prot · GE0966 · 1991-02-19 00:00:00 — Blir de över huvud taget seriöstbehandlade som de skulle bli om man spred ut demmer i tiden? Det var min första fråga.Min andra fråga till miljöministern är: Vad harmiljöministern för syn på ekonomiska styrmedel?Jag har diskuterat ekonomiska styrmedel medmiljöministern här i kammaren . Vi hartalat om miljöavgifter och annat. De första årensade miljöministern: , miljöavgifter skall vi inteha. De ger industrin och företagen möjlighet attköpa sig fria från ansvar.Så kom den glädjande omsvängningen, ochmiljöavgiftsutredningen tillsattes.Miljöavgiftsutredningen har därefter lämnat en radbra förslag. Några förslag ifrån delbetänkandet hartagits in i skatteuppgörelsen, men det fanns ocksåen rad mycket bra förslag i slutbetänkandet. Såvittjag förstår är det mycket få av dem som framförs imiljöpropositionen.Då är min fråga om miljöministern nu än en gånghar ändrat uppfattning. Är ekonomiska styrmedelnågonting som inte längre skall användas mer än iundantagsfall i miljöpolitiken? Jag tror att det är enviktig fråga att få svar på innan vi går in i förarbetetmed våra motioner och den diskussion som skallföras i anslutning till propositionen.Min tredje och sista fråga, fru talman, gällernaturvården. När jag lyssnade till miljöministern iTV i går visade hon, det sista hon gjorde, upp denhär vackra boken. Ja, den är vacker och fin, ochden är värd att studera. Det tycker jag också. Detvar bra att det kom fram. Men vi måste också tittapå vad som står där. Det är mycket som är bra, ochdär står mycket som är vackert. Jag har tagit medden boken hit fram för att läsa litet om vadmiljöministern säger om naturvården: ''För attuppnå målsättningarna i naturvårdsarbetet krävsbl.a. att målen konkretiseras för att säkra de hotadeoch sårbara arternas fortlevnad i syfte att bevaraden biologiska mångfalden. ''Det står mycket annat vackert också. Menundangömt någonstans i texten minskarmiljöministern anslaget för inköp av mark förnaturvård från 100 miljoner till 80 miljoner. På deförsta sidorna står det om de nya satsningar sommiljöministern vill göra, men längre bak står det omen minskning på 20 miljoner. Är det ett exempel påsocialdemokratisk etik när man behandlarbudgetfrågor? Hur skall man kunna bevara denmångfald som miljöministern talar om, när mansamtidigt sänker anslaget?Anf. 6 ():Fru talman! har åter fått miljöproposition att behandla. Jag misstänkeratt situationen det här året är jämförbar och att regeringen har varit alltförförsiktig i förhållande till ambitioner.Det är min förhoppning att vi skall kunna förbättraden här miljöpropositionen väsentligt vidbehandlingen i jordbruksutskottet och i riksdagen.Man anger i propositionen att vi är inne i ett nyttskede. Jag ansluter mig till den uppfattningen. Detär däremot ganska litet i själva förslaget som tyderpå att regeringen har insett vad man själv säger.Man har inte förmått samla sig till ett helhetsgrepp,utan det är fortfarande mest enskildheter, spriddastädintressen och städåtgärder som man föreslår.Annika , som inledde debatten, frågadeefter några utgångspunkter för arbetet medmiljöpolitiken här i . Jag vill gärnaupprepa några av de saker som vi föreslog i vårpartimotion under allmänna motionstiden. Enförsta utgångspunkt måste vara att sträva efter attsluta kretsloppen så att vi inte bara tär pånaturresurserna och flyttar dem i ett linjärt förlopptill soptippen, havet eller luften. I detta avseende ärnaturligtvis de förslag som läggs fram påavfallsområdet otillräckliga.I detta avseende är det också otillräckligt att maninte i högre grad kontrollerar exempelvis kvävet.Personligen är jag besviken över att det inte finnskonkreta förslag om att fånga upp kväve ivåtmarker, som fungerar som naturliga kvävefällorpå kvävets väg från landet till vattnet. Detta ärnågot den statliga utredningen faktiskt har förberett. Ett ordentligtstöd på detta område skulle vara ett billigt sätt attfå undan mycket av det kväve som vi inte vill skallspridas ut i havet.Från denna synpunkt är också diskussionen omkoldioxiden och klimatförändringarna intressant.Jag tog med intresse del av de nya siffror som komfram i slutet av förra månden, efter det atttrepartiöverläggningarna om energipolitiken ochklimatpåverkan hade avslutats. Dessa siffror harinte ökat , och det ärglädjande, eftersom det visar att det beslut vi 1988fattade i var realistiskt; det har iblandkritiserats för att vara orealistiskt.Om den politik som driver, med enökad satsning på biobränslen i ett tidigare skede,hade vunnit större gehör, så hade vi uppnått dettamycket tidigare. har vi kommit överens ombetydande och förståndiga åtgärder, som jaghoppas skall garantera att detta kan uppnås.Tyvärr är det litet , men bättre sent änaldrig.Den andra viktiga principen för att klaramiljöfrågorna är att satsa på en hushållande ochmiljöbevarande samhällsstruktur, som undanröjeronödiga miljöbelastningar, t.ex. sådana somuppkommer genom trafiken. Här stridernaturligtvis socialdemokratisk trafikpolitik, medsatsningar på stora motorvägar runtstorstadsområdena, en , etc., mot deambitioner som vi har, nämligen ett decentraliseratsamhälle med en utbyggnad av infrastrukturenframför allt i de glesbefolkade områdena.En tredje princip måste vara att vi skall påverkamänniskors livsstil så att människor själva får ta ettökat ansvar för miljön. Det är klart att vi politiker,vi som sitter här i och de som sitter iregeringen, har ett avgörande inflytande på dettagenom att vi anger riktlinjer, t.ex. genomekonomiska styrmedel. Även ommarknadsekonomin bejublas från de flestahåll -- långt in i socialistiska partier -- är den ändåinte fullständig, utan den måste kompletteras meden del signaler, t.ex. miljösignaler. Det är då enbesvikelse att man inte i propositionen följer uppmiljöavgiftsutredningens förslag för att på så sättytterligare en bit hjälpa människor -- det gällerbåde oss som privatpersoner och människor somsitter i ledningen för de stora företagen. Vi måste fåsignaler och veta vad det är vi skall göra.En fjärde princip är det globala miljöansvaret. Jagvill i det sammanhanget gärna säga attbeskrivningen och texten i propositionen i storutsträckning är positiv. Å andra sidan kan jagsamtidigt uttrycka en besvikelse över att man inte,som vi har försökt, har gått in för att arbeta för englobal miljöfond så att internationella organdärigenom har något att sätta in, resurser att ta avnär det behövs. Var har t.ex. det förslag om eninternationell luftvårdsfond som ett pargånger har fattat beslut om blivit av? Sådana kravföljs inte upp. Däremot talas det om problemen ochom hur man mera allmänt skall åtgärda dem. Mende konkreta åtgärderna saknas.Anf. 7 Miljöminister ():Fru talman! Den politiska plattform som detsocialdemokratiska partiet för några veckor sedanantog avslutas med orden: Socialdemokratininbjuder alla goda krafter i politik och arbetsliv,forskningssamfund och miljörörelser, tillgemensamma insatser för en god livsmiljö.Tillsammans kan vi göra till ettföregångsland i miljöpolitiken, till gagn för vårtland och det globala miljöarbetet. kan ochskall spela en pådrivande roll i det internationellamiljöarbetet. Miljön är vårt gemensamma ansvar.Jag vill, fru talman, för min del inleda den härdebatten med det anslaget. Vi har mycket medvetetvalt att på den här punkten söka samling, eftersomdetta, tillsammans med fredsfrågorna, är den storaöverlevnadsfrågan för mänskligheten. Jag tyckeratt vår debatt här, liksom den kommandebehandlingen av miljöpropositionen i ,bör präglas av detta synsätt.Lars frågade varför regeringen väljer atten gång presentera ett så väldigtdokument. Man kan, också sett ur taktisk synpunktför regeringen, diskutera om detta är bra. Vi skullekunna lägga fram 20 propositioner och så att sägata hem respekten för delförslagen var för sig. Vi serdet som ett sätt att samlat redovisa de insatser somSverige gör gentemot de åtaganden vi har iförhållande till Brundtlandkommissionensprinciper och års globalamiljökonferens. Det är även för regeringen ettmödosamt arbete, men vi har ansett att dethar stora fördelar att kunna ge en sådan här samladredovisning, och vi har därför valt att göra det.Det är trots detta så, att den här propositionen interäcker för att ge en fullständig bild av de förslagsom regeringen förelägger i syfte attförbättra miljön. Här läggs riktlinjerna och målenfast. Vi inbjuder också att anta riktlinjerför arbetet på fem centrala områden. Här läggs enrad förslag fram. Men därutöver lägger vi framförslag i andra propositioner.I samband med skatteomläggningen förra åretgenomförde vi som första land i världen ettomfattande system för miljöavgifter på utsläpp avsvavel, koldioxid och kvävedioxid.I finansplanen lägger regeringen fast attomsorgen om miljön är en av huvuduppgifterna förden ekonomiska politiken.I den s.k. tillväxtpropositionen, som lades framhäromdagen, redovisades de förslag för enomställning av storstädernas trafikmiljö och avinfrastrukturen i trafiken -- en satsning på 100miljarder på framför allt kollektivtrafik ochjärnväg -- som ursprungligen initierades avmiljödepartementet som ett led i vårt arbete attdriva på arbetet i hela . Det varGöteborgsprojektet som så att säga var pionjären ifråga om att peka på storstädernas behov avsatsningar.I morgon kommer regeringen att presentera denenergipolitiska propositionen, där vi redovisar vadsom konkret behöver göras när det gälleromställningen av energipolitiken i miljövänligriktning.För ett år sedan redovisade regeringenpropositionen om livsmedelspolitiken, som ärytterligare ett exempel på att självagenomförandet -- enligt principen att varjefackminister, , skall varamiljöminister på sitt område -- sker i en radpropositioner utöver den proposition som vi nubehandlar. När vi diskuterar miljöpolitiken är detmycket viktigt att vi håller i minnet attgenomförandet så att säga sker brett.Det finns också i den miljöpolitiska propositionenett resonemang om sambandet mellan miljöpolitikoch handelspolitik. Men i de handelsförhandlingarvi för, vare sig vi talar om , EG-förhandlingarna eller diskussionerna inom ,är självfallet den fråga tog upp,nämligen den som gäller möjligheterna att förändrahandelspolitiken så att harmoniseringen kan ske påmiljöns villkor, ett centralt tema som Sverigedriver.Riktlinjerna för miljöpolitiken utgår från någramycket viktiga och grundläggande mål. Vi har nutagit steget från reparerande, utsläppsrelaterademål och insatser till insatser som utgår från vad somkrävs av omsorg om hälsa och miljö. Imiljöpropositionen står: Målet är att skyddamänniskors hälsa, att bevara den biologiskamångfalden, att hushålla med naturens resurser såatt de kan brukas långsiktigt och att bevara naturoch kulturlandskapet.I den politiska plattformen uttrycks det med orden:God miljö handlar om människans möjligheter tillett gott liv och om respekt för naturens kretslopp.Det handlar om en ansvarsfull hushållning medgemensamma resurser och om solidaritet medjordens fattiga och med kommande generationer.Det kräver personligt ansvarstagande, nationellsamling och internationell samverkan.Det är naturligtvis från de utgångspunkterna manskall se förslagen på alla de områden som härbehandlas. Jag hoppas också att vi skall få enkonstruktiv diskussion i under vårensbehandling av miljöpolitiken.Jag skall här ta upp några av de frågor som de olikapartiföreträdarna har riktat till mig, och jag börjarmed frågan om ekonomiska styrmedel och hur viser på sådana.Vi ser på ekonomiska styrmedel på samma sätt somvi ser på andra hjälpmedel i miljöpolitiken, somverkningsfulla medel i arbetet för en bättre miljömen inte som något som ensamt, utan sambandmed andra insatser, kan lösa problemen. Vi var,som jag sade, först med att införa ekonomiskastyrmedel, miljöavgifter, i stor skala bl.a. när detgäller koldioxid. Vi går i den här propositionen ochi en kommande proposition vidare på flera punkter,t.ex. när det gäller att införa miljöklasser på allabilar.Vi håller på flera områden öppet. Det är egentligenbara på två områden som vi inte nu har sagt ja tillMIAs förslag utan valt en annan väg. Det enaområdet är massaindustrins klorutsläpp.Bakgrunden till detta är mycket enkel och klar. Vihar, precis som när det gällde CFC, freoner, för treår sedan, valt att gå direkt på en sådan skärpning avutsläppskraven att man skallkomma ner till ofarliga nivåer. Vi har under degångna tre åren meddelat nya villkor för samtligaanläggningar, och detta har tvingat fram enminskning av utsläppen med 60--. Vi skall numed en ny omprövningsomgång se till att industrinföre kommer ner till ofarliga nivåer. Idet här fallet är det så klart och tydligt att det krävsatt man snabbt kommer ner till ofarliga nivåer, attvi inte vill välja vägen att låta industrin fortsätta sinverksamhet med nuvarande utsläppsnivåer och istället betala en avgift för de utsläpp som sker.Ett annat område gäller klorerade lösningsmedel.Även där går vi in för en direkt avveckling, som ärsnabbare än den som har föreslagits avmyndigheterna, i stället för att satsa på en avgift. Vianser nämligen att de klorerade lösningsmedlen ärså farliga att det dessutom är nödvändigt attavveckla dem med att CFC-avvecklingenfullföljs, så att vi inte försätts i den situationen attCFC ersätts med klorerade lösningsmedel, somockså är farliga.När det gäller trafiken och möjligheterna attingripa mot trafikens miljöpåverkan är det alldelesfel att säga att vi villkorar avgaskraven i avvad som händer i EG.Vi säger att vi skall ta nästa steg , ochdet skall tas. Det skall helst ske i samarbete medhela EFTA och EG, men det skall tas. Varför skalldet helst ske i samarbete med EFTA och EG? Jo,därför att det utan varje tvivel är bäst för miljön iSverige och i och även när det gällerkoldioxidutsläppen i ett globalt perspektiv.För ett år sedan såg det ut som om det skulle tamycket att för EG att skärpabilavgaskraven. Då var praktiskt tagetensamt i om de avgaskrav som vi införde1989. fattade EG det avgörandebeslutet att börja tillämpa avgaskrav som liknarvåra. De är inte fullt lika bra, men nästan. Dåhävde man också den frysning som tidigare funnitsoch som innebär att man sade att inte förrän tidigast1998 är vi beredda att ta ytterligare steg. Genom alla de diskussioner somjag och andra har fört med EG vet vi att vi haranledning att vara optimistiska när det gällermöjligheterna att få ett gemensamt beslut omfederala amerikanska avgaskrav till1995, 1996.Det är självfallet bäst för miljön om ett sådantbeslut fattas av regeringar som omfattar länder medsammanlagt 320 miljoner människor, om man talarom EG, och 350 miljoner om man talar om bådeEG och EFTA, jämfört med de 8,5 miljoner sombor i . Detsamma gäller från en ensidigtsvensk synpunkt.70, 80 och kanske av nedfallen avsvavel, kväve och kvicksilver i kommerutifrån. När det gäller att bekämpa våra egnamiljöproblem är det självfallet också bäst om vi kannå beslut i samråd. För mig är ett av de viktigasteskälen till att mycket aktivt skall detta i deteuropeiska samarbetet att vi kan få många attgemensamt ställa upp för hårda miljökrav somdriver utvecklingen framåt.För att snabbt nå effekt i inför vimiljöklasser på alla fordon. Den lägsta klassenmotsvarar de nuvarande svenska kraven. Dendärpå följande klassen motsvarar de kommandefederala amerikanska kraven, och den högsta dekommande kaliforniska kraven. Detta är en signalsom inte bara går ut till konsumenter. Det innebärockså att bilindustrin, som tillverkar varianter avalla sina modeller för de olika marknaderna, iSverige skall saluföra den bästa varianten, den sommotsvarar de kaliforniska kraven. Det här är enutomordentligt bra metod för att på en gång kunnadriva på i hela och också se till att vi här iSverige tillämpar mycket avancerad teknologi ochgår före.Jag tror att det framför allt var som hademycket att säga när det gällde att tala illa omSverige och vår roll i det internationella arbetet. Jagvill därför göra uppmärksam pårapporten , sompublicerades av för ett par veckor sedan.Rapporten redovisar mätbara faktorer på hur vistår oss inom de olika OSED-länderna när detgäller miljöarbetet. Det framgår helt klart av dennarapport att är det OECD-land som utankonkurrens har minskat sina koldioxidutsläpp mestsedan 1971, . Detta kan jämföras med attNorge har ökat sina utsläpp , Danmarkmed 5, med 23, med 56,med 25, med 19 och med 32.Koldioxidutsläppen per invånare ligger i påen nivå som är väsentligt lägre än i många andrastora industriländer. När det gäller svavelutsläppenligger på andra plats efter . Vi harminskat dem . När det gällersvaveldioxidutsläpp per invånare ligger påhälften av genomsnittet för OECD-länderna.Beträffande kväveoxidutsläppen har de flestaOECD-länder ökat sina utsläpp under perioden1970--1987 väsentligt mer än . Det här är ettområde där alla länder har problem, framför allt pågrund av trafikutvecklingen, men även här liggerSverige väsentligt under genomsnittet, också närdet gäller utsläpp per invånare. Detta gäller trotsatt vi har tung industri, kallt klimat, långatransportavstånd och många bilar per invånare.Jag skulle kunna fortsätta min uppräkning. Sverigekommer självfallet att fortsätta att driva påinternationellt både genom vårt eget exempel ochmed förslag om hur vi skall gå vidare. Låt mig idetta sammanhang ta upp de två områden där detkan sägas att vi kan ha problem.Det ena området är kväveoxidutsläppen.Riksdagen har fastställt att vi som nationellt målskall ha en 30-procentig reduktion . Vibinds av ett internationellt åtagande, där vi frivilligttillsammans med elva andra länder har åtagit oss en30-procentig minskning . Vi kommer inteatt klara målet 1995 på grund av utvecklingen påtrafikområdet. Däremot kommer vi med de förslagsom vi redovisar i den här propositionen på trafik-energi- och industrisidan att klara vårtinternationella åtagande.Beträffande koldioxidutsläppen vill jag först rättatill ett missförstånd som har uppstått och som jagsenast hörde på Lunchekot. Det som kan verkamotsägelsefullt i propositionen sammanhängermed att vi på en sida ordagrant redovisar vad somstår i trepartiuppgörelsen. Där fanns bedömningenatt det sannolikt skulle vara svårt att åstadkommaen omedelbar frysning. avdenna period ansågs det finnas risk för att manskulle hamna på en nivå som är högre än 1988 årsnivå.Det är riktigt att enligt uppgifter som därefter harpublicerats har utsläppen därefter varitlägre. berodde det på denosedvanligt höga temperaturen i kombination medett mycket stort vattenflöde och mycket godvattenkraftstillgång. När man gör sådana härbedömningar brukar man temperaturkorrigeradem, dvs. återföra dem till vad som motsvarar ettnormalår. Om man gör det får man dess värre inteett lika glädjande resultat.Minskningen berodde på att densocialdemokratiska regeringen sedanvidtog den mycket impopulära åtgärden att kraftigthöja skatten på bensin. Det ledde till att vi redanföre Gulfkrisen kunde konstatera att den årligaökningen av koldioxidutsläppen från vägtrafiken på4--hade brutits, och vi fick i stället se enminskning.Dessa beslut var minsann inte medom att fatta. Ni gjorde tvärtom ert bästa för attmobilisera missnöjesröster bland dem som ogilladebensinskattehöjningen. Ni har aldrig vare sigredovisat egna förslag eller medverkat vid andrasimpopulära beslut för att åstadkomma dennödvändiga långsiktiga minskningen av våra egnakoldioxidutsläpp.Sverige verkar i det internationella arbetet för attvi när det gäller koldioxidutsläppen skall nå ned tillsådana nivåer per capita i varje enskilt land sommotsvarar de kritiska belastningsgränserna inaturen. Det innebär en mycket betydandeminskning långsiktigt för del. Men detinnebär självfallet mycket större minskningar förde länder i vår omvärld som har dubbelt så högautsläpp per person , därför att de inte redanhar genomfört den kraftfulla minskning som vi harklarat av och som är mer än 35 %.Fru talman! vill jag ta upp naturvården.Den minskning på 20 milj.kr. som redovisas ipropositionen är det sparbeting sommiljödepartement fick i höstens omfattandesparpaket. Ingen är glad över det, sett isolerat. Ijämförelse med vad som behövde sparas på andraområden och med de resurser som densocialdemokratiska regeringen har mobiliserattotalt på miljöomställningen i samhället, som ärmer än under1990-talet om man ser till de samlade förslagen, ärdetta naturligtvis fortfarande ett bevis för att viprioriterar miljövården. Det skall också ställas irelation till att vi i samma proposition redovisar 178milj.kr. i friska pengar enbart till naturvården.Fru talman! Miljöpolitiken kommer att innebäraatt vi alla ställs inför uppgiften att göra uppoffringaroch ansträngningar och att samarbeta för att kunnavända utvecklingen så att vårt sätt att leva ocharbeta blir resurshushållande och miljövänligt.Därigenom kan vi säkra den tillväxt som ärnödvändig för arbete och välfärd utan att somhittills förstöra gemensamma resurser och naturen.Anf. 8 ():Fru talman! När man lyssnar till låterallt så bra. Jag vill dock peka på ett par saker somvisar att miljöpolitiken fortfarande förefaller attkomma till efteråt. Det har i och för sig blivit bättreunder årens lopp, men är det iväsentliga avseenden något som man lägger påefteråt när man har bedrivit den politik man villföra i övrigt.Ta t.ex. resonemanget när det gällerstrukturinvesteringar i storstäderna. via storstadsförhandlarna, pengar påstrukturinvesteringar i storstäderna. En stor del avdessa pengar går till billeder, framför allt tunnlar.Varför bygger man dem? kollegaGeorg är motor för mycket avdetta. Orsaken är naturligtvis att vi har entrafiktillväxt, som i storstadsregionerna, omingenting görs, kommer att öka med 20--framtill . Vart skall de bilarna ta vägen? Debehöver naturligtvis någonstans att köra. Därförbyggs tunnlar och nya trafikleder.Detta leder kontinuerligt till ökade utsläpp. Ävenom vi hänger på katalysatorer på alla de nyabilarna, påverkas inte koldioxidutsläppen. Dekommer i alla fall att öka med 20--25 %.Investeringarna i billeder och tunnlar är direktkontraproduktiva. De motverkar syftet att få enbätte miljö och föra en bättre miljöpolitik.Pengarna borde i stället användas för att rusta uppkollektivtrafiken och göra det möjligt för depersoner som tar bilen att i stället åka kollektivt.Först då skulle vi kunna komma någonvart. Dåskulle vi ha integrerat miljöpolitiken.Om vi skötte det här ordentligt skulle vi inte behövaha någon separat miljöproposition. Miljöpolitikenskulle drivas inom varje departement och inomvarje utskott och integreras i den vanliga politiken.Sedan kommer jag till frågan om ekonomiskastyrmedel. Man kan mycket väl införa en avgift påklorerade organiska ämnen och dessutom förbjudaorganiska lösningsmedel, någonting som jag tyckerär riktigt. Det ena utesluter inte det andra, utan vikan vidta båda dessa åtgärder . Varförinte, , införa en avgift på kloreradeorganiska ämnen? Det gäller att föreslå dessaåtgärder och inte hänvisa till vad someventuellt kommer att hända år 1995.Anf. 9 ():Fru talman! Jag tycker att vi delvis har fått en sådandiskussion som jag efterlyste i mittinledningsanförande, en diskussion som geröppningar i stället för låsningar. Men ändå hardebatten i hög grad påmint om en konventionellriksdagsdebatt, där man föredrar att lyfta fram sigsjälv och slå sig för bröstet. Jag hade hoppats påmer av denna öppnare debatt, men jag skall just nuinte hänga upp mig mer på det.Jag är litet besviken över att inte någon avdebattörerna -- inte heller miljöministern -- hartagit upp någonting av det jag sade om relationenmellan makt och miljö, framför allt frågan omökade möjligheter för fackligt förtroendevalda attagera när det gäller såväl den yttre som den inremiljön.För att karaktärisera hur vi i allmänhet känner ossinför miljöproblemen i samhället skulle jag viljasäga att det finns en känsla av kollektiv maktlöshet.Vi är alla indragna i strukturer som vi som enskildaindivider har mycket svårt att påverka.