prot · GF0947 · 1991-12-17 00:00:00 — Jag är övertygad om attökad konkurrens mellan olika driftformer kan varaett sätt att få mer att hända.Riksdagen kommer genom dagens beslut att öppnanya möjligheter för alternativ inom barnomsorgen.Det är ett mycket viktigt och mycket glädjandesteg. Men hänger det på kommunerna. De skallvara djärva och släppa fram alternativen. Vi vet avde oräkneliga telefonsamtalen under de senasteveckorna att många redan ligger i startgroparna,både kommuner och enskilda. Jag är övertygad omatt de som kör i gång kommer att bli rikligtbelönade när väljarna upptäcker att de på det sättetfår mer valuta för skattepengarna.Anf. 126 () replik:Herr talman! Det är riktigt att mycket redan harsagts i denna debatt, men det har väl ändå varitintressant för socialministern att lyssna. Så tidenskall väl inte anses förbrukad. Det är bra att höravad oppositionen har att säga. Själv harregeringspartierna varit väl förberedda med talare.Den reella valfrihet som talar ommenar jag är en chimär. Det handlar inte om någonreell valfrihet så länge behoven inte är upptäckta.Först när det finns en plats för alla kan man i så fallbörja välja mellan olika typer av barnomsorg. Detmåste vara en överproduktion, om man nu skalluttrycka sig i sådana termer, för att det skall finnasden typen av reell valfrihet som om. Då skall det finnas ett utbud så att jag kangå runt och titta med mitt barn, öppna på dörrarnaoch fråga hur det är och hur man arbetar inom deolika barnomsorgsformerna. Men i vilkakommuner ser det ut på det viset? Dessutom kanman fråga sig om det över huvud taget är önskvärt.Det är möjligt att någon form av valfrihet fungerari storstäder, men ute i glesbygden gör det definitivtinte det. Den typen av köp- och säljfilosofi fungerarinte överallt. Även om man, som BengtWesterberg, tycker om den kan den inte fungera ipraktiken.Anf. 126 () replik:Herr talman! Det är riktigt att mycket redan harsagts i denna debatt, men det har väl ändå varitintressant för socialministern att lyssna. Så tidenskall väl inte anses som förbrukad. Det är bra atthöra vad oppositionen har att säga. Själva harregeringspartierna varit väl företrädda med talare.Den reella valfrihet som talar ommenar jag är en chimär. Det handlar inte om någonreell valfrihet så länge behoven inte är upptäckta.Först när det finns en plats för alla kan man börjavälja mellan olika typer av barnomsorg. Det måstevara en överproduktion, om man nu skall uttryckasig i sådana termer, för att det skall finnas den typav reell valfrihet som talar om.Då skall det finnas ett utbud så att jag kan gå runtoch titta med mitt barn, öppna på dörrarna ochfråga hur det är och hur man arbetar inom de olikabarnomsorgsformerna. Men i vilka kommuner serdet ut på det viset? Dessutom kan man fråga sig omdet över huvud taget är önskvärt. Det är möjligt attnågon form av valfrihet fungerar i storstäder, menute i glesbygden gör den definitivt inte det. Dentypen av köp- och säljfilosofi fungerar inte överallt.Även om man, som , tycker omden kan den inte fungera i praktiken.De ekonomiska diskussionerna begriper jagfaktiskt inte heller. Visst är det bra att man kanspara pengar i den mån pengarna används på ettfelaktigt sätt. Då kan man naturligtvis få pengaröver till flera platser. Att den här propositionenskulle innebära detta kan jag faktiskt inte se. Detmåste vara eftersträvansvärt att det inte ärplånboken som skall avgöra vilken typ avbarnomsorg som barnen skall få. Jag skulle väldigtgärna vilja veta om delar dennauppfattning och om han delar uppfattningen att detinte är bra som det ser ut med stora skillnadermellan olika kommuner. Det beklagar jag. Jagtycker att det skall vara enhetligt. Men den sakenblir inte bättre av att man spär på genom att sägaatt de avgifter som de s.k. privata bolagen skall fåta upp kan få vara litet högre. De skall bara inte fåvara oskäliga, vad det nu innebär. Vi skulle gärnavilja veta det. Var går skälighetsgränsen? Vem ärden som bestämmer? Om man talar om tillgång ochefterfrågan är det ju så att så länge folk betalar ärdet skäligt. Det innebär att de som har mycketpengar kan betala mycket medan de som inte harnågra pengar inte kan betala alls. Jag kan inte seannat än att det ger segregation. Det är beklagligt.Bengt säger att det här är den förstapropositionen till . Om de kommer att seut så här i fortsättningen, skulle jag önska att denockså var den sista.Anf. 127 Socialminister () replik:Herr talman! Vi får väl se om det blir den sistapropositionen, men det skulle jag inte tro. Jag harytterligare planer som jag hoppas kunnaåterkomma till med så småningom.Jag vill svara direkt på fråga attinte heller jag tycker att plånboken skall få styra.Huvuddelen av kostnaderna för barnomsorgenliksom för flera andra sociala tjänster skall betalassolidariskt skattevägen. Det är också regeringensuppfattning och finns inskrivet i denregeringsförklaring som läste upp förkammaren . Där står också myckettydligt, vilket jag framhöll i mitt anförande, att ettmål är att vi skall uppnå fullbehovstäckning. Jag håller med att vi innan vi har full behovstäckning inte kantala om valfrihet i egentlig mening. Den åtgärd somvi nu vidtar skall dels bidra till att vi snabbare kannå full behovstäckning, därför att vi utnyttjar detengagemang och den initiativkraft som finns bl.a.hos många förskollärare, dels bidra till att vi kan fåstörre mångfald.Sedan frågar var i mankan som mamma, pappa eller småbarnsförälder gåomkring och titta på olika dagis och välja. Flerakommuner har faktiskt nått så långt att de har fullbehovstäckning och kan erbjuda denna möjlighet.Jag besökte , en sedan längeborgerligt styrd kommun. Där har man fullbehovstäckning och har satsat på profilerade dagis.Där har man en sådan situation som GudrunSchyman beskriver. Föräldrarna kan gå runt ochtitta på vad de olika dagisen har att erbjuda och vadde har för profilering och kan välja det som passarden egna familjen, det egna barnet bäst. Det tyckerjag är ett gott föredöme för andra kommuner iSverige.Anf. 128 () replik:Herr talman! Det skulle vara en bra situation,förutsatt att det är ungefär samma kostnader, attjag får en garanterat bra barnomsorg, att det ärsamma goda kvalitet överallt och att det inte ärplånboken som avgör vad jag väljer utan bara mittintresse för en särskild profilerad pedagogik. Jagblev förvånad när talade om attvi nu skulle få flera olika pedagogiska inriktningaroch nämnde kristna daghem som om de skulleinnebära en särskild pedagogisk inriktning. Jagtrodde faktiskt att kristendomen var en religion ochinte en pedagogik.Att huvuddelen av kostnaderna skall betalasskattevägen solidariskt är vi överens om. Vad viinte är överens om är att den solidariskaskattefinansieringen skall undandras från offentliginsyn och demokratisk kontroll, vilket jag tycker ären huvudfråga när det gäller skattefinansieradeverksamheter.Jag skulle vilja fråga : Vadhänder om ett sådant solidariskt skattefinansieratprivatiserat bolag går i konkurs? Vem tar över ochvad händer då?Anf. 129 Socialminister () replik:Herr talman! Påståendet att man skulle undandraenskilda dagis från demokratisk kontroll är intekorrekt. Det finns en rad verksamheter som drivs ienskild regi, t.ex. enskilda vårdhem ochbehandlingshem och som alla står underdemokratisk kontroll i den meningen att de sombetalar och de som ger tillstånd att drivaverksamheten också har ansvar för tillsynen avverksamheten. Det är inte så att t.ex. enskildavårdhem eller föräldrakooperativa dagis eller andraverksamheter är utan demokratisk kontroll, utandet finns stora möjligheter att gå in och se vad desysslar med. Om man däremot med demokratiskkontroll menar att politiska församlingar skallbesluta om detaljer i verksamheten, är inte detsyftet.Även i fråga om de verksamheter som formellt stårunder politiska nämnder, t.ex. kommunalaverksamheter, strävar vi efter att decentraliseraansvar, budgetansvar och verksamhetsansvar, tilldem som är verksamma vid den enskildabarnstugan och att ge dem betydligt större frihet. meningen fjärmar vi oss från demokratiskkontroll när det gäller detaljstyrning. Däremot harvi självfallet alla möjligheter att gå in i offentligaverksamheter, men också i enskilda verksamheter,och se hur det går till och avgöra om verksamhetendrivs inom de uppställda ramarna. Jag tycker attGudrun har en felaktig föreställning omhur det faktiskt fungerar.Tredje vice talmannen anmälde att GudrunSchyman anhållit att till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 130 ()replik:Herr talman! Jag vill först göra några kommentarertill det som har sagt.Bengt sade att vi socialdemokraterskulle ha glömt bort barnen. Det är precis det somvi inte har gjort, och det vet , somockså har varit med och fattat beslut här i riksdagenom en förskola för alla barn. Det är för att vi harvarit så rädda om kvaliteten i barnomsorgen som vihar sagt nej till statsbidrag för aktiebolag. Det ärbakgrunden.Bengt anförde några siffror. Han sadeatt det finns 60 000 barn i kö. Jag vet inte var BengtWesterberg har hämtat sina siffror ifrån. Minasiffror har jag hämtat frånbarnomsorgsundersökningen, och de visar att dentotala efterfrågan på barnomsorg var411 800 barn i kö, om man räknar bort barn som ärunder . Till dessa 411 800 barn finns det410 000 platser, enligt de preliminärastatsbidragsansökningar som harfått in. Närmare full behovstäckning än vad vi är har vi inte varit tidigare. Jag villdäremot göra en reservation för det mycketbesvärliga arbetsmarknadsläge som vi just nu haroch som gör att vi inte kan stanna upp, utan detkommer att behöva byggas flerbarnomsorgsplatser.Bengt sade vidare att visocialdemokrater inte anser att det finns tillräckligakvalitetsgarantier i den här propositionen. Det kanju faktiskt inte heller egentligentycka.Jag har samlat på mig en hel deltidningsurklipp. har talat bl.a. påbarnomsorgsmässan i . Han sade då att''kvalitetskravet skall upprätthållas genom kravetpå att förskollärare måste leda verksamheten''.Bengt är också motståndare till frisättning av taxor: ''Enhetliga avgifter är i grundenbäst, och de bör ligga på ungefär samma nivå somtaxan för de kommunala dagisen''. Däremot villBengt fundera vidare på om barn tillprivata daghem skall tas från kommunens kö.Bengt partivän som varordförande i socialutskottet, , har ien kommittémotion -- jag har åberopat den tidigare idebatten -- pläderat för en lagstadgad rätt till platsinom barnomsorgen.I motionen står bl.a. att en lagstadgad rätt tillbarnomsorg är en förutsättning för ett mindrestyrande statsbidragssystem eller ett system medbarnomsorgspeng till de föräldrar somförvärvsarbetar eller studerar. På samtliga dessapunkter, när det gäller utbildningskrav, avgifter,köer och den lagstadgade rätten till plats, harfolkpartiet gjort en helomvändning. Det känns nästan litet som att vi lyssnar till sagan omkejsarens nya kläder.Bengt talar på ett bra sätt väldigtvackert om barnomsorg, men han har avgett en heltavklädd proposition till . Varför harBengt gett upp de grundläggandekraven på god kvalitet och rättvisa? Är detta BengtWesterbergs rätta ansikte? Jag vill inte tro det, ochjag undrar om han har tvingats till detta. Jag vill haett svar.Anf. 131 Socialminister () replik:Herr talman! Jag kan försäkra jag inte har tvingats till detta, utan jag har ihögsta grad gjort det frivilligt. Den demon somMaj-Inger målar upp är ju inte jag.När jag lade fram mitt alternativ, hade jag somutgångspunkt att det skall skapas fler alternativ förbarnfamiljerna och bättre kvaltiet för barnen.Avsikten har självfallet inte varit att försämrakvaliteten.Det kommer att finnas ett antal enskilda dagis iverksamhet . Det skulle vara ettnöje för mig att ta med för atttitta på några av daghemmen. Då kan vi se omkvaliteten är dålig. Jag har tidigare kommit med ettliknande erbjudande till , så vi kan kanske få ihop liten gruppresa och åka runt och titta på enskildadaghem för att se efter om kvaliteten på dessadaghem är undermålig eller inte. Vi kan börja medSmörblomman ute i , som det talades omtidigare. Jag är helt övertygad om attSmörblomman kommer att bli ett föredöme, intebara för enskilda alternativ utan också för mångakommunala daghem.Maj-Inger sade att jag hävdade attsocialdemokraterna hade glömt barnen. Jag tillätmig att citera socialdemokraternaspartisekreterare, inte för att han är en auktoritet förmig -- det är han verkligen inte -- utan för att hanmöjligen är en auktoritet för . intervju i för några veckorsedan sade : ''Vi har varitsystemförsvarare och glömt bort barnen isammanhanget.'' Vidare: ''Vi hamnade på det härsättet i en återvändsgränd, därför att vi blivitsystemförsvarare i stället för i det här fallet barnensföreträdare.'' Det är omdöme om detsom och han har ägnat sig åtunder . Jag kan inte låta bli att sägaatt jag tycker att det ligger någonting i detta, mensjälva omdömet var Bo Toressons.När det gäller barnomsorgskön visar den senastebarnomsorgsundersökningen att det finns en kö påungefär 60 000 barn. På sina ställen är balansengod -- ibland kan det t.o.m. finnas ett överskott avplatser, vilket gör att om man ser till riket somhelhet kan situationen i vissa fall se litet bättre ut.Men det hjälper inte, för föräldrar kan inte flyttahur som helst. De behöver dagis där de bor. Närundersökningen gjordes fanns det ett behov för60 000 barn, som inte är tillgodosett. De siffror somsocialdemokraterna presenterade i valrörelsenhandlade bara om i vilken utsträckning mantillgodosåg efterfrågan för barn över 18 månader.Det räcker inte som ambition, utan vi måste kunnaerbjuda platser också för dem som är under 18månader.Anf. 132 ()replik:Herr talman! Det antal som jag redovisadehandlade inte om någon 18-månadersgräns, utangällde barn . Alla barn har självfallet rätttill en bra barnomsorg, även barn . Det har jag sagt här i kammaren i tidigaredebatter.Talet om att vi socialdemokrater har glömt bortbarnen instämde i. Precis så hardet varit, sade han. Det var som jag kommenterade genom att sägaatt det inte har varit så.Jag är ledsen, , när det gällerfrågorna om kvalitet och rättvisa. Jag undrar varförfolkpartiet inte har -- åtminstone underutskottsbehandlingen eller kanske när vi går tillomröstning -- kunnat ansluta sig till vår motion i detavsnitt som handlar om att säkra kvaliteten ibarnomsorgen. hade då blivit betydligtmer trovärdigt i den här frågan.Jag kan inte tolka detta annat än som att det ärmoderaterna i den borgerliga regeringen sombestämmer. Hur kan det annars komma sig attfolkpartiet yrkar avslag på sin egen motion omlagstadgad rätt till barnomsorgsplats? Hur kan detannars komma sig att läggerfram ett förslag som riskerar att slå sönder denunika, sammanhållna barnomsorg som vi har byggtupp här i ? Hur kan det annars komma sigatt det inte står en rad i propositionen om hurintagningen till de privata daghemmen skall ske?Det betyder i praktiken att barn som har behov avsärskilt stöd kan förvägras plats. Hur blir det dåmed de handikappade barnen, som BengtWesterberg i andra sammanhang vill slå vakt om?I sin iver att privatisera har regeringen haft litet välbråttom när man har utarbetat den härpropositionen. Man har glömt bort att se efter huren god kvalitet skall kunna säkras och också attundersöka hur barnens och föräldrarnasrättssäkerhet skall kunna garanteras. Med andraord: propositionen är tyvärr ett dåligt hastverk. Detvore klädsamt om regeringen kunde tillstå dettaoch lova att återkomma med ett förslag som visarhur de uppenbara bristerna kan rättas till.Anf. 133 Socialminister () replik:Herr talman! Om , efter ett årframåt i tiden då vi kan se ett antal exempel påenskilda daghem, kan påvisa för mig att kvaliteteni dessa daghem är sämre än kvaliteten i denkommunala barnomsorgen, lovar jag att jag skallingripa. Jag hoppas att vi får tillfälle att diskuteradenna fråga nästa höst.Maj-Inger tog upp frågan om lagstadgadrätt till barnomsorg. Jag vill inte alls avfärda dennamöjlighet, även om argumentär något haltande, eftersom hon säger attdet i stort sett inte längre finns någon kö. Dåbehöver man ju inte ha någon lagstadgad rätt. Manbehöver inte införa sådan, om kön redan äravskaffad. Som sagt, jag utesluter inte att vi kanåterkomma med ett förslag.Nu öppnar vi för enskilda alternativ och därmed fören både kvantitativ och kvalitativ utbyggnad avbarnomsorgen. Låt oss då vänta ett tag och se i falldet finns behov av en lagstiftning. Jag bestrider inteatt behovet fanns så länge vi hade ensocialdemokratisk regering, men på den punktenhar det ju skett en förändring.Jag vet inte om det gör någon skillnad om jaginstämmer med eller om Bo Toressonsäger en sak. kan ju intepolemisera med mig och säga att det är fel pååsikten bara för att jag instämmer i den. Det måsteha varit något fel på åsikten redan när Bo Toressonuttalade den. Jag konstaterar att hans bedömningpå denna punkt är att socialdemokraterna intetillräckligt har tänkt på barnen utan varitsystemförsvarare. Den bild jag har av svensksocialdemokrati i just denna debatt stämmer välmed det som säger.Maj-Inger har en mycket märklig syn pådetta med enskild verksamhet. Det är möjligt att vihar vuxit upp under olika förhållanden. Jag är självuppvuxen med ett litet företag. Jag vet att helabilden av att det är kallt, hårt och obehagligt i ettlitet företag är helt felaktigt. Det finns mycket avvärme och positiv inställning.Jag är helt övertygad om att alla de som kommer attdriva barnomsorg i enskild regi liksom de somdriver läkarmottagningar eller annanvårdverksamhet i enskild regi kommer att se till attdet blir god kvalitet. De vet, i motsats till vad somär fallet i mycket av den kommunala verksamheten,att det är bara om de erbjuder god kvalitet sommänniskor köper deras tjänster. Redan i dettaligger en kvalitetsgaranti som socialdemokraternaaldrig har velat skapa. Till det kommer denmöjlighet som bidragsgivarna, dvs. stat ochkommun, har att övervaka verksamheten, precissom man övervakar annan enskild vårdverksamhet.På den punkten tror jag att kankänna sig helt lugn. Jag är övertygad om att denresa som jag hoppas vi får chans att göra nästa höstkommer att ge mig goda möjligheter att visa vad gott man kan åstadkomma medenskild verksamhet.Tredje vice talmannen anmälde att Maj-IngerKlingvall anhållit att till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 134 BO ():Herr talman! Jag vill som ordförande isocialutskottet hälsa välkommentill med sin första proposition. Jag har isnart kunnat följa hur har förhållitsig till offentlig sektor och välfärd. Då harfolkpartiet varit i opposition och framlagt ett antalståndpunkter i riksdagsmotioner och debatt. ärfolkpartiet i regeringsställning, och då måste mangå från att markera ståndpunkter till att presenteraen egentlig politik. Däremellan är det ett steg att tai precisering av avsikter.En hel del av riksdagsmotioner har haftkaraktären av markeringspolitik i fråga omståndpunkter. Jag har mycket noga följtfolkpartiets program om förnyelse av offentligsektor. Ett av de mest svårfångade förslagen var ettmotionskrav att skulle sprida en ny formav anda i offentlig verksamhet om man fickchansen. förstår säkert att detinte är så lätt att formulera en egentlig politikutifrån någon form av andlig materia.Jag har också haft förståelse för att harbehövt kritisera socialdemokraterna för derasvälfärdspolitik. Sådana är politikens villkor. Menjag har också konstaterat, vilket har glatt mig, attBengt har gjort tydliga markeringar förgenerell välfärdspolitik, mot nyliberala tendensersom icke bygger på en strikt hållning för det likamänniskovärdet. Här har å ena sidan,som jag uppfattar det, stått för de grundvärderingarsom socialdemokratin har när det gäller generellvälfärd, offentlig finansiering och demokratiskstyrning. Å andra sidan har man starkt kritiserat denyliberala tendenserna.Jag läste i på , den 13december, att åter står upp försolidaritet och jämlikhet. Det är viktigt, säger han.Samtidigt kan man konstatera att ochandra inom SAF-högern vill kasta devärderingarna, solidaritet och jämlikhet, påsophögen. Socialministern får ursäkta att detsprider sig en misstänksamhet inom våraväljargrupper när säger sig stå för engenerell välfärd och sätter sig i en mycketSAF- och moderatstyrd regering. Vilket kommerresultatet att bli?Vi kommer från socialdemokratins sida isocialutskottet att hålla fast vid den generellavälfärdspolitiken. Men vi kommer också attförsöka förnya oss i den meningen att vi lägger framen strategi som innebär att vi vill driva oppositionoch granska regeringens propositioner i ettperspektiv från yta till djup. Alltför mycket avsocial- och sjukvårdsdebatten förs på ett plan av ytaoch retorik. Eftersom välfärden är så viktig menarvi att måste få ett seriöst sakunderlaginnan man gör viktiga förändringar i social- ochsjukvårdspolitiken. Mot denna bakgrund skall jagnågot förklara för deresonemang som ligger till grund för vår motion,eftersom hade svårt att förståvad vi menade.Vi vill alltså ha, i ett djupperspektiv, sociala ochpedagogiska mål. Vi vill ha kvalitetssäkring ochavgifter som inte leder till att någon stängs ute.Varför har vi då varit onödigt tjatiga på dennapunkt? Jo, därför att om man godtar ett system medavgifter som är så pass höga att alla inte kanefterfråga tjänsterna, åker vi in i en situation därplånboken styr möjligheten att komma in.Anledningen till att vi vill vara bestämda är attmotsvarande diskussion förs på skolans område.Jag tror inte att socialdemokraterna kommer att hanågot emot en skolpeng. Däremot kommer vi attvara motståndare till att man utöver skolpengenskall öppna för så höga avgifter att det blir engräddfil för dem med pengar. Det är denna gräddfilvi inte vill ha. Därför är vi en aning misstänksammanär man är otydlig i fråga om avgifterna.Vi har sett vad som händer i , där man haravgiftsfinansiering av sjukvården. slogdetta bara mot de s.k. utsatta grupperna. blir det reaktioner i helaUSA. Därför är denna fråga om avgifter viktig förvår del.Vi vill också ha ett system för kvalitetssäkring,eftersom vi har den uppfattningen att formen inteär avgörande om man uppfyller kvalitetskraven.Riksdagen står här inför en situation där vi måstege indikationer på vad vi menar med kvalitet. Härvill vi inte, , ha politiska åsikterom vad som är kvalitet, vare sig de är moderata,folkpartistiska eller socialdemokratiska. Vi vill hainsikter om kvalitet. Jag tror att vi kommer att gå ini en situation där vi på flera områdeninom socialpolitiken och sjukvården inte kan haden ordningen att inte har nationellakvalitetsindikationer. Hur skall vi annars kunnautvärdera det hela? Det är den tanken som liggerbakom vårt krav på kvalitet.Jag skall avsluta med fyra frågor till BengtWesterberg. Kan det inte vara angeläget att stillavår oro, om vi menar samma saker när vi säger attavgifterna skall vara någorlunda i nivå, ochregeringen säger att det inte får vara oskäligadifferenser? Tycker vi likadant här? Vi har ettfrågetecken på denna punkt.Måste det inte bli så att regeringen uppdrar till detnya institutet att ta fram indikationer förkvalitetssäkring för att vi skall kunna görautvärderingar?Vilken bedömning gör , med deindragningar som regeringen skall göra i denekonomiska politiken? Kommer det att finnaspengar ute i kommuner och till statsbidrag för attgå mot full behovstäckning?Den 13 december skrev följandei : ''Den svenska välfärdssektorn kaninte jämföras med planekonomierna i desocialistiska staterna eftersom i alltväsentligt är en marknadsekonomi. Men till stor delhar den varit ett slags planekonomisk struktur inomdenna marknadsekonomi.'' Vilka inslag avplanekonomisk struktur är efter kvar inom svensk barnomsorg?Anf. 135 Socialminister ():Herr talman! Låt mig kommentera de fyra frågorsom ställde. Men först vill jag gärnasäga när det gäller detta med skolpeng, att på denpunkten råder det inte några delade meningarmellan oss. Det råder inte heller några delademeningar mellan oss och skolminister .