prot · GE0982 · 1991-03-20 00:00:00 — Utskottets motiv dåvar att vi hade behandlat ärendet sedanoch att det egentligen i sak inte inträffat någontingsom skulle ha gett utskottet eller kammaren någonändrad uppfattning. Samma sak gäller här.De motioner som utskottet har behandlat har viockså behandlat sedan.Utskottsmajoriteten anser att det egentligen intehar hänt någonting som skulle föranleda oss attändra uppfattning.När det gäller frågor om användande av djur iforskningsförsök och medicinsk prövning ärSverige förmodligen ett av de mest restriktivaländerna i världen. Att försöksdjuren skall växaupp under goda förhållanden, att försöken skall skeunder minsta möjliga lidande för djuren och medminsta möjliga antal djur är för oss självklart. Likasjälvklart är det att vi inte skall använda djur därförsöken kan ske på annat sätt än att levande djurtas i anspråk. Där kan jag se att det finns en storsamstämmighet i utskottet. Jag noterar också atttidigare talare har en syn som jag i långa styckenkan instämma i. sade attreservanterna hade en litet annan uppfattning. Dettar jag mera som att man vill markera oenigheten,att man vill gå litet längre men att det egentligeninte skiljer i sak mellan utskottsmajoriteten ochreservanterna.Det har till betänkandet fogats en reservation, därdet framförs krav på att vi skall utreda gjordadjurförsök för att se att de uppfyller vetenskapligakrav. Den reservationen har varit ständigtåterkommande . Någotsvar där, herr talman, får vi inte genomutredningar, utan det får vi enbart genom att forskavidare. Jag skulle kunna jämföra här med att viskulle utreda om det finns levande varelser påandra planeter. Det kan vi knappast utreda, utanförst måste vi forska för att få resultat. I grunden äralla levande varelser uppbyggda på celler. När detgäller människor och djur är de i det grövreperspektivet lika. Vad beträffar det förfinadecellsystemet skiljer det sig också mellan mänskligaindivider. Det är här som problemet ligger. AnnikaÅhnberg sade att man tror att ett medel kananvändas på människor bara därför att det hartestats på djur. Det finns nog inte någon som är detminsta insatt i frågan som tror att det är så. Detskiljer ju också mellan människor. Vissa människortål antibiotika och andra läkemedel, medan andrafår mycket starka reaktioner av dessa ämnen.Sådant kan man inte undersöka, utan man måsteforska vidare.För ca 30 år sedan var neurosedynmålet aktuellt.Hade man haft möjlighet att först testa på djur,hade man redan i det stadiet kunnat undvika deoerhöra skador som uppstod, enligt vad jag har hörtfrån forskare, eftersom förändringarna kunde sesredan i det grövre cellsystemet. Självfallet kan maninte upptäcka förändringar i det förfinade systemet.Därför finns det inga andra metoder än försökpå levande material.Jag instämmer i det som sade omatt det pågår omfattande försök när det gällergenteknik och utveckling. Men man skall inte gåtillbaka i tiden, för det har skett väldigt mycketunder de senaste tio åren.Det har framförts krav på att vi skall fastställa enavvecklingsplan när det gäller försök på levandedjur. I och för sig kan man fastställa enavvecklingsplan, men sedan återstår ingentingannat än att göra försök på levande människor.Man bör nog vara litet försiktig i det här fallet.Det finns många svåra sjukdomar som forskarnaännu inte har funnit någon bot för. Det är angelägetatt det finns möjligheter att kunna göra tester isamband med forskning.Jag håller helt med om att försöken skall minimerasså långt möjligt och att man i stället skall användaandra metoder. Det är ju inte på något sätt billigareatt använda djur i forskning. Om det gick attanvända cellforskning, skulle kostnaderna kunnaelimieras. Det är kostsamt att uppföda djur och attutföra försök. Dessutom är det aldrig heller tillfyllest, utan man måste gå vidare.När det gäller att satsa mer på alternativa försök,vill jag bara nämna att anslagen till den alternativaforskningen har ökat mer . I dagarnaförsöker man att få till stånd ett avtal mellan staten,och om en gemensam finansieringav viss verksamhet beträffande forskning och för attfrämja utveckling och användning av alternativaoch kompletterande metoder. Regeringen kommerockså att begära bemyndigandebeträffande statens ekonomiska ansvar ochförpliktelser i detta avtal.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationerna.Anf. 95 ():Herr talman! inledde med attsäga att vi under förra veckans diskussion omdjurskyddslagen var överens om att det inte häntnågot nytt som föranledde en ändring av tidigareställningstaganden, men dels var vi ju inte överensom att ingenting behövde ändras, dels är det intesant att det inte har hänt någonting.När det gäller djurförsök händer det någontingvarje dag. Tillstånd beviljas fortlöpande ochslentrianmässigt för djurförsök som kanske aldrighade behövt genomföras. Det genomförs mångaförsök som är väldigt likartade. Det är kanskeonödigt att göra i stort sett samma försök på olikahåll i landet. Det förekommer mycket onödiganvändning av djur. Om vi verkligen är överens omatt hanteringen skall minimeras så mycket sommöjligt, borde större resurser sättas in på atteffektivisera och samordna för att avveckla alla dedjurförsök som vi är överens om är onödiga. Dethandlar också om att se över hur försöksdjuren hardet.Jag förstod inte det som sade omatt räkna människor på en annan planet -- ibland fårjag en känsla av att vi befinner oss på helt olikaplaneter. Om vi vill att det skall forskas kringmetoder som kan vara alternativ till djurförsök,måste det visas tydligare från samhällets sida. Dåmåste man satsa resurser för att få till stånd enforskning med den här inriktningen. Jag förstodinte resonemang.Om vi är överens om att alternativa metoder skallutvecklas, krävs det också att samhället starkare äni dag ger uttryck för detta.Anf. 96 ():Herr talman! Jag blev förvånad när HåkanStrömberg sade att det inte görs några onödigadjurförsök, att vi i är fantastiska och att detabsolut inte finns några problem eller något annatsom behöver utvärderas.I stort sett varenda ansökan om prövning idjurförsöksnämnden går igenom, trots att det finnsreservationer. Är inte detta märkligt? Det vore braom man kom så långt att man åtminstoneundersökte hur många avdjurförsöksansökningarna som det finnsreservationer emot.Jag har tittat på några ansökningar, och jag blevförvånad över att man tillåter den här typen avforskning och att man har behov av den. En deldjurförsök innebär t.ex. att man plockar bort ettöga för att se hur djuren reagerar när de är enögda.Det finns djur som binds fast och utsätts förcigarettrök för att man skall kunna se om de börjarhosta och blir irriterade av röken. Vi vet ju att cigarettrök är skadligt. I stället borde mankämpa för att minska cigarettkonsumtionen. Detvore bättre om man forskade om hur man skulle fåmänniskor medvetna om riskerna och inte hurdjuren reagerar på röken.Jag tycker definitivt inte att vi har kommit särskiltlångt. Det finns väl en anledning till attdjurskyddslagen ändrades, och det var ju inte attskyddet för djuren skulle bli bättre. Några miljö-och hälsoskyddsnämnder hade ifrågasatthanteringen av djur avsatta för användning tilldjurförsök. Det var då man ändrade lagen, inte föratt djuren skulle få det bättre utan för att manskulle behöva ha mindre kontroll.Anf. 97 ():Herr talman! sade att det intehar hänt någonting sedan frågan diskuterades förragången och att det därför inte finns någonanledning att göra någonting. Å ena sidan delar jagAnnika uppfattning att det har häntsaker och ting. Det är ju därför som vi inte är riktigtöverens. Å andra sidan är det sant att det inte harhänt så mycket, annars skulle det inte finnas någrareservationer om alternativ och satsning påalternativa djurförsök. På den punkten har det häntför litet, krav i reservationerna går ut på att vi vill attdet skall hända mer och att vi vill ha ett störreengagemang. Däri ligger skillnaden mellanmajoriteten och reservanterna. När vi talar omsituationen och beskriver den märks skillnadenkanske inte så mycket -- majoriteten talar ju om vill ha alternativ. Skillnaden ligger i viljan attsatsa, att få någonting att hända. Detta äranledningen till att vi har avgett reservationer.Håkan hänvisade till att det skalltecknas ett avtal mellan staten, ochPharmacia, vilket skulle utgöra ett bevis för att dethänder saker. I betänkandet står emellertid att läsa:''Avtalet innebär i princip fullföljande av tidigareavtal mellan staten ochläkemedelsindustriföreningen (LIF) utom vadavser partsställning och belopp -- -- --.'' Man haralltså räknat upp beloppen, men det är ingentingnytt. Det är klart att beloppen med rådandeinflation måste räknas upp. I annat fall skulle det jubli en försämring.Anf. 98 ():Herr talman! Det har inte hänt någonting. Inteheller i motionerna tas det upp sådant som gör attdet nu finns anledning att ha en annan uppfattningän den utskottet hade när det behandlade nära noglikalydande motioner förra året.Jag vet att det kanske är föga värt att föra en debattmed . Jag har aldrig sagt attdet inte förekommer onödiga djurförsök. Ingen,inte ens forskarna, kan hävda att det förekommerbara nödvändiga försök. Man ser aldrig resultat,förrän efteråt. Jag tycker att man underkännerdjurskyddsorganisationerna när man påstår att djurhelt i onödan tas i anspråk för försök. Vi har mycketideellt arbetande djurskyddsorganisationer. Vidvarje försöksinstitution finns det en etisk nämndsom skall höras. I de etiska nämnderna ärdjurskyddsorganisationerna representerade. Manser efter om det finns några andra alternativ, ochman frågar sig om annan forskning kan tas ianspråk. Skulle man då upptäcka att det ärnågonting som inte är riktigt, kan man gå vidare tillcentrala försöksdjursnämnden och där görapåpekanden, så att nämnden kan stoppa försökeneller anvisa andra alternativ. Man gör inte -- och detvill jag också säga till -- de härförsöken slentrianmässigt. Varje försök skallprövas. Man skall se efter om det finns andraalternativ och om liknande forskning pågår påandra håll. Det är just beträffande forskningen somman måste gå vidare för att få fram denvetenskapliga relevansen. Det gäller inteutredningar.Det är helt klart, , att vi inte kankonstatera att djurförsöken har gett så mycket attvi utan vidare kan säga att det inte blir någrabiverkningar med läkemedel som används påmänniskor. Vi kan aldrig avgöra detta, eftersom detär skillnader mellan individerna, vilket jag ocksåförsökte säga i mitt förra anförande. Det finnsockså åkommor där man inte kan gå in och klara utsaker och ting genom cellforskning, dvs. attförsöken görs på cellerna efter det att djuren haravlivats. Det räcker inte. måste man halevande material vid försöken. Men jag ärmedveten om att de proven inte är till fyllest.Ibland kan de vara det, nämligen om det gäller detgrövre cellsystemet där man kan upptäcka olikareaktioner. Men beträffande det förfinade systemethar vi inte kommit tillräckligt långt. Jag hoppas kan komma så långt, men det kan inte skegenom utredningar utan genom vidare forskning.Anf. 99 ():Herr talman! vidhåller att detinte har hänt någonting sedan vi debatterade frågansenast. Jag håller helt med honom, men att det intehar hänt någonting är anledningen till att vi harvarit tvungna att skriva nya motioner. Hade dethänt någonting som enligt vår åsikt är positivt, hadevi inte behövt väcka de här motionerna.Håkan sade att jag underkännerdjurskyddsorganisationerna, men det är ju tvärtomså att jag vill stödja dem.Djurskyddsorganisationerna utgör ju en minoritetoch har oftast inte möjlighet att påverka så starktsom tror. Därför har detframförts många klagomål, bl.a. fråndjurskyddsnämnder och andradjurskyddsorganisationer. Därför är också enutvärdering angelägen, som ju inte står i någotmotsatsförhållande till det som , dvs. att det skall forskas vidare. Det behövsen utvärdering av de nuvarande försöken för att viöver huvud taget skall veta hur man bör gå vidare,vilka metoder som är de effektivaste och i vilka fallman behöver fortsätta med djurförsöken. Jag är juför min del av den uppfattningen att mångadjurförsök kan tas bort och ersättas med alternativametoder. Vi tycker att det är viktigt att stimulera,så att det kommer nya metoder. Jag håller fast vidatt det måste ha funnits en anledning till att maninte ville att djurskyddet skulle fungera enligtdjurskyddslagen utan lade det hela utanför ochgjorde ändringar.Anf. 100 ():Herr talman! Det måste vara så, att vi uttrycker ossmycket otydligt, eftersom jag får känslanav att missförstår vad som står ireservationerna och det som vi talar om. En sådanhär utredning skulle alltså inte svara på frågan omvi i princip måste ha djurförsök eller ej. Vi äröverens om att vi i vårt samhälle inte klarar oss utandjurförsök. En sådan här utredning skulle handlaom att få bort allt det som vi kan vara överens omär onödig djurförsökshantering . Det skrivs ireservationen t.ex. om hur virussjukdomar hosdjuren påverkar resultaten.Det finns en lång rad andra saker som gör att manmåste fundera över om alla de tusentals djurförsöksom vi gör verkligen är nödvändiga ellerom vi inte kan minska hanteringen. När HåkanStrömberg går upp och svarar på frågorna får jag enkänsla av att han menar att vi gjort allt och att allt ärbra när det gäller djurförsökshanteringen i Sverige.Men jag delar inte den uppfattningen. Jag menaratt om vi verkligen är överens om att minimeraanvändningen av försöksdjur, som HåkanStrömberg sade, finns det mycket mer som bordegöras och göras med större kraft. I allareservationer finns det exempel på saker som bordegöras.Anf. 101 ():Herr talman! Nej, jag hoppas att vi skall kunnagöra mycket mera, men jag vill ändå försvara denorganisation som vi har, de etiska nämnderna. Däringår det personer från djurskyddsorganisationernasom har att från olika utgångspunkter pröva påvilket sätt försöken skall tillåtas. Är det frånforskningssynpunkt viktigt att djurförsök görs, kanman använda andra metoder, finns det liknanderesultat att tillgå på annat håll, är frågor som manställer sig. Man hjälper inte organisationerna närman i detalj vill reglera vad de skall syssla med.Man skall ge dem ett förtroende och också ettansvar, så att vi kan minimera antalet djurförsök,och det ingår också i de etiska nämndernasprövning att undersöka om det rör sig om rätt antaldjur för försöken eller om försöken kan göras medett mindre antal. Att avgöra sådant ingår alltså ideras arbetsuppgifter. Jag menar att vi skall låta deideellt arbetande organisationerna, som verkligenkänner för användning av djuren på rätt sätt, så attförsöken inte sker i plågsamma former, arbeta meddet här. Organisationerna arbetar mycket seriösttillsammans med forskarna och strävar efter att påalla sätt minimera antalet försök. Låt dessaorganisationer arbeta med det här och låt oss stödjadem. Låt oss också stödja de alternativ som finnsoch satsa på den forskning som kan vara nödvändigför att hitta alternativ. Vi har inte några ochdärför måste vi avfärda motionerna om utredningarliksom också motionerna om att vi skall sätta enövre gräns för djurförsöken. Vidare kan vi avfärdade reservationer där man talar för satsning påalternativ, eftersom som sådana satsningar görs.Anf. 102 ():Herr talman! säger attdjurskyddsorganisationerna har en mycket viktigroll i den etiska nämnden, och det låter på honomsom om antalet djurförsök skulle ha minskatmycket kraftigt. För min del har jag inget belägg förden uppfattningen. Enligt vad jag har hört är detendast i ett fåtal fall som ansökan om djurförsökinte har blivit beviljad, trots att det har funnitsreservationer från enstaka medlemmar av denetiska nämnden. Det skulle vara intressant att höraom har en helt annanuppfattning om att den etiska nämnden ochdjurförsöksorganisationerna som ingår där har haftså stor inverkan och möjligheter att påverka såmycket som det låter här.Anf. 103 ():Herr talman! Det gläder mig att höra att HåkanStrömberg har så höga tankar om de ideellaorganisationer som verkar för djurskydd i sambandmed djurförsök. Jag skulle vilja rekommenderahonom att sätta sig litet grand in i hur och på vilkavillkor organisationerna har att verka i dessa etiskanämnder. Såvitt jag kan förstå måste denna lovsångfrån utmynna i att han återkommertill med ett förslag om hur manytterligare skall stärka dessa utmärktaorganisationers möjligheter att verka för sin sak.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom. 1 (utvärdering av djurförsök m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 262 röster mot35 för reservation 1 av ochMarianne Samuelsson.Mom. 9 (ändring i 2 § djurskyddslagen (1988:534))Utskottets hemställan bifölls med 228 röster mot66 för reservation 8 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.14 § Statsbudgeten för /91()betänkande1990/91:JoU23 Statsbudgeten för budgetåret1990/91 () (prop. 1990/91:100delvis).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld.BeslutUtskottets hemställan bifölls.Beslut om uppskjuten votering avkvällsärendenPå förslag av andre vice talmannen medgavkammaren att de ärenden som hann debatterasfärdigt under återstoden av dagens sammanträdeskulle företas till avgörande i ett sammanhang ibörjan av morgondagens arbetsplenum.AjourneringKammarens beslut att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.15 § Mineralförsörjning ochminerallagstiftningFöredrogsnäringsutskottets betänkande1990/91:NU23 Mineralförsörjning ochminerallagstiftning (prop. 1990/91:100 delvis).Anf. 104 ():Herr talman! I detta betänkande, som harbeteckningen Mineralförsörjning ochminerallagstiftning, belyses ett antalfrågeställningar som är betydelsefulla för gruv- ochmineralindustrins framtida utveckling i vårt land.Tillståndet inom den svenska gruv- ochmineralnäringen är bekymmersamt. Mednuvarande brytningstakt är den kända malmbasentill stor del uttömd . Dettagäller i synnerhet sulfidmalmer som innehållerkoppar, zink, bly och guld. Nya måste heltenkelt hittas, om betydelsefulla delar av densvenska gruvnäringen skall finnas kvar.Möjligheter till utveckling av en framgångsriksvensk gruvindustri finns, eftersom demalmgeologiska förutsättningarna i ärmycket goda. Men för det krävs att de rättaförutsättningarna skapas.Många gruvföretag befinner sig i en direktkrissituation. Gruv- och mineralnäringen hardrabbats av samma problem som övrig svenskindustri drabbats av genom strukturfelen i vårekonomi. Det gäller följderna av det rekordhögaskattetrycket, det rekordhöga kostnadsläget, denkvardröjande osäkerheten kring kärnkraft ochenergipriser, den bedrivna näringspolitiken ochmycket annat som den tredje vägens politik förtmed sig.Trots kritik och varningar från opposition ochekonomer har högskattepolitiken fortsatt, ochsvensk industri har försatts i ett allt ofördelaktigarekonkurrensläge. Just nu ser vi resultatet av dennahemmagjorda kris i en växande och alltmeromfattande arbetslöshet. Den misslyckadesocialdemokratiska politiken drabbar nu ävengruvnäringen med stor kraft. Varslen inomgruvindustrin står för dörren.I denna situation är det viktigare än någonsin, delsatt rätta till strukturfelen i den ekonomiskapolitiken och förbättra de industriellt ekonomiskaförutsättningarna, dels att genomföra förändringarinom gruv- och mineralpolitiken som stimulerarprospektörer och företag till nya engagemang.Ges bara de rätta förutsättningarna finns detutrymme för viss optimism, eftersom de geologiskaförutsättningarna att finna brytvärda malm- ochmineralfyndigheter är goda. Vårt land har enintressant geologi, men det räcker förvisso inte sommotiv för prospekterings- och industrisatsningar.Det måste skapas incitament för svenska ochutländska entreprenörer och prospektörer attinvestera och satsa i . Sammanfattningsvisär det åtgärder för att åstadkomma detta som flerareservationer från moderata samlingspartiet ochfolkpartiet i dagens betänkande handlar om.Dessutom tar vi upp en del viktiga frågor pågeologins område som är betydelsefulla för attarbetet med att förbättra miljön och förebyggamiljöskador skall kunna bedrivas framgångsrikt.Herr talman! har bra malmgeologiskaförutsättningar. I vår omvärld är man förvånad överatt det prospekteras så litet i trots de godamalmgeologiska möjligheterna.Avgörande för att stimulera till prospektering är attden geologiska basinformation som företagenbehöver för att kunna fatta väl underbyggda beslutbeträffande prospekteringsinsatser finns. De mestframgångsrika gruvföretagen i världen säger alla attde inte går in i ett nytt område om det inte finns ettfullständigt geologiskt underlag.Sverige har vid en internationell jämförelse mycketlåg täckning med modern geologisk information.Sverige bedriver en vid internationell jämförelseliten geologisk undersökningsverksamhet.Samtidigt vet vi att utländskaprospekteringsföretag investerar i endastom underlag i form av geologisk information ochkartor finns tillgängligt.SGUs verksamhet spelar i detta sammanhang enavgörande roll, och det är viktigt att de mål förkarteringsarbetet som fastställs får realistiskamöjligheter att uppfyllas. Trots regeringens vackraord om vikten av geologisk information kan vi i dagkonstatera att SGU informerat de anställda om attett stort antal måste sägas upp på grund avresursbrist. Verkligheten stämmer inte med denbild som regeringen gett avseende ökade resursertill SGU totalt sett.SGUs personal känner sig lurad. Det gäller SGU iallmänhet, men särskilt den del av SGU somriksdagen gång på gång markerat sitt intresse för,nämligen den maringeologiska verksamheten.Vad beslutat är alldeles klart;kartläggningen skulle bli snabbare. Vaddet skulle kosta har tydligt framgått av det materialsom regeringen beställt av SGU och som sedanuttryckligen legat till grund för beslut.Nu får maringeologin enligt regeringens förslag ettbelopp som motsvarar bara en del av de kostnaderriksdagen tidigare accepterat. Industriministernhar uppenbarligen glömt bort en rad kostnader somär en realitet för maringeologin.Regeringen hoppas tydligen att SGU skall kunnatrolla med knäna. Vi tycker att det är orealistiskt.Vi vill öka anslaget till maringeologin, eftersomriksdagens beslut om en snabbare maringeologiskkartering inte kan genomföras med de medelregeringen anslår. Regeringen säger sig stå bakommålet för karteringen men medverkar inte tillmöjligheten att nå målet.Det finns goda skäl för en förstärkning avresurserna till SGUs karteringsarbete. Som enåtgärd bör SGU få ökade möjligheter att ta betaltefter marknadsmässiga principer även för sådangeoinformation som anslagsfinansierats av staten.Marknadspriser bör kunna tas ut utan atteventuella överskott behöver inlevereras till staten.Vi föreslår också att SGUs funktion som geologisktinformationscenter stärks genom attgeoinformation som finns vid NSG, SGABoch andra intressenter samlas i en geologiskinformationsbank vid SGU. All geoinformationsom tagits fram med anslagsmedel skall tillföras denbanken. För geoinformation som framställts meduppdragsmedel råder upphovs- och äganderätt.Det bör dock undersökas i vad månuppdragsgivaren är villig att tillföra SGU ävendenna information.För prospektörer och andra intressenter innebär enförstärkt funktion som geologisktinformationscenter vid SGU en resurshöjning.Dessutom kan onödigt dubbelarbete förhindras,och karteringsarbet kan effektiviseras.Herr talman! Tillgång till geologisk information ärsåledes avgörande för att få till stånd nyaprospekteringsinsatser. Behovet av geologiskinformation som underlag för beslut ökar starktäven på miljö- och naturresursområdena och församhällsplanering.Det samnordiska projektet syftar tillatt ta fram ett modernt geovetenskapligtbasmaterial som dels kan ge bättre underlag förprospektering, dels ge en samlad geologisk,geofysisk och geokemisk baskunskap ochdokumentation, som är oumbärlig förmiljövårdsarbetet.Mittnordenprojektet omfattar drygt en fjärdedel avSveriges yta och sträcker sig från i norrtill strax nedanför i söder. Inom områdetfinns några av mest betydelsefullamalmprovinser.