prot · GF0927 · 1991-11-19 00:00:00 — Jag måste då säga att det är bland de magraresvar jag har fått på en fråga, och det har ju hunnitbli en hel del vid det här laget.Att kommunikationsministern dessutom anser attfrågan är ställd till fel person tycker jag nästan ärupprörande. Visserligen har trafikhuvudmännennaturligtvis ett självständigt ansvar för vilka fordonde köper in -- det har jag inte ifrågasatt, och detifrågasatte säkert inte den gamla regeringen ochsäkert inte heller när man fattadesitt stora miljöpolitiska beslut. Men regeringen harju ändå ett övergripande miljöpolitiskt ansvar.Jag tycker t.ex. att det verk, , somhar utarbetat de här rekommendationerna, de s.k.LETT-rekommendationerna --rekommendationerna om lågemitterande tungatätortsfordon -- kunde få i uppdrag att aktivt ta uppdiskussioner med trafikhuvudmän om hur man kangå vidare för att åstadkomma att de bussar somtrafikerar tätorter skall vara av den här karaktären.Det är ju så -- jag hoppas attkommunikationsministern åtminstone håller medom det -- att trafiken, i synnerhet dieseltrafiken, ärett av de största miljöproblem vi har att hantera ivårt samhälle. Det behövs åtgärder på många olikaplan. Det har också diskuterats att t.ex.upphandling från olika huvudmän i samhället avvaror och tjänster måste ges en miljöprofil. Då blirdet viktigt vilken typ av fordon man inhandlar.Jag måste säga att jag är besviken överkommunikationsministerns svar. Jag hade väntatmig ett mer aktivt förhållningssätt, särskilt motbakgrund av att den nya regeringen i sinregeringsdeklaration angav miljöpolitiken som ettav fyra prioriterade områden.Anf. 53 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag är lika förvånad över AnnikaÅhnbergs påståenden att det här svaret skullekunna tolkas så att vi har övergivitregeringsdeklarationens formuleringar ommiljöpolitikens betydelse. Jag kan försäkra AnnikaÅhnberg att en av de prioriterade uppgifterna förmig som ny kommunikationsminister är just att''upprioritera'' miljöambitionerna på denna sektor,som faktiskt är den mest miljöbelastande av allasektorer i vårt samhälle. Jag kan försäkra AnnikaÅhnberg att detta är ett arbete som för närvarandebedrivs med mycket stor intensitet. Vi håller på ochorganiserar oss, på departementet bl.a., för attklara av det.Men det är faktiskt så att det är trafikhuvudmännensom är ansvariga för detta. Hur mycket AnnikaÅhnberg än må ogilla den tanken är det faktiskt så.Men vi för resonemang, och jag upprepar att vi såsent som har haft diskussioner med om de här sakerna.Det är inte enbart fordonen som är problem. Skallman klara räcker det inte meddieselolja klass 2; då krävs det dieselolja klass 1.Den finns ännu inte ute på marknaden i sådanomfattning att den kan användas överallt. Det finnsden typen av ''intrappningsproblem'' av de nyaspecifikationer som innebär.Vi håller som sagt på och arbetar med de härfrågorna, och jag är övertygad om att vi med engemensam insats från och regeringenkommer att lyckas med att vända trenden och fårenare kollektivtrafikfordon, framför allt itätorterna.Anf. 54 ():Herr talman! Jag delar naturligtvis denförhoppningen. Men jag vill gärna påpeka att dentidigare regeringen hade ett aktivt förhållningssätttill exempelvis branschorganisationer ikemikaliebranschen och andra branscher. Departier som då utgjorde oppositionen tyckte att detibland förekom för litet aktiviteter från denregeringens sida, men vi väntar oss att den nyaregeringen skall vara minst lika aktiv när det gälleratt föra diskussioner som gagnar miljön med olikaaktörer -- det må vara branscher eller t.ex.trafikhuvudmännen, som ju också är en viktigkategori. Det är ändå viktigt att den politiskainstans som har ett så övergripande ansvar somregeringen har aktivt för de diskussionerna.Nu när vi skall ha marknadsekonomi med moral,som kommunikationsministerns eget parti så kloktuttryckte det i valrörelsen, är det viktigt att inse attdieselolja kategori 1 kommer att finnas först närmarknaden kräver det. När kunderna, dvs.trafikhuvudmännen, fordrar att kunna ha fordonsom kräver detta bränsle, kommer också detbränslet att finnas på marknaden. Hur man än serpå det här är det alltså viktigt med aktivitet i allaolika led.Anf. 55 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag noterar att anlägger ett marknadsekonomisktperspektiv på hur miljöproblemen skall lösas. Detär glädjande -- det är en nyorientering när det gällerhennes parti som vi noterar med stortillfredsställelse.Jag tror inte att vi på något sätt har slappnat av närdet gäller kontakterna med olikabranschorganisationer. Det finns tvärtomanledning att tro att den uppläggning avtrafikmiljöarbetet som är på gång inomdepartementet kommer att innebära ökadeaktiviteter på de här områdena.Anf. 56 ():Herr talman! Kommunikationsministern har ennågot fördomsfull inställning till vänsterpartiet.Det är nu rätt länge sedan vi insåg attmarknadsmekanismer är viktiga. Men det är likaviktigt att påpeka att den globala, ekologiska krissom vi faktiskt lever i kräver -- inte planhushållningmen väl en planerad hushållning.Jag utgår från att kommunikationsministern delaruppfattningen att lika litet som man kan ha denförödande typ av planhushållning som man har hafti , lika litet kan man ha en oregleradmarknadsekonomi. Vad som behövs är enövergripande planerad användning av jordensnaturresurser och inom den stort utrymme förmarknadens mekanismer att verka.Jag ser fram emot att i praktiken fåmärka något resultat av att regeringen har varitaktiv när det gäller den tunga dieseltrafiken itätorterna, som är ett stort miljöproblem.Anf. 57 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag kan bara konstatera att jag i stortdelar den vision av hur miljöproblemen skall lösassom här redogjorde för.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1991/92:150 om ArlandaAnf. 58 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig om dennuvarande regeringen kommer att arbeta medsamma utgångspunkt som den förra beträffandeutbyggnad av utöver en tredjerullbana.Den förra regeringen fattade den 15 augusti 1991beslut enligt naturresurslagen om en utbyggnad avArlanda flygplats. Från den utgångspunkten blevdet tillåtet att på vissa villkor vid bygga entredje rullbana. Till beslutet fogades ett avtalmellan kommun och luftfartsverket, variverket förbinder sig att inte bygga ut fler rullbanorutan att kommunfullmäktige har medgivitutbyggnaden.Eftersom koncessionsprövningen av den tredjerullbanan enligt miljöskyddslagen ännu inte äravslutad förefaller frågan om ytterligareutbyggnader på något hypotetisk. Somsvar på frågan kan jag emellertid konstatera att densittande regeringen inte har några planer på attändra regeringsbeslutet. har hellerinte aviserat att man har för avsikt att omförhandladet träffade avtalet.Anf. 59 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Hantycker att frågan är hypotetisk. Det hindrar inte attmånga människor oroar sig för att den nyaregeringen, i det här fallet liksom i så många andrafall, skall ompröva kloka besked som den förraregeringen gav.Det här är en mycket viktig fråga för alla dem sombor och verkar i närheten av Arlanda.Utvecklingen där för med sig allt störremiljöproblem. Det är problem med både buller ochutsläpp, både till marken och till luften, som berorpå flygtrafiken. Det förekommer naturligtvis ocksåproblem som orsakas av trafiken på land, till ochfrån Arlanda.Beskedet från den förra regeringen att ingenytterligare rullbana skulle tillåtas efter den tredjemottogs med stor tacksamhet, naturligtvis av demänniskor som inte heller ville ha den tredjerullbanan men också av dem som menade att dentredje rullbanan kunde accepteras frånmiljösynpunkt. Därför är det viktigt att nu fåbesked om att den nya regeringen ser på den härsaken på samma sätt som den förra regeringengjorde.Jag vet att luftfartsverket under en rad år har haftganska långtgående planer på att bygga både bananr 4 och bana nr 5, och jag tolkar svarså, att skulle luftfartsverket göra nya framstötar omutveckling på kommer man att få sammabesked från som man fick av den förra,socialdemokratiska, regeringen.Anf. 60 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag vidhåller naturligtvis att den härfrågan är något hypotetisk. Flygtrafiken harminskat -- ganska drastiskt t.o.m. Det sker enutbyggnad av järnvägsnätets snabbtågslinjer, somkommer att ta upp konkurrensen med flyget på ettmycket handfast sätt. Det har vi redan sett prov på.Jag tror alltså att man kan lita på att avtalet mellanluftfartsverket och kommun, som såvitt jagförstår är ett civilrättsligt bindande avtal -- jag haren kopia av det framför mig -- inte kommer att rivasupp. Här står i § 1: För det fall att kommunensaknar lagfäst möjlighet eller inte bereds tillfälle attgenom vetorätt förhindra att flygplatsen byggs utmed ytterligare rullbanor, förbinder sigluftfartsverket att inte genomföra en sådanutbyggnad utan att kommunens fullmäktige harmedgivit utbyggnaden.Herr talman! Jag tycker att detta besked står sig,oavsett vilken kulör det är på regeringen. Här ärdet alltså civilrätten som gäller.Anf. 61 ():Herr talman! Jag är självfallet medveten om attflygtrafiken har minskat. Men det kan ju inte varaden nya regeringens målsättning att ha en ständiglågkonjunktur -- vänderkonjunkturen, och då ser situationen ocksåannorlunda ut -- det är jag övertygad om. Dåkommer diskussionerna om en utveckling avflygtrafiken i Stockholmsregionen.Problemet är inte begränsat till att bara säga nej fortsatt utveckling vid . Det handlarockså om att man måste säga ja till en utvecklingnågon annanstans, om flygtrafiken skall kunnaexpandera. Då behövs det handling för att hittaalternativ. Jag tror att är fullt på detklara med att det inte är helt lätt att hitta alternativsom accepteras på den ort eller i den omgivningsom det är fråga om -- av precis samma skäl som vidArlanda: Människor är oroade övermiljöutvecklingen. Därför krävs det handling frånregeringens sida liksom från regionens sida. Detskulle vara intressant att få veta hur regeringen serpå det.Anf. 62 Kommunikationsminister ():Herr talman! Det är svårt att spå, särskilt omframtiden. Hur det går med flygtrafikutvecklingenframöver vet vi ingenting om. Jag kan bara säga attom det i en okänd framtid kommer att ske någonytterligare utbyggnad av kommer det attske i enlighet med de civilrättsliga avtal som kankomma att upprättas mellan luftfartsverket och deberörda kommunerna. -- Det är det svar som jagkan ge på den fråga som har ställt.Anf. 63 ():Herr talman! Visst är det svårt att spå, är ganska förvånad över att inte harnågra tankar om den handlingsberedskap som dockmåste finnas i den här frågan, liksom i många andrafrågor, där det tar att gå från tanke tillhandling; det här är en sådan fråga, både med tankepå omfattningen av de anläggningar det handlarom, och med tanke på de opinioner som måste fåett ord med i laget.Anf. 64 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag kan bara konstatera att EvaJohansson nu ställer en helt ny fråga till mig omhandlingsberedskap och alternativa lägen. Denfrågan är jag faktiskt inte beredd att svara på. Jaghar tankar även om sådana saker, men jag tyckerfaktiskt att vi får hålla oss till de regler som gällerför att ställa nya frågor.Anf. 65 ():Herr talman! Då skall jag ge att utveckla de tankarna vid enkommande frågestund. Tack!Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1991/92:95 ommiljökonsekvensanalyser rörandeÖresundsbronAnf. 66 Statsrådet ():Herr talman! har frågat miljöministernvad regeringen avser att göra för att utnyttja denregionala kompetens som finns i vid denkommande miljökonsekvensanalysen av en fastförbindelse över Öresund.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Siw kan vara förvissad om att det i denförestående miljöprövningen av en fast förbindelseöver kommer att finnas stort utrymme föratt ta till vara de kunskaper om miljön ochmarkanvändningen som finns, bl.a. hoskommunerna, länsstyrelserna ochkommunalförbunden i Skåne.Jag kan konstatera att miljöaspekterna på en fastÖresundsförbindelse behandlades här i kammarenvid en frågestund i år.Miljöministern hänvisade då tillregeringsförklaringen och det som där framhållsom att en miljöprövning av en Öresundsförbindelsekommer att äga rum och att regeringen kommer attse till att miljökonsekvenserna av en sådanförbindelse kommer att bli grundligt utredda.Det är viktigt att framhålla att regeringens prövningkommer att starta först när en ansökan inkommitfrån projektets huvudman. En sådan ansökan skallenligt naturresurslagen innehålla enmiljökonsekvensbeskrivning. Motsvarande reglergäller för prövningen enligt vattenlagen.Jag vill också nämna att en ansökan om tillståndenligt naturresurslagen för en fast förbindelse överÖresund kommer att sändas på en bred remiss, därbl.a. regionala och lokala intressen kommer att bliväl företrädda. Dessa intressen kommer även tilltals vid prövningen enligt vattenlagen. I dettasammanhang vill jag dessutom erinra om attlänsstyrelsen i redan till regeringenhar redovisat behovet av att en förbindelseskonsekvenser för markanvändning och miljöutreds.Anf. 67 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för det enligtmin mening mycket allmänt hållna svaret.Anledningen till att jag ställde frågan var att jag harfått reda på att förfrågningar har gått tillmarinbiologer i och , somsäkert är mycket kompetenta. Inom Lundsuniversitet och sydvästra finns dock flera mycketkompetenta marinbiologer som inte har fått någonförfrågan. I har Öresundsfonden påett mycket kompetent sätt gjort utredningar iÖresund. Dessa människor har ännu inte fått någonförfrågan. Vi har en miljödelegation i västra och Skälderviksgruppen i över ett århar arbetat med provtagningar,undervattensfilmning och förslag tillkontrollprogram. Denna grupp har inte heller fåttnågon förfrågan.Eftersom jag vill tolka statsrådets svar positivtförutsätter jag att man inom en snar framtidverkligen tillgodogör sig den breda kompetens somfinns hos oss. Vi skall komma ihåg att dessamänniskor har haft som arbetsplats påolika sätt. Deras kompetens är unik i jämförelsemed andra kompetenta forskares.Anf. 68 Statsrådet ():Herr talman! har helt rätt i att det finnsmånga som besitter stora kunskaper på det härområdet, och det gäller förstås även regionalt. Detfinns dock två steg i det här. I det här läget är detde som skall bygga , det bolaget, somskall ta fram de miljökonsekvensbeskrivningar somenligt lagen skall lämnas till regeringen. Det är desom nu bestämmer vad de lyfter fram i materialetoch vems kunskaper de lyfter fram. Sedan får vibedöma underlaget, dra slutsatser och begära inytterligare upplysningar och kunskaper.Vid prövningen enligt naturresurslagen skall detgöras en bred och allsidig belysning avkonsekvenserna. Även andra stater än ochDanmark skall ha möjlighet att yttra sig när detgäller det här projektet. Det breda underlaget tillbeslutet blir inte färdigt förrän regeringen verkligenhar sammanställt allt som är möjligt attsammanställa.Anf. 69 ():Herr talman! Det finns som jag sade många mycketkompetenta människor som jobbar i läninom och på andra områden. Dessamänniskor har med besvikelse sett att förfrågningarredan har gått till andra personer. Dessa människorhar i och för sig varit kritiska till en fast förbindelseöver . I dystra stunder har man tänkt blir hindrad bara för att man är kritisk.Allt har dock två sidor, och jag tycker att man börkunna vända på det här. Om dessa människor fårett uppdrag, så vet man att de gör en ordentlig ochextrem utredning. Vi vet då att vi får ett braunderlag att stå på. Det skall vi vända till någotpositivt.Anf. 70 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att talarmycket klokt. Det är klart att vi i regeringenkommer att vara oerhört intresserade av att få ettså allsidigt och bra underlag som möjligt där allaargument, kunskaper och forskningsresultat somhar något med det kommande beslutet att göra lyftsfram. Den här frågestunden kanske också blir enliten signal om vilka som finns och vilka som villvara med och diskutera den här frågan.Anf. 71 ():Herr talman! Jag hoppas, fru statsråd, att dettamedför att man tittar extra noga på vilka som skallha uppdrag. I så fall är jag mycket nöjd.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1991/92:100 ompensionsåldern för yrkesofficerareAnf. 72 Försvarsminister ():har frågat mig om jag ärberedd att medverka till en ändamålsenligåldersstruktur i försvaret genom bibehållen ellersänkt pensionsålder för yrkesofficerare. Frågan haraktualiserats genom de förslag som militärapensionsåldersutredningen presenterat.Utredaren har föreslagit att försvarsmaktensmyndigheter får möjlighet att för högst fyra åranställa annan militär personal än yrkesofficerare,främst för att tillgodose behovet av yngre befäl.Myndigheterna skall vidare få avtala med denenskilde yrkesofficeren om villkoren för övergångi 35--40-årsåldern till annan sysselsättning utanförförsvarsmakten. Utredaren har också föreslagit attdet statliga pensionsavtalet och därmed 65 årspensionsålder skall tillämpas på yrkesofficerarna.Den nuvarande pensionsåldern på föreslåsdock gälla övergångsvis en bra bit in på 2000-talet.Det finns en brist på yngreyrkesofficerare i det militära försvaret. Samtidigtfinns det ett överskott på det äldre befälet. Enviktig fråga framöver blir därför att komma till rättamed åldersstrukturen hos det aktiva befälet.Yrkesofficerarnas ålderssammansättning måsteanpassas bättre till deras uppgifter i försvaret.Ytterst är detta också en fråga omkrigsorganisationens kvalitet.Utredarens betänkande har överlämnats tillstatens arbetsgivarverk. Det ankommer således påarbetsgivarverket och personalorganisationerna attåteruppta förhandlingarna om pensionsvillkorenför yrkesofficerarna. Vad avser den kommandeförsvarsbeslutsperioden har jag sagt attöverbefälhavaren skall utgå från gällande regler ifråga om de anställdas pensionsålder.Anf. 73 ():Herr talman! Först vill jag tacka försvarsministernför svaret. Jag är emellertid inte riktigt på det klaramed den långsiktiga innebörden av detta svar.Försvarsministern anger i såväl sitt svar somplaneringsanvisningarna till de statligamyndigheterna inför vårens försvarsbeslut attutredningens resultat inte skall ligga till grund förplaneringen, dvs. man skall förutsätta att gällanderegler för pensionsålder men också förpersonalreduktion skall bibehållas. Det är minförhoppning att skalluppfatta det här som en tydlig signal. Men jag serrisken att man fortsätter att driva sin egen linje. Omman skickar utredningen vidare till dem skulle detav tolkas som enuppmuntran.Statens arbetsgivarverk har inte tidigare tagithänsyn till de uttalanden som försvarsutskottet hargjort såväl som avseende enpensionsåldershöjning för yrkesofficerare, somman då kraftfullt avvisade. Jag är inte riktigt säkerpå att man kommer att klara av att tolka den härsignalen heller. Det är min uppfattning -- jag ärövertygad om att försvarsministern delar den -- attkrigsorganisationens behov av rätt utbildadpersonal i rätt åldersläge måste styrapensionsåldern. Det är också en viktigsäkerhetspolitisk signal att inte låta försvaretförgubbas.Tyvärr innebär utredningens förslag attsnedfördelningen mellan yngre, fältdugligaofficerare och äldre, kanske främst administrativtkompetenta, blir ännu värre. Försvarets behov ärjust nu att skall vara och restenäldre. Med pensionsålder skulle enligtutredningen vara under redan år1997.Jag hoppas att försvarsministern delar minambition och skapar rätt åldersstruktur påförsvarets personal, och att han inte utesluter attdetta i ett senare skede faktiskt kan kräva ettregeringsingripande beroende på resultatet avförhandlingarna mellan arbetsgivarverket ochpersonalorganisationerna.Anf. 74 Försvarsminister ():Herr talman! Här finns en förhandlingsrätt, somockså gäller de svenska officerarnas ochyrkesbefälens organisationer. I en förhandling finnssom bekant två parter. Frågan är emellertid merakomplicerad än så, men det har befunnits naturligtatt frågan ändå överlämnas till en förhandling i detskede som vi nu befinner oss i.Jag har i kontakter med statens arbetsgivarverkuttryckt tvekan om att generellt gå över till 65 årspensionsålder. Jag har sagt -- jag vill ändå redovisamin personliga uppfattning -- att det är möjligt för vissa begränsade kategorier kan tänka sig65 år som pensionsålder. En del yrkesbefäl har s.k.stabs- eller skrivbordstjänst. De har i praktikeninga mer fysiskt ansträngande uppgifter än en radandra människor inom den offentliga sektorn. Detkan därför vara rimligt att man överväger att ocksådessa kategorier skall ha 65 år.Frågan är dock -- jag säger det än en gång -- merakomplicerad än så. Det handlar också om att sändaut säkerhetspolitiska signaler. De flesta länder ivärlden har en 60-årig eller lägre pensionsålder.Det bör också tas med i beräkningen.Herr talman! Ytterst får vi återkomma till frågannär vi kan se resultatet av förhandlingarna ellervartåt det lutar och när det är dags för ett nyttförsvarsbeslut. Jag har personligen inte låst mig idenna fråga.Anf. 75 ():Herr talman! Jag är mycket nöjd medförsvarsministerns upplysning att det i slutändanfaktiskt kan bli så att man från regeringens sidamåste titta på frågan ytterligare, beroende på attofficerarnas pensionsålder utgör en viktigsäkerhetspolitisk signal. I ett läge där försvaretrationaliserar och försöker dra ned antaletofficerare är det extra viktigt att vi inte får behållafler äldre officerare. Det måste skapas möjligheteratt få så många yngre officerare som möjligt kvar.Anf. 76 Försvarsminister ():Herr talman! Får jag bara i rättvisans namn sägaatt utredarens förslag innebär att en eventuellt höjdpensionsålder icke skall slå igenom förrän in på2000-talet. Det handlar således inte om att i detkorta perspektivet göra några förändringar somskulle kunna påverka effektiviteten i det svenskaförsvaret.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1991/92:110 om den framtidavapenhandelnAnf. 77 Statsrådet ():Herr talman! har frågatutrikesministern om innebörden av en mening i dettal hon höll inför den 10oktober , där hon uttryckte en förhoppning attde kommande åren skulle kunna bli märkesår fören begränsad handel med konventionella vapen.Mot denna bakgrund frågar omdetta innebär någon förpliktelse för attförändra sin nuvarande vapenexportpolitik ochytterligare begränsa exporten av konventionellavapen från . Frågan har överlämnats tillmig.Jag vill inledningsvis understryka att den svenskapolitiken avseende export av krigsmateriel utgårfrån våra egna behov. En inhemsk försvarsindustriutgör en väsentlig tillgång i den svenskasäkerhetspolitiken. Vår strävan att stå utanförandra länders konflikter genom militär alliansfriheti fred, som syftar till neutralitet i krig, ställer även idagens situation krav på ett starkt försvar.Herr talman! har i sin fråga berörtett ämne som i sin helhet har en betydanderäckvidd. Det gäller det internationella arbetet förfred och avspänning, som under en lång tidaktivt medverkat i.Även detta arbete gagnar Sverigessäkerhetspolitiska intressen genom att syfta tillinternationell nedrustning och minskadespänningar i vår omvärld. Det multilateralanedrustningsarbetet inom ramär en väsentlig del i detta arbete. haren rad viktiga initiativ presenterats i fråga om icke-spridning. Initiativen har rört såvälmassförstörelsevapen som konventionella vapen.Den irakiska attacken på grannlandet Kuwaitgjorde världen uppmärksam på de stora rustningarsom under en följd av år pågått på vissa håll i tredjevärlden. Förutsättningarna för ökad internationelluppslutning kring dessa frågor och för ettkonstruktivt arbete inom FNs ram har därför ökatväsentligt.Det är i detta sammanhang arbetet för en ökadtransparens i den internationella handeln medkonventionella vapen kommer in som ett viktigt ledi ansträngningarna att förhindra en okontrolleradspridning av vapen. stöder aktivt dettaarbete, tillsammans med många andra stater, bl.a.länderna inom den Europeiska gemenskapen.Det har tidigare visat sig svårt att definiera ochvinna gehör för en klar FN-roll på vapenhandelnsområde.