prot · GE0972 · 1991-03-06 00:00:00 — inne på att vi måste vara beredda på attompröva våra beslut vartefter kunskap tillkommer.Det gäller verkligen oss politiker.Sedan har forskarna en viktig roll att förmedla sinaresultat till mottagarna på ett begripligt ochansvarsfullt sätt. Valet av ord spelar här en mycketstor roll. T.ex. ordet manipulation har olikainnebörd för forskare och allmänhet. För forskarenbetyder det tillvägagångssätt, för allmänhetenbetyder manipulation som regel bedrägligtförfarande eller knep. Och är det inte konstigtatt man uppfattar ordet genmanipulation på olikasätt.Ett exempel på hur svårt det är medkommunikation är en fråga som har diskuterats påsistone i massmedia, nämligen förbudet motforskning som syftar till att åstadkomma genetiskaeffekter som kan gå i arv. Man har målat upp enhotbild av forskare som blir straffade genom att isin grundforskning ha råkat hitta något som såsmåningom kan användas för att åstadkommagenetiska effekter som kan gå i arv. Men forskaresom bedriver grundforskning som inte har någotannat syfte än att vidga vår kunskap kan intestraffas. Det som vi är ute efter är forskning påmänskliga befruktade ägg som syftar till metoderför att åstadkomma genetiska effekter som kan gå iarv. Man måste läsa hela 2 §, inte halva, eftersomdet då blir missförstånd. Vi är alla överens om,även forskarsamhället via bl.a. medicinskaforskningsrådet, att vi skall förbjuda den forskningsom syftar till genterapi på mänskliga celler.En annan sak som jag vill ta upp, och som belyses ien del reservationer som är fogade till betänkandet,är misstro mot andra grupper som man själv harliten erfarenhet av. Det kan gälla forskare,företrädare för etiska kommittéer eller myndighetersom arbetar med frågor som genteknik. I dessareservationer visas en övertro på att allt blir mycketbra om vi skapar något nytt och heltäckande. Menalla är vi månniskor. Ingen är perfekt. Ingenbesitter all tillgänglig kunskap, och ingen besitteren total förmåga att se in i kristallkulan vad som blirkonsekvensen av det ena eller det andra. Det ärdärför inte konstigt att ett och annat blir fel, mendet kan ju också rättas till. Som jag ser det gällerdet att bygga på det som vi har , att förbättrabefintliga system genom att tillföra ny kunskap,förändra lagstiftning, skapa kompetens ochresurser och inte ha en övertro på vad som kanskapas om vi börjar bygga ett helt nytt hus. Givetvisskall vi spåra var det saknas resurser och kompetenssamt se efter vad som fattas. Vi skall dock bygga pådet vi har.I reservationerna föreslås t.ex. enbioteknikinspektion, en biotekniklag och enövergripande etisk biotekniknämnd som enersättning för allt det som redan nu görs avmyndigheter, livsmedelsverk, läkemedelsverk,naturvårdsverk, kemikalieinspektion och de etiskakommittéer som finns på flera håll ilandet. Med kännedom om vilken kunskap ochvilja som finns inom dessa olika organisationer attförbättra för människorna ute i samhället finner jaginte någon anledning att skapa några nyaorganisationer.Det är en generell företeelse som vi inom politikenmöter, att man vill skapa något nytt när manupptäcker mänskliga otillräckligheter i det gamla.Vi som lever i politiken bevittnar en ökande tilltrotill nya, oprövade partier som dyker upp isamhället. Man vet ju redan hurudana vi som harvarit med är med våra fel och brister. Man vill interiktigt se att våra ambitioner är att använda denkunskap och erfarenhet som vi har förvärvat i detpolitiska livet och på annat sätt för människorsbästa.Det finns ett ordspråk som säger att man vet vadman har, men inte vad man får. Det är värt att tänkapå i detta sammanhang. måste vinaturligtvis ta dessa signaler på allvar ochsjälvkritiskt granska oss själva, som vifrågar oss varför det finns den här misstron mot ossoch våra arbetsinsatser, mot myndigheter ochforskarvärld. Vi måste undanröja denna misstromed att rätta till fel, informera, förtydliga och föraut kunskap.Jag vill avsluta som jag började med att uttrycka entillfredsställelse över att vi nu får denna lag somvärnar om livets främsta värden, och det är ju merpå gång. Inom ett sådant här område, därutvecklingen går snabbt och engagerar människorså djupt är det viktigt att vi sprider ny kunskap påett begripligt sätt och beskriver såväl för- somnackdelar och risker med nya landvinningar utanövertoner åt det ena eller andra hållet. Dessutommåste vi fortlöpande från det att den här lagenträder i kraft följa upp dess konsekvenser, så att viutan dröjsmål kan rätta till eventuella fel. Här harforskarna, tillsynsmyndigheterna, massmedia ochvi själva ett ansvar att följa utvecklingen.Därmed yrkar jag bifall till socialutskottetsbetänkande om användning av genteknik påmänniskan, m.m. och avslag på de till betänkandetfogade reservationerna.Jag vill runda av med att jag tycker att vi har haften väldigt fin morgon här.Anf. 20 ():Herr talman! Om jag i mitt första anförandeuttryckte mig så att det har gjorts mångahälsoundersökningar som i sig har varit skadliga,uttryckte jag mig verkligen slarvigt. Jag menade attdet har förekommit att resultaten avundersökningar har använts på ett sådant sätt attdessa problem har uppstått -- att människor har fåttkunskap som de inte har kunnat använda på ettkonstruktivt sätt. Tyvärr har jag inte rustat mig medexakta sakuppgifter som jag kan redogöra för här , men jag skall gärna återkomma till BarbroWesterholm i denna fråga.Barbro sade att det är viktigt att dennadiskussion förs med dem som berörs. Hon nämndeen grupp för vilken gentekniken innebär ett storthopp. Jag delar denna uppfattning, men jag trorinte att det är så enkelt som att säga att dennadiskussion har förts bara av friska människormedan alla andra har ställts utanför. Det finnsockså en annan grupp som i hög grad berörs ochsom har farit illa i denna diskussion, nämligenmänniskor med handikapp, som befarar att detta iförlängningen kan leda till inställningen att barafriska människor kan leva ett rikt och lyckligt liv,och att man, om det finns risker för någon typ avhandikapp, till varje pris skall försöka eliminerarisken att sådana barn föds. Det är klart atthandikappade människor som har det mycket svårtmen ändå lever ett fullt och rikt liv tycker att dettaär en svår debatt.Jag är själv mor och har fött barn, men jag haraldrig vågat genomgå något av de prov som skulleställa mig inför svåra valsituationer. I ett samhällemed knappa resurser, som ju alla samhällen har,har jag då rätt att välja att låta bli att skaffa den härkunskapen? Har jag rätt att till det här samhälletföda barn, som kanske kommer att ställa krav påresurser från samhället för att de skall kunna levaett bra liv? Eller är det omoraliskt av mig attförvänta mig att samhället solidariskt skall ställaupp, när jag hade möjligheten att undvika atthamna i en sådan situation? Denna diskussion ärockså mycket svår. Men utgångspunkten måstevara att alla människor som föds till detta samhälleskall ha rätt att få del av samhällets resurser så attde kan leva ett fullt och rikt liv. Utan tvivel finns idenna diskussions förlängning också dessa mycketsvåra frågeställningar.Barbro sade vidare att vi skall bygga pådet vi har. Det är i och för sig riktigt, men jag troratt dessa motioner och reservationer uttrycker ettväldigt stort missnöje med det vi har just när detgäller bioteknik och genteknik. De befintligainstanserna har inte förmått leva upp till det somman bör kunna förvänta av dem. Det har inte förtsnågon bra diskussion och samhället har inte skapatnågot bra regelverk. Vi har stått handfallna ochlämnat över diskussionen till oseriösa massmedialtgångbara spekulationer. De instanser som finnsmåste ta en stor del av ansvaret. Det är berättigatatt säga att det behövs nya medel.Anf. 21 ():Herr talman! Det var bra att jag fick svaret omscreening. Det är viktigt att det vi säger här ärbaserat på fakta. Haschtest inför anställning är enhälsoundersökning som jag tar avstånd ifrån,eftersom en sådan undersökning kan leda till skada.Annika sade att vi måste inbegripa dehandikappade i denna diskussion. Jag instämmerhelt i detta. Alla somberörs bör vara med i debatten.Annika tog upp frågan om det äromoraliskt att välja att föda ett barn medhandikapp. Alla barn skall vara välkomna. Vi ifolkpartiet liberalerna har lyft fram detta i vårbioteknikmotion. Det måste finnas ett fritt val. Härbehövs betydligt mer stöd från samhällets sida föratt dessa familjer skall kunna leva ett normalt liv.Det verkar som att vi närmar oss detta att vi måstebygga på det vi har. Vi måste självkritiskt granskabristerna i det vi har och åstadkomma förbättringari stället för att flytta över och börja något helt nytt,som kanske inte heller blir så fullkomligt.Anf. 22 ():Herr talman! Det får inte vara så att vi, när detgäller människors rätt att födas och leva, skall hamöjlighet att säga: Den här människan behöverinte födas. Det vore bäst för samhället om detutfördes en abort. Den här människan kommer attbli för dyrbar.Vi måste bestämma oss för att vi inte vill ha ettsådant samhälle.När det talas om sociala frågor diskuteras alltidpengar och om man har råd till den ena eller denandra vården. Man måste ha råd till denna vård!Däremot kan man diskutera om man har råd attbygga vissa broar eller råd att lägga ned pengar påkrigsindustrin. Men det får aldrig någonsin sättas ifråga om ett samhälle har råd att låta en människafödas.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 21 §. )4 § Vissa frågor om äldre och handikappadeFöredrogssocialutskottets betänkande1990/91:SoU11 Vissa frågor om äldre ochhandikappade (prop. 1990/91:14).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 21 §. )5 § Socialavgifter för vissa idrottsutövareFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1990/91:SfU10 Socialavgifter för vissaidrottsutövare (prop. 1990/91:76).Anf. 23 ():Herr talman! Likabehandlingsprincipen gäller inteför aktiva i olika typer av idéburna föreningar.Utövar man någon form av idrottsverksamhetsärbehandlas föreningen förmånligt jämfört medom man deltar i en annan organisationsverksamhet, vilken borde uppskattas som likavärdefull.I den proposition som behandlar socialavgifter förvissa idrottsutövare föreslås att de särregler somtidigare gällde skall gälla även i fortsättningen. Dennyligen beslutade skatteomläggningen har medförtatt de flesta ersättningar belagts med socialaavgifter samt att de skattebelagts. När detta blevuppenbart för olika organisationer insåg man snartatt verksamheten hotades. I det sammanhangetsärbehandlar regeringen, och även ,idrottsrörelsen jämfört med andra organisationer.Idrottsrörelsen och de där verksamma undantasfrån dessa avgifter upp till en ersättning av ett halvtbasbelopp. Betalas inga avgifter in skall ingaförmåner utgå. Från sida har två enskildamotioner lagts med krav på att ett helt basbeloppskall kunna undantas. Det skulle innebära attidrottsföreningarna får bättre möjligheter att klarasin ekonomi. utgår bidrag till dennaverksamhet. När avgifter skall erläggas uppstår enverklig rundgång i ett skattesystem som skulleminska rundgång och orättvisor.Jag yrkar med detta bifall till reservation nr 1.Det finns en stor mängd idéburna organisationersom får en mycket besvärlig ekonomisk situationmed de nya skattereglerna. Om man deltar sommedverkande i en sådan organisations verksamhetoch erhåller ersättning skall organisationen erläggasociala avgifter för denna ersättning. Ofta är detersättningar som motsvarar kostnader som uppståttför att man skall kunna delta. Det är märkligt attdetta inte väckt regeringens vilja att undanta ävendessa organisationer från nu gällande regler.Utskottet hänvisar till stiftelse- ochföreningsskattekommitténs utredningsarbete.Därför har jag avstått från reservation i det häravseendet. återstår att se om denna kommittékan lösa problemen.Förra gången de här särreglerna behandlades iriksdagen framhöll skatteutskottet att motsvarandeåtgärder självfallet borde vidtas för dessaorganisationer och, som tidigare framhållits,redovisas senast i budgetpropositionen 1991.Tyvärr fanns det inte något sådant förslag i åretsbudgetförslag; det kommer knappast något ikompletteringspropositionen heller. Det innebäratt övriga organisationer förgäves får vänta påbesked om likabehandling. Jag har i ett särskiltyttrande utvecklat mina synpunkter på just densituationen.Stiftelse- och föreningsskattekommitténs arbete tarväl ännu . Tills det är färdigt behöver våraidéburna organisationer extra kompensation om deskall kunna bedriva den verksamhet de haft undersenare år.Det finns inte något i propositionen som förklararav vilken anledning dessa organisationer inte skallfå samma behandling som idrottsföreningarna. Detvore intressant om kundeanföra ett sådant skäl. Varför uppskattas inte deandra idéburna föreningarnas verksamhet påsamma sätt som just idrottsrörelsen? För oss somarbetar med drogförebyggande arbete framstårdetta förhållande som mycket märkligt. Jagförväntar mig inte något svar på frågan.Nu återstår det att följa vad som sker med vårföreningsverksamhet, som i allt högre utsträckningskall ta över det förebyggande arbetet bland inteminst barn och ungdomar, när samhället inte längrehar råd. Men med det övertagandet måste ocksåresurser följa för att det skall vara ekonomisktmöjligt att bedriva någon verksamhet. Redan i dagsker det mesta arbetet ideellt; det finns inte någotstörre utrymme för utökade insatser av den arten.Herr talman! Jag hoppas att regeringen ochriksdagen förstår att uppskatta detta arbete intebara med ord utan även med ett ekonomiskt stödoch inte bara med nya pålagor.Anf. 24 ():Herr talman! I allmänhet beskattas ersättning isamband med idrottslig verksamhet som inkomstav tjänst. Det finns undantag när det gäller deregler som gäller för näringsverksamhet.Sedan flera år tillbaka har gett utrekommendationer vad gäller beskattning aversättning i samband med idrottslig verksamhetsom kan hänföras till inkomstslaget tjänst. När detgäller den del av regelverket som är aktuell för detvi diskuterar , kan man sammanfattningsvis sägaatt reglerna innebär att ersättning till idrottsutövaresom sammanlagt understiger ett halvtbasbelopp har varit undantagen från det underlagsom ligger till grund för beräkning av densjukpenning- och pensionsgrundande inkomsten.Den har också undantagits från underlaget förarbetsgivaravgifter.Skatteomläggningen har gjort att förutsättningarnaför detta delvis har ändrats. I proposition 76 läggsförslag om att återställa förutsättningarna till det dehar varit. Märkvärdigare än så är det inte.Vi har ju här i kammaren diskuteratsocialavgifter och idrottsverksamhet. Jag har dåhävdat att det kan vara rationellt och försvarbart attundanta ett visst belopp från underlaget försocialavgifter. Vi har ansett att ett halvt basbeloppkan vara en lämplig avvägning. Men om det börjarröra sig om så stora belopp som ett helt basbelopphar vi ansett att det skulle betyda en alltför storurholkning av den enskildes sjukpenning- ochpensionsskydd. Den uppfattningen hävdar vifortfarande.Det är ingenting att huttla med -- och vi har aldriggjort någon hemlighet av det -- attutskottsmajoriteten har och har haft principiellabetänkligheter när det gäller att göra sådana härundantag, men av inte minst administrativa skältillstyrker vi ändå propositionens förslag.Karin frågar varför regering ochutskottsmajoritet inte värdesätter andra ideellaorganisationers arbete lika mycket somidrottsrörelsens. Jag är den förste att intygafolkrörelsernas stora betydelse -- förr och . Jag äruppfödd med och lever i folkrörelsen och vet dessvärde. Den är värd allt samhällsstöd som rimligenkan ges. Jag är dock mycket tveksam till om det ärrätt metod att göra det via en sänkning avsocialavgifterna, av skäl som jag anfört. görju stiftelse- och föreningsskattekommittén enuppföljning av vilka effekter skatteomläggningenkan komma att få för folkrörelserna. Jag tycker attvi i vanlig ordning får avvakta vad de kommer framtill innan vi tar ställning.Min mening är att folkrörelsernas och ideellaorganisationers arbete är värdt allt samhällsstödsom det kan få med de resurser vi har, men jagtycker inte att det här är rätt metod. Jag är, somsagt, mycket tveksam till den även när det gälleridrottsrörelsen.Herr talman! Jag yrkar avslag på den reservationsom är fogad till betänkandet.Anf. 25 () replik:Herr talman! gjorde ju enbekännelse i sin slutmening när han sade att han ärtveksam även till detta. Det kan väl då vara riktigtatt man kanske inte skulle ha gått in för det härförslaget.Nu är detta en orättvisa, och ingenting blir ju bättreav att den förekommit tidigare, utan det är snarareen försämring att man cementerar den ojämlikabehandling som ideella organisationer får uppleva.Den här typen av organisationer får det ju ännusvårare med ytterligare pålagor som en följdav skatteomläggningen, vilken innebär momsplikt,försämrade möjligheter för lönebidragsanställdaosv. Det skulle ha suttit ganska bra om ävensocialdemokraterna hade insett att det här stödethade varit ett bra sätt att bistå de ideellaorganisationerna. Vad som kommer att inträffaär väl i så fall att det -- om även regeringen ställerupp på välvilja omekonomiskt stöd till dessa organisationer -- måstetill någon annan typ av särbehandling för att lösaderas problem.Jag sade i mitt anförande att de många vackraorden inte längre hjälper, om de organisationersom inte får detta stöd skall kunna klara sinverksamhet. Man befinner sig i en mycket bisterekonomisk situation, där ett av de alternativ somfinns är att man skär ner verksamheten. Det kaninte vara i samhällets intresse, eftersom man imånga sammanhang skriver varmt om de härorganisationernas insatser för att klara bl.a. detdrogförebyggandet arbetet.Det är illa att det är på det här viset. förstår jagatt i dagens debatt finns det ingen möjlighet attändra på beslutet utan att vi får finna oss i det. Dågäller det bara att se till att den kommitté somarbetar med frågorna snabbt blir klar med sittarbete och att resultatet går i en förorganisationerna positiv riktning.Anf. 26 ()replik:Herr talman! Jag vill bara understryka att detbeslut som vi om ett tag kommer att fatta inteinnebär något nytt, utan det möjliggör att vi kantillämpa samma regler som . Propositionensförslag är ingenting annat än ett återställande avden ordning som gällde förut. Vi kan tycka att detär bra eller dåligt, men det är alltså inte fråga omnågot nytt inslag i lagstiftningen.Jag vet naturligtvis inte vad kommittén kan kommafram till som skall följa upp hur ideellaorganisationer klarar sin verksamhet efterskatteomläggningen. Jag bara hoppas att det skallfinnas ekonomiskt utrymme i de statsbudgetar somläggs , så att den mycket viktigaverksamhet som utförs inte avvecklas utanutvecklas.Anf. 27 () replik:Herr talman! Jag vill upprepa att det inte är någotnytt, men det gör ju inte att rättvisan blir större,utan den orättvisa som finns fortsätter i och meddagens beslut.Anf. 28 ():Herr talman! Jag vill till en början slå fast två fakta.I det här sammanhanget har jag ingen som helstinvändning mot samhällets stöd till idrotten och villinte diskutera det i och för sig.Jag vill också slå fast att det ideella arbetet ärvanligast i idéburna föreningar och iidrottsföreningar. Kostnader för sociala avgifteroch underlagsberäkningar för framtida pensioneller för sjukpenninggrundande inkomster är dåinte något som helst problem.Tillsammans med medmotionärer har jag i enmotion pekat på den skillnad i stöd till olika slagsföreningsarbete som undantaget från socialaavgifter speglar. Utskottet avstyrker motionernamed motiveringen att ett undantag inte motiverarytterligare undantag. Jag förstår utskottetsprincipiella syn på urholkningen avpensionsskyddet. Däremot är jag mycket tveksamtill det här beslutets tillbakaverkande effekt. Dethandlar faktiskt om ett slags retroaktiv lagstiftning.Undantag från socialförsäkringslagsstiftningen ärinte bra. Det principiellt riktiga är att allaersättningar behandlas på samma sätt ur avgifts-och skattesynpunkt. Stöd från stat, kommun ochlandsting skall sedan ges till olika föreningar ochverksamheter på likartade grunder.Ur administrativ synpunkt är emellertid det ipropositionen föreslagna undantaget bra, särskiltför barn- och ungdomsorganisationer som harsvårigheter att klara arbetsgivarrollen, som demåste spela även för en mängd små belopp tillmånga ledare.Jag är också medveten om att stödet tillföreningsarbetet primärt inte är en fråga försocialförsäkringsutskottet. Den frågan bordekunna diskuteras i ett sammanhang där statens stödövervägs på ett samlat sätt. Jag vill inte heller se denhär frågan som en effekt av skattereformen. Därfinns ju 100 milj. kr. anslagna för viss kompensationtill olika folkrörelser. Beloppet är säkerligenotillräckligt, och lejonparten går tillidrottsverksamhet.Många av oss är starkt övertygade om den storabetydelse som arbetet inom folkrörelserna har fördet svenska samhället. Det arbetet ger ocksåenskilda människor möjlighet till personligutveckling och tillfredsställelse. Folkrörelsearbetetär ett styrkebälte för den svenska demokratin.Mätt i antal deltagare har det idéburna arbetet i dagsvårigheter. Behovet av det arbetet är ingalundamindre än tidigare, exempelvis inomdrogområdet, men det är kanske svårare atttydliggöra. För att engagera fler och framför alltyngre människor är det avgörande för de olikaföreningarna att de känner samhällets uppskattningoch att arbetet värderas på ett likartat sätt.Herr talman! Det finns skäl att följa vilka positivaoch negativa effekter undantags regeln har föridrotten. Därefter blir det anledning att återkommatill frågan om utvidgning av undantaget eller att heltta bort det.Anf. 29 ():Herr talman! Det här betänkandet är föranlett avskatteomläggningen, som ju bl.a. fick till följd attföreningar som betalar . tillidrottsaktiva får betala sociala avgifter på allasådana belopp. Det motsvarade en ökning avkostnaderna för den svenska idrottsrörelsen pååtminstone ochutgjorde alltså en betydande del av den totalakostnadsökning på 600--700 milj. kr. somidrottsrörelsen fick på grund avskatteomläggningen.I betänkandet föreslås, som det har sagts tidigarehär, att man återställer ordningen till det gamla,dvs. ett halvt basbelopp är befriat från socialaavgifter. Det har vi moderater ställt oss bakom. Vitycker att det som en övergångslösning äracceptabelt. Men långsiktigt sätt har vi ett betydligtbättre förslag, och det borde kanske ha redovisatshär.Vi har väckt en motion där vi har yrkat på en långsiktigtbättre lösning, men den motionen har tydligen intealls behandlats i det här sammanhanget. Eftersomdetta är en viktig fråga vill jag väldigt kort ge enbakgrund till hur vi ser på saken.Genom en regeringsrättsdom , som gällde enishockeyspelare i ett allsvenskt lag, fick mångaidrottsföreningar stora ökade kostnader. I och medden domen förändrades de idrottsaktivassocialrättsliga ställning så att de jämställdes medanställda. Då bestämdes att sociala förmåner skulleutgå för idrottsutövare, även om de har en annanverksamhet som huvudsaklig inkomst källa.Därmed skulle också socialavgifter utgå. Det härinnebär naturligtvis att föreningarna, utöver deöverenskomna ersättningarna, måste betalabetydande avgifter.Enligt vår mening, som vi framförde i vårkommittémotion , skall den grundläggandeprincipen vara att en idrottsutövare -- eller någonannan verksam inom idrottsrörelsen -- skall hasamma förmåner som vid normala anställningar,om idrottsverksamheten är den huvudsakligainkomstkällan. I de fallen är det då naturligt attsocialförsäkringsavgifter skall utgå.Däremot anser vi moderater att i de fall som denidrottsaktive har en annan huvudinkomst bör detges en möjlighet för förening och idrottsutövarenatt träffa en överenskommelse om huruvida socialaförmåner skall utgå eller inte. Det skulle kunnalösas i varje enskilt fall genom förhandlingar mellanden enskilde och föreningen -- det förhandlas ju omersättningar och avgifter i många sammanhanginom idrotten .