prot · GE09119 · 1991-05-27 00:00:00 — Det är först när lagarnaanvänds, och med den tilltro som man har till defackliga organisationerna och till de enskildaanställda, som man ser möjligheterna ochförutsättningarna att också förändraarbetsorganisationen. Jag kan ju se vad som redannu håller på att hända. Jag vill skynda på det, jagvill sparka en del i baken och jag vill hjälpa demsom har insikterna men inte befogenheten ochresurserna. Om man ser propositionen,arbetslivsfonden och de uppdrag som vi harredovisat att vi skall fortsätta med, bl.a. det somLars tog upp om översynen av dearbetsrättsliga frågorna, är det början på ett långt,tålmodigt och viktigt arbete.Charlotte tar upp kvinnors situation. Detär riktigt att utjämningen av de sociala skillandernamellan t.ex. kvinnor och män inte har stått iförgrunden . Vi kan se hurinflationspolitiken har bidragit till detta. Vi kanockså se, det är därför vi nu förändrar så mycket avarbetsmiljöreglerna, att det inte har räckt att barakoncentrera sig på de synbart farligaarbetsplatserna, utan att man också måstekoncentrera sig på det som är bakgrunden tillarbetsorganisationen och till belastningsskadorna.Där vill jag fråga : Vad, och påvilket sätt, vill gå in och styra för attförebygga att inte också 90-talet ger samma bistraerfarenheter? På vilket sätt skall man som politikergå in och understödja en annan utveckling av deekonomiska villkoren i arbetslivet? Det voreintressant att veta om den skillnaden finns mellanfler av de borgerliga partierna här i riksdagen.Charlotte frågar också när jag tänkeracceptera att monopolen inom den offentligasektorn försvinner. Jag är inte så naiv att jag tror attprivat sjukvård eller privat barnomsorg löserjämställdhetsproblemen ellerarbetsmiljöproblemen för kvinnorna. Det liggericke på den nivån. Det finns mycket annat som jagskulle kunna vara kritisk mot när det gäller denoffentliga sektorns sätt att hanteraarbetsmiljöfrågorna och hur man ger de enskildaanställda de större befogenheter och det ansvarsom leder fram till en annan arbetsmiljö.Anf. 28 ():Herr talman! , när jag talade omkvinnorna var det en anklagelse från minsida mot och hennes partifränder.Dessa kvinnor var inte förberedda för arbetslivet.Det är grymt att låta dem bli en förloradgeneration, som vi sedan låter utgöraerfarenhetsmaterial för våra kommande ochpågående arbetsmiljöinsatser. De tvingades ut,oavsett om de själva ville det eller inte. Det hadeinte ett dyft med någon jämställdhets- ellerjämlikhetspolitik att göra.När vi talar om satsningar på arbetsmiljöområdettalar vi egentligen om olika nivåer, dvs. olikabeslutsfunktioner på olika nivåer. villlägga allt i politikernas händer och i det här fallet iarbetslivsfondens händer. Det stämmer inte riktigtmed vad har sagt i en intervju som jagläste . Där uttryckte hon sig så här: Vi läggervapen i händerna på dem ute i företagen.Vad menar med detta? Det måste juvara så att man får hantera de pengar och deinsatser man vill göra på arbetsmiljöområdet därman bäst känner till vad som behöver göras. MonaSahlin förordar tydligen sedvanligtsocialdemokratiskt överförmynderi i stället.Sedan vill jag återvända till detta med de 15miljarderna och de metoder som skall utvecklas.De finns alltså inte . Normalt sett brukar mangå andra vägen. När man skall sätta in så storainsatser som man gör här, brukar man gå andravägen och ha klart för sig vad man skall göra ochhur man skall utvärdera det man gör, dvs. man harmetoderna klara för sig innan man sätter i gång ettprojekt. Detta tycks inte vara fallet här, eftersomman har uttryckt sig som man har gjort istatskontorets rapport.Till sist, eftersom anser att jag är sådålig på arbetsmiljöfrågor, vill jag gärna få svar påfrågan: Är jag då möjligen kvalificerad för att fåingå i den fortsatta rådsgruppen som inte tycksexistera?Anf. 29 ():Herr talman! Utgångspunkten för den bredaarbetsmiljön och de utredningar som kommer är attmånga människor, kanske över hälften, vantrivs påsina arbeten. Det är den totala utgångspunkten förhur arbetslivet egentligen är. Utifrån detta har vi synbara problem. Vi har fysiska problem och vihar psykiska problem som är synbara. Det handlarom var man har sin position i arbetslivet. Det ärfrågan om makten och hur man egentligen får sinabefogenheter, sitt inflytande i arbetsorganisationenoch om man kan förverkliga sin utbildning. Dettaskjuter regeringen vidare i en utredning. Det är ettlångt och tålmodigt arbete, mycket långt ochtålmodigt tydligen.Arbetsmiljökommissionen föreslog egentligen tvåsaker som inte finns med. Det gäller samordningenmellan arbetsmiljölagen ochmedbestämmandelagen och differentieradearbetsgivaravgifter. Detta har regeringen inte med.Det handlar om de frågor där en part säger:''Nej, vi vill inte vara med i dessa statligaorganisationer längre. Vi tänker vara en ordentligpart på marknaden. Detta gör regeringen intenågonting åt. Detta är ju barockt. Det är tålmodigtarbete som egentligen skulle behövas.Om man tittar framåt nu när de politiska kraftersom vill vara en part stärker sig, bordekonsekvensen för en regering som ställer sig bakomarbetarrörelsen vara att man nu måste stärka denandra parten på arbetsmarknaden, dvs. dearbetande och dess organisationer, den enskilde.Men det förekommer, det vill jag säga trots att jaghar läst detta betänkande och denna propositionfram och tillbaka, inga sådana förslag.Däremot finns viljeyttringar imålsättningsparagraferna som redan finns och harfunnits. Det är arbetarskyddsstyrelsen som skulleförverkliga detta. Det tycker jag ärhuvudproblemet med arbetsmiljödebatten i dag.Detta sätt att behandla det visar verkligen på enantipolitisk inställning som kommer att befrämjadem som inte går till de etablerade partierna, utansnarare hyser förakt för deras hanterande av t.ex.denna fråga.Anf. 30 ():Herr talman! , först vill jag säga att jagingalunda är så naiv att jag tror att bara privatainslag skulle lösa situationen för kvinnorna. Det harjag aldrig påstått. Det vi i liberalerna villha är olika alternativ, mångfald, privat och offentligverksamhet.Det är konstigt att när man skall släppa monopolenär det på männens villkor, då är det på männensarbetsmarknad man gör det. I de s.k. typiskakvinnojobben vill man inte släppa några monopol.Det är konstigt att skall spela med imanssamhället och inte inser att det är ett problemför många kvinnor.Jag var i . Där var det ensjuksköterska som hade startat en egenföretagsmottagning. Hon fick inga bidrag på någotvis. Hon hade många arbetarkvinnor som kom föratt få hjälp med sina belastningsskador. Tyvärr vardet för dyrt för många av dem. De kunde intekomma så ofta som de hade möjlighet till därför atthon inte fick bidrag att driva verksamheten.Sedan kan jag konstatera att jag inte fick något svarfrån om hur man skall täcka dessa 500milj.kr. om det nu är så att fattar dettakonstiga beslut angåendearbetslivsfonden.Sedan frågade vad vi i haratt komma med när det gäller arbetsmiljön. MonaSahlin kan ju läsa i vår arbetsmiljömotion hur vi villflytta fram positionerna. Vi har pekat på en radförbättringar som, om beslutade i denriktningen, skulle förbättra arbetsmiljön.Mona säger att hon litar helt på parterna. Ja,jag kan lita en hel del på parterna, men detavgörande är ändå ansvaret som vi i ochi regeringen måste ha för arbetsmiljöpolitiken.Anf. 31 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Får jag bara betona det litetanmärkningsvärda i att när man som centralpolitiker sätter sin tillit till lokala parter, företag ochfackliga organisationer och deras bedömningar ochinsikter i vad som behöver förändras på deras egnaarbetsplatser, får man kritik för att man inte styrtillräckligt centralt.Här har jag, och många med mig, bl.a.centerpartiet, utgått från att arbetslivsfonden harhandlat om att sätta till centrala resurser, skapa ensnabb och så litet byråkratisk organisation sommöjligt för att understödja verksamheten ute vidföretagen. För detta har skickat med ettantal förhållningspunkter, som man fattade beslutom här, över vad denna verksamhet skulle inriktasig på. Det jag har följt har icke föranlett mig attreagera. Man fullföljer de riktlinjer för hur dessaresurser används som man har beslutat om här iriksdagen mycket bra.Sedan vill jag bara säga två saker till . Jag tror att kvinnorna var mycket välförberedda för att träda ut i arbetslivet. Det berorpå vad man menar med det ordet. Jag var själv inteså gammal , men jag har en mor somunder kämpade och förberedde sig för attkunna komma ut i arbetslivet. Hon gjorde dettaockså . Det som vi har diskuterathär i kammaren är att vi fortfarande har ett arbetsliv som ännu icke harförberett sig tillräckligt mycket för att kvinnornafinns ute i arbetslivet.Detta arbetsmiljöråd sammanträdde under ledningav mig , jag har letat i huvudet efterdatumet, och jag hoppas att jag som minister fårfortsätta att kalla detta råd, och även , till sammanträden i fortsättningen.Till vill jag bara säga att vi skallfullfölja åtagandet av rehabiliteringsinsatserna omriksdagen så beslutar i dag.Det är skönt att höra att ett borgerligt parti bryr sigså mycket om budgetunderskottet och att manoroar sig för det. Vi kommer att få summera hurmycket denna riksdag har spätt påbudgetunderskottet när den beslutat om utgiftermen icke velat besluta om inkomsterna. Det är braatt det finns ett borgerligt parti som bryr sig omdetta och är beredd att ta sitt ansvar också ifortsättningen.Anf. 32 () replik:Herr talman! Jag talade tidigare om att kvinnornavar illa förberedda. Jag avsåg då den rent fysiskaförberedelsen, eftersom det var i den situationen deråkade ut för de nämnda förslitningsskadorna.Jag vill i detta sammanhang också återkomma tillnågot som sade i början av debattenom den bild arbetsskador och arbetssjukdomaruppvisar. Det är för det mesta en mycket komplexbild. I många sammanhang går det inte att säga attdessa skador renodlat beror på ett visstarbetsmoment. Man kan mycket väl ha dåligaförutsättningar redan från sin ungdom.Vi har ofta talat om att elever inte blirtillräckligt väl fysiskt uppbyggda inom gymnastikoch idrott och att de behöver mer av det ämnet föratt klara de fysiska belastningar de råkar ut för iarbetslivet. De flesta är kanske inte idrottare. Mende som är det kommer lättare undan och klarar avsvåra belastningssituationer. När vi diskuterararbetsmiljöfrågor och arbetssjukdomar måste vivara uppmärksamma på att man kan påverkas inommånga olika områden där man är verksam. 33 ()replik:Herr talman! Jag skall inte förlänga debatten, menjag kunde inte annat än begära en kort replik närMona talade om att detta skulle innebära enliten byråkrati för arbetslivsfonden. Det kostar juändå 750 milj.kr., medel som vi tycker kunde haanvänts bra mycket bättre om de används direkt tillarbetsmiljön ute på företagen.Vi har 150 olika instanser och 12 000--15 000anställda som sysslar med miljöbyråkrati. Dettaskulle kunna göras på ett enklare sätt, och det harvi från pekat på.Sedan måste jag till säga: När MonaSahlin gör denna summering av olikabudgetalternativ, kom då ihåg att det ärsocialdemokraterna som har sett till att försvagabudgeten med de 500 milj.kr. som vi eventuelltkommer att fatta beslut om , intefolkpartiet liberalerna. Vår budget håller.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )5 § Rehabilitering ochrehabiliteringsersättningFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1990/91:SfU16 Rehabilitering ochrehabiliteringsersättning (prop. 1990/91:141 ochprop. 1990/91:100 delvis).Anf. 34 ():Herr talman! , väcktevi moderater i socialförsäkringsutskottet en motiondär vi föreslog att skulle ges ettstörre, övergripande ansvar för att människorskulle rehabiliteras från sjukdom och handikapp sålångt detta är möjligt, dvs. en påbyggnad av detansvar som lagen om allmän försäkring sedan längeålagt kassan, men där instrumenten varitnågot trubbiga.Det är för oss moderater tämligen självklart att deninstans som betalar ut ersättning vid sjukdom ochskada också har ett stort ansvar för och intresse av,såväl av humanitära som ekonomiska skäl, attåterföra den sjuke till ett så fullvärdigt liv sommöjligt i samhälle och arbetsliv, helst utansjukskrivning eller annan ersättning från kassan.Jag vet att vårt parti redan tidigare hade väcktliknande motioner, men denna lilla rekapitulationav historien avser en period som jag själv varit medom genom nära verksamhet i utskottet.Jag vet att var mycketintresserat av vår motion, men det dröjde längeinnan intentionerna om en aktiv rehabilitering, frånvårt och andra håll, utmynnade i denrehabiliteringsberedning som så småningomtillsattes och som främst ligger till grund för detbetänkande som behandlas i dag.Det är positivt att vi äntligen har kommit så långt idetta arbete. Däremot hade vi nog alla i utskottetönskat att den proposition som regeringen haft alladessa år på sig att planera och lägga fram, skulle havarit av en mer fullödig kvalitet än den utskottetfick att behandla.Det är tyvärr en mycket dålig propotision somutskottet fått att behandla. Jag vill redan nu säga attdet är tack vare utskottets utomordentligt skickligapersonal och ledamöternas expertkunnande som vikunnat sammaställa ett betänkande inom loppet avnågra veckor så att vi kan ta ställning iärendet. Jag vill också gärna säga till mina kollegeri utskottet från alla partier, att jag anser att vi allasträvat efter att nå ett så bra resultat som möjligt.Vi har faktiskt från alla håll varit beredda attdiskutera oss fram till praktiska lösningar, och vihar på flera håll kunnat göra samskrivningar ochundvika reservationer i denna mycket svåramateria.I de s.k. avslutande synpunkterna i betänkandetkonstaterar ett enhälligt utskott att det funnits enrad brister i regeringens förslag. Principer försjukpenningrätt har blandats samman med helt nyaprinciper, delvis med anknytning tillarbetsmarknadslagstiftningen, men principerna harinte klarlagts på ett tydligt sätt. Jag citerar urutskottsbetänkandet: ''Bristerna är i vissa fall såväsentliga att utskottet övervägt om regeringenborde komplettera lagförslaget innan tarställning till det. För att man i första hand hosriksförsäkringsverket och försäkringskassornaredan nu skall kunna förbereda genomförandet avreformen och påbörja utbildningsinsatser m.m.föreslår utskottet emellertid att godtardet framlagda förslaget med vissa ändringar och iövrigt begär att regeringen återkommer medkompletterande lagförslag som skall kunna träda ikraft när reformen genomförs . ''Detta är en ganska svidande vidräkning med endålig proposition.Utskottets begäran gäller t.ex. fortsatt möjlighetatt dra in eller nedsätta sjukpenning ellerförtidspension om den försäkrade vägrarunderkasta sig medicinsk behandling ellerrehabilitering. En annan viktig fråga gäller t.ex. hurman skall beräkna sjukpenning vid avbrott irehabiliteringen. Regeringen har helt enkelt inteförmått komma med tillfredsställande förslag inomstora, viktiga lagkomplex.På andra punkter har utskottet helt enkelt ändratregeringens förslag och på en punkt underkänt det.Det gäller det i högsta grad förvånande förslagetom en mer eller mindre regelmässig lagfästförtidspensionering av människor efter ett årsrehabiliteringsförsök. Detta framförs i enproposition som syftar till rehabilitering!Inte minst vi moderater har i en motionunderstrukit nödvändigheten av reglerna försjukpenning under utbildning behöver stramasupp, och detta är utskottet också enigt om. I dagförekommer t.ex. att människor genomgår upp högskoleutbildning med bibehållensjukpenning, något som bl.a. riksrevisionsverketskarpt har kritiserat. Detta är naturligtvis interimligt i förhållande till villkoren för andrastuderande.Vi vill inte ställa oss bakom någon schablonregelom förtidspensionering. Det skulle t.ex. försvåraför handikappade, vilka kanske behöver en längretids rehabilitering, att återkomma till arbetslivet.All rehabilitering är kanske inte hellerarbetslivsrehabilitering, utan kan vara fråga ommedicinsk rehabilitering. Den är också viktig, ävenom den kanske tar litet än . Överhuvud taget är förhållandet mellan medicisk ocharbetslivsinriktad rehabilitering mycket oklar ipropositionen.En mycket viktig sak när det gäller kassornasrehabiliteringsarbete är att detta kommer att skeunder så obyråkratiska former som möjligt och attdet inte formaliseras i olika beredningsgrupper ochliknande. Det bör vara ett direkt samarbete mellantjänstemän vid olika myndigheter. Att utskottet harunderstrykt detta har åtminstone tills vidare lugnatpå denna punkt, och jag har därför avstått från attavge en reservation.I ett särskilt yttrande från utskottets borgerligaledamöter pekar vi på de djupa brister som vidlåderdet föreliggande förslaget i och med attarbetsskadeförsäkringen inte kommer attförändras. Det måste vidtas genomgripandeförändringar i denna lagstiftning som allmäntomvittnat varit ett hinder för rehabilitering.Regeringens oförmåga att lägga fram ett förslag idenna fråga är att djupt beklaga efter alla dessa årav diskussioner och en allmän insikt i samhället omatt försäkringen måste förändras. Det föreliggandeförslaget om rehabilitering är haltande genom attdenna fråga inte är löst.Jag vill fråga utskottets talesman, eftersomsocialministern ännu inte är här, men jag tänkersedan låta frågan gå vidare till henne: Är ni klartmedvetna om denna brist? Kan ni säga något omnär regeringen kan ta mod till sig och komma medett förslag rörande arbetsskadeförsäkringen?På en punkt har det genom motioner från flerapartier skapats en majoritet i utskottet föroppositionspartiernas förslag om differentieradearbetsgivaravgifter, som delvis bygger påarbetsmiljökommissionens förslag om attarbetsgivaravgifterna skall användas som ettekonomiskt styrmedel för bättre arbetsmiljöer.Detta är viktigt, inte minst för de mindre företagen.Vi har begärt ett förslag från regeringen i ställetför att avvakta en eventuell utredning i denna fråga.Herr talman! Jag skall nu övergå till att någotkommentera de olika reservationerna.I reservation 2, som yrkar bifall till, och som ärgemensam för , , centernoch , anser vi att det bör införas enkompletterande lagbestämmelse som anger attarbetsgivare med upp till 15 anställda har rätt att fårehabiliteringsutredning utförd avförsäkringskassan om de så önskar. Det blirnaturligtvis en ökad arbetsbörda, särskilt för småföretag, att göra rehabiliteringsutredningar och taett ökat ansvar för rehabiliteringsfrågorna, och detbör undvikas att en särskild organisation måstebyggas upp i småföretagen för detta ändamål.Denna reservation är baserad på enfolkpartimotion. Eftersom vi hade ett förslag somgick åt samma håll har vi anslutit oss till den.I reservation 3 framhåller samma reservanter attvikten av den enskildes rätt till integritet ochupprätthållandet av sekretessen kring den enskildessjukdomsdiagnoser måste betonas. Vi anser därföratt uppgifter om orsaker till sjukfrånvaro inte skalllämnas ut till arbetsgivaren utan den enskildesgodkännande. Detta är en fråga som i praktikeninte torde röna några större bekymmer men som ärviktig i sak.I reservation 4 framför vi moderater att det börräcka att en rehabiliteringsutredning påbörjas . Även om det är viktigt att så tidigt sommöjligt påbörja rehabilitering anser vi attfyraveckorsregeln är alltför schablonmässig. Det ärinte alls ovanligt att t.o.m. banala sjukdomar ochenklare operationer kräver sex, sju veckorssjukskrivning. Vi menar att den sjukskrivandeläkaren i sitt första läkarintyg kan kryssa för i enruta om ett rehabiliteringsbehov, där kassanbehöver engagera sig, föreligger eller ej.I reservation 8 påtalar att det är viktigtatt i nära samarbete medföretagen tar till vara den kompetens som finns påområdet, såväl i företagen som inomföretagshälsovården. Likaså framhålls att mindreföretag bör kunna samordna sinarehabiliteringsinsatser. Dessutom framhålls att enallsidig rehabilitering av den försäkrade måste vägatyngre än strävan att återföra honom till dentidigare arbetsplatsen. Jag yrkar bifall till denreservationen. Det är en miss att vi inte har varitmed på den från början.I reservation 10 återkommer vi moderater med vårtförslag om en allmän, obligatorisksjukvårdsförsäkring, med vars stöd kassorna fåranledning att se till att de försäkrade fårbehandling och att förebyggande åtgärder vidtas,eftersom kassorna också svarar för betalning avsjukvård, sjukpenning och förtidspension. Dettaskulle underlätta en effektiv och samordnadrehabilitering.I reservation 11, som är en gemensam borgerligreservation, varnas för överkompensation. Vi anseratt det är rimligt att den försäkrade inte skalluppbära högre ersättning vid rehabilitering än vadvederbörande skulle ha haft om han/hon varit iarbete. Vi anser därför att ett avdragssystem i likhetmed det som har införts inomsjukpenningförsäkringen bör införas och attregeringen skall återkomma med ett lagförslag somkan träda i kraft i samband med försäkringensinförande i denna fråga också.I reservation 13, som också är gemensam borgerlig,framför vi att en fjärdedels förtidspension börinföras. Utskottet har visserligen en positivskrivning om att regeringen noga bör följautvecklingen i och med att en fjärdedelssjukskrivning upphör , men det räckerinte. Förtidspensioneringen har endast gradernahalv, två tredjedels och hel förtidspension. Dettafår till följd att en person som de facto har trefjärdedels arbetsförmåga tvingas förtidspensionerasig till hälften, vilket naturligtvis är till nackdel bådeför den enskilde och för samhällsekonomin. Detföreligger alltså en risk för ''överpensionering''.I reservation 14 framför m, fp, c och mp attförtidspensionering i det längsta bör undvikas närdet gäller ungdomar som studerar. Vi begär frånregeringen ett annat system för ersättning för dessaungdomar.I reservation 16 begär utskottets borgerligaledamöter, som vanligt och , enförlängd samordningstid i arbetsskadeförsäkringensom en första åtgärd när det gäller att komma tillrätta med en försäkring som slukar miljarder ochåter miljarder. Samordningstiden bör förlängasfrån . Det är ett sedan längekänt krav från oss. Vi anser att detta förslag börträda i kraft fr.o.m. detta år.I reservation 18 begär utskottets m- och fp-ledamöter återigen att en ny utredning omarbetsskadeförsäkringen tillsätts snarast.Utredningen bör bl.a. få i uppdrag att undersökaom försäkringsskyddet för dem som får enbestående nedsättning av sin arbetsförmåga somföljd av en arbetsskada kan tillgodoses genom enobligatorisk ansvarighetsförsäkring, där parternagenom avtal närmare kan reglera hur försäkringenskall vara uppbyggd.I reservation 19 har vi moderater följtupp ett förslag från mp med vårt gamla krav på attAMF bör betala för det arbete somförsäkringskassorna lägger ned på service till AMF-försäkringen. Vi anser att detta är rimligt, och detinnebär en uppföljning av ett förslag från denutredning där arbetsskadeförsäkringendiskuterades sedan.I reservation 20, slutligen, kräver utskottetsborgerliga ledamöter att arbetsskadebegreppet blirföremål för en skyndsam utredning. Det är interimligt att av alla anmälda arbetsskadorgodkänns ända upp i högsta instans, dvs.försäkringsöverdomstolen. Praxisändringar har jumedfört att nästan allting godkänns somarbetsskada, och detta är inte rimligt! Det måstesnarast fastställas klara kriterier för vad som ärarbetsskada eller inte. Jag yrkar bifall tillreservation 20.Herr talman! I övrigt yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 35 ():Herr talman! Socialförsäkringssystemen syftar tillatt tillgodose medborgarnas behov av ekonomiskgrundtrygghet vid sjukdom, rehabilitering,handikapp och ålderdom. Den ekonomiskaomfattningen av systemen beräknas till 254miljarder kronor, vilket innebär att dess andel avBNP är . Vi lägger med andra ord nermycket stora summor på vårasocialförsäkringssystem.