prot · GF0918 · 1991-11-05 00:00:00 — Dessutom hadekostnadsutvecklingen vad gäller nyproduktionenav bostäder dämpats. Dessa kostnader är ju i dagett mycket stort problem för många. Det gäller dåbåde kommuner och bostadsföretag.Det här liknar nästan en f.d. borgerlig regeringsbesked om energin och avvecklingen avkärnkraften. Men först skulle det ju till en rejälutbyggnad.Jag tycker att nu för en liknandepolitik. Stödet till bostadspolitiken skall avvecklas.Men först skall det ske en rejäl utbyggnad.Villkoren är sådana att hyrorna höjs. Till syvendeoch sist är det alltså hyresgästerna som skall betalaockså den här utbyggnaden.Anf. 156 Statsrådet ():Fru talman! Den viktigaste uppgiften för den härregeringen är att återigen få i gång tillväxten iekonomin. Detta är avgörande för välståndet ochför möjligheterna att bära bostadskostnaderna överhuvud taget.När det gäller räntelånesystemet kan man intehävda att staten skulle såväl spara pengar somminska kostnaderna. Om staten sparar in pengar påsystemet skall ju någon annan betala motsvarandebelopp momentant. Naturligtvis skulle villaägareoch hyresgäster de facto få bära kostnaderna i detsammanhanget. Det är alldeles uppenbart.Det är alltså viktigt att ändra bostadspolitiken så,att man inte får en accelererande uppgång i detotala bostadskostnaderna på grund avplanekonomisk politik eller resursslöseri, som jutidigare har skett. Därför behövs det ensystemförändring.Slutligen när det gäller skattesänkningarna kan jagnotera att regeringen kommer attöverlämna en proposition till om sänktmervärdeskatt. Framförda förslag innebär för ennormalfamilj, bestående av två vuxna och två barn,en skattesänkning om i storleksordningen 3 000--. 157 ():Fru talman! Visst är tillväxt en viktig sak. Underden har vi sett exempel på hur viktigtdet är att ha en tillväxt i ekonomin. Det måste jufinnas ett utrymme i ekonomin för reformer.Men att man då kan agera på ett sådant sätt att mani stort sett åstadkommer ett totalt stopp påbostadsmarknaden begriper jag bara inte.Bostadsmarknaden utgör ju en mycket viktig del avekonomin. Den är dessutom en mycket viktigmotor just för den ekonomiska tillväxten. Men därslänger regeringen nu in grus som kommer att ledatill motorstopp. Det är jag alldeles övertygad om.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1991/92:63 ominvesteringsavgiften på nybyggda kontorslokaler iStockholmAnf. 158 Statsrådet ():Fru talman! har frågatfinansministern vilka initiativ regeringen ämnarvidta för att den investeringsskatt som tagits ut iStockholmsregionen skall komma regionen tillgodo. Frågan har överlämnats till mig.Investeringsskatten på oprioriteradebyggnadsarbeten infördes och upphördevid utgången av juni månad . hartidigare uttalat att det borde ankomma påregeringen att längre fram återkomma i fråga omintäkternas användning (1988/89:FiU36, rskr. 329och 1989/90:SkU27, rskr. Vidriksdagsbehandlingen av investeringsskatten i vårastogs frågan upp på nytt i en motion(1990/91:Sk434). avslog motionen medmotiveringen att önskemålet i motionen fick ansestillgodosett genom det åtgärdsprogram som tagtisfram för under ledning avden dåvarande regeringens särskilde förhandlareriksbankschefen (1990/91:FiU30,rskr. 386).Med anledning av uttalande i vårasanser jag att det inte finns skäl att på nytt ta uppfrågan.Anf. 159 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för detupplysande svaret. Jag måste dock säga att den sistabiten fullständigt gått mig förbi. Men det må kanskevara mig förlåtet att jag inte upptäckte detta i detdigra material som det s.k. Dennispaketet förStockholms del omfattar. Jag ser agerandet som etteffektivt sätt att få bort ett förslag som innebärganska litet pengar för statens del men som skulleha betytt mycket för regionen när det gäller t.ex. attfå fram fler hem för senildementa eller förhandikappade, och det gäller då mindreboendeenheter. I stället tas dessa saker med i ettstort trafikpaket, och detta paket innebär en ökadtrafik i samt att trycket påregionen blir hårdare avseende bådebostadsbyggande och kontorsbyggande. Framförallt gäller det kanske det senare.Det är tråkigt att intentionerna i beslut som fattatstidigare om investeringsavgiften på det här sättethar kommit bort. Det är synd att det inte gick attfå en återföring till regionen, som det var sagt, näröverhettningen väl dämpats.Jag undrar hur det förhåller sig med de 130miljonerna. Är det den summan som det handlarom? Kommer dessa pengar ograverat att så att sägaramla in någonstans i den s.k. Dennisuppgörelsenoch därmed försvinna ur sinnevärlden?Anf. 160 Statsrådet ():Fru talman! Dennispaketet omfattar investeringarom totalt ca , varav hälftengäller kollektivtrafiken. har redangodkänt ett bidrag på -- attjämföras med de 130 miljoner som frågan gällde.Paketet skall beredas vidare innan regeringen fattarslutligt beslut. Men redan har alltså beslut fattats avriksdagen om ett bidrag på 3,5 miljarder kronor.Anf. 161 ():Fru talman! Jag vet att har fattat beslut idetta avseende. Det vore mig fjärran att kräva attstatsrådet skall frångå ett beslut som harfattat utan att har kommit med ett nyttförslag i frågan. Men icke desto mindre gäller det130 miljoner till bostadsbyggande. Det är också enhel del pengar. Dennispaketet med alla miljarderdär omfattar ju också ett beslut om omfattandetrafikledsinvesteringar. Det handlar inte bara omkollektiv trafik. Trafikledsinvesteringar är enförutsättning för pengar till kollektivtrafiken.Således ramlar även de 130 miljonerna bort omDennispaketet skulle falla. Är det verkligen så?Anf. 162 Statsrådet ():Fru talman! har alltså redan fattatbeslut om ett omfattande bidrag i samband medDennispaketet.När det gäller de pengar som vi nu diskuterar villjag säga att jag självklart har all respekt för att varoch en som företräder sin region också ser till attden egna regionen gynnas. I och för sig är detlegitimt, riktigt och bra.Jag bara konstaterar att ett stort anslag redan harantagits av . Jag konstaterar också attriksdagen godkänt skatteutskottets betänkande ioch med att det sägs att man genom det här hartillgodosett de önskemål som har uttrycktsav när det gäller medel fråninvesteringsskatten.Anf. 163 ():Fru talman! Jag respekterar också riksdagensmajoritetsbeslut. Men jag konstaterar att det frånmitt partis utgångspunkt är ett dåligt beslut. Vi harinte sett slutet på den här historien . En hel delbeslut har ju ännu inte fattats i frågan.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på fråga 1991/92:64 om den framtidabostadsproduktionenAnf. 164 Statsrådet ():Fru talman! har frågatbostadsministern om regeringen avser att vidtanågra åtgärder för att hindra attbostadsproduktionen sjunker år 1992 och 1993.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Det är kommunerna som har ansvaret för attplanera och genomföra det bostadsbyggande sombehövs för att tillgodose behovet av bostäder ikommunen. Staten svarar för att denbostadsproduktion som kommunerna villgenomföra och som marknaden efterfrågar kanfinansieras på rimliga villkor.När det gäller statens stöd för ny- och ombyggnadav bostäder har regeringen överlämnat enproposition med förslag 1992. Förslaget innebär i huvudsakatt de nuvarande räntesubventionerna behålls ävenunder . Dessutom föreslås en radförändringar och förenklingar som kan förväntasminska de totala kostnaderna för att producera nyalägenheter.Anf. 165 ():Fru talman! Jag börjar med att tacka statsrådet för svaret på min fråga. Men jag måstesäga att jag i likhet med en tidigare talare här inteär särskilt nöjd. Jag vill också säga att jag inte ärspeciellt nöjd med att det är statsrådet svarar på min fråga. Det skulle behövas ensärskild bostadsminister, som har ett engagemangoch ett intresse för bostadsproduktionen -- alltsåinte enbart för de finansiella aspekterna i dettasammanhang.Vad gäller framför allt den första delfrågan ommerkostnaderna har jag, med tanke på att dethandlar om en skatteminister, väldigt svårt attförstå resonemanget att man från regeringens sidaär beredd att acceptera förhöjda kostnader -- somman ju gör genom att inte införaräntelånesystemet. Det finns olika beräkningar idetta avseende. Det rör sig om 1--2 miljarderkronor i extra kostnader för staten. Med tanke påregeringens uttalade policy t.ex. när det gäller attminska statens utgifter och budgetunderskottförvånar det mig oerhört mycket att man gör så här.Vilket system som än väljs -- jag vet att man frånborgerlig sida är mycket kritisk tillräntelånesystemet -- är det, såvitt jag förstår, justosäkerheten på byggmarknaden som är värst. Detär denna som leder till en sjunkandebostadsproduktion. De som bygger, de somplanerar bostäder och de människor som skall flyttain i en villa, en bostadsrätt eller en lägenhet vet juinte vad det är för villkor som gäller. Det i sig ärväldigt dämpande för bostadsproduktionen.Slutligen vill jag förtydliga min fråga som jag intetycker att jag har fått något svar på: Är statsrådetberedd på att vi får en drastiskt sänktbostadsproduktion på grundav att man från regeringens sida inte ens har talatom vilket system man vill ha 1993? Det har baratalats om att man inte vill ha räntelånesystemet, ochman blir kvar vid det gamla.Anf. 166 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan förstå att den som har enannan ideologisk ståndpunkt när det gäller dettamed att driva bostadspolitik inte är nöjd med ettsvar som det som jag har gett här. Jag kan dockförsäkra att jag har ett stort intresseför svensk ekonomi och vill se till att den fungerarbra och att människor har råd att skaffa sig debostäder som de vill ha -- och gärna då ett egetägande, vilket ligger i mitt och den nya regeringensintresse. Det är en självklarhet. Men då krävs detförändringar i tidigare förd bostadspolitik, vilken juhar bidragit till våra ekonomiska problem totaltsett. Problem har ju skapats genom kraftigt höjdabostadskostnader.Frågan om räntelånesystemet har debatteratsunder . Det kan konstateras att dettasystem de facto innebär en övervältring avkostnader på villaägare och hyreshusägare av olikakategorier, och detta måste ändå betalas avnågon. Det handlar om ett system som också förmed sig många andra problem med tanke påriskerna för inlåsning och för en värdeminskningparallellt med en indexering på skuldsidan.För att avveckla det här systemet, med hänsyntagen till de företag och de individer som harplanerat sin ekonomi, var vi tvungna att genomföraen förändring som leder till ökade kostnader. Detär ett ansvar som måste tas om man vill genomföraen nödvändig förändring, och det var regeringenockså beredd på.Jag skulle vara glad om insåg deproblem som tidigare förd bostadspolitik harmedfört. Jag tänker då på de olika regleringarnaoch på den subventionering som har doltkostnadsutveckling och mycket annat. Det äralldeles uppenbart att en regering måste mötaproblem när det gäller att hantera sådana härfrågeställningar. Det är min ambition att snabbt tafram förslag till ett långsiktigt och hållbartbostadsfinansieringssystem.Anf. 167 ():Fru talman! Jag vill inte hävda attbostadsproduktionen och bostadspolitiken harvarit problemfria områden eller att det inte skullebehövas en rad åtgärder -- förutom införandet avräntelånesystemet. Det gäller då önskvärdaåtgärder för att minska byråkrati och regleringarför att på det sättet göra det möjligt för människoratt få en bra bostad. Det tycker jag vore i högstagrad behjärtansvärt, och dessutom är det ett viktigtpolitiskt mål.Men det sätt på vilket det hela sker tycker jag ingeroro för framtiden. Det finns väldigt tydliga teckenpå att bostadsproduktionen kommer att sjunka.Eva berörde tidigare här hur de olikaåtgärderna kommer att drabba framför allthyresgäster. Det blir väldigt stora höjningar för deenskilda människorna vad gäller boendet. Särskiltkommer människor med låga inkomster attdrabbas. Det gäller människor som kanske inte ilikhet med vad som är ideal harmöjlighet att välja mellan köp av bostadsrätt ellerköp av villa. Det blir i stället de som inte harvalmöjligheter som framför allt kommer attdrabbas.Anf. 168 Statsrådet ():Fru talman! Vad den här regeringen tänkergenomföra är faktiskt en politik som efter hand gördet möjligt för människor som tyngs av höga skatteratt förvärva egna bostäder. Då gäller det att skapamöjligheter för detta. Det är mycket viktigt.Jag är glad över att vi är överens om att det behövsen förenklad lagstiftning allmänt sett. Förhanteringen av dessa frågor kan stödja den proposition som har lagtsfram för och som innebär kraftigaförenklingar och därmed också, naturligtvis, enkostnadspress.Anf. 169 ():Fru talman! Vi är självfallet intresserade av attmedverka till förenkling och till borttagande avonödig byråkrati. Vi får hjälpas åt med detta ochstudera detaljerna i propositionen. Däremot tyckerjag att dess huvudinriktning i högsta grad kanifrågasättas. Jag kan bara konstatera att statsrådetLundgren inte oroar sig så mycket överbyggproduktionen och över människorsmöjligheter att tillgodose sina bostadsbehov,framför allt inte över ungdomar och andra med lågainkomster som inte ens med en ändrad skattepolitikkommer att kunna få den valmöjlighet som BoLundgren talar sig så varm för.Anf. 170 Statsrådet ():Fru talman! Min oro gäller främst om svenskekonomi skall kunna förändras på ett sådant sätt attvi får en tillväxt och ett bibehållet välstånd iSverige. Mot den bakgrunden måste nuvaranderegler inom bostadspolitiken förändras.Överläggningen var härmed avslutad.Anf. 171 TALMANNEN:Vad gäller svaret på fråga1991/92:61 om skatteutjämningsavgiften harfinansminister anmält att hon ärförsenad och att frågan kommer att besvaras längrefram under kvällens frågestund.25 § Svar på fråga 1991/92:75 om kommunernaoch fritidsfastigheternaAnf. 172 Civilminister ():Fru talman! har frågat finansministernvilka åtgärder hon tänker vidta för att minska deekonomiska problemen för kommuner med storandel fritidsfastigheter. Vi har fördelat arbetet såinom regeringen att det är jag som skall svara påfrågan.Jag är väl medveten om att kommuner med en storandel fritidsfastigheter i många fall drabbas avsådana ekonomiska problem som i sin fråga. bör man kommaihåg att de fritidsboende ofta bidrar till att servicenkan upprätthållas året runt på en godtagbar nivå.Det gäller inte minst i glesbygden.Jag tycker det är angeläget att finna en lösning påde problem som en del kommuner drabbas av tillföljd av att man har en stor andel fritidsfastigheter.Jag tänker därför ta initativ tillett utredningsarbete om bl.a. grunderna förmedlemskap i kommunerna. En viktig fråga iutredningsarbetet bör vara om fastighetsinnehavockså i fortsättningen skall utgöra en särskild grundför kommunmedlemskap. Man bör också övervägaom likställighetsprincipen skall tillämpas på defritidsboende. De här frågorna har i hög gradanknytning till den problemställning som IngerRené tagit upp.I sammanhanget kan jag också nämna attkommunernas rätt att ta ut avgifter för vissa typerav service behandlas avavgiftsutredningen (C 1990/09), som snart kommeratt överlämna sitt slutbetänkande. Vi räknar medatt det kommer att ske . I sambandmed beredningen av avgiftsutredningens förslag ärdet möjligt att pröva olika vägar för att minska deproblem som har pekat på i sin fråga.Anf. 173 ():Fru talman! Jag vill börja med att tackacivilministern för svaret, som jag tycker var ungefärtill hälften ganska bra. Jag har en del synpunkter påskrivningarna.Civilministern har t.ex. skrivit att de fritidsboendebidrar till att servicen kan upprätthållas året runt påen godtagbar nivå. Det är dock i mångaglesbygdskommuner så att de fritidsboendebosätter sig i de glesaste områdena och på de sättetförorsaker ytterligare kostnader på grund av attavstånden till service blir större, ledningar behöverdras längre osv. Jag är inte säker på att mina vänneri min hemkommun i till alla delar ärriktigt nöjda med det här svaret.Jag kan ta som ett exempel våra två nordligastekommuner . I dekommunerna fyrdubblas befolkningen påsommaren. Den växer från 10 000--12 000 till i runttal 50 000 invånare. Det är lätt att begripa att detställer stora krav och ger väldigt ökade kostnaderinom bl.a. . Jag tänker på färdtjänst,hemtjänst och avlastningsplatser liksom också t.ex.på s.k. särskilt boende. Många tycker att det bor såhärligt under sin sommarledighet att de också sompensionärer och som serviceboendebehövandegärna vill stanna kvar i sin fritidskommun. Dennakommun får då en ökad belastning.Jag tänker också på vatten- ochavloppsanläggningar. I har mandet dyraste vattnet i hela , trots att mansamtidigt får betala en orimligt hög avgift viaskatten. Det beror på att man måste ha så storaanläggningar för alla dessa fritidsboende.Riktigt nöjd med svaret är jag alltså inte.Anf. 174 Civilminister ():Fru talman! Det som jag har sagt i mitt svar är attjag är mycket medveten om alla dessa problem,även om jag inte har räknat upp alla detaljerna. Dethar man också varit tidigare i . Ett enigtkonstitutionsutskott har begärt att man i en översynav kommunallagen skall särskilt beakta just den typav frågor som tar upp. Jag har sagtatt vi är beredda att göra det. Vi skall också göradet , men jag vill inte gå in på detaljerna,eftersom det är utredningens uppgift att pröva vilkaåtgärder som kan vidtas. Men jag utgår från att mankommer att hitta lösningar så att kommuner somdrabbas av detta problem skall kunna bemästra det.Anf. 175 ():Fru talman! Jag tycker att det är mycket positivt attcivilministern har tänkt tillsätta denna utredning.Jag tror också att det finns en psykologisk faktor idetta sammanhang. Vi som är fritidsboende i enkommun vill känna att vi inte snyltar på denna,utan att vi gör rätt för oss.Jag skulle vilja skicka med det uppslaget, även omcivilministern inte kan påverka utredningen, kanske skulle kunna överväga möjligheten attha någon form av skatteväxling mellan sittfritidsboende och sitt permanentboende, så att manexempelvis betalade kommunalskatt till sinfritidskommun under en viss tid.Anf. 176 Civilminister ():Fru talman! Jag tackar för de synpunkterna. Jagkan överväga dem inför de direktiv som vi skall getill utredningen. Jag är övertygad om att dettaproblem kommer att lösas. Man har länge arbetatmed det, och det finns tankar om hur man på olikavis skall kunna komma till rätta med det.Anf. 177 ():Fru talman! Jag har en synpunkt till. Jag blir litetbekymrad när det talas om likställighetsprincipen.Den fordrar såvitt jag förstår en lagändring, och ensådan skulle i sin tur göra att detta ärendesbehandling fördröjdes. Jag skulle därför gärna viljaatt man hittade andra vägar för att lösa problemet.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på fråga 1991/92:67 in vägunderhålleti NorrlandAnf. 178 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att ta kontakt med vägverketsledning med anledning av uppgifter omindragningar av vägunderhållet i landetsglesbygder.Bakgrunden till frågan är, som angeri sin fråga, att det förekommit uppgifter imassmedia om att ämnar dra in påvägunderhållet i landets glesbygder, framför allt iNorrland.Vägverket upprättar särskilda planer för drift ochunderhåll av vägnätet. I planeringen för dessainsatser --1995 bedömdevägverket att reglerna för drift och underhåll bordeförbättras. I de nya reglerna anges för belagdavägar funktionella krav för bärighet, spårdjup,ojämnheter m.m. Dessa nya regler innebär en vissförbättring för den norra delen av landet iförhållande till tidigare gällande normer.I norra har en stor del av vägnätet inte ens.k. normerad bärighet, dvs. vägarna tål intebelastning av fordon med 10 tons drivaxeltryck, 16tons boggietryck samt 56 tons totalvikt under helaåret. Detta beror bl.a. på klimat- ochjordartsförhållandena. Nedbrytningen av detbelagda vägnätet går därför snabbare än i övrigadelar av landet. Detta medför att standarden förvägnätet i före en åtgärd tillåts vara någotlägre än i . När det gäller vilkamaximala spårdjup och ojämnheter som överhuvud taget får förekomma på vägnätet är reglernalika över hela landet.I tilläggsbudget I för /92 föreslårregeringen omfattande tidigareläggningar avinfrastrukturella investeringar bl.a. avseendevägnätet. Förslaget innebär att åtgärder för att bl.a.öka bärigheten kommer till stånd tidigare änplanerat. Enligt min mening avspeglar detta förslagregeringens ambitioner när det gäller att förbättravägstandarden i hela landet.Jag ser mot denna bakgrund ingen anledning att nuställa andra krav på driften och underhållet avvägnätet än dem som har ställt i sinaanvisningar.Anf. 179 ():Fru talman! Jag får tackakommunikationsministern för hans svar på minfråga. Delvis var det ett positivt svar, delvis ettganska negativt svar, framför allt i slutklämmen.Enligt upplysningar som jag har fått och enligtuppgifter i pressen, som har verifierats avvägverkets ledande tjänstemän, bl.a.vägdirektören i , har man i dagklart skilda normer för och för iövrigt när det gäller hur mycket vägbanan får slitasned. Normalt tillämpas en gräns vid 23 mmspårdjup i asfalten innan åtgärder måste vidtas. INorrland går gränsen vid hela , dvs. Det är en ganska skaplig ränna iasfalten, och när man har kört på sådana vägar vetman verkligen vad det innebär förtrafiksäkerheten, för slitaget på fordonen, derasdäck osv., och inte minst fördrivmedelsförbrukningen.Det finns alltså många nackdelar med att låtavägarna slitas ned på det sättet. harockså andra motiveringar för att det skulle varanaturligt att man inte underhåller lika frekvent iNorrland som i landet i övrigt.Jag vill fråga kommunikationsministern: inte vidta några som helst åtgärder motvägverket? Jag vill inte uppmana till ministerstyre,men det vore ändå lämpligt att ta kontakt medverket. Den sämre drifts- och underhållsstandardeni är något som verkligen har upprörtbefolkningen där.Anf. 180 Kommunikationsminister ():Fru talman! Ja, , jag skall träffavägverkets företrädare framöver, och jag kommernaturligtvis att ta upp den här frågan. Jag är välmedveten om vilka starka känslor detta har väckt,inte minst i inland. Man har där haft enkänsla av att man har lägre värde än människor i demera tätbefolkade södra delarna av landet. Jag äroerhört angelägen om att människorna i Norrlandsinland får en stärkt självkänsla och att de skallförstå att vi i den nya regeringen bryr oss om dennalandsdel. Därför kommer jag att ta upp dennafråga.Men jag vill ändå fästa uppmärksamheten på att demaximivärden för spårdjup och ojämnheter som fårförekomma i vägnätet faktiskt är lika i hela landet.Maximidjupen är lika stora, och de är fastställdabl.a. från trafiksäkerhetsverkets utgångspunkter. Ifrågan om när man sätter i gång åtgärder skiljer detdock något.Något som är specifikt för , förutom denvackra naturen och de trevliga människorna, är där uppe i större utsträckning än i södraSverige accepterar att fast snö ligger kvar påvägbanan, och det ger en litet annan situation närdet gäller vägunderhållet. Det är bl.a. den typen avförhållanden som spelat in när man har kommitfram till de normer som tillämpas.Jag kommer att diskutera det här med vägverketsledning, men jag kan inte nu utlova någraförändringar, i varje fall inte på kort sikt.Anf. 181 ():Fru talman! Jag får tacka för attkommunikationsministern verkligen vill satsa påinre och på över huvud taget. Vikänner ibland faktiskt att vi i någon mån är ensämre sorts medborgare. När det gäller frågan omman skall satsa på underhåll eller inte vill jag sägaatt fast snö inte finns på så många vägar, utan attdet är den isiga asfalten som det gäller.Vägunderhållet har ju verkligen betydelse förnäringslivet, för det allmänna, för möjligheterna attleva, att pendla till arbetet osv.Jag vill återigen fråga: Är det inte möjligt, ocksåmed hänsyn till att det skall tas kontakter från defyra nordligaste länens landshövdingar i dennafråga, att ta en ordentlig kontakt med vägverketoch verkligen undersöka hur det ligger till i dettaavseende?Anf. 182 Kommunikationsminister ():Fru talman! Vi har en besvärlig situation medarbetslösheten i landet. Den har framför alltdrabbat de områden vi talar om.