prot · GE09117 · 1991-05-23 00:00:00 — Svensk lagstiftning innefattar ingenovillkorlig rätt för utlänningar att vare sig resa in ieller uppehålla sig i landet. Det är inget specielltmed den lagstiftningen internationellt sett, utandessa förhållanden stämmer väl överens med bådefolkrätt och internationell praxis. Det väsentligainslaget i terroristlagstiftningen är att den germöjlighet att avlägsna presumtiva terrorister urlandet, och den möjligheten kan ju aldrig, medhänsyn till reglerna i regeringsformen, berörasvenska medborgare.Även de andra reglerna i terroristlagstiftningen --tvångsmedelsanvändning och anmälningsplikt --härleder sig från det förhållandet att de berörda harblivit utvisade eller avvisade från landet men ändåav asylrättsliga skäl tillåts stanna här. Jag vill än engång understryka att en sådan lagstiftning medhänsyn till regeringsformens regler, självfallet intekan tillämpas på svenska medborgare.Det är således inte fråga om diskriminering avutlänningar. Jag måste här tillägga att det rör sig omett utomordentligt ringa antal presumtivaterrorister och att lagstiftningen inte minst tjänarsom ett skydd för de utländska medborgare somlegalt vistas i Sverige.I reservation nr 3 tar upp frågan omlagens tillämpningsområde. kräveratt lagens tillämpningsområde begränsas tillbefarade terroraktioner i , detta på grund avatt man annars befarar att lagen skall komma atttillämpas på befrielserörelser och andra liknandeorganisationer. Jag vill då hänvisa till vad utskottetskriver på s. 24 i betänkandet, vilket är enanslutning till regeringens bedömning.Föredragande statsrådet skriver i propositionenföljande: ''Lagstiftningen bör enligt min meninginte medge att kommer att bli ellerbetraktas som ett land där medlemmar avinternationella terroristorganisationer kan räknamed att finna en -- -- --.'' Utskottet, liksomregeringen, understryker att det är viktigtatt terroristbestämmelserna i princip inte börkunna tillämpas på befrielseorganisationer ochliknande rörelser. Begränsningar i flera avseendenhar därför införts i lagstiftningen. För det förstaskall det vara fråga om brottslig gärning, och för detandra undantas uttryckligen politiska brott frånmöjligheten att tillämpa terroristlagstiftningen.Gärningar i annan stat som har övervägandekaraktär av politiska brott är således undantagna.Utskottet, precis som regeringen, anser därmed har funnit en lämplig avvägning i dettahänseende.Herr talman! Jag inledde med att understryka attdenna lagstiftning skall ses i sitt sammanhang,nämligen att vi under i vårvärld har haft en omfattande terroristverksamhetoch att ingalunda har varit befriat frånterrordåd. Mot bakgrund av våra internationellaåtaganden men även i syfte att skydda svenskamedborgare och utlänningar som vistas i Sverigemåste vi därför ha de nödvändiga möjligheterna atteffektivt och på ett bra sätt, inom ramen för dedemokratiska metoder som kan tillämpas, kunnabekämpa terroristverksamhet.Jag yrkar, herr talman, bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationerna.Anf. 122 () replik:Herr talman! Fruktan för terrorism är i vår tidmycket stor, givetvis med rätta eftersom det rör sigom hot mot våra grundläggande värden. Detinnebär emellertid lika litet som i andra fall attavkall får göras på grundlägganderättssäkerhetsprinciper. är kravenpå rättssäkerhet inte tillgodosedda, och kan intetillgodoses inom ramen för den nuvarandelagstiftningen.I betänkandet upprepas det ofta -- även Lars-ErikLövdén gjorde det -- att terrorismen under desenaste decennierna utvecklats till ett allvarligtinternationellt problem. Som jag sade tidigare ärdet naturligtvis mycket allvarligt att oskyldigamänniskor helt utan att vara inblandade i denkonflikt som det gäller skall drabbas av våld ellerhot om våld. Men man måste också säga att sådanahändelser uppmärksammas i massmedia och avopinionen på ett sätt som inte riktigt står iproportion till deras frekvens.För ungefär ett år sedan hade denterroristlagstiftning som vi haft i i 20 åranvänts på 32 personer. Bara i 14 av dessa 22 fallverkställdes besluten. I de flesta fallen -- 18 -- haringen verkställighet skett. Fem av dessa beslut hardessutom upphävts. I många av fallen -- troligtvisde flesta -- har utredningen varit av sådanbeskaffenhet att den mycket väl hade kunnat liggatill grund för åtal och fällande dom för fullbordatgrovt brott eller förberedelse för eller stämplingdärtill.Lars-Erik menar att jag inte har någotalternativ. Vid misstanke om terrorism ochåtföljande fråga om utvisning börrättegångsbalkens regler så långt möjligt tillämpas.Det innebär att den misstänkte såväl som dennesombud skall beredas möjlighet att ta del av ochyttra sig över allt material som berör denmisstänkte. Då frågan om utvisning aktualiserasbör samma regler tillämpas som enligt lagen gällerför utlämning för brott. Därtill anser vi att Sveahovrätt skall vara överklagningsinstans och attStockholms tingsrätt i stället för regeringen skallvara beslutsorgan.Anf. 123 ()replik:Herr talman! anser, som jag sade i mittförra anförande, att det behövs särskilda lagligamöjligheter för att skydda människor motterrorism, även i vårt land, även om vi harråkat ut för mindre terrorism än många andraländer. Jag anser att det skulle vara fullt möjligt attutforma de skyddslagar som behövs så, att de gällerlika för svenskar och utlänningar, med det naturligaundantaget att man naturligtvis inte kan utvisasvenskar ur . Men i övrigt skulle det gå attha lagbestämmelser som gällde oberoende avnationalitet. Vi tycker att det är så viktigt att få tillstånd den likställigheten att regeringen böromarbeta förslaget.Resten av de anmärkningar som vi har framfört iform av reservationer gäller en rad skönhetsfläckaroch bedömningar som regeringen har gjort. Delvishar vi stött oss på kommitténs förslag, därregeringen har valt andra alternativ än vadkommittén har föreslagit.Det här är ändå inte så väsentliga ändringar att detmotiverar ett avslag. I reservation 2 yrkar vi avslagför att få fram en lag som gäller lika för svenskaroch utlänningar, som inte är diskriminerande ellerkan upplevas som diskriminerande. Jag är, som jagsade, övertygad om att det skulle gå att utforma ensådan lag på det sättet, med de skillnader som påpekar finns. Dem kan man ta hänsyntill även i en sådan lag.Anf. 124 () replik:Herr talman! och jag tycks ändå haolika uppfattningar om problemet med deninternationella terrorismen. Jag vill i det avseendethänvisa till den genomgång av aktuella terroristdådsom terroristlagstiftningskommittén har redovisat isitt betänkande. Till det skall också läggas attytterligare ett antal mycket allvarliga terroristdådhar genomförts sedanterroristlagstiftningskommittén presenterade sittbetänkande. Jag vill bara erinra omLockerbiekatastrofen som ett belysande exempel.Vad jag sade när det gällde vänsterpartietsinställning till lagstiftningen i det här hänseendetkvarstår efter replik. Ni yrkar i erförsta reservation avslag på förslaget i dess helhet.Samtidigt vill ni upphäva nuvarande terroristlag.Jag sade i mitt anförande att det skulle innebära attdet inte skulle vara möjligt att avlägsna enutlänning ur landet, även om han på mycket godagrunder ansågs kunna representera en risk förterroristaktioner. Jag sade också i mitt anförandeatt det inte torde finnas något jämförbart land sominte har den möjligheten.Det är väl då alldeles klart att under sådanaförhållanden skulle riskera att bli en förolika terroristgrupper. Jag tror att det även förBerith skulle framstå som oerhörtbesvärande att internationellt få förklara att vi haren lagstiftning som möjliggör för olikaterroristgrupper att få en plattform för sitt agerandeinternationellt just i . Jag tycker att BerithEriksson skulle begrunda det när hon nu har yrkatbifall till sin reservation nr 1.Så till frågan om att terroristlagstiftningen haranvänts i så få fall. Ja, den har använts i ett relativtlitet antal fall sedan sin tillkomst, men det talar,menar jag, inte emot att vi behöver en sådanlagstiftning. Det talar väl snarare för att vi behöveren sådan lagstiftning. Det kan ju faktiskt tänkas attlagstiftningen har varit förebyggande och attproblemen skulle ha varit betydligt större ände är om vi inte hade haft någon lagstiftning. Jagtycker alltså inte att det är något särskilt bra skäl föratt yrka avslag på regeringens proposition.Så till när det gäller svenskamedborgare och användningen av tvångsmedlensom finns stadgade i lagstiftningen. Lagstiftningenär ju konstruerad så att tvångsmedlen bara fåranvändas i de fall regeringen har beslutat omutvisning men ansett att man av asylrättsliga skälinte kan verkställa utvisningen. Det är bara i defallen som tvångsmedlen kan användas. Eftersomsvenska medborgare inte kan utvisas ur landet kantvångsmedlen knappast komma att användas motsvenska medborgare heller. Det är fråga om attregeringen har bedömt att de här personerna ärpresumtiva terrorister och behöver en vissövervakning i när man inte kan utvisa dem.Anf. 125 () replik:Herr talman! resonemang skulleinnebära att de länder som inte har någon speciellterroristlagstiftning är verkliga tillhåll förterrorister.Argumentet att terroristlagstiftningen skulle ha enpreventiv verkan tycker jag är konstigt. Allt är jurelativt. Jag läste i tidningen att 36 kvinnorvarje dag misshandlas och att det dören kvinna till följd av misshandel. Enligt Lars-ErikLövdéns resonemang i det här fallet skulle dettavara ett motiv för att vi i preventivt syfte skulle haen lag mot kvinnomisshandel. I inga andra fall harvi stiftat lagar i preventivt syfte.Den lagstiftning som vi har har visat sig varafullt användbar vid terroristdåd som begås avpersoner som har svenskt medborgarskap. Jag kandärför inte förstå varför vi skulle behöva ha enspeciell lagstiftning för personer som inte harsvenskt medborgarskap. Jag förstår inte heller att vimed nuvarande lagstiftning inte skulle kunna utvisapersoner som vi på goda grunder misstänker förterrorism.Anf. 126 () replik:Herr talman! Det är ofta svårt att görainternationella jämförelser. Det går inte bara attjämföra de regler som gäller förterroristbekämpningen i olika länder. Man måsteockså se till det övriga regelverket. Jag förmodar attBerith håller med om att den praxis ochden lagstiftning som vi har i förasylprövning är mycket generös i förhållande tillandra länders. Praxis och lagstiftning i andra ländernär det gäller asylrätt är betydligt mer inskränkt änvår och som möjliggör avvisning på helt andragrunder än enligt vår lagstiftning.Man måste också ta hänsyn till andra regler somgäller i olika länder om ingripande vid brott,användande av tvångsmedel osv., om man skall fåen rättvisande jämförelse.När jag säger att vi med förslag inteskulle ha möjlighet att avvisa utlänning sombeviljats uppehållstillstånd i och som varitbosatt här , även om vi befarade allvarligaterroristdåd, gör jag det med hänvisning till denslutsats som terroristlagstiftningskommittén drar.Terroristlagstiftningskommittén drar också denslutsatsen att vi i så fall skulle komma att inta ensärställning internationellt. Alla andra jämförbaraländer skulle ha denna möjlighet men inte vi iSverige. Jag anser att vi då skulle hamna i enutomordentligt brydsam situation i vårt förhållandetill andra länder, och vi skulle också riskera att blien och en hemvist för en rad olikaterroristorganisationer.Anf. 127 Statsrådet ():Herr talman! Vi påminns ganska ofta om hur denpolitiska terrorn agerar. Så sent som hardådet i återigen visat oss hur hänsynslöst denkan slå. Förutom den rent mänskliga tragikenbakom varje sådant dåd och föraktet förmänniskoliv, är varje sådant dåd ett uttryck förförakt mot demokratin. Varje terroristdåd utgör enattack mot själva den idé som vi värnar om här iSverige, nämligen att söka politiska lösningar påmotsättningar och intressekonflikter. För vårt landoch varje annat land som omfattar detdemokratiska tänkesättet måste det vara viktigt attvärja sig mot sådana här företeelser. Varje landmåste ta avstånd från våldet som arbetsmetod föratt nå politiska syften. Varje land måste också värjasig mot det faktum att även terrorismeninternationaliseras.Det är ju inte så att genom en specielllagstiftning på det här området på något sätt skiljersig från andra länder. Den sammanställning somfogats till utskottets betänkande visar att man påolika sätt genom en utlänningslagstiftning ellergenom annan speciallagstiftning i åtskilliga länderhar skaffat sig en möjlighet att vidta åtgärder i dethär avseendet.I har vi särskildabestämmelser som syftar till att förhindra attSverige skall bli föremål för internationellaterroristhandlingar. Den första lagstiftningen kom1973. Den kallades för terroristlagen, och den vartidsbegränsad. Mycket snart visade det sig genomhändelseutvecklingen ute i världen och här hemmaatt regler till skydd mot terrorism skulle komma attbehövas framöver. Därförgjordes dessa regler permanenta genom att de år1975 införlivades i den då gällande utlänningslagen.När utlänningslag ersattes av dennu gällande utlänningslagen avskilde viterroristbestämmelserna. Dessa fick tillsammansmed spaningslagens bestämmelser bilda denterroristlag som vi har , Lagen om åtgärder föratt förebygga våldsdåd med internationellbakgrund.En sådan här lagstiftning behöver emellertid då ochdå ses över, inte minst mot bakgrund mot deerfarenheter som man har gjort. Därför tillsatteregeringen den här kommittéen meduppdrag att se över de då i utlänningslagen intagnareglerna om skydd mot terrorism och reglerna ispaningslagen. Översynen skulle avse bådereglernas effektivitet som skydd och derasutformning ur rättssäkerhetsynpunkt.Det utredningsbetänkande som avlämnades idecember 1989 har remissbehandlats, och det är istort sett utredningens betänkande som ligger tillgrund för det lagstiftningsförslag som behandlar. Förslaget följer i sina huvuddragden nuvarande terroristlagens bestämmelser. Jagvill särskilt peka på att reglerna till skydd motterrorism även i fortsättningen föreslås utgöra endel av utlänningsregleringen.Från en del håll och även i debatten harframförts den synpunkten att terroristreglernagenom sin inriktning på enbart utlänningar skullevara diskriminerande. Man måste då komma ihågatt kärnan i terroristreglerna, nämligenmöjligheten att avlägsna en presumtiv terrorist frånSverige, aldrig kan komma att beröra svenskamedborgare. Svenska medborgare åtnjuter enligtregeringsformen ett absolut skydd frånlandsförvisning och mot att hindras från att resa ini riket.Jag anser inte heller att terroristreglerna kan geanledning till oro eller osäkerhet bland deutlänningar som vistas i vårt land. Som reglerna ärutformade riktar de sig uteslutande emot ett litetavgränsat antal extremister som inte skyr någramedel för att nå sina politiska mål.Den nu föreslagna lagen, som står ibegrepp att anta, medför att skyddet emotterrorismen effektiviseras men också atträttssäkerheten förbättras.Jag vill peka på några angelägna förbättringar, somjag tycker att detta förslag innebär.Vi tar nu bort det s.k. organisationsrekvisitet. Somde flesta här känner till krävs enligt nu gällandeterroristlagstiftning att två förutsättningar äruppfyllda för att en presumtiv terrorist skall kunnaavlägsnas från : För det första skall detfinnas grundad anledning att anta att han tillhöreller verkar för en organisation eller grupp sommed hänsyn till vad som är känt om dessverksamhet kan befaras utanför sitt hemlandanvända våld, hot eller tvång för politiska syftenoch därvid också begå sådana gärningar här i riket.Detta kallas för organisationsrekvisitet. För detandra skall det också med hänsyn till vad som ärkänt om utlänningens föregående verksamhet elleri övrigt föreligga fara för att han själv här i riketmedverkar till sådana gärningar. Detta brukarbenämnas det personliga rekvisitet.Vid terroristlagens tillkomst sedanutgick vi ifrån att myndigheterna i vårt land ochandra länder i huvudsak hade kännedom om vilkapolitiska organisationer eller grupper som lågbakom de internationella terrordåden. Menutvecklingen har visat att det s.k.organisationsrekvisitet kan medföra betydandetillämpningssvårigheter. De rörelser det här ärfråga om kan nämligen inte alltid avgränsas. Detförekommer inte sällan att grupperna upplöses,delas och ändrar namn eller ledningsstruktur.Utvecklingen har också visat att rekvisitet i vissafall kan medföra betydande olägenheter. Detinnebär nämligen att vi tvingas att officiellt peka utvissa rörelser som terrororganisationer. Det härsaknar motsvarighet i flertalet andra länder och kanmånga gånger vara direkt olämpligt. Av främstdessa orsaker menar vi att organisationsrekvisitetbör tas bort från reglerna till skydd mot terrorism.Den föreslagna lagen innebär också ett flertalförbättringar syftande till att öka rättssäkerheten iärenden som handläggs enligt lagstiftningen. Jagvill i första hand peka på de förslag som begränsarregeringens möjligheter att i de fall beslut omutvisning enligt terroristlagstiftningen inte kanverkställas på grund av asylskäl, föreskrivainskränkningar och villkor i fråga om vistelseort,byte av bostad och anställning samtanmälningsplikt. I de i och för sig fåtaliga fall därregeringen har meddelat föreskrifter av det härslaget har det oftast fått innebörden att utlänningenhar fått vistas endast inom viss kommun och att hanregelbundet skall anmäla sig hos polisen. har i den allmänna debatten kommit attbenämnas kommunarrest. De har kritiserats ursåväl principiella som praktiska synpunkter. Ikritiken har man väl mest tagit fasta på dehumanitära konsekvenserna av en långvarig sådanhär begränsning i rörelsefriheten. Man haremellertid också ifrågasatt det praktiska värdet avinskränkningar i rörelsefriheten och framhållit attde förbättrade möjligheter som föreligger attkommunicera trots långa avstånd gör det lättare förpersoner att samarbeta för att eventuellt planeraterrordåd. Jag har funnit att den här kritiken harfog för sig. Möjligheterna att meddela föreskrifterav det här slaget bör därför tas bort. Man kanåstadkomma en tillräckligt effektiv övervakninggenom de nuvarande bestämmelserna omanmälningsplikt och de särskildakontrollmöjligheter som därutöver föreligger.Beslutet om anmälningsplikt bör emellertid inteheller som vara tidsobestämt. I lagförslagethar giltighetstiden för sådana beslut begränsats . Om det efter den tiden fortfarande föreliggerrisk för terrorhandlingar från utlänningens sidaskall domstol på ansökan av rikspolisstyrelsenkunna förlänga anmälningsplikten i ytterligare entreårsperiod.En annan viktig rättssäkerhetsfråga gällertillämpningen av reglerna om särskildatvångsmedel enligt terroristlagstiftningen. Enligtnu gällande regler har man kunnat tillämpatvångsmedelsbestämmelserna automatiskt så snarten utlänning som har utvisats enligt terroristlagenpå grund av asylskäl ändå tillåtits stanna i landet.Enligt den nu föreslagna lagen skall möjligheten atttillämpa de särskilda bestämmelserna varaberoende av att regeringen har förordnat om detta.Som viktiga förbättringar i fråga omrättssäkerheten vill jag också lyfta fram deregler som syftar till att stärka domstolens ställningi ärenden enligt terroristlagstiftningen. Det harvarit efterfrågat i debatten om denna lagstiftning.Av flera skäl -- bl.a. på grund av de ofta känsligautrikespolitiska bedömningar som behöver göras idessa ärenden -- menar vi att besluten om utvisningäven skall ankomma på regeringen.Domstolens ställning bör dock stärkas så till vida attregeringen skall kunna ställa en remiss tilldomstolen med begäran om yttrande i en eller fleraspecifika frågor, företrädesvis av sådan karaktär attjust domstolens erfarenhet avbevisbedömningsfrågor kan tas till vara.Domstolen bör också åläggas en störreutredningsskyldighet än vad den har enligt de reglersom gäller . Förslaget innebär vidare attutlänningen tillförsäkras rätten att i rimligomfattning åberopa egen bevisning.Herr talman! Jag har för kammaren ändå velat pekapå syftet med de förbättringar som vi har föreslagiti den lagstiftning som vi nu har lagt fram förriksdagens prövning och som nu stårberedd att fatta beslut om. Med bibehållande av enlagstiftning som är både viktig och rimlig om mansom nation vill värja sig mot terrorismen, menar jagatt vi har lyckats såväl med att effektivisera den somatt förbättra rättssäkerheten. Jag vill ocksåunderstryka vad som har sagts i debatten,nämligen att vill vi -- och det vill vi -- skall vi kunnaha ett öppet samhälle, skall människor kunna resaut och in i det här landet och skall vi kunna varagenerösa när det gäller människors möjligheter attfå uppehållstillstånd och asyl i det här landet, måstevi för att kunna slå vakt om den öppenheten ocksåvisa att vi är beredda att vidta åtgärder för att värjaoss emot sådana företeelser som terrordåd.Det fanns en bred enighet i utredningen somföregick propositionen, och jag noterar attutskottsbetänkandet nu redovisar en mycket bredpolitisk enighet i den här svåra men oerhört viktigafrågan. Jag tycker att det är utomordentligtglädjande att kan fatta ett beslut på dengrunden med stor uppslutning i kammaren.Anf. 128 () replik:Herr talman! Jag vill först säga att jag tycker att detär mycket glädjande att invandrarministern finnshär i kammaren när vi behandlar dettabetänkande.Det kan diskuteras om vi har en generös asylrättefter de inskränkningar som har gjorts. Jag villnågot kommentera förslaget till namn på lagen.Tidigare var det fråga om ''skärpt kontroll av vissautlänningar''. Detta har bytts ut mot ''särskildkontroll av vissa utlänningar''. Det kan tolkas somatt vi inför en skärpt kontroll av alla utlänningar.Beträffande jämförelser med andra länder är detfaktiskt så att man har en invandringspolitik somgäller alla utlänningar. Man pekar inte ut att vissaskulle vara presumtiva terrorister utan att pröva deti domstol.Vi välkomnar naturligtvis förslaget att denmisstänkte nu skall ha rätt att åberopa egenbevisning. Men i övrigt anser jag nog attförändringarna mer är av kosmetisk art än att dehar någon verklig betydelse.Anf. 129 Statsrådet ()replik:Herr talman! Jag måste erkänna att jag har litetsvårt att hänga med i deinternationella panoramor som hon gör när honjämför med andra länder. kundekanske ägna samma omsorg åt att göra eninternationell jämförelse när det gäller generösasylpolitik. Då finge vi nog belägg för att vi står ossganska gott. Men det skall vi kanske debattera vidett annat tillfälle.Jag försökte peka på att oavsett om man har tagitin terroristbestämmelser i utlänningslagen eller omman har en särskild lag för att reglera möjligheternaatt utvisa människor som kan tänkas begå ettterrordåd, är vi ju inte ensamma om att inta dennahållning. Alla länder som vill slå vakt omdemokratiska rättigheter och värja sig motterroristdåd har på sitt sätt tagit konsekvenserna avdetta, men deras konstruktioner är olika.Det är något paradoxalt, men vår lagstiftning komdelvis till just för att dessa frågor är så svåra ochkänsliga att vi ville ha en speciell lagstiftning för attsärskilt kunna ta till vara rättssäkerhetsaspekternavid bedömningen av dessa fall. Det är därför somdet finns en särskild lagstiftning, och inte för att viär mer restriktiva än vad man är i andra länder elleratt vi i värjer oss hårdare mot terrorister.Anf. 130 HANS ():Herr talman! Enligt min mening handlar intefrågan om huruvida vi skall ha en aktiv bekämpningav terrorism eller inte. Det kan egentligen inte rådanågra delade meningar om att det behövs enmycket aktiv sådan brottsbekämpning. Fråganhandlar i stället om på vilket sätt man bäst ocheffektivast bekämpar terrorism. På den punktenfinns det delade meningar, både i olika länder ochbland experter på området.I denna diskussion utgår man ifrån att den metodsom används här i är den effektivaste ochden bästa, men detta är inte verifierat och det ärockså väldigt svårt att få en verifiering.I regeringens proposition föreslås -- som ocksåframhållits här -- att den s.k. kommunarresten skallavskaffas, något som jag ivrigt harförespråkat.