prot · GF0924 · 1991-11-13 00:00:00 — Beslutetom möjligheten att försäkra sig i försäkringskassanfanns ju med redan vid vårens beslut. Omtankenom småföretagarna har dessutom hävdats i degemensamma borgerliga reservationerna närbeslutet om sjuklön fattades.För att vederbörande skulle räknas somsmåföretagare krävdes det att det vägledandeskulle vara en lönesumma om 90 basbelopp,reducerad med sociala avgifter. Det motsvarar ca15 anställda. Detta kommer också att bli riksdagensbeslut inom kort.Nu återstår en del praktiska frågor att lösa. Enfråga handlar om vem som skall betalasjukvårdsavgifterna när någon insjuknar ocherhåller sjuklön samt hamnar på sjukhus. Blir detpatienten som betalar? Eller skallförsäkringskassan kräva ersättning viaarbetsgivaren? Detta har också en viss betydelsebåde för sjukvårdshuvudmannen som arbetsgivareoch för . Även den enskilde kantänkas vara den som direkt får betalasjukvårdsavgiften. Jag vill därför fråga omstatsrådet har någon lösning på detta problem ochom det här har hunnits med.När det gäller avgiftssättningen får vi nöja oss medden föreslagna. Småföretagen har lägresjukfrånvaro, och det är rätt att deras avgift kansänkas mera än vad som gäller för de störrearbetsgivarna. Riksdagsbeslutet innebar en starkskrivning för att kostnadsneutralitet skall uppnås.Detta bör naturligtvis vara vägledande. Man kandock inte bortse från att detta är en schablonregel.Om jag förstått det hela rätt kommer också enåterförsäkring att kunna ske i minst treförsäkringsbolag. Det skall bli intressant att se vaddenna konkurrens med kanmedföra. En sådan här försäkring kan ju mycket välgöras flexibel, beroende på hur mycket denutnyttjas. Denna flexibilitet borde ävenförsäkringskassan kunna erbjuda . Dåbehöver inte kravet på arbetsgivaravgiftensanpassning ställas så strikt.Förhoppningsvis leder sjuklönen också till ett ökatansvar från arbetsgivarens sida när det gällerarbetsmiljö och trivsel på arbetsplatsen. För oss icenterpartiet har just den aspekten funnits medsom ett starkt försvar för införandet av sjuklön.Varje ny reform måste få lämpligt avsatt tid för attså att säga sätta sig. Vi borde därför ha all anledningatt se hoppfullt på situationen. Det gäller ju attuppmuntra försäkringskassorna i den situation somhar uppstått, att försöka förmå småföretagarna attsprida rätt information och att avvaktautvecklingen. Dessutom finns det just nu påriksdagens bord en proposition som starktförbättrar möjligheterna för småföretagen.Jag har även hävdat betydelsen av en rapporteringi inledningsskedet av sjukfallen. De uppgifter somman skulle missa genom borttagandet av dennarapportering behövs för att man skall klarakontrollen och för att man skall få en uppfattningom läget på sjukfronten. Det är alltså många delar iett till synes enkelt system som behöver klarläggas.Men detta måste också kunna ske under resansgång.Jag ber att få tacka för svaret.Anf. 35 Statsrådet ():Fru talman! I ett annat interpellationssvar som jagväl får avge här i kammarenvidrör jag frågan om gränsen för vilkasmåföretagare som skall ha möjlighet att tecknaden här frivilliga försäkringen. Jag noterar, och detframgår av det svaret, att det förstås är enskönsmässig avvägning var den gränsen dras. Jaghar full förståelse för att andra gör en annanavvägning än den som den dåvaranderiksdagsmajoriteten gjorde . Vi i dennuvarande regeringen har inte vänt oss tillriksdagen i någon annan fråga rörande det härpaketet. Vi har bara konstaterat att sänkningen avarbetsgivaravgiften blev för liten när det gäller detgamla beslutet. Jag skulle vilja säga att vi harbehandlat frågan med en betydande hastighet föratt få en ändring till stånd inför årsskiftet. Omriksdagens majoritet finner att den bedömning somgjordes av flera den nuvarande regeringennärstående partier bör göras, kan denbedömningen vara lika god som den andrabedömningen. Förhoppningsvis får det här avseddeffekt.Sedan vill jag understryka vad som redan har sagts,nämligen för det första att den här försäkringen ärfrivillig för det enskilda företaget och för det andraatt det inte finns något som hindrar att andraerbjuder försäkringar både för den här gruppenföretagare med vilka avgränsningar man nu vill haeller, förstås, för hela arbetsmarknaden.Jag har också inhämtat uppgifter liknande de somKarin här har lämnat om att det kommeratt finnas minst ett par tre alternativ på marknadensom kan konkurrera med den försäkring somriksförsäkringsverket kommer att ansvara för. Detskall bli intressant att se t.ex. utformningen avförsäkringsvillkoren.I det sammanhanget kan jag nämna att vi, när vifastställde premien -- vilket regeringen har gjort ien första omgång, men fårriksförsäkringsverket göra det -- inte har tagithänsyn till att det naturligtvis kan bli så, att det ärde småföretag som har hög frånvaro som tecknarförsäkring. Småföretag som har låg frånvarotecknar däremot inte någon försäkring. Iförsäkringslitteraturen brukar det kallas för negativselektion. Detta kan innebära problem för en ickeobligatorisk försäkring. Just av hänsyn tillsmåföretagen har vi valt att försöka lägga premienpå en sådan nivå att de företag som ansluter sig tillförsäkringen inte nämnvärt skiljer sig från varandravad gäller själva sjukskrivningen.Till sist: hade en fråga om avgifterinom sjukvården. Om jag har uppfattat frågan rättkan jag säga att det beslut som har fattatinte innebär någon förändring på den punkten ijämförelse med nuvarande ordning. Iförekommande fall är det således den enskilde sombetalar sina avgifter för sjukvård. Jag är dock intesäker på att jag uppfattade frågan rätt.Anf. 36 ():Fru talman! När det gäller premien vill jag säga attdet är bra med de justeringar som skallbesluta rörande en sänkning av arbetsgivaravgiften.Detta beslut skall följas, och naturligtviskommer det att följas av dem som i det här falletberörs av en arbetsgivaravgift.Systemet med negativ selektion är ett bra valtsystem som också ger en viss solidaritet i ett sådanthär nytt system. Småföretagarna är väldigt oroade.Det är naturligtvis inte bara detta med sjuklönensom är en nyhet för dem. Hela rehabiliteringsbiten,med rehabiliteringspeng och ansvaret förrehabiliteringsplaner, kommer att gälla fr.o.m. den1 med de särskilda krav som därmedställs. Jag kan alltså förstå att det är många sakersom just nu är på gång och att man har väldigt korttid på sig för att klara allt.Sedan tror jag att det på något sätt går att lösafrågan om sjukvårdsavgiften. drar man frånden ersättning som utgår från nären person vårdas på sjukhus. Som enskild uppleverman inte att man betalar. Men naturligtvis betalarman av de pengar som man skall få. får man istället sjuklön. På något vis måste detta praktisktkunna hanteras. Det gäller ju att avgiften kommersjukhuset till godo.Jag tror nog att vi kan lösa dessa frågor på någotsätt. I varje fall får detta inte medföra en mängdproblem i inledningsskedet. Vi måste därför ha enberedskap för att kunna klara den härproblematiken också. Säkert stöter man också påandra saker i inledningsskedet. Då måste man varaberedd på att kunna lösa dessa nya frågor på bästasätt.Anf. 37 Statsrådet ():Fru talman! har jag uppfattat litet bättre. Därför vill jag nog svara att fråganom hur avdraget skall ske har tagits upptillsammans med sjukvårdshuvudmännen ochlandstingen i samband med diskussionerna införnästa år. Avsikten på den punkten har varit attsjukvårdshuvudmannen skall ta på sig ansvaret föratt den här avgiften dras.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1991/92:32 omsjuklönereformenAnf. 38 Statsrådet ():Fru talman! har ställt ett antal frågortill mig angående sjuklönereformen. För det förstahar han frågat om jag är beredd att arbeta för attredan till årsskiftet höja ersättningen tillarbetsgivarna, så att ersättningen täcker dengenomsnittliga sjuklönekostnaden ocharbetsgivarnas administrationskostnader. För detandra har han frågat om jag är beredd atttidigarelägga införandet av tillbörjan av . För det tredje har han frågat omjag är beredd att höja gränsen för den särskildasmåföretagarförsäkringen, så att den omfattarföretag med en lönekostnad upp till 90 basbelopp.För det fjärde har han frågat om jag är beredd attslopa företagens uppgiftsskyldighet tillförsäkringskassan och därmed minska byråkratin.Slutligen har han frågat om jag är beredd attunderlätta rehabiliteringen genom att ge företagenrätt att få del av sjukdomsorsaken.Som numera är känt, och redan har kommenteratsi dag i en tidigare interpellationsdebatt, harregeringen lagt ett förslag om en ytterligaresänkning av socialavgiften till sjukförsäkringen,från tidigare beslutade av avgiftsunderlagettill av samma underlag. Detta kan jämförasmed beslut . Jag vill i detsammanhanget påpeka att de krav om kraftigtsänkt socialavgift som framfört varit helt orimliga medtanke på sjukpenningförsäkringens totalakostnader. Den del av försäkringens kostnader somöverförs på arbetsgivaren utgör endast en mindredel av de totala kostnaderna.Den övre gränsen för rätt att teckna den s.k.småföretagarförsäkringen är satt vid enlönekostnad om 60 basbelopp. Bakgrunden tillinförandet av sjuklön var dels att åstadkommaadministrativa förenklingar, dels att stimuleraarbetsgivarna till insatser som bl.a. förbättrararbetsmiljön och arbetsorganisationen, vilket ledertill en minskad sjukfrånvaro. Dessa motiv talar föratt gränsen för vilka företag som ur den härsynpunkten bör betraktas som småföretag börsättas relativt snävt. 60 basbelopp motsvararlönekostnaden för ca 10 anställda. Varjebedömning av var denna gräns bör sättas ärnaturligtvis skönsmässig, och framtiden får därförutvisa om min bedömning är riktig. Det är t.o.m.,som vi hörde, mycket möjligt att riksdagenfattar beslut om att något höja den gränsen, till dennivå som interpellanten, , efterlyser.Arbetsgivarna skall lämna uppgift tillförsäkringskassan dels om sjukfall som fortsätterefter sjuklöneperiodens slut, dels om fall somavslutats . Uppgifterna omsjukdomsfall som inte är avslutade behövsnaturligtvis för att kassan skall fortsätta att betalaut sjukpenning till den anställde. Vad gälleruppgifter om sjukfall som avslutas undersjuklöneperioden behövs dessa uppgifter både frånstatistiksynpunkt och från rehabiliteringssynpunkt.Detta senare är mycket viktigt också när det gällerde korta sjukfallen. Det är dessutom nödvändigt attha uppgifter om de korta sjukfallen när man skallbestämma hur stor socialavgiften tillsjukförsäkringen skall vara ett visst år i framtiden.Vidare kan man med hjälp av rapporteringenkontrollera att ingen tar ut föräldrapenning för tiddå han eller hon har uppburit sjuklön. Jag är därförinte beredd att föreslå några förändringar i det häravseendet.När det så gäller rätten för arbetsgivare att ta delav uppgifter i läkarintyg är huvudregeln att sådanaintyg inte skall innehålla diagnos. Det är dockmöjligt för parterna att i kollektivavtal reglera denhär frågan. Eftersom det i en del fall kan handla ommycket känsliga uppgifter, bör dessa principerenligt min mening gälla även fortsättningsvis.Normalt sett lär detta inte innebära några problemi rehabiliteringsarbetet, eftersom en lyckosamrehabilitering bygger på ett förtroendefulltförhållande mellan arbetsgivaren och denanställde. Jag avser därför inte att föreslå någonändring på den här punkten.Vad slutligen beträffar fråga omkarensdagar vill jag anföra följande:Regeringen har i den ekonomisk-politiskapropositionen angivit, att besparingar istorleksordningen skallgenomföras i sjukförsäkringen genom införande avkarensdagar eller genom att andra åtgärder vidtas.Karensdagsfrågan är komplicerad, inte minst medhänsyn till vissa internationella överenskommelser.Frågan måste därför utredas i särskild ordning. Detär därför inte möjligt att införa karensdagar redanfrån årsskiftet.Anf. 39 ():Fru talman, ledamöter! och jag har engemensam bakgrund i landsting.Det är en verksamhet som i stora stycken rymmerjust de missförhållanden som regeringen med sintillväxtpolitik vill komma till rätta med. Denerfarenhet som har därifrån avbyråkrati, suboptimering, köer och storsjukfrånvaro inom detta närmast planekonomiskasystem måste vara till ovärderlig hjälp iregeringsarbetet.Regeringen har i regeringsförklaringen och underde gångna veckorna lagt fram oerhört bra förslagför företagsamheten. Förmögenhetsskatten skall avskaffas.Arbetsrätten skall få en översyn och förändringargenomföras. En omfattande privatisering avstatliga företag inleds.Segerraden skulle kunna vara obruten, om interegeringen avslutar med attde facto höja skatten på företagsamheten. Utan enytterligare sänkning av sjukförsäkringsavgiftenmed hänsyn till arbetsgivarinträdet blir detnämligen effekten. Arbetsgivaravgifterna utgör i deflesta fall den största delen av den s.k. skattekilen,den samlade skatt som drabbar ett varu- ochtjänsteföretag.Men det vi här talar om är inte den nödvändigasänkning av arbetsgivaravgifterna som på siktmåste åstadkommas. Vi talar om att undvika enfaktiskt höjning som en följd av att arbetsgivarnanu tar över det ekonomiska ansvaret för de första14 sjukdagarna.Det rimliga vore att en sänkning avarbetsgivaravgifterna utgick från dokumenteradstatistik. Jag skulle vilja säga just den statistik somBo Könberg i sitt svar är så angelägen om attbehålla och inte vill ersätta med ett enklare system,som skulle avlasta arbetsgivarna administrativtkrångel. Använd då den existerande statistikenöver korttidssjukfrånvaron när ni räknar framförslagen! Då framgår det tydligt, både ochbeträffande uppskattningarna , att ensänkning inte är tillräckligt för attkompensera företagen. Företagarna har uppskattatden nödvändiga sänkningen till ca 5procentenheter. , som ärstatistikinsamlare för sina medlemsföretag, haruppskattat den till , baserat på 1990 årssjukfrånvaro.Bo Könbergs svar på den här frågan inger en vissförstämning. Gör nu inte om socialdemokraternasständiga misstag när det gäller företagsskatter, attinföra dem och lova att om de inte fungerar skall deändras. Då är skadan redan skedd. Återkom istället till senast i samband med attbudgetpropositionen presenteras och visa nyaförslag. Det är bättre att den ytterligare sänkningensker retroaktivt än inte alls.När det så gäller införande av karensdagar beklagarjag att statsrådet inte kan lova något införandefr.o.m. Det är synd, för det vore en åtgärd avsamma kaliber som att avskaffa löntagarfondernaoch genomföra skattereformerna, för att visa attregeringen går från ord till handling.Jag vill avsluta med att säga att jag kommer att tamig friheten att med jämna mellanrum här ikammaren förhöra mig hos om hurutredningen fortgår. I samband med införandet avkarensdagarna borde också företagens rätt att fådel av sjukdomsorsak, statistikinsamling och andrasammanhängande frågor behandlas.Anf. 40 Statsrådet ():Fru talman! inledde sitt anförandemed att nämna att han och jag haft förmånen bådeatt diskutera och att samarbeta en hel del i vårtidigare tillvaro, nämligen i länslandsting. Det är skojigt att få träffas igen på detsätt som vi nu gör. Jag tar med mig de hälsningarsom jag fick om användbarheten av mina tidigareerfarenheter.Stig Rindborg är inte riktigt nöjd med mitt svar.Han tycker att den nuvarande regeringen på denhär punkten höjer skatten för företagarna. Detskulle ha varit en litet märklig åtgärd med tanke påinriktningen av hela regeringens politik, vilken StigRindborg också konstaterade är att förbättravillkoren för företagarna i vårt land på det attvälståndet och välfärden må öka.Det som skiljer oss åt gäller i första handbedömningen av hur mycket arbetsgivaravgiftenskall sänkas med anledning avsjuklöneperiodens införande. Den bedömning somgjordes var att den skulle behöva sänkasmed . De kontrollräkningar somvi nu har gjort har fått regeringen att i stället föreslåriksdagen en sänkning på 2,3 procentenheter.Den organisation som är verksam i,och som jag namngav i mitt interpellationssvar, haruttryckt önskemål om att få denna avgift sänkt intemed 2,3 utan med någonstans mellan 5 och 6procentenheter. Jag vill peka på att , som samlar in en hel delstatistikmaterial, har kommit fram till, vilketinterpellanten också nämnde, att om man utgårfrån siffror skulle procentsatsen vara 3,4 istället för 2,3. Men utgår man års hittillskända siffror, enligt SAFs egen bedömning i enskrivelse till mig, skulle man få siffran 2,8. Tittarman på landstingen i , vilka på har en mycket stor sjukfrånvaro, är detLandstingsförbundets bedömning att siffran skallvara 2,7. Skulle man välja det tal på 5--6procentenheter som har varit uppe i debatten, ochsom antydde i sitt inlägg, skulleegentligen samhällets hela kostnad för sjukpengenföras över från det allmänna till företagarna, för attde skall ta hand om en mindre del av kostnadernaför detta. Det är väl skälet till att ingen annanorganisation än den nu nämnda har velat lägga framett sådant förslag.Vi har , eftersom avgiften gäller ,gjort bedömningen att det s.k. ohälsotalet skallfortsätta att sjunka. En av de absolut viktigtigasteåtgärder som vi kan vidta för att få en förbättring isvenskt samhällsliv och svensk samhällsekonomi äratt sänka ohälsotalet. På den punkten är jag heltövertygad om att och jag är överens.Vi har alltså gjort en relativt försiktig bedömning avatt det skall fortsätta att sjunka , liksomdet har sjunkit kraftigt . Det senare ärockså ett argument mot att använda 1990 somunderlag för en bedömning avseende nästa år.Till sist, fru talman, skulle jag för min del inte hahaft någonting emot att lägga fram ett förslag omkarensdagar som kunde ha genomförts fr.o.m.nästa år. De två partier som och jagrepresenterar pläderade i programmet Nystart för . Det vi harkommit överens om mellan de fyra partier som nuhar bildat regering är att vi skall utreda frågan. Detinnebär att vi får hålla på en bit in på det nya året.Jag har inget som helst emot att medjämna mellanrum förhör sig om hur det går. Minaintentioner är att den utredningen skall bli relativtsnabb. Men den innehåller en del tekniskakomplikationer som måste utredas innanregeringen bestämmer sig för om den kommer attföreslå karensdagar eller någonalternativ förändring av bestämmelserna, som göratt man uppnår den önskvärda besparingseffektenoch stimulansen för en fortsatt minskning avohälsotalet.Anf. 41 ():Fru talman! Jag tackar för svaret och för den utsiktvi har att få ett beslut om inte minstkarensdagarna. vill jag säga att varjeförändring av procentenheten hjälper till att få nyfart på . Det är mycket hårt försmåföretagarna i den här skarven. Vi upplever attdet blir dubbla avgifter. Det är detta jag haruttryckt i mitt tal om en skattehöjning.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1991/92:18 och fråga1991/92:92 om polisövervakningen vid störreidrottsevenemangAnf. 42 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omjag har övervägt möjligheterna att komma till rättamed fotbollsvåldet genom riktat polisarbete ochvilka mina argument är för att väljaavgiftsfinansiering i stället för förändratpolisarbete. Bakgrunden till frågan är uppgifter i entidningsintervju om att jag överväger att låtafotbollsklubbarna ta ett större ekonomiskt ansvarför polisövervakningen vid större matcher. Motbakgrund av samma uppgifter har frågat mig hur jag avser att precisera vilkaarrangörer som kan krävas på ekonomiska bidragför nödvändiga polisinsatser.Låt mig först säga att jag självfallet delar WidarAnderssons uppfattning att man bör försökakomma till rätta med det s.k. fotbolls- ellerläktarvåldet genom bl.a. riktat polisarbete. Polisenarbetar också redan nu på det sättet. Tyvärr måstevi dock räkna med att även andra åtgärder kommeratt krävas.Frågan om polisens möjligheter att ta betalt förövervakning i vissa fall bör enligt min mening ses iett vidare perspektiv än enbart i anslutning tillproblemen med idrottsvåld. Låg mig därför förstkortfattat redogöra för vad som gällerbeträffande denna fråga.Bl.a. tävlingar och uppvisningar i sport och idrottutgör offentliga tillställningar. Den som anordnaren offentlig tillställning i vinningssyfte skall ersättapolisens kostnader för ordningshållning somföranleds av tillställningen. Härifrån görsemellertid undantag för vissa ideella föreningar,bl.a. sådana som har till syfte att främja idrottsligaändamål. Dessa får inte åläggas någon skyldighetatt ersätta polisens kostnader för övervakning avevenemanget.Beträffande allmänna sammankomster gäller enligtnuvarande bestämmelser att den som anordnar enallmän sammankomst inte får åläggas att ersättapolisens kostnader för ordningshållning somföranleds av sammankomsten.Frågan om avgiftsfinansiering av polisensövervakande insatser har senast behandlats iriktlinjepropositionen om förnyelse inom polisen(prop. 1989/90:155). Där konstaterade dåvarandechefen för att kritik förts fram iden allmänna debatten mot att polisen måste satsaibland betydande resurser på bevakning avevenemang som anordnas i vinstsyfte, medanannan angelägen polisverksamhet får stå tillbaka avbrist på resurser. Enligt hans mening skulle enannan kostnadsfördelning kunna minska polisensolägenheter i detta avseende. Som exempel på näravgiftsfinansiering kunde övervägas nämnde hanmusikgalor som primärt anordnas i vinningssyfte,och som kan kräva stora insatser från polisens sidaför att upprätthålla ordningen på platsen.Riksdagen godtog de riktlinjer i fråga om att utredaen avgiftsfinansiering på polisens område somdepartementschefen förordade.Mot bakgrund av propositionen ochriksdagsbehandlingen av denna harriksrevisionsverket fått i uppdrag att utredafrågorna om avgiftsfinansiering på polisensområde. Uppdraget skall redovisas till regeringenvid mars månads utgång nästa år.Frågan om avgiftsfinansiering av polisensverksamhet är aktuell även i anslutning till detarbete med en ny ordningslag som bedrivs inomjustitiedepartementet på grundval avordningsstadgeutredningens betänkande (SOU1985:24 Ordningslag). Utredningen hade bl.a. tilluppgift att se över bestämmelserna om allmännasammankomster och offentliga tillställningar ochhar i samband med detta också berört vissa frågorom avgiftsfinansiering.Jag kan nämna att jag i det sammanhanget bl.a.överväger att föreslå att polisen skall kunna tabetalt för övervakningen vid allmännasammankomster som utgör kommersiellaarrangemang i form av s.k. pop- och rockkonsertersom anordnas i vinningssyfte.I anslutning till det arbete som pågår medfrågorna om avgiftsfinansiering anser jag att det ärnaturligt att även ta upp frågan om avgifter förpolisens ordningshållning vid dessaidrottsevenemang. För att ge en viss uppfattningom de resurser som kan krävas för ordningshållarei sammanhang av detta slag kan jag nämna attrikspolisstyrelsen har beräknat polisens extrakostnader till följd av till 145milj.kr.Jag är emellertid medveten om att det här är frågorsom rymmer många svåra avvägningsproblem. Detär självklart att ändrade regler inte får utformas såatt de utgör ett hinder för det viktiga och värdefullaarbete som de ideella folkrörelserna svarar för i vårtland. Och självfallet får ändrade regler inte hellerutformas så att de grundlagsskyddade yttrande-,mötes- och demonstrationsfriheterna träds för när.Bl.a. därför avser jag att avvaktariksrevisionsverkets redovisning av sitt uppdraginnan jag tar ställning till hur man lämpligast bör gåvidare i frågan.Anf. 43 i (m):Fru talman! Jag skall först tacka för svaret.När jag läste i pressen om att statsrådet undersöka möjligheterna attidrottsföreningarna skulle betala för denpolisbevakning som ansågs nödvändig vid olikaarrangemang -- detta slogs naturligtvis upp ganskastort -- var min första, spontana reaktion att detligger en hel del i detta. Sedan kom eftertankenskranka blekhet och jag började se vissagränsdragningsproblem.Det är odiskutabelt att det förekommer bråkvid en del idrottsevenemang, men frågan är omman löser problemet på det här viset. De senastedagarna har inte gjort det lättare för mig. Jag lästestatsrådet svar i går och lyssnade nu till henne ikammaren.