prot · GE09128 · 1991-06-10 00:00:00 — Jag vill inte beskrivadet som att vi har levt i en utveckling där denkommunala självstyrelsen gradvis urholkats, närden i själva verket har fått ett mycket livskraftigareoch bättre innehåll än den hade förut.Under senare år har det skett ett omfattandeförnyelsearbete i kommuner och landsting. Jagskulle vilja säga att det knappast finns ett endalandsting eller en enda kommun som inte har i gångbetydande arbete med sin organisation, med sinstyrning, med försök att delegera och fåverksamheten effektivare. Därför är det viktigt attvi också när det gäller lagstiftningen bereder väg förden typen av förnyelse i kommunerna ochunderlättar en utveckling som vi tycker är gynnsamoch riktig.Med det förslag som läggs fram och som jag harhaft ansvar för, både i betydande avsnitt av detutredningsarbete som föregått förslaget och somvarit ganska omfattande och för propositionen, villvi stödja och bana väg för förnyelsen i kommuneroch landsting. Jag skall ta upp i huvudsak treområden som jag tycker är särskilt betydelsefulla:nämndorganisationen, de förtroendevaldasarbetsvillkor och övergången till modernare formerför ekonomistyrning. De två förstnämndapunkterna har diskuterats här tidigare av utskottetsföreträdare.Den kommunala nämndorganisationen hartraditionellt varit starkt sektoriserad. Den har på despecialreglerade områdena varit nära kopplad tilluppbyggnaden av statlig administration ochavspeglat hur den har varit organiserad. När nukommunerna fått ett ökat ansvar på flera väsentligasamhällsområden och när formerna för den statligastyrningen alltmer går från kontroll ochdetaljstyrning mot uppföljning och utvärdering, ärdet viktigt att få den ändrade nämndorganisationentill stånd och också ökat samarbete översektorsgränserna.Mot den här bakgrunden är det nödvändigt, somjag ser det, att man ger kommunerna ökad frihet.Här finns också en betydande samsyn.Jag vill säga till i första hand att jagibland har litet svårt att förstå den bristandesjälvtillit som framkommer när det gällermiljöfrågornas förmåga att hävda sig. Jag tror attde allra flesta kommuner kommer att behålla sinamiljö- och hälsoskyddsnämnder ellermiljönämnder och låta dem arbeta i de former somfinns . Och det skall finnas en förvaltning sombackar upp de miljöfrågor som hanteras ikommunen.Jag tror inte, och erfarenheten avförsöksverksamheten pekar inte heller på det, attdet skulle vara någon katastrof om miljöfrågornalades ihop med frågor som har att göra med denkommunala planeringen. Jag har hört företrädareför dem som kanske lägger mindre vikt vidmiljöfrågorna säga att de inte vill ha miljönämndoch miljöfolk nära inpå sig utan de vill hantera sinafrågor själva. Det är den andra sidan av saken.Skall miljövärden tillmätas stor betydelse, är detviktigt att kunna påverka också påplaneringsstadiet, när en kommun bygger sinframtid.Självfallet måste i den nya nämndorganisationenmålen om likabehandling av medborgarna och enrättvist fördelad samhällsservice garanteras,oavsett vilken nämndstruktur man har. Men detuppnås inte genom statliga föreskrifter om hurorganisationen skall se ut utan genom att dengrundläggande lagstiftningen och andra statligabeslut på resp. område skall ligga fast.Jag vill också säga när det gällernämndorganisationen att det finns naturligtvis enrisk -- jag ser den -- att man förenklar det hela så attvi får få nämndledamöter och färreförtroendevalda. Det skulle jag i så fall beklaga.Men jag ser att denorganisationsförändring som sker i första hand gårdärhän att vi i de stora kommunerna fårkommundelsnämnder och därmed en breddadförtroendemannaorganisation som kan skapa justden närhet till människor som är nödvändig,närheten direkt till medborgarna.Den andra punkten som jag särskilt villkommentera är de nyheter i lagförslaget som syftartill att skapa bra arbetsvillkor för deförtroendevalda. Den grundläggande frågan är juhur de folkvalda representanterna -- huvudsakligenpå fritid, för så vill vi ju ha det -- skall kunna styraoch leda en verksamhet som blir alltmer komplexoch där medborgarnas krav på både hög effektivitetoch fullgod service blir allt större.Jag menar att den nya kommunallagen ger en godgrund för de förtroendevalda att fullgöra dessa sinauppgifter, dvs. att företräda medborgarna på etteffektivt sätt. Då är det viktigt att de får tid att mötasina väljare, att de får rensa sina skrivbord fråndetaljfrågor och att de får ökade möjligheter attdelegera ärenden och följa upp och utvärderaverksamheten.Jag har uppfattat behandlingen av propositionen iden delen som att det finns en stor uppslutningkring detta att kunna renodla politikerrollen ikommuner och landsting. Men jag har blivit litetkonfunderad över diskussionen som här har förtsom ersättning för förlorad arbetsförtjänst. Jagtycker att det är en självklarhet att, om en personmåste ta ledigt från sitt arbete och därigenom gårmiste om den normala inkomsten, skall detta iförsta hand läggas till grund för ersättningen. Detskall vara en självklarhet.Sedan har vi kommunala arvoden. Jag har inte settnågon ifrågasätta att det skall finnas kommunalaarvoden också. Men det förhållandet att manibland har försökt att i arvodet baka in ganskabetydande ersättning för förlorad arbetsförtjänsthar inte fungerat bra. Därför har människor av detskälet avstått från att ta uppdrag, och det tycker jagär olyckligt.Jag har svårt att förstå vad både säger på den här punkten. Jagkänner inte igen bilden att det skulle vara på någotsätt negativt för andra personer om vi inför reglersom ger kommunerna frihet, som det, att välja mellan ersättning förförlorad arbetsförtjänst och arvode. Självfalletskall vi ha ersättning för förlorad arbetsförtjänst ibotten, och sedan skall det kunna finnas arvodenockså, även om de kanske anpassas nedåt.En tredje viktig fråga, herr talman, är reglerna förden ekonomiska förvaltningen. Den är viktigdärför att vi kommer att, enligt allaprognoser, ställas inför stora krav på omprövningoch effektivisering i den kommunala förvaltningen.Då är det nödvändigt att ha väl fungerandeinstrument för styrning av ekonomin. Det är intesjälvklart att de regler som tillkom idåvarande kapitalredovisningskommittén och som istort sett har levt kvar till är de som viskall ha i framtiden.Behovet av förändring är stort, och det harframkommit vid remissbehandlingen avkommunallagskommitténs förslag. Men det ärviktigt också att vi i det här sammanhanget ställerupp klara mål och konkreta krav i fråga omkommunernas och landstingens hantering avekonomifrågorna, dvs. att försäljningsvederlag föranläggningstillgångar som huvudregel böråterinvesteras, att det skall vara balans mellaninkomster och utgifter, att lån normalt skall betalastillbaka och inte tas upp för driftsändamål samt attdet skall finnas en god framförhållning iplaneringen.Jag är på den här punkten självfallet ibland någotoroad för vad som händer ute i kommunerna, medganska omfattande verksamhet med sale-lease-back och där det kan vara svårt att kontrollera denekonomiska hållfastheten. Då är det destoviktigare att vi har ett fast system, med möjlighettill utveckling men att vi noga iakttar vadsom händer.Bengt Kindbom frågade vad skrivningen ipropositionen innebär på den punkten. Jag vill sägaatt den innebär att vi kommer att följa detta nogaoch att jag tror att det är väldigt viktigt att alla somsysslar med kommunala frågor är observanta påutvecklingen.Ylva har tagit upp insynen i ochkontrollen av de kommunala företagen. Jag villsäga att jag på den punkten också blev en smulaförvånad över hur karakteriseradeden verksamhet som kommunerna bedriver ibolagsform. Den leds av icke-proffs, sade YlvaAnnerstedt, och är ofta en dålig affär förkommuner och landsting. Vad har kommunernaegentligen att göra med solarier,auktionsverksamhet och budverksamhet? undradehon.Det finns en viss tradition där, men jag vill inte sägaatt de är nödvändiga kommunala verksamheter.När karakteriserar delägdakommunala bolag, undrar jag dock vad man tyckeri t.ex. Det är ett bolag som ägs gemensamtav kommunala och privata intressen och som harvarit till stor fördel för de kommuner som engageratsig i det, bl.a. och . Att ledningeninte skulle kunna vara tillräckligt effektiv för attdriva en verksamhet till nytta för kommunerna isådana sammanhang tycker jag är en märkligkarakterisitik.Låt mig , herr talman, något kommentera detfortsatta arbetet med frågor som har anknytning tillkommunallagen. Först vill jag då säga att jaggivetvis kommer att tillsätta den utredning somkonstitutionsutskottet och jag förmodar därmedriksdagen begär när det gäller att bedöma hur viframöver skall kunna utveckla det kommunalastödet till partierna. Det kommer att ske ganskasnabbt.Jag vill också säga att de olika punkter som hartagits upp i förtjänar attföljas och att vi kanske gör det bäst i någon typ avparlamentarisk församling. Jag tror att det är ettgemensamt intresse att vi ser hur den kommunalautveckling fortgår som introduceras fr.o.m. den1 . Det gäller bl.a. miljöfrågor sombekant, där vi redan har intagit den positionen.Herr talman! Jag är glad över att det härbetänkandet pekar mot att den svenskakommunallagstiftningen har en stark förankringbåde i och, tror jag, hos det svenskafolket.Anf. 17 () replik:Herr talman! Med risk för att bli tjatig skall jag förfjärde gången säga att det finns en betydandeenighet. Det är så viktigt att understryka.Jag hade i mitt inledningsanförande en formuleringom hur det var förr, . Denbeskrivningen var min egen, men den har en mängdparalleller som civilministern vet. Jag skulle också kunna citeraGunnar och många andra som har beskriviten del av samhällets problem i samband med att viomstrukturerade beslutsförutsättningar och detlokala inflytandet på ett sätt som gjorde attmänniskor inte kände igen sig. Som politisk bild varden något förenklad, men jag skulle viljasäga att den var sann.Bengt K Å förde ett resonemang omvarför vi stiftar en ny lag, men jag saknar någotmycket viktigt. Det är alldeles riktigt att 1953 årslag och lag hade i stort sett den bakgrundhan skisserade, men den här lagstiftningen har enbakgrund som även handlar om den offentligasektorns kris. Jag är litet förvånad över attcivilministern inte med ett ord berörde detta. Omvi är för ineffektiva, om vi inte är tillräckligtrationella, om människor inte har tillräcklig insynoch om vi inte får de effekter av samhällsarbetet ikommuner och landsting som vi förväntat oss, skallvi se till att få en lagstiftning som ger de formellaförutsättningarna för ett praktiskt arbete. Jag villmed all respekt säga att det borde civilministern hakommenterat. Gör det gärna när civilministernåterkommer.Sedan vill jag ställa en rak frågan om detta medkommunindelningen. Det var ju kommuner somtvångsvis sammanfördes och många somsammanfördes om icke med tvång så ändå medmycket stor tveksamhet. Man har drygt 20 årserfarenheter av stora kommuner och säger då:''Nej, det var bättre . Vi vill återgå till det.'' Manfrågar människor i kommuner om de vill återgåeller inte. När det har funnits starka majoriteter fören återgång, t.ex. som i fallet med --Nyköpingeller --Lekeberga tycker man att det vorerimligt att regeringen följde majoriteten. Talagärna om för oss här, när vi skall fatta beslut om dennya lagstiftningen, hur det kan komma sig attregeringen inte godkände vad en oerhört bredmajoritet i Lekeberga sade.Jag har diskuterat med och detenda som jag tycker direkt strider mot de principersom vi i övrigt är eniga om, nämligen principen omvilka det är som skall fatta beslut. Besluten i endemokrati skall rimligen fattas av dem som väljarnautsett, dvs. De kan i sin tur delegeratill nämnder. Hur går detta att förena med att ni,efter en försöksperiod som trots allt gav mycketdelade erfarenheter, fullföljer den härlagstiftningen om fackliga förtroendemänsnärvaro? Det är en främmande fågel i detdemokratiska arbetet. Jag skulle gärna vilja attcivilministern, när han återkommer, ger enkommentar till varför detta förslag finns med, trotsatt man kan rikta så starka invändningar mot det.Anf. 18 () replik:Herr talman! När det gäller miljötillsynen verkardet inte som civilministern kan skilja på miljötillsynoch miljöhänsyn. skall tamiljöhänsyn vid t.ex. planering och exploatering.Vid energiförsörjning, avfallshantering och andramiljöfarliga verksamheter skall man tamiljöhänsyn. Det skall man göra när man planeraroch driver verksamheten. Sedan skall det tillses attden här verksamheten verkligen bedrivs på ettvettigt sätt. Då finns den nationellamiljölagstiftningen -- som vi i och för sig vill seförändrad -- och någon måste tillse att den följs.Det är intäkt till det här förslaget.Byggnadsnämnden kan inte göra det själv, och detkan inte nämnden som driver verksamheten heller.Kommunen kan ha egna kommunala bestämmelsereller riktlinjer i det här avseendet. Vem skall tillseatt de följs?Den andra frågan gäller om tillräcklig miljöhänsynfaktiskt har tagits när man har drivit detta. Vimenar att detta måste ske självständigt, någonannan än måste avgöra ombyggnadsnämnden har tagit vettiga hänsyn urmiljösynpunkt. Det bör alltså intebyggnadsnämnden själv avgöra, utan det bör görasav någon annan, inte nödvändigtvis miljö- ochhälsoskyddsnämnden, men det bör vara en nämndsom är fristående. Det kan vara en miljö- ochkonsumentnämnd eller någon annan lämpligsammansättning. Det är mycket viktigt att dessaintressen inte kolliderar.Civilministern och någon annan sade att man litarpå den kommunala demokrati i det här fallet. Visstkan man göra det, men lagstiftningen skall på någotsätt vara en grundlag som garanterar ramarna. Vihar nu föreslagit att detta skall regleras via entilläggsparagraf, men jag är inte säker på att det ärtilläggsparagraf som är den rätta vägen. Det kanskekan göras på något annat sätt. Huvudsaken är attden här miljötillsynen sker fritt och oberoende frånden som driver verksamhet och planerarmarkanvändning och exploatering.Anf. 19 () replik:Herr talman! Civilministern kommer med dubblabudskap när det gäller miljö- ochhälsoskyddsnämnderna. Han säger att de flestakommuner nog kommer att behålla dessanämnder -- oron är obefogad med andra ord. Åandra sidan säger han att det finns ett värde i ettnära samarbete mellan planerings- ochkontrollfunktioner. Visst, det gör det säkert, mennär det gäller den här saken har vi sett nog avsådant.Jag vill, utöver vad sade ,betona att det handlar om makt. Miljöområdetsaknar ekonomisk makt och påtryckningsgruppermed mäktiga intressen. Intressen och förhållandensom byggnadsnämnderna i mycket hög gradhandhar. Om vi inte har självständiga miljö- ochhälsoskyddsnämnder kommer miljöfrågorna ibakgrunden. Det tycker jag att historien visar. Jagkan inte förstå att det finns någon annan väg att gå,än att vi skyddar den här funktionen ikommunallagen.Anf. 20 () replik:Herr talman! Civilministern talar om den storaenighet som råder när det gäller principerna för denkommunala självstyrelsen. Jag kan ansluta mig tilldet med vissa undantag. Det gäller vår syn påbolagiseringen av kommunernas verksamhet.Vi tycker inte att det är ett bra sätt att effektivisera.Vi tycker att den offentliga sektorn skall reformerasinifrån och att den skall bedrivas i nämndform. Detger den bästa garantin för medborgarnas insyn ochkontroll. Det ger den bästa garantin förmedborgarnas möjlighet att se efter hurskattemedlen hanteras. Det ger också möjlighet atti allmänna val ta tillbaka det förtroende som manhar gett. Det ges möjlighet att överklaga beslut.Det är grunden för vår inställning.Civilministern var dessutom förvånad över minbeskrivning av vad som kommer att hända i dekommunala, både hel- och delägda, bolagen ochmenade att t.ex. skulle ha varit såutomordentligt väl skött. Det kan hända att detfinns sådana exempel, men de kommunalpolitikersom sitter i styrelserna har dubbla lojaliteter. Desitter på ett politiskt mandat och har som förstauppgift, anser vi, att motsvara sina väljaresuppdrag. I delägda bolag får man, med dettaförslag, inte insyn i tillräcklig utsträckning för atttillgodose medborgarnas intressen. Den storaskillnaden är att det är medborgarna som tar denekonomiska risken. Det är skattebetalarnas pengarsom det handlar om. Man kan inte kontrolleradetta, och det förs ingen öppen debatt.Ulla säger att en borgerlig majoritethade skött det hela illa på . Det gör intesaken vare sig bättre eller sämre. Det finns bådesocialistiskt och borgerligt styrda kommuner därman inte alls har förstått skillnaden mellan enskildnäringsverksamhet och verksamhet ochdär man tror att kommunala bolag löser allaproblem. Så är icke fallet.Jag är glad för att civilministern också delarfarhågorna för att det kan bli färre förtroendevaldaoch att han tar avstånd från de extrema modellersom vissa konsultföretag åker land och rike runtoch predikar om. Det är viktigt att den kommunalademokratin och antalet förtroendevalda utvidgas istället för att minskas.Anf. 21 () replik:Herr talman! Bakom begreppet förnyelse avoffentliga sektorn kan dölja sig mycket. När denstatliga förvaltningen gjordes om innebar det avskaffade ett antal länsnämnder och att deförtroendevaldas roll minskade i sammanhanget.Jag hoppas att vi delar uppfattningen att det inteinnebär en förnyelse av den offentliga sektorn attnämndorganisationen får den utveckling som nuframträder. Det är bra att civilministern visar oropå den punkten.En sak som inte utgör beslutsområdemen som ändå är värd att peka på gällerförvaltningsorganisationen. Det är minst likaviktigt att förändra förvaltningsorganisationen såatt dessa murar som finns mellan olikaförvaltningar kan brytas ned och att det blir eneffektiv behandling av ärendena i kommunerna.När det gäller arvodena beklagar jag dennainställning när nu också civilministern bekräftar detUlla tog upp tidigare. Vi i anseratt ersättningen skall vara grundläggande,nämligen för det uppdrag som man har ikommunen. Civilministern säger att han utgår frånatt ersättningen anpassas neråt.Jag anser det också vara viktigt att följa uppekonomin. Frågan är på vilket sätt civilministernkommer att följa upp de ekonomiska frågorna iregeringen för att på det sättet också hävda denkommunala självstyrelseprincipen. Det gäller attslippa kommunala skattestop eller stora ingrepp iden kommunala ekonomin på annat sätt.Det är viktigt att följa denna fråga. Denkommunala sektorn kan bygga upp skuld. har det bara varit staten somhar haft en stor skuldbelastning. Får kommunernaen lika stor skuldbelastning, kommer det att utgöraen stor belastning för hela den offentliga sektorn.Min fråga till civilministern gällde uppföljningen.Skall den ske på den kommunala sektorn somhelhet eller kommer den också att ske individuelltför enskilda kommuner? Jag tror att det är viktigtför de kommunala företrädarna att veta detta.Herr talman! Jag konstaterar att civilministern ärmer vidsynt än utskottsmajoriteten när det gällerfrågan om behov av att följa upp reformen och attdet finns behov av ett parlamentariskt inslag i denuppföljningen.Anf. 22 Civilminister () replik:Herr talman! Jag vill återkomma till det GöranÅstrand och jag diskuterade om vad som egentligenhar hänt . Jag kan gott förstå GöranÅstrands speciella vinkling av frågan. Jag vet attGöran har varit en av dem som iStockholms kommun har företrätt att manverkligen skall föra ned frågorna så långt det går iden kommunala verksamheten. Men han har intealltid fått stöd av sina partikamrater här iStockholm. Det gäller t.ex. skolnämnder som haravskaffats med hjälp av försorg ochannat som har blockerat en vidgad kommunalsjälvstyrelse. Det gäller här olika inslag av nämnderpå lokal nivå. Jag tror att dessa är en viktigförutsättning för att kommunala verksamheter skallbli levande i en så stor kommun som Stockholm.Jag tycker att har visat på en annan vägoch har kommit längre.Det väsentliga, , är att vi i Sverigehar kunnat decentralisera till kommunerna massorav frågor som berör den enskilda medborgaren ochdärigenom har kunnat undvika en centraldirigeringsom har funnits i andra länder. Det gäller i principhela Västeuropa.Då vi har kunnat få en lokal självstyrelse som harfungerat, genom att den utvecklats underefterkrigstiden, har vi kunnat få den kommunalademokratin mera levande. Det är klart att det finnsstörre kommuner . Men de har också mycketstörre uppgifter och kan därigenom företrädamedborgarna i frågor som i andra länder liggerunder ett statligt ansvar.Det är inte den offentliga sektorns kris, GöranÅstrand, som har orsakat att regeringen läggerfram ett förslag , utan det beror på den mycketsnabba utvecklingen inom den offentliga sektorn --både i den statliga och i den kommunala. Det ärmycket som förändras och som behöver förändras,och vi behöver anpassa den kommunalalagstiftningen till det som är temat i den statligaverksamheten. Vi minskar omfattningen av deregelsystem som finns, och vi försöker att minskabyråkratin. Då behöver vi se till att det går att levaupp till detta på den kommunala sidan.Flera har tagit upp frågan om kommunindelningen.Regeringen har haft få ärenden om en delning avkommuner som har berott på enskilda personerseller något mindre partis initiativ. De allra flesta harvarit eniga om indelningsfrågorna i övrigt. När detgäller har regeringen gått med på endelning. Regeringen tyckte att argumenten varriktiga och att det hela var grundlagt genom ettlångt förberedelsearbete. När det gäller Örebrooch är det riktigt att man ikommunfullmäktige var ense i frågan. Men detfinns vissa grunder för när en kommun kan delas.Det skall krävas alldeles synnerliga skäl för att göraen sådan delning det år som det skallvara ett val till kommunen. De förutsättningarnaansåg jag inte fanns. Regeringen har inte sagt nejtill frågan om , men vi har inte hellerkunnat fatta ett positivt beslut. Regeringen menaratt hanteringen av frågan kom för sent för att ettbeslut skulle kunna fattas i år.Det går att urskilja att den indelningsreform somantogs i allt väsentligt har visat sigutgöra en bra, väl förberedd och väl genomfördreformering av vår kommunala indelning.Jag vänder mig nu till och . Det är klart att dencentraliseringen tillkommunerna av miljötillsyn skall ha sin gång. Detfinns ett mycket omfattande lagstiftningskomplexför att efterleva detta. Det lät som om ClaesRoxbergh, och jag var ense om attdet naturligtvis inte hindrar att man bör kunnapåverka hur man i en kommun bygger och attmiljöfrågorna måste komma med. På något sättmåste de vägas in. Frågan är om de skall vägas in idet slutliga beslutet i fullmäktige eller om de skallvägas in i en nämnd.Vi är nog ganska ense om att förvaltningarna i ochför sig bör vara åtskilda och att det går att företrädaolika synsätt i frågorna. Men ytterst skall frågornavägas samman. Vi har en lagstiftning som skall setill att miljötillsynen följs upp. Men det bör ocksåkunna innebära att man med en sådan organisationhar en bättre miljöhänsyn i de långsiktigaplaneringsfrågorna.Slutligen till . Jag förstår interiktigt resonemanget om dubbla lojaliteter, attkommunala företrädare som sitter i enbolagsstyrelse, antingen ihop med företrädare förandra kommuner eller företrädare för privataintressen, skulle ha dubbla lojaliteter. De sitter istyrelsen eftersom kommunen har funnit grund föratt vara med i ett bolag. Bolagsformen kan iblandvara en mycket bra form att driva en verksamhet i.Man skiljer av en verksamhet för vilken man vill haett särskilt resultat, och det kan vara mycketolämpligt att ha detta inom nämndverksamheten.Jag tror att bakom inställning idessa frågor döljer sig andra intressen. Hon vill inteha kommuner som är effektiva på detta område ochsom kanske i vissa fall kan vara ett nålstick mot enprivat verksamhet som annars skulle kunna ta utmonopolvinster eller på annat sätt motverkakommuninvånarnas intressen. I den frågan har visäkert olika syn.Anf. 23 () replik:Herr talman! Även om jag inte blev apostroferadnär det gäller det sista som civilministern sade, villjag ändå säga att det resonemang som folkpartietoch för om företagsamheten handlarom att skapa villkor för företagsamheten.