterna avde utslag som har kommit i en del fall i sådana härärenden i . Svenska socialamyndigheter blir livrädda för att ingripa, även omde tycker att de borde göra det eftersom barnenmisshandlas. får de socialamyndigheterna en massa skäll i efterhand för att deinte har ingripit. Vi har haft flera sådanasituationer.Jag nämner detta för att belysa att det inte bara äratt säga att konventionen skall tillämpas rakt uppoch ner, och att alla är till medvetnaom vad konventionen innehåller.Myndigheternas, och även lagrådets, skyldighet attbeakta konventioner är ju helt klar.