prot · GF0937 · 1991-12-03 00:00:00 — Idetta läge vill jag inte utlova några extra utgifter,även om jag förstår motiven bakom den fråga somGullan nu har ställt.Svaret är alltså att jag inte är beredd att genågot besked.Anf. 190 ():Herr talman! Jag har naturligtvis stor förståelse föratt det inte är så lätt att komma med konkretalöften inför ett nytt budgetförslag. Vi har ändå talatom dessa frågor i riksdag ochväldigt litet har faktiskt hänt, varför det skulle vararoligt om dessa människor, som inget hellre vill,också fick en ökad chans.Det skulle vara en fjäder i hatten för en ny regering.Men framför allt skulle det vara väldigt värdefulltför dessa människor -- en rent mänsklig aspekt i dethela -- att slippa att vänta , att slippa att gåen utbildning där de redan anser sig varaöverkvalificerade.Anf. 191 Statsrådet ():Herr talman! Förutom det senaste inlägget har jaginte uppfattat på det sättet att honmenar att vi avsevärt skulle kunna förkorta den härutbildningen, utan att det mera handlar om eneventuell prövning och att hon uppfattar dennuvarande prövningen som alltför litetindividcentrerad. Är detta rätt uppfattat? Det kanvara bra att veta det när jag tar med mig hälsningen.Anf. 192 ():Herr talman! Jag tycker nog att den kanskeockså är för lång i vissa fall. Vad jag menar är attden bör vara individcentrerad, att man gör en merindividuell prövning. Under någons överinseendeskulle man t.ex. kunna låta dessa tandläkare så attsäga kliniskt visa vad de duger till.Den möjligheten finns bl.a. på ,odontologiska fakulteten. Jag har ett konkretexempel: En tandläkare med sexårig utbildning i ettÖststatsland och specialpraktik skall nu på tandläkarhögskola samt delta i AT-tjänstgöring. Denne tandläkare undrar vilket landhan har kommit till. Jag tycker att han har rätt attundra, faktiskt.Anf. 193 Statsrådet ():Herr talman! Enligt de uppgifter som jag harinhämtat har vi en relativt individualiseradprövning -- ett önskemål som både jag har. I det exempel som här nämndes låterdet som om det skulle bli väldigt myckenutbildning; det håller jag med om.Anf. 194 ():Herr talman! Jag tror t.o.m. att det skulle blibilligare om man kortsiktigt anslog litet pengar. Omett eller skulle de här människorna kanskevara ute i arbete i stället. Jag har också varit ikontakt med , där jag sitter iverksstyrelsen och där man delar min uppfattningatt utbildningen borde individualiseras mer än idag.Jag ber återigen att statsrådet går hemoch läser på litet extra och därefter kommer med ettpositivt förslag vad gäller tandläkarna, menuppmaningen gäller också delar av övrig medicinskutbildning och vårdutbildning.Överläggningen var härmed avslutad.30 § Svar på frågorna 1991/92:203, 215 och 230om miljömärkningAnf. 195 Civilminister ():Herr talman! har frågat mig omjag avser att vidta åtgärder för att återupprättaförtroendet för arbetet med miljömärkning.Inga-Britt har frågat mig vilka åtgärdersom jag har vidtagit mot bakgrund av denuppkomna situationen kring miljömärkningen handläggning avteknisk rådgivning.Bakgrunden till båda dessa frågor är att det imedierna har förekommit uppgifter om i (SIS) efterpåtryckningar från näringslivet och utan att höramiljömärkningsstyrelsen skulle ha avskedat enteknisk sekreterare.Lennart har frågat mig om regeringen avseratt ge miljömärkningsstyrelsen förutsättningar attbedriva ett effektivt och framgångsrikt miljöarbete.Jag besvarar alla tre frågorna i ett sammanhang.Den nordiska miljömärkning som för närvarandebyggs upp sköts i av SIS och handhas där aven särskild miljömärkningsstyrelse. Ordningenkom genom ett avtal mellancivildepartementet och SIS. Där fastställdes bl.a.vilka kvalitetskrav som skall gälla för verksamhetensamt vilka parter som skulle vara företrädda istyrelsen. Verksamheten bedrivs självständigt inomdessa ramar. Staten stöttar verksamhetenekonomiskt.Om miljömärkningen skall bli framgångsrik, måstearbetet bedrivas på ett sådant sätt att det ingerförtroende. Det har också varit ansatsen hittills.Arbetet med att utarbeta kriterierna har drivitsmed en hög ambitionsnivå.Jag håller med om att de uppgifter som harförekommit om hur den tekniske sekreterarenskulle ha behandlats skadarmiljömärkningsarbetet. Jag beklagar det sominträffat.Det är inte min uppgift att ge anvisningar om hurett enskilt ärende skall lösas. Det är i första handmiljömärkningsstyrelsen och SIS som måste reda utde problem som har uppstått.Miljömärkningsstyrelsen uttalade vid ett extrastyrelsesammanträde sitt fulla förtroendeför de tekniska sekreterarnas arbete inommiljömärkningen.Jag kommer att inom ramen för statsmakternasåtagande och det avtal som gäller verka för eneffektiv och framgångsrik miljömärkning.Anf. 196 ():Herr talman! Jag tackar för svaret på frågan.Svaret är dock ganska tvehågset och undfallande,tycker jag, vilket stämmer väl överens med den nyaregeringens attityd till de mäktiga intressen som dethandlar om här, nämligen . Det är icke desto mindrebeklagligt.Det är visserligen sant att regeringen inte skalllägga sig i enskilda förvaltningsärenden ellerärenden av den här typen. Men här handlar detfaktiskt om viktiga grundläggande principiellafrågor. Miljömärkningsarbetet är framsprunget urpolitiska initiativ i de nordiska länderna och är tillför att hävda miljöaspekterna i handeln samtunderstödja konsumenternas möjligheter att göraväl avvägda val mellan olika produkter.Konsumenternas förtroende för detta arbete skadasallvarligt när några av ledamöterna imiljömärkningsstyrelsen beter sig på det här sättet.Det som skadar är inte att uppgifterna kommerfram, som jag tyckte att ministern sade i sitt svar,utan det som skadar är att har betett sig på det här sättet.Man anser tydligen att det skulle vara oseriöst omen expert verkar för miljöintresset i samarbete medmiljörörelsens organisationer. Jag menar att detförhåller sig precis tvärtom. Det är naturligtvisvällovligt att miljörörelsen använder sig av expertisoch goda kunskaper i sitt arbete när det gäller dethär området.Jag tycker att det skulle vara på sin plats med ettmer principiellt ställningstagande från regeringenssida, som visar att man värnar om expertersmöjlighet att ställa sina kunskaper till förfogandeför olika intressen i samhället. Vissa intressen isamhället skall inte kunna ha monopol på ellerkunna lägga hämsko på människors möjligheter attarbeta aktivt.Anf. 197 ():Herr talman! Också jag ber att få tacka för svaret.Jag kan egentligen instämma i allt som AnnikaÅhnberg har sagt. Jag skall inte upprepa det.Vad innebär ''verka'', statsrådet? Statsrådet sade:''Jag kommer att inom ramen för statsmakternasåtagande och det avtal som gäller verka för eneffektiv och framgångsrik miljömärkning.'' Jagfrågade vilka åtgärder man tänkte vidta, men detfick vi inget svar på.Det här är bara en av flera händelser, som allvarligtskadar den här frågan. Vi hade i KarlstadVärmlands svarta lista som stoppades avkemiföretagen. Vi hade i miljökatalogensom anmäldes. Det var också kemiföretagens verk.Jag vet att finpapperstillverkarna har ett slagskartell mot denna märkning. Detsamma gäller ävenbatteritillverkarna.Tvättmedelsföretagen vägrar attge underlag för miljömärkning. Det hjälper inte får fram fina kriterier, om företagen sedan intesöker tillstånd för märkning.Jag vill fråga statsrådet om statsrådet är beredd attta upp en diskussion med berörda branscher för attfå dem att förstå att vi faktiskt menar allvar medkraven på miljömärkning -- konsumenterkräver det nämligen -- och för att förmå dem attansöka om märkning för att bättre komma i gång.Anf. 198 ():Herr talman! Även jag får tacka statsrådet försvaret.När det gäller miljömärkning tror jag att det finnstvå bekymmer. Det ena är att det blir kostsamt förde mindre företag som är med i denna verksamhet,eftersom de antagligen ganska mangrant kommeratt sluta upp i miljömärkningen. Det kommer attinnebära en stor belastning på dem. Man måste pånågot sätt hitta ett system där man får hela handelnoch hela näringslivet att vara med om att betalamiljömärkningen. De förutsättningarna finns intemed dagens direktiv och arbetssätt.Det andra bekymret är att några uppenbarligen ärtveksamma och inte helhjärtat vill vara med i dettaarbete. Dit hör industrirepresentanterna. Jag troratt det även efter styrelsemötet råder visstveksamhet just beträffande det helhjärtade iGrossistförbundets och Industriförbundetsagerande. Men också regeringen har möjligheteratt agera. Regeringen har ju genom detta avtal varitmed om att tala om vilka representanter som skallvara med i miljömärkningsstyrelsen. Det bör manrimligen kunna ompröva. Omindustrirepresentanterna går tillbaka tillmiljömärkningsstyrelsen och vidhåller att de ärtveksamma till det sätt på vilket arbetet bedrivs,måste regeringen rimligen kunna ifrågasätta derasnärvaro i styrelsen.Ett problem är också det rent ekonomiska. ligger en ansökan frånmiljömärkningsstyrelsen och SIS för kommandebudgetår på 6,9 milj.kr. Det är ju rimligt att manvid behandlingen av detta anslagsäskande ävenföreskriver att detta arbete skall bedrivas på ett sättsom bättre stämmer överens med det somstatsrådet här helt korrekt har redovisat såsom engod inställning till frågan.Anf. 199 Civilminister ():Herr talman! Jag måste vidhålla att det ändå inteär min uppgift att ge anvisningar om hur enskildafrågor skall lösas i detta fall. har denna frågaockså hamnat i en delvis ny dager. Det har hänt endel saker sedan era frågor ställdes. Från SIS har detgått ut ett pressmedelande, vari konstateras attfrågan inte har hanterats särskilt bra.Miljömärkningsstyrelsen hade, som jag sade, ettextra sammanträde , där man uttrycktesitt fulla förtroende för de tekniska sekreterarna.På detta sammanträde konstaterade man även attdet inte finns några klara regler för de tekniskasekreterarnas arbete i expertgrupperna och för dekrav som i övrigt kan ställas på dem. Därför beslötstyrelsen att utarbeta sådana regler. Jag hoppas attarbetet nu skall kunna inriktas på det som är detverkliga syftet, nämligen miljömärkningen. Jag ärhelt överens med er tre om att det är ett otroligtviktigt arbete.Inga-Britt frågade på vilket sätt jag kanverka för detta. Jag kan verka inom . Detta är ju ett gemensamt åtagandeför de nordiska länderna. Jag kan naturligtvis föraen dialog med alla parter som ingår i systemet omhur arbetet går. Jag kan även ta initiativ till attavtalet utformas på ett annat sätt, om det visar sigatt så behövs. Jag kan också gå in på detekonomiska stöd som efterlyste.Det kommer jag även att göra i samband medbudgetpropositionen. De är viktigt att båda parterär representerade, om det skall skapas ettömsesidigt förtroende i detta arbete. Precis som nisade skall industrin sedan köpa in märkningen. Detbygger på ett ömsesidigt förtroende från bådaparter.Anf. 200 ():Herr talman! När representanterna förIndustriförbundet och till VD-nför skriver ettbrev -- jag har läst det -- som är fyllt med osakligapåståenden om experternas arbete, och när denneVD glatt och villigt springer förbundens ärendenutan att ta reda på vad som är fakta, skadasverkligen förtroendet för arbetet -- och över huvud taget,skulle jag vilja säga. Även om det inte är regeringenuppgift att gå in i enskilda ärenden, förtjänar detändå påpekas att detta är ett beteende somverkligen är klandervärt. Så här får man inte betesig i ett demokratiskt samhälle över huvud taget.Jag tycker att det är skandalöst att dessaintresserepresentanter har betett sig så här och attdenne VD så glatt har sprungit deras ärenden.Civilministern nämnde en lång rad saker som honkan göra för att försöka återupprätta förtroendetför detta arbete. Men det var inte något definitivt''jag kommer att'', utan det var en rad exempel påvad civilministern kan komma att göra. Jag skullegärna vilja ha ett mer bestämt uttalande om attcivilministern nu skall göra alla dessasaker, ta upp denna oerhört viktiga dialog med deolika intressena och se till att arbetet tar fart så attproblemen löses.Anf. 201 ():Herr talman! Inte heller jag fick något svar på minfråga om civilministern var beredd att ta upp endiskussion med dem som tydligen saboterarjobbet. Mig veterligt är det enda land blandde länder som har börjat med miljömärkning ochjobbar med miljömärkning där det går så trögt.Man kommer inte in med varor som man ansökerom miljömärkning på.Civilministern visar nästan ett ointresse för frågan.Det är faktiskt en kontrast till vad miljöministerOlof sade i ettpressmeddelande, där han framhöll att detta arbetemåste intensifieras. Han talade även om att hanfann de försök illavarslande som producentsidanhar gjort att tysta olikamiljöinformationsinsatser. Bl.a. knäppte hant.o.m. JO på näsan.Civilministern, som är ansvarig för dessa frågor,bör visa litet kurage och tala om för SIS att man intespringer den ena partens ärenden på detta sätt. Honbör även snacka med de berörda branscherna -- detär ingen ovanlighet att regeringen för en dialog medberörda parter på det sättet -- och försöka förmådem att lämna in sina produkter för miljömärkning.Annars kommer det ändå inte att bli någon fart påarbetet, oavsett hur mycket vi talar om det iNordiska rådet.Anf. 202 ():Herr talman! Jag har stor förståelse för att det förstatsrådet , som har fått detta ärende iknäet och som inte är delaktig i upprinnelsen tillmiljömärkningsarbetet, är besvärligt att ta ställningtill alla frågor på en gång. Men det finns nog skälför regeringen att visa musklerna ordentligt i dettaärende, bl.a. då genom att diskuterasammansättningen av miljömärkningsstyrelsen ochha synpunkter i samband med att man fastställermiljömärkningsstyrelsens ekonomi.Hur miljömärkningsarbete skall utformas är enviktig och känslig fråga. Många är till skillnad frånindustrirepresentanterna helhjärtat och seriöstengagerade i miljömärkningsarbetet. Det kanfinnas en risk för att man kör fast och överger dens.k. svanmärkningen och engagemanget i den ochi stället koncentrerar sig på andra märkningsvägar,som man tycker är mera framgångsrika. Det voreärligt talat en olycklig utveckling, som statsrådetbör medverka till att förhindra.Anf. 203 Civilminister ():Herr talman! När det gäller SIS hantering avärendet har jag talat om att SIS har gått ut med ettpressmeddelande, vari man säger att ärendet harhanterats olyckligt. Det håller jag med om. Jagkanske uttryckte mig litet olyckligt, men jag föralltså redan en dialog med berörda parter.Inkörningsperioden i detta arbete, som alltsåpåbörjades , har varit lång och svår enligtsamtliga ledamöter i styrelsen. En massa olikaproblem som man inte hade räknat med har dyktupp. Det tar än man trodde attutarbeta kriterierna. Samstämmiga uppgifter tyderemellertid på att det nu har lossnat. 1991 har varitett bra år för miljömärkningen. Man räknar med skall få ut flera färdiga kriterier,som man kan börja sätta miljömärkning på.Jag vet inte hur andra bedömer det, men jag tyckerinte att jag har visat något ointresse i denna fråga.Jag är själv såsom konsument starkt berörd av den.Jag har länge efterlyst att man såsom konsument,när man går ut och handlar, skall kunna välja deminst miljöbelastande produkterna. Jag är mycketintresserad av att detta arbete skall snabbas upp.Anf. 204 ():Herr talman! Det är riktigt att detta arbete harvarit problematiskt. Fastän det har pågått enförhållandevis har vi inte märkt så mycketav det utåt. Tyvärr är det så att det mycketbeklagliga som har inträffat, att de mäktigaintresserepresentanterna i miljömärkningsstyrelsenhar försökt brännmärka en av experterna, i stortsett är det första som får offentlighet från styrelsensarbete. Det är oerhört beklagligt, och det kommeratt försvåra upprättandet av detta arbete.Sedan finns det en rad andra problem. Det är ettmycket svårt och grannlaga arbete att försöka göraavvägningen. Dethjälper inte så mycket att svanmärka dem, när deinte är utbytbara sinsemellan, utan används förolika ändamål. Det är naturligtvis ett problem. Dåfyller miljömärkningen inte någon större funktion.Jag tror ändå att det skulle vara angeläget att mantog ett starkt och nytt politiskt initiativ, nu närarbetet går så sakta och det som händer ger felsignaler till konsumenterna, för att försöka att återstyra in arbetet på de vägar som är bra. Det ärviktigt för konsumenterna att få detta stöd för sittmiljöhandlande.Anf. 205 ():Herr talman! Det hjälper inte att få fram kriterierom sedan några varor inte blir märkta. Låt mig taexemplet med tvättmedel -- det var ju märkning avtvättmedel som utlöste bråket om i miljömärkningsstyrelsen klagade överatt företag vägrar att ge ifrån sig tillräckligtunderlag för att man skall kunna använda dekriterier för märkning som man har tagit fram.Dessa frågor behöver civilministern ocksådiskutera med branscherna, så att de kriterier somär klara kan börja användas.Det här är viktigt för konsumenterna. Vi har settreaktioner både i och , som visarhur viktigt det är att konsumenterna får den hjälpsom de vill ha för att välja de mest miljövänligavarorna. Om vi kan få fart på detta system och fåtill stånd en enhetlig märkning så är det alldelesutmärkt, som sade. Annars finnsdet en risk att konsumenterna helt och hållet tapparförtroendet.Anf. 206 Civilminister ():Herr talman! Jag håller fullståndigt med om att detär viktigt att förtroendet för miljömärkningenbibehålls. Jag tycker att det är mycket olyckligt attsådana här saker publiceras. Jag tror att deförstärks ytterligare när man går ut och talar omhäxprocesser osv. Därför är det viktigt att nufortsätta dialogen med parterna.Inga-Britt hade en viktig poäng. Honsade att det inte hjälper med kriterier om mansedan inte använder miljömärkningen. Därförmåste ett förtroende finnas mellan parterna. Minuppgift måste bli att upprätta förtroendet mellanparterna, så att man också kommer att använda sigav denna miljömärkning, svanen.Det är svåra avvägningar som måste göras i dettamiljömärkningsarbete. De som arbetar medfrågorna måste inte bara ha stor yrkesskicklighetutan också uppfylla stränga yrkesetiska krav. Jagutgår från att de människor som arbetar med dettauppfyller dessa krav.Jag fortsätter dialogen. Om styrelsen t.ex. skullevilja ha in miljövetenskaplig expertis, är jag bereddatt diskutera det. Det är en åtgärd som jag skullekunna vidta.Anf. 207 ():Herr talman! Jag måste säga att jag finner detmycket oroande när civilministern nästan beklagaratt dessa uppgifter har kommit ut och tycker att detskulle misskreditera arbetet. Jag tycker att det ärprecis tvärtom. Det var en evinnerlig tur att dettakom utOm och hadefått verka i det fördolda och detta inte hade kommitut, hur hade det då slutat? Då hade de kanskekunnat göra sig av med kunniga, duktiga experter,som har bra kunskaper att tillföra arbetet, ochkanske försökt att ersätta dem med andraexperter -- vad vet jag? Att döma av de uttalandende har gjort och det bristande faktaunderlag de harhaft, tror jag dem faktiskt om att kunna ha haft föravsikt att ersätta dessa experter med andra, som ärmera i deras smakriktning. Det tror jag definitivtinte skulle ha ökat konsumenternas förtroende.Jag tycker att det är bra att denna sak kom tillallmän kännedom. Jag tror också att det var detsom gjorde att de nu har backat och tagit sitt förnufttill fånga och förstått att man inte beter sig så här,vare sig mot de berörda experterna eller mot andramänniskor i detta land.Anf. 208 ():Herr talman! En sista gång: Är civilministernberedd att göra klart för berörda branscher att detär civilministerns vilja att denna miljömärkningkommer till stånd?Anf. 209 Civilminister ():Herr talman! Jag vet inte om villmissförstå mig, men vad jag försökte säga var attjag beklagar att bara uppgifter av den här arten harkommit ut. Det jag skulle önska är information omatt man nu har kommit framåt i kriteriearbetet ochatt svanen nu kommer att finnas på de olikaprodukterna. I stället är det själva hanteringen somhar blivit föremål för information. Naturligtvis ärdet viktigt att sådant också kommer fram, det harjag ingenting emot.Jag är beredd att verka för att denna miljömärkningkommer till stånd.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på frågorna 1991/92:227 och 228 ommöjligheten till investeringar i ÖsteuropaAnf. 210 Statsrådet ():Herr talman! har frågatnäringsministern om regeringen avser ta någrainitiativ för att ge exportkreditgarantier förinvesteringar i . har frågatutrikesministern vilka åtgärder regeringen ärberedd att vidta för att öka möjligheterna försvenska företag att delta i uppbyggnadsarbetet iSovjet, detta mot bakgrund av uppgifter imassmedia om att svenska exportaffäreromintetgörs på grund av brist på exportkrediter.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågorna, och jag besvarar dem iett sammanhang.För det första måste man konstatera att detsovjetiska betalningsläget är utomordentligtallvarligt. Eftersläpningen i betalningarna, sompågått och gradvis förvärrats,föranledde en överenskommelsemed G7-länderna om senareläggning av vissabetalningar av den sovjetiska utlandsskulden.Även svenska företag har drabbats avbetalningsförseningarna. En grov skattning är attde sammanlagda dröjsmålen till enskilda svenskaföretag gäller ca 300 milj.kr. Regeringen hartagit upp problemen med sovjetiskaregeringsrepresentanter vid upprepade tillfällen. Inågra fall, bl.a. när den svenske exportören ståttinför konkurshot, har också betalning kunnatutverkas.Jag har i denna kammare för sedanbesvarat en fråga av omkreditgarantier för export till östeuropeiska stater.Jag vill hänvisa och tillvad jag då sade om riktlinjerna för EKNsverksamhet. Riktlinjerna innebär att verksamheteni princip skall gå ihop så att det inte uppstårförluster som måste täckas med budgetmedel. Medtanke på den bristande betalningsförmågan i mångaöststater och den därmed åtföljande förlustriskenhar EKN beslutat om begränsningar igarantigivningen för export till . Jagredogjorde för dessa begränsningar i mitt svar tillTage . EKNs policy gentemot de central-och östeuropeiska länderna överensstämmer välmed inställningen hos det stora flertaletgarantiinstitut i väst.Regeringen har inga planer på attföreslå ändringar i riktlinjerna för EKNsgarantigivning. Erfarenheten visar att det är viktigtatt exportkreditgarantiverksamheten bedrivsutifrån realistiska riskbedömningar och attverksamheten varken utvecklas till ett sätt attmedvetet subventionera export eller till ettinstrument för utvecklingssamarbete med andraländer.Jag vill tillägga att EKN administrerar ett särskiltsystem för investeringsgarantier, där företagen kanförsäkra sig mot vissa typer av politiska risker somnationaliseringar, rättsstridiga åtgärder samt krig,inre oroligheter och naturkatastrofer. Detta systemhar modifierats för att ge garantitagarna ettstörre skydd mot förluster till följd av politiskasystemskiften. EKN kan lämnainvesteringsgarantier för investeringar i samtligaländer i . Vissabegränsningar kan dock gälla i enskilda fall medhänsyn till valutasituationen.Jag är medveten om att svensk industri harintresserat sig för en rad stora projekt iSovjetunionen och det övriga och attdessa länders behov av samarbete med utländskaföretag är mycket stort. Denna fråga övervägs förnärvarande i inom ramen för deinsatser som planeras till förmån för Central- ochÖsteuropa med tonvikt på de baltiska staterna.Dessa insatser kommer även att ge möjligheter förnäringslivet att delta. Det är givet att vi också tittarpå vad andra länders regeringar gör i dettaavseende.Anf. 211 ():Herr talman! Jag vill först tacka försvaret. Det är lätt att instämma i det mesta som sägsi svaret. Verklighetsbeskrivningen liksom de storabehoven och den problematiska ekonomiskasituationen i är väl kända. Det finns inteheller någon anledning att göra några avgörandeanmärkningar mot de regler som gäller förexportkreditnämnden och dess verksamhet.Exportkreditnämnden har givit garantier underrelativt och i samband därmed dragit påsig stora förluster.