prot · GF0932 · 1991-11-26 00:00:00 — har med anledning avett pressmeddelande från frågatmig i vilken egenskap jag har besökt ochpåven.Som framgår av pressmeddelandet deltog jag den21--i en konferens i somarrangerades av den internationella organisationenför världens kristdemokratiska partier, CDI,. Iarrangemanget ingick en audiens hos påven. Jagreste på bekostnad av och som representant förkristdemokratiska samhällspartiet.Anf. 108 ():Herr talman! Jag ber att få tacka civilministern försvaret på min fråga.Min fråga kanske kan tyckas formalistisk, menbakgrunden till den är att pressmeddelandet gavmig intrycket att det var fråga om en officiell resa.Jag har ingenting emot -- det vill jag slå fast -- attministrar reser, att riksdagsledamöter reser, att vireser officiellt eller att vi reser via våra partier. Jagtror att det är nödvändigt, inte minst med tanke påatt nu har sökt medlemskap i har fått beskedet att det var en partiresa somcivilministern deltog i, och jag är nöjd med detsvaret.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1991/92:160 om kulturelltvärdefulla byggnaderAnf. 109 Bostadsminister ():Herr talman! har frågatstatsrådet vilka åtgärder han ärberedd att föreslå med anledning av förslagen iutredningen (SOU 1991:64) Att förvaltakulturmiljöer.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Betänkandet innehåller flera förslag inomskattelagstiftningen. I regeringens propositionSkattepolitik för tillväxt (prop. 1991/92:60) lämnasförslag inom skatteområdet som syftar till attstimulera små- och nyföretagandet. Dessa förslagär viktiga för villkoren för den typ avjordegendomar där herrgårdarna oftast återfinns.Bland förslagen kan nämnas att skogsvårdsavgiftenavskaffas och att förmögenhetsskatten sätts ned föratt helt tas bort års taxering. Vidaresänks arvs- och gåvoskatten kraftigt.I propositionen nämns också att regeringen avseratt lägga fram förslag om ytterligare förändringarför att främja företagandet. I samband med attdessa förslag tas fram räknar jag med att regeringenkommer att behandla också de delar avbetänkandet. Att förvalta kulturmiljöer somhandlar om de ekonomiska villkoren för ägare avkulturhistoriskt värdefulla mangårdsbyggnader påjordbruksfastigheter.Jag hoppas att det därmed skall ha framgått av mittsvar att regeringen ingalunda är omedveten ellerbortser från vikten av en god förvaltning avkulturmiljöer i Sverige.Anf. 110 (m):Herr talman! Jag är tacksam för svaret. Jag tyckeratt det är intressant att konstatera att regering ochriksdag redan är på väg att anta många förslag somär mycket bra för företag av den typ som vi talarom. Därom råder inget som helst tvivel. Men vaddet är fråga om här är hur man skall bevara just dehär speciella kulturmiljöerna.Skatteomläggningen har inneburit just att man intelängre får avdragsrätt såsom näringsfastighet för dehär stora slotten och herrgårdarna. Det gör att deprivata ägarna kommer att få det mycket svårt attunderhålla dessa stora kulturmiljöer och kanske påsikt t.o.m. få det svårt att bo kvar. Jag tror att det ärmycket skatteteknisk lagstiftning som behöver sesöver på detta område. Det var därför jagursprungligen ställde frågan till Bo Lundgren.Kan man räkna med att regeringen kommer attlägga fram förslag om återinförande avavdragsrätten för kostnader för drift och underhållavseende dessa fastigheter? Det är egentligen detsom önskas i första hand, och det kanske är det somär det allra viktigaste.Anf. 111 Bostadsminister ():Herr talman! Som jag har redovisat bereds de härfrågorna i . Den exakta teknikenför att åstadkomma bättre möjligheter för ägarnatill den här typen av fastigheter kan jag inte gebesked om . Men jag tyckte också att det varvärdefullt att redovisa de många förslag som redanligger här i för behandling, förslag somger ett mycket bättre utrymme för ägarna till de häregendomarna att ta ansvar också för denkulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen. Jag tyckteatt det var viktigt att visa att vi här redan har satt igång.Anf. 112 (m):Herr talman! Jag säger fortfarande att det som harföreslagits är mycket bra. Men det gäller allaföretag; alla skogsägare, jordbruksägare och överhuvud taget alla småföretag. Det jag talar om härär en specifik grupp som har de här storakulturarven att förvalta. De har inte berörtsav de förslag som regeringen har lagt fram. Det ärjust det som är min poäng: Kan man göra någontingför just dessa grupper, så att de kan slå vakt om dehär kulturmiljöerna? Samhället och staten har ettansvar för kulturarvet, liksom de enskildaföretagen i de här hänseendena. Men man kan inteenbart, bara för att man har skapat en bättreskattesituation för alla, säga att det skall varanågonting som specifikt hjälper de här gruppernassituation.Anf. 113 Bostadsminister ():Herr talman! Det är alltså ingen nackdel att ävendessa jordägare kan utnyttja generella förändringari skattesystemet. Det är faktiskt inga oväsentligaförändringar som har föreslagits av regeringen.Men det viktiga i det här svaret är kanske attregeringen just med utgångspunkt från deöverväganden som har gjorts i den nämndautredningen är beredd att titta vidare på de härfrågorna, speciellt med utgångspunkt från dessafastighetsägare och dessa jordegendomar.Anf. 114 (m):Herr talman! Den utredning som den förraregeringen lät göra visar mycket klart och entydigtatt just avdragsrätten för underhåll och drift av dehär stora slotten och herresätena är det som det ärallra viktigast att återinföra. Det borde intebehövas några ytterligare speciellt märkvärdigaeller storartade utredningar. Det går nog attgenomföra relativt enkelt med ledning av detmaterial som finns i den genomförda utredningen.Jag hoppas att regeringen nu gör en bedömningfrån kulturpolitisk vinkel, som kan få till resultat attde här slotten och herresätena kan bevaras förframtiden.Det finns även många andra frågor i dettasammanhang, som jag inte tänker ta upp , mensom behandlats av utredningen. Jag hoppas attresultat kan nås också i form av förändrade synsätt.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1991/92:191 omflyktingmottagandetAnf. 115 Bostadsminister ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att vidta åtgärder med anledning av någrahändelser, som uppges ha inträffat vid en avinvandrarverkets förläggningar.Statens invandrarverk är en självständig myndighetoch jag kan inte som invandrarminister lägga mig ienskilda fall.Invandrarverkets övergripande mål förförläggningsverksamheten är ett värdigt,respektfullt och medmänskligt flyktingmottagande.För att uppnå målen krävs, utöver en snabbhantering av tillståndsärenden och kortahandläggningstider, ett bemötande som präglas avyrkesmässighet och god yrkesetik.I verkets Riktlinjer för meningsfull vistelse förasylsökande på förläggning liksom i dessförläggningshandbok formuleras detförhållningssätt och den yrkesetik som skall vara engemensam utgångspunkt för den personal somarbetar med asylsökande inomförläggningsverksamheten.Regeringen avser att se över systemet förflyktingmottagande i syfte att öka flexibiliteten,motverka långa vistelser på förläggning samt geasylsökande och flyktingar större frihet att ordnasitt eget boende.En sådan översyn kan självfallet få konsekvensersom gör att invandrarverket måste anpassa sinariktlinjer till ett reformerat flyktingmottagande.Anf. 116 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Men undviker den principiellafrågan, om en person som har fått arbets- ochuppehållstillstånd har rätt att bosätta sig var i landethan eller hon vill. Jag hänvisade tillEuropakonventionen. Det blev fel i utskriften. Detvar tilläggsprotokoll nr 4,artikel 2, som jag hänvisadetill.Situationen i var den, attvi hade tusentals flyktingar på förläggningar sominte hade kommunplaceringar. Då fick vi den härmer centrala kommunutplaceringsorganisationen,för att snabbt få ut dem i kommunerna. sersituationen inte längre likadan ut, utan den ärnästan tvärtom. Kommunerna får inte det antalflyktingar man har tecknat kontrakt medinvandrarverket om. Men inte ens tidigare kundeman använda den här organisationen in absurdum.Om det fanns möjlighet för en flykting att snabbtkomma in i samhället med hjälp av vissa människorrunt omkring i en speciell kommun eller på grundav att det fanns arbete och bostad i en viss kommun,måste det vara skäl som skulle gå före. Men så hardet inte varit. Så har det inte varit i det här speciellafallet. Man t.o.m. hotade med polistransport ominte kvinnan i fråga fann sig i att ta denkommunplacering som förläggningschefen ansåglämplig.Den principiella frågan är alltså: Har en flyktingsom fått arbets- och uppehållstillstånd rätt attbosätta sig var han eller hon vill i landet?Anf. 117 Bostadsminister ():Herr talman! Som jag sade tidigare tänker vi seöver frågan om flyktingförläggningarna. Det harsin bakgrund i att vi är kritiska till denplanmässighet som finns i flyktingmottagandet.När det gäller situationen har inte direkt tagit upp de aktuella fallen, och jagär förhindrad att gå in i och redovisa verklighetenbakom fallen. möjligheter för flyktingar att komma tillandra kommuner än dem som anvisas avinvandrarverket. Man kan naturligtvis flytta vartman vill om man ordnar arbete och bostad själv.Vid kommunplaceringen kan hänsyn också tas tillom man har skaffat sig ett arbete, om man behövermedicinsk vård eller om man har nära anhöriga.Det skall ingå i bedömningen att hänsyn skall tas tillden enskilde flyktingens egna privata önskemål.Anf. 118 ():Herr talman! Det var ett svar som jag kanske kananvända mig av och vara tillfreds med. Men jagövervägde faktiskt att polisanmälaförläggningschefen. Det har i andra fall gått så långtatt personer som har ordnat bostad och arbete ändåhar varit tvungna att ta en anvisadkommunplacering. Kommunen har då ställt upp påatt flyktingen kommer dit och sedanordnas vidaretransport till en annan kommun. Såfår inte en organisation användas. Det kan inte varameningen att människor skall passa organisationen,utan en organisation har man för människornasskull.Anf. 119 Bostadsminister ():Herr talman! Jag delar till hundra procent.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1991/92:98 om mindrebensinstationer på landsbygdenAnf. 120 Miljöminister ():Herr talman! har frågatnäringsministern om vilka åtgärder regeringenavser vidta för att upprätthålla servicenivånavseende tankställen för motorfordon pålandsbygden.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall besvara frågan.Flyktiga organiska ämnen från bl.a. bensin harsådana effekter på miljö och hälsa attbegränsningar är viktiga framför allt i tätorter. Jagvill därför påminna om det ställningstaganderiksdagen har gjort i denna fråga genomatt som ett delmål fastslå att utsläppen skall minskamed mellan och . Dennaambition omfattar förutom åtgärder inomtrafiksektorn åtgärder inom bensinhantering,energiproduktion, lösningsmedelsutsläpp ochindustriella processutsläpp.Syftet med återföringssystem för bensinångor vidtankning, de s.k. tankmuffarna, är att minska detotala utsläppen av flyktiga organiska ämnen ochminska risken för negativ hälsopåverkan för de sombor eller i övrigt vistas i bensinstationers närhet.Naturvårdsverket har utarbetat föreskrifter omåtervinningssystem vid tankning. I arbetet medförskrifterna har företrädare för , oljebranschen,sprängämnesinspektionen och bilindustrinmedverkat.Muffarna skall för resp. oljebolag vara installeradeenligt en viss tidsplan som innebär att stationer medliten försäljningsvolym i glesbygder får längstomställningstid. skall landetssamtliga mackar med försäljning på minst 2 000 m3vara utrustade med muffar, medan för övrigamackar gäller . /92 kommer av stationernainom , Göteborgs- ochMalmöområdet att ha muffar enligt planerna.Oljeföretagen skall redovisa aktuelltutbyggnadsläge till naturvårdsverket.På landsbygd och i glesbygd med litenförsäljningsvolym är miljö- och hälsovinsten medåterföringssystem relativt sett marginell. Omtankstället står inför nedläggning på grund avalltför höga kostnader för installation avåterföringssystem för bensinångor vid tankning,kan medge dispens från sinaföreskrifter. Möjlighet till dispens finns även efterden . Det finns därför ingenanledning till åtgärder från regeringens sida.Frågan om utsläpp av flyktiga organiska ämnen haräven behandlats internationellt. Jag kan meddelaatt inom för långvägagränsöverskridande luftföroreningar har ettprotokoll undertecknats . Protokolletinnebär i stort en 30-procentig minskning avutsläppen till år 2000.Anf. 121 ():Herr talman! Jag ber att få tacka miljöministern försvaret.Det är viktigt att upprätthålla en tillfredsställandeförsörjning på landsbygden både vad avserdagligvaror och drivmedel. Jag är helt övertygadom att miljöministern och jag är överens på denpunkten.Tyvärr har många butiker lagts ned under senare år.Den lanthandlare som har drivit sin butik undermånga år har inte funnit någon person som ärintresserad av att ta över butiken när han drar sigtillbaka. Det är en allvarlig utveckling. Mångalanthandlare kompletterar sin dagligvarubutik medbensinhandel. På så sätt kan man något förbättralönsamheten.Som framgår av svaret har statens naturvårdsverkbeslutat att alla tankställen för motorfordonoberoende av storlek skall ha återföringssystem förbensingaser . Jag skullevilja beröra en förordning som gällerglesbygdsstöd. Jag har läst ur den gamlaförordningen, och det framgår mycket tydligt attmellan och kundehöga avskrivningslån beviljas för investeringar somvar föranledda av övergången till blyfribensin.Både i den gamla och i den nuvarande förordningenför glesbygdsstöd får man högst när det gälleravskrivningslån för godkända kostnader. Jag tyckeratt det här är ett likartat fall. Den stora skillnadenär kanske att det rör sig om en mycket störrekostnad för den enskilde. Jag känner till attkonsumentverket i skrivelser till såväl den gamlasom den nuvarande regeringen har föreslagittemporära förändringar i nu gällandebestämmelser. Man vill ha en tillfällig förändringoch höja procentsatserna. Jag vill därför frågamiljöministern om regeringen är beredd atttillfälligt ändra glesbygdsförordningen, så attavskrivningslån till högre procentsatser av dengodkända investeringskostnaden kan beviljas föråterföringssystem för bensingaser.Anf. 122 Miljöminister ():Herr talman! Avsikten med tankmuffarna vidbensinmackarna är att rädda miljön från utsläpp avflyktiga organiska ämnen. Avsikten är naturligtvisinte att slå ihjäl små tankställen som är nödvändigaför servicenivån och för de som bor i glesbygd.Därför måste man naturligtvis följa utvecklingenoch se hur hanteringen verkställs i praktiken. Vi hardärför en sådan lång övergångstid. Under denna tidkan man även överväga de åtgärder som i övrigtkan komma att behövas.Jag vill inte ge ett konkret svar på den mycketkonkreta frågan om en ändring i förordningen närdet gäller glesbygdsstöd. Men jag tror att vi mycketväl kan hamna i en situation där man måsteförlänga tiden. I så fall måste man göra enavvägning mellan det alternativet med dessmiljönackdelar och andra åtgärder som också kanvara tänkbara, för att få en så hundraprocentiganslutning till systemet som möjligt. Det finns i dagingen grund för att göra en sådan avvägning. Vimåste avvakta hur utvecklingen kommer att bli påde olika ställena. Regeringen kommer att nogafölja frågan.Anf. 123 ():Herr talman! Jag är medveten om -- vilketmiljöministern säger i svaret -- att det finnsdispensmöjligheter. Dem kommer man nog attutnyttja på sina håll. Men jag tror att man även börförsöka hitta andra lösningar. Om jag förstodmiljöministern rätt är han inte helt ovillig till attarbeta för att det kan bli en lösning när det gälleravskrivningslån och höjda procentsatser genomförordningen om glesbygdsstöd.Som jag sade tidigare hade man i slutetav möjlighet att nå . Jag harkonsumentverkets skrivelse framför mig. I sinförsta skrivelse ville verket att man skulle gå upp till100 % i avskrivningslån. I den senaste skrivelsensom lämnades till regeringen för en månad sedanföreslog man högst . Från konsumentverketssida är man inne på att föreslå en höjning avprocentsatserna när det gäller avskrivningslån. Jagär tacksam för att miljöministern har givit mig enförhoppning om att detta även skall kunna lösas påden vägen. Än en gång tack för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på fråga 1991/92:114 om denkommunala miljö- och konsumentupplysningenAnf. 124 Miljöminister ():Herr talman! har med anledningav att JO uttalat kritik mot den av Göteborgskommun utgivna ''Miljökatalogen'' frågat mig vadjag avser göra för att ge kommunerna stöd i derasfortsatta miljö- och konsumentupplysning omprodukter.Lagen om kemiska produkter har till syfte attförebygga risker för skada på hälsan och på miljönpå grund av kemiska produkters inneboendeegenskaper.Det är viktigt att alla aktörer tar sitt ansvar för attmiljöbelastningen skall bli så liten som möjligt.Konsumenternas val är viktiga dels för att minimeramiljöpåverkan från de konsumentprodukter somfinns på marknaden , dels för att påverkaproducenter och leverantörer att utveckla mindrehälso- och miljöskadliga alternativ. För attkonsumenten skall ha en rimlig möjlighet att ta ettsådant ansvar behövs vägledning. Kommunernasinformation till konsumenterna har här enangelägen funktion att fylla. För att kommunernaskall åtnjuta förtroende från allmänheten och frånföretagen är det givetvis nödvändigt attinformationen är vederhäftig och bygger påvetenskaplig grund.Det är enligt min mening lovvärt att kommunerna,som har gjort, tar initiativ tillbrett upplagda informationskampanjer omhushållskemikalier för att underlätta förkonsumenterna att göra miljömässigt motiveradeval.I detta sammanhang vill jag poängtera att de endakemiska produkter som granskas och godkänns avfackmyndighet är läkemedel ochbekämpningsmedel. För övriga kemiska produktergäller att det är företagens ansvar att se till attprodukterna är väl utredda och att informera omeventuella risker för hälsa och miljö.De kemiska produkter som finns påmarknaden är således med det nämnda undantagetinte ''godkända'' av någon fackmyndighet, utan detär företagens ansvar att se till att de är så litet hälso-och miljöskadliga som möjligt.Jag vill också återigen betona att ävenkonsumenterna har en viktig funktion att fylla föratt driva utvecklingen i riktning mot produkter sominte skadar hälsa och miljö.I nordiskt samarbete utvecklas ettsystem med positiv miljömärkning avkonsumentprodukter i syfte att hjälpakonsumenterna att välja mindre miljöbelastandealternativ. Den positiva miljömärkningen kommer,tillsammans med de regler för negativmiljömärkning av olika kemiska ämnen sombeslutas av kemikalieinspektionen , attunderlätta för kommuner och andra att ta fram brainformation till konsumenterna om miljöpåverkanav olika produkter.Jag kommer att fortsätta att inte bara hävdakommunernas rätt att ge ut information omprodukters miljöegenskaper utan också uppmanadem att gärna göra detta.Anf. 125 ():Herr talman! Jag tackar miljöministern så mycketför svaret. Jag lämnade in min fråga för tre veckorsedan. Miljöministern har sagt många kloka sakeri den här frågan . Frågan är därför litetöverspelad. Jag noterade bl.a. att tvättar i Via.Olof säger att det är företagens ansvaratt produkterna är väl utredda och att informera omeventuella risker för hälsa och miljö. Det gällerfaktiskt mycket mera än så. Vi har en lag omkemiska produkter, där det står att tillverkare ochimportörer genom egna undersökningar eller påannat sätt skall se till att det finns tillfredsställandeutredningar för bedömningar av olika hälso- ochmiljöskador som produkten kan medföra. Manskulle kunna uttrycka det så som jag tror att BjörnGillberg gjorde i en tidningsartikel, nämligen attdet cirkulerar en mängd olagliga produkter på densvenska marknaden. Man tycker då att det skullebehövas mera konkreta åtgärder för att lagen skallföljas. Jag undrar om inte bordegöra något mera utöver själva uttalandena.Jag hörde på Konsumentekot i radio attstorproducenter på det här området har gått tillattack mot svanmärkningen. harpressat på för att den alltför miljöaktivistiskeutredaren i miljömärkningskommittén skulle fåsparken. Det har tydligen redan skett. kräveräven industrin flera representanter i styrelsen fördet här. Man verkar vilja sabotera verksamheten.Jag skulle vilja fråga om miljöministern är bereddatt ta strid i den här frågan.Anf. 126 Miljöminister ():Herr talman! Jag beklagar att svaret har dröjt. Detberor på att jag har varit ute på resor, dels , dels i samband medundertecknandet i avkonventionen om flyktiga organiska ämnen. Jagber om ursäkt för det, men har jag hunnit uttalamig i den här frågan, som ocksåpåpekar.Jag vill betona att det är viktigt att de led som liggerföre konsumenten tar sitt ansvar, och detta är juprecis vad som sägs i lagen om kemiska produkter,5 §. Det finns alltså en generell skyldighet för densom hanterar eller importerar en kemisk produktatt vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmåtti övrigt som behövs för att hindra eller motverkaskada på människor eller i miljön. Därvid skallsådana produkter undvikas som kan ersättas medmindre farliga enligt den s.k.substitutionsprincipen.Jag utesluter inte att denna lagstiftning måsteskärpas, men det allra bästa är om konsumenten ärså väl informerad att han eller hon kan sortera bortäven de risker som skulle kunna betecknas somdiffusa, dvs. det som är osäkert. Detta kan bara skeom konsumenterna ges god information.Vi skall inte dra alla producenter över en kam, mendet finns en del som inte fullt ut tar detta ansvar ochsom dessutom uttalar sig på ett sådant sätt ellerställer sig vid sidan av det nödvändiga arbetet förmiljömärkning på ett sådant sätt att de verkligeninte heller gynnar sitt eget intresse. Vi har sett vaddetta kan innebära när det gäller pappersproduktermed klor i. Konsumenterna väljer mycketmiljömedvetet, och det tror jag att de kommer attgöra också i fortsättningen.Anf. 127 ():Herr talman! Jag delar den uppfattningen, och jagtror att fler och fler av oss tänker på vad vi köpernär det gäller just kemiska produkter. Men det somändå är oroande och som jag tror att också OlofJohansson har noterat är att det verkar som omframför allt storproducenterna på detta område nuockså är på offensiven. I den upplaga avKonsumentekot i radion som jag nämnde sade mansom sagt att det verkade som om dessastorproducenter nu var på offensiven i syfte att heltenkelt bromsa utvecklingen mot en miljömärkning.Olof säger att vi skall få ennegativ miljömärkning, men är inte det litet väloptimistiskt? Jag är litet rädd för att den borgerligaregeringen nu rent av har givit en viss stimulans tilldessa krafter i storindustrin att gå till attack mothela den mer konsumentvänliga filosofin.Anf. 128 Miljöminister ():Herr talman! Det finns verkligen inga sådanasignaler, i varje fall inte från mitt håll, och jag harheller inte uppfattat några sådana signaler frånnågon annan i den regering jag tillhör.Jag känner via media till fallet med en person somtydligen har satts åt sidan i samband med dettaarbete. Det handlar alltså om den s.k.svanmärkningen. Det är en modell som bygger påatt parterna samarbetar, och jag tycker att det ärbra om man kan gå vidare på den vägen. Om man isamband med detta hamnar i hårda konflikter, kandet förstås uppstå en situation där det krävsen skiljedomare. I så fall är naturligtvis envetenskaplig granskning av olika produkteralternativet. Men det är inte något riktigt braalternativ att reglera hela marknaden avkemikalieprodukter.Anf. 129 ():Herr talman! Det kan säkert behövas enskiljedomare, och jag skulle gärna se attmiljöministern ibland fick agera som dennaskiljedomare.Men jag är rädd att det finns andra krafter iregeringen som är mer välvilligt inställda tillföretagens nya självmedvetenhet, och företagenräknar kanske nu kallt med att de skall slippa ifrånökade krav på att följa lagen om kemiskaprodukter. Det är detta som det finns oroandetecken på. Jag skulle vilja höra miljöministernuttala sig litet starkare på den punkten.