prot · GE09113 · 1991-05-16 00:00:00 — När det gäller rätten till arbete ochrätten att bo är den demokratiska principen, attmänniskor skall få leva och bo där de själva vill, ensjälvklarhet. Men demokratin bör även förbättrasmed avseende på alla de svåröverskådliga organsom har att handlägga frågor om regionalt stöd.Vidare får vi inte glömma att det blir ett minskatmanöverutrymme på regionalpolitikens område tillföljd av EG-harmoniseringen.Regionalpolitiska satsningar får inte ske till prisetav en försämrad miljö. Då förstörs betingelserna påsikt för ett gott liv. Därför hänger förslagen omsysselsättningen intimt samman med trafik-, miljö-och energifrågorna. Någon har sagt -- och dettycker jag är förståndigt -- att jorden inte är någotsom vi ärver från våra föräldrar. Jorden är i ställetnågot som vi lånar av våra barn.Bl.a. för att minska transporterna och därmed denmiljöförstöring som dessa medför måste det bli merav lokal produktion när det gäller näringslivet.Beträffande såväl det nationella oberoendet somdet globala ansvaret måste vi få en betydandejordbruksproduktion i liksom iövriga delar av landet.Utvecklingen i glesbygden föreslås i mångt ochmycket bygga på principen om självförvaltning.Jämfört med den privata tjänsteproduktionen hardet när det gäller utbyggnaden av dengemensamma sektorn under tidigare decenniervarit en relativt hygglig fördelning över landet. Meni dessa nedrustningens tider inom den offentligasektorn hotar ryggraden i regionalpolitiken attbryta samman.Att regionalpolitiken självklart är en viktigrättvisfråga behöver knappast sägas. Men någotsom ofta glöms bort är rättvisan mellan kvinnor ochmän. Arbete är centralt i detta sammanhang, ochden gemensamma sektorn är oerhört viktig förkvinnorna, både för att möjliggöra yrkesarbete ochför att erbjuda arbetstillfällen. Men även fritids-och utbildningsutbudet är av stor vikt.För att differentiera arbetsmarknaden mot flerjobb i tjänstesektorn och skapa förutsättningar förkvinnor att arbeta, har vi också föreslagit statligutlokalisering. Det gäller här en statligutlokalisering av Postgirot som lämpligen kanlokaliseras till kommun.Som jag tidigare sade skapar järnvägssatsningar påbl.a. sysselsättning och bör i denlågkonjunktur som vi nu är inne i kommatill stånd. Enbart beräknas ge 1 800jobb och allt från anläggningsarbete,insatsvaror som pålar och armeringsjärn,råmaterial som stålämnen samt transporter ochandra tjänster.När det gäller energin skapar satsningar påbiobränslen och etanolfabrik viktiga tillskott förarbetsmarknaden i län.Herr talman! Med detta ställer jag mig bakom dereservationer som har avgivit tilldetta betänkande.Anf. 58 ():Herr talman! Målet för regionalpolitiken måstevara att skapa miljöer som kan stimulerakreativitet, enskilda initiativ och lokal mobiliseringav resurser. Ett gott kulturutbud både stimulerarskaparandan på orten och gör den mer attraktiv attbo i.I glesbygden bor ca 600 000 människor. Trotsatt många av dagens storstadsmänniskor på olikasätt har anknytning till glesbygdssamhällen finnsdet väldigt litet av insikt och förståelse för villkorenför vardagslivet i glesbygden. Storstadsperspektivetdominerar alltför mycket bland makthavarna och imassmedia. I storstadsperspektivet präglasglesbygden främst av olika sorters brister -- bristerpå sådant som utmärker storstaden.På samma sätt som storstaden har kommit att blinormen för samhället, är mannen förmänniskan. Det konstaterar i enskrift om kvinnor i glesbygd. Honskriver vidare att det i alla samhällen är dedominerande som anger tonen, och i det svenskasamhället är det medelålders män i medel- ochöverklassen bosatta i storstäderna som är dedominerande.Kvinnor är olika! I den värmländska glesbygdenfinns kvinnor i alla åldrar, samboende ochensamstående, med eller utan småbarn,tonårsbarn, hemmaboende vuxna barn,frånflyttade barn, kvinnor med släkt på nära hålloch kvinnor utan släktförankring i bygden. Härfinns jordbrukande kvinnor, kvinnor med heltids-och deltidsförvärvsarbete, kvinnor sm utförhantverk, vårdar anhöriga, föder upp fasaner ochstickar vantar.Mitt i glesbygden finns en skara entreprenörer ocheldsjälar som arbetar med egna idéer, egnaprodukter och avsikter. De här eldsjälarna ochentreprenörerna tampas ofta med jantelagen. Nuär jantelagen inte någonting specifikt förvärmländsk eller svensk glesbygd, den gäller oftaäven för bruksorternas invånare.Ett par oktoberdagar 1987 samlades 50 kvinnor iSunne i till ett nordiskt seminarium somblev något av ett avstamp inför det fortsattaengagemanget i att stödja och stimuleraglesbygdskvinnornas lokala utvecklingsarbete.Konventionellt utbildade och inriktade rådgivareverkar ha svårt för att uppfatta kvinnliga signalereller respektera kvinnlig verksamhet.I går av glesbygdsstödet och3 % av projektstödet går till kvinnor. Man kan intenog betona värdet av flera kvinnliga handläggare påmyndigheterna. Det är nödvändig med mer aktivainsatser för att förbättra kvinnornas förutsättningaratt bo och verka på landsbygden liksom tillkvinnligt företagande i stödområdena.Många kvinnoprojekt växer också fram t.ex.projekt . Tillverkning avlivsmedel, textila arbeten, hemslöjd och hantverkär områden där många kvinnor skulle vilja varaverksamma och öppna eget, liksom även inom vårdoch omsorg.Kvinnor har av tradition stort intresse för det textilaområdet, men kvinnorna behöver stöd ochstimulans till försöksverksamheter som kange arbete och försörjningsmöjligheter. Enutveckling i rätt riktning har stor betydelse för ökatföretagande på landsbygden i framtiden.Jantelagen måste bytas ut mot en betydligt merpositiv jäntelag: Du skall tro att du är något! Duduger till mycket! Du behövs!Herr talman! Det är viktigt med ytterligareansträngningar för att hitta nya serviceformer församordnad samhällelig service i glesbygder.Postverket aviserar mycket genomgripandeförändringar i sin verksamhet, ett mycket stortantal postkontor kommer att avvecklas. harförsök gjorts t.ex. i i kommunatt köpa postservice av bank i glesbygd. Men enligtbankinspektionen får inte en bank åta sig att skötapostverksamhet. Däremot har bankinspektioneninga synpunkter på att Posten sköter bankuppdrag.Detta är om något ett exempel på befängdabyråkratiska regler, vilka naturligtvis måsteavskaffas. Även bilprovningsmonopolet måsteavskaffas. Privata verkstäder skulle i stället gesauktorisation till att utföra kontrollbesiktning. Detskulle för del möjliggöra för bilägare iÅrjäng och att få kontrollbesiktningengjord på hemmaplan.Herr talman! I finns storasammanhängande glesbygdsområden med sinaspecifika problem. Men även i sin helhetbefinner sig i en situation som måstebetecknas som alarmerande. Värmländsk industrihar tappat i konkurrenskraft.Den svenska näringsstrukturen har lett till attmånga orter i domineras av ett eller ettfåtal företag. Detta medför en sårbarhet, där ortershela existens hotas vid snabba förändringar på demarknader det på orten dominerande företaget ärberoende av. Färskt exempel är ochSvaneholm.Regionalpolitiken måste i högre grad än tidigarerikta sig mot mindre företag. Det är i mindreföretag som en stor del av de för regionalpolitikenviktiga initiativen kommer att tas. Ett mångsidigtnäringsliv medför minskad känslighet förkonjunktursvängningar och större möjligheter attlösa medföljandeproblematiken, ett bryåkratisktord som ofta betyder att fruarna vill ha jobb!Näringslivets förnyelse måste ske genom attstimulera tillväxten av nya småföretag, men ocksågenom att ta tillvara de företag som redan finns. IVärmland har vi drygt 17 500 småföretag somsysselsätter närmare 50 000 människor. Endynamisk småföretagssektor är viktig försysselsättningen och den har en avgörandebetydelse för möjligheterna att breddanäringslivsstrukturerna i utsatta regioner. Påmånga mindre orter har småföretagen storbetydelse för att skapa en stabil arbetsmarknad ochlivskraft i bygden.Folkpartiet liberalerna menar att politiken försmåföretagsverksamheten inte tagittillräcklig hänsyn till vad som kännetecknarsmåföretagen. Förutom skatten på arbetandekapital finns det mängder av lagar och förordningarsom bygger på de stora företagens villkor, och de ärsvåra att överblicka för de mindre företagen.Hantverket har betydelse för både sysselsättningoch regionalpolitik. Troligen skulle många flerpersoner kunna få sin utkomst av hantverket ombara olika myndigheter vore beredda att satsa merapå det området. Många landsbygdsbor, särskilt iglesbygden, är väl förtrogna medhantverkstekniken, vilket är av stort värde förservicen för både bofasta och fritidsboende. I självaverket är hantverkskunnande ofta en förutsättningför en väl fungerande försörjning i glesbygden.Att det levande hantverket är av stortallmänintresse framgår av den stora uppslutningenvid visningar och demonstrationer av hantverk iVärmland på t.ex. Kärnåsen och Gammelvala.Många av de åtgärder som är nödvändiga för attstimulera tillkomsten av kreativa miljöer är ocksåviktiga för att motverka arbetslöshet. Närheten tillkunskapscentra är nödvändig för attföretagsamheten skall kunna rekrytera personal,vidareutbilda den och följa den tekniskautvecklingen. Det är viktigt att färre ungdomartvingas flytta från för att få utbildning,därför är högskolan i synnerligen viktig.Det är också avgörande för framtid attvi får till en ordentlig satsning på infrastrukturen,framför allt vägnätet. Men även järnvägen, där enförlängning av till skullebetyda oerhört mycket för östra somregion. En satsning på --skulle vara en god regionalpolitisksatsning på en region som kämpar motneddragningar och allmänna försämringar inomolika områden.Jag anser att det finns goda regionalpolitiska skältill att lokalisera det föreslagna folkhälsoinstitutettill . I finns som ingenannanstans utanför storstäderna både kompetensoch utvecklingsmöjligheter för det planeradefolkhälsoinstitutet. I finns gott omkontorsytor för omedelbar uthyrning, och iKristinehamn finns möjlighet att skapa ett idyllisktoch funktionellt närområde för både verksamhetoch boende.Herr talman! är glesbygd omman jämför med i , Karlstadär glesbygd när man sitter i , ären del av glesbygden när man bor i man sig i är närmast attbetrakta som en mindre stad, och från Höljesperspektiv är riktigt ''tätt'' befolkat. Vadsom är glest och vad som är tätt är en fråga ombetraktarens perspektiv. Vad som är viktigt är attregionalpolitiken skall öka den enskildesmöjligheter att fritt kunna välja arbete ochbostadsort.Herr talman! Jag yrkar bifall till sammareservationer som folkpartisterna före mig hargjort.Anf. 59 ():Herr talman! Regionalpolitikens grundmening äratt skapa likvärdiga förutsättningar för arbete,boende, service och en god miljö i hela landet.Därför är en aktiv regionalpolitik en mycket viktiggrundsten för att ge möjligheter till verksamheter ihela vårt land.Inom regionalpolitiken berörs också många olikapolitikområden. Det gäller sådana områden somkommunikation, utbildning, näringsliv inkl. jord-och skogsbruk, kultur, boende, service, skatter ochmycket mera. Här gäller det också att alla sektorerdrar åt samma håll. Tyvärr, har verkligheten oftavarit en annan.Det har nog varit litet si och så med den önskvärdasektorssamverkan. Olika beslut som fattats underde har inte varit till gagn för enregional balans. Det gör att många orter är ytterstkänsliga när vi har både en stagnerandeekonomi och en internationell lågkonjuktur. Därtillkommer också branschvisa strukturproblem som ärbesvärande på vissa orter. Det gäller inte minstunderleverantörssidan, t.ex. bilindustrin. Dessaproblem gäller i och på många andraställen i vårt land.När det gäller sysselsättningen så har vi bara undersenaste veckorna sett att VME i varslat 100,Svanboard i 70, Letab i 70. Vihar tidigare haft omfattande varsel i ,, , och andra orter. Detta nuinte sagt för att svartmåla, men vi måste haverkligheten klar för oss om vi skall kunna sätta inde rätta åtgärderna.Man måste sätta in åtgärder på både lång och kortsikt. Kortsiktigt kan man från samhällets sida gå inmed utbildningsinsatser för att höja den allmännakompetensnivån och kompetensnivån i företagen.Vi vet att utbildningsnivån är för låg i Värmland.Det har olika undersökningar visat. Därför är detbra att man ger förutsättningar för att kunna utbildapå olika nivåer, både i , gymnasiet ochhögskolan. På det viset bygger man upp förframtiden och får bättre utbildad personal närkonjunkturen svänger. Det gör det också lättare attfå nya företag till länet. Detta räcker inte. Detmåste också till offensiva samhällsinvesteringar.Vi har i stora behov av satsningar iinfrastrukturen, dvs. vägar, järnvägar, flyg,högskolan i osv. Det är mycket storaresurser som krävs för att få en tillfredsställandestruktur. På vägsidan har vi E 18 som måste få enny sträckning både i och mellan Hån ochnorska gränsen. Vi har väg 61, sträckan förbi ,där det vore synnerligen angeläget att få till ståndett byggande. Likaså väg 62 i , somefter NKLJ-banans nedläggning har fått enomfattande tung trafik, och där vägen har en lågstandard.Vi har också ett omfattande grusvägnät ochlandsbygdsvägar i hela länet som skulle behövarustas upp och beläggas. Det finns också storabehov när det gäller järnvägen. Vi hörde vad IsaHalvarsson sade om . Det är baraatt instämma. Vi behöver också anlägga en nyflygplats i behöver också ytterligare satsningar påhögskolan i så att den blir den generator iden regionala utvecklingen som så väl behövs.Det finns mycket stora och angelägna behov för attstärka förutsättningar och klara av engynnsam framtida utveckling.Det är alltså en mycket viktig fråga förframtidsutvecklingen, men det är också en viktigsysselsättningsfaktor. Vi har en storarbetslöshet inom t.ex. entreprenadbranschen.Många entreprenadfordon står stilla och dessförare är arbetslösa. Detta kostar mycket pengar.Det vore bättre att i nuvarande situation användadessa resurser för att rusta upp vårt län, så att vi stårbättre rustade när konjunkturen vänder. Men än sålänge har vi inte fått de nödvändiga resurserna föratt klara av de offensiva satsningarna.Att satsa i infrastruktur är mycket viktigt för attstärka länets näringsliv. En annan viktig fråga förden regionala utvecklingen är en satsning påsmåföretagen. I småföretagen kommer med allsannolikhet de flesta nya arbetstillfällena atttillskapas. Detta gäller inom såväl tjänsteföretagsom rena tillverkningsföretag.Därför är det viktigt att stärka småföretagensställning. Bl.a. måste skatter och avgifter sänkas.Nuvarande förmögenhetsbeskattning på arbetandekapital bör slopas. Vi bör också återinföra kvittningsrätten föratt underlätta för nystartade företag. Vi måstealltså på olika sätt förbättrariskkapitalförsörjningen för företagen.I det här betänkandet finns det encenterreservation om statliga kreditgarantier. Detär en åtgärd som kunde införas. Efterlokaliseringslånens avskaffande, för drygt ett årsedan, har det i vissa fall varit svårt att fåerforderligt riskkapital. förlokaliseringslånens avskaffande var det relativt gottom kapital hos bankerna. Men vet vi alla vadsom har hänt . Bankerna harbegränsat kapital. Det kan vara mycket svårt att fåihop det riskkapital som behövs till en nyetableringeller expansion. Detta har också hindratnyetableringen av småföretag.Jag besökte för någon tid sedanuppfinnarföreningen här i . Där fick jagupplysningar om att det är många svenskainnovationer som säljs utomlands, eftersom detinte finns resurser här i att kunna bearbetaolika uppfinningar. Det finns dock många svenskauppfinningar som utomlands bearbetats på ettframgångsrikt sätt. Det är ju synd att vi här iSverige inte har resurser att ta hand om våra egnainnovationer.Det behövs också nyetableringslån av s.k. tyskmodell. Jag tror att en riktig satsning påsmåföretagen är det bästa verktyget i kampen motarbetslösheten. Därför bör vi också gesmåföretagen de rätta förutsättningarna att kunnautvecklas. Vi måste helt enkelt skapa ett positivtföretagsklimat i vårt land så att företagare,uppfinnare och entreprenörer får en chans attutveckla sin kreativitet.En viktig del av regionalpolitiken ärlandsbygdsutvecklingen. Vi har tidigare under ettantal år haft en landsbygdskampanj -- Hela Sverigeskall leva. Denna kampanj engagerade mångamänniskor och många goda idéer föddes. är detdock ett kärvt klimat på många håll på vårlandsbygd. Omställningen av jordbruket har tyvärrinneburit en avställning av driften för en radjordbruksföretag. Om vi här inte sätter inordentliga resurser riskerar vi att få en förbuskningoch igenplantering i en mycket stor omfattning.Detta skulle vara förödande för kulturlandskapet.En viktig del i samhällsutvecklingen är också bådesamhällelig och privat service. Det måste finnastillgång till skola, affär, kommunikationer, socialservice, post osv.Jag är bekymrad för den regionaliseringsvåg somgår över statliga företag . Dettabetyder i regel indragning av statlig service, t.ex.vägverket som skall regionaliseras med ett fåtalvägmästarkontor kvar i varje län. Det försämrarmänniskornas möjligheter att få kontakt med denvägansvarige osv.Tullen skall också regionaliseras med förflyttningav tjänster från till . Ävenpolisen diskuterar sammanslagning av distrikt.Posten har, som vi hört här tidigare, lagt ner mångapostkontor. Man diskuterar nu också i oroandetermer att börja köra lantbrevbärarlinjerna pånatten. Detta får då till följd att kassaservicenförsvinner, vilket är till stort men för t.ex.pensionärer och småföretagare på landsbygdensom är beroende av den servicen. Det har skett enomfattande nedläggning av postkontor. Det har dåvarit viktigt att ha tillgång till lantbrevbärarna, somhar kunnat utföra en fin service i våra glesbygder.Inte minst för pensionärerna har posten gjort enviktig social insats.Att statliga verk vill effektivisera har jag ingentingemot. Däremot motsätter jag mig bestämtindragning av service. Det är bättre att man i ställetprövar nya vägar med sambruk mellan olikaserviceinrättningar som post, lanthandel, bank ochförsäkringskassa, kanske också taxiföretag. I ställetför indragning av statlig verksamhet borde vi fåmera statlig verksamhet till länet. Det skulle varaytterst välgörande för , ,, och många andra platser, om vikunde få det.T.ex. har, som vi hört tidigare, väckten motion om att det skall vara tillåtet med post ibank och vice versa, vilket byråkratiska reglerförbjuder . Det är befängt. Vi hoppas att IsaHalvarssons motion bifalles, så att man ändrar dereglerna. Likadant är det med bank i butik. Därfinns också regler som vi måste ändra på så att mankan få flexibla och okonventionella lösningar pålandsbygden. Just detta med sambruk tror jag ärviktigt för oss , om vi skall klaralandsbygdens service.Sammantaget finns många olika åtgärder att vidtaför att komma till rätta med de regionalaobalanserna och för att därmed skapa likvärdigaförutsättningar för boende och arbete i hela landet.Vi bör därför återföra en del av de resurser somkommer från . Skogen, vattenkraften,resurser för fritid och rekreation innebär storavärden som kommer från till resten avlandet.Vi måste ha en helhetssyn på regionalpolitiken, däralla goda krafter drar åt samma håll för att vi skallfå regional balans i vårt land. Det här är ingenmotsättning mellan stad och land. Om vi för utresurser till hela , slipper vi också trängsel istorstäderna, där det är trångt i fråga omkommunikationer, bostäder, barnomsorg, annanservice osv. Om man satsade ute i landet, där det ärgott om plats, skulle man slippa en massakonflikter. Det är alltså bra att stad och land kan gåhand i hand.Herr talman! Jag ställer mig bakom dereservationer som centerledamöterna står för ibetänkandet, men jag avstår från att yrka bifall pågrund av arbetssituationen i kammaren.Anf. 60 ():Herr talman! Jag ställer mig bakom vänsterpartietsreservationer i det här betänkandet.Situationen i när det gäller möjlighetenatt få jobb är inte särskilt ljus just . Det går inteen vecka utan att vi får höra nyheter om varsel,permitteringar och uppsägningar. Under de senasteveckorna har vi kunnat notera att framför alltverkstadsindustrin gått ut med nya varsel. Jagtänker bl.a. på de hundra arbetstillfällen somkommer att försvinna vid Arvikaverken. Det finnstyvärr fler exempel.Kristinehamn, , och Munkforshör till de mest utsatta områdena i länet, men jagvill i alla fall ta Arvikaverken som exempel för attnågot ytterligare belysa vad förlusten av hundrajobb betyder på en ort i Västvärmland.Det innebär naturligtvis ett oerhört slag för demsom drabbas -- det skall sägas först. Det har klartnegativa sociala effekter, eftersom utsikterna att fånya jobb inom verkstadsindustrin får anses rättbegränsade.Ett så stort bortfall av tekniska jobb måste också påsikt få effekter på utbildningsstrukturen i Arrvikaoch angränsade kommuner. Det blir rent fysiskaeffekter av att jobb försvinner. Utrymmet förutbildning minskar inom industrin, men det ställernaturligtvis också krav på nysatsning inomutbildningssektorn.Men det handlar om mycket mer. Så länge som jagminns i alla fall har det varit ett talesätt i Jössehärad att på ''Verken'', som man säger, finns detalltid jobb. Det här fruktansvärda slaget med minus100 arbetstillfällen drabbar vad som skulle kunnakallas för en lokal basindustri och den trygghet somden har utgjort vad gäller arbetsmöjligheter ihemkommunen.Det raljeras ibland med att på ''Verken'' kan manalltid få jobb, men det har funnits en allvarligunderton, att det har inneburit en trygghet att hadenna lokala basindustri. Jag menar att det ärviktigt att peka på sådana effekter också. Ennedläggning rycker undan den trygghetsbas sommänniskorna har haft.Vad och nu behöver är klarasignaler från regering och riksdag om vilkasatsningar som skall göras i länet och iArvikatrakten. Det handlar om konkretion ochsubstans i förslagen, så att vi kan riktigt tro påstatsmakternas ambitioner att det också i framtidenskall vara möjligt att arbeta, leva och bo i länet.Vi såg vart det barkade hän medbl.a. Vi ställde därförförslag i om ett särskilt Värmlandspaket,med den typ av insatser som tidigare gjorts förandra län, bl.a. i . Vi insåg hur situationenskulle komma att utvecklas och nödvändigheten avpositiva beslut till gagn för länet. En åtgärd som viföreslog var väsentliga satsningar på länetskommunikationssystem och inomutbildningssektorn.Visst kan det kännas tjatigt att alltid återkommamed frågan om järnvägen mellan ochOslo via , och . Visst ärdet en upprepning att lägga fram förslag omforskning och om utbyggnad av högskolan iKarlstad. Visst är det en repris att föra framförslagen om att flytta ut statlig verksamhet tilllänet. Och visst har vi tidigare från vänsterpartietväckt motioner om decentraliseradvuxenutbildning, NKLJ-banan, Vänertrafiken etc.Men situationen är som sagt fortfarande sådan attden påkallar uppmärksamhet, för attuttrycka sig milt och på riksdagsspråk. Viåterkommer med anledning avkompletteringspropositionen med en ny repris avförslag som skulle vara till gagn för länetsutveckling. Visst tjatar vi, men vi ger oss inte. Sålänge det går en enda arbetslös värmlänning somvill ha jobb kan vi inte ge oss.Slutligen, herr talman, skulle jag vilja understrykaen del i det inlägg som gjorde, att detär väldigt viktigt att man inom länet får till stånd ensådan situation att alla sektorer drar åt samma håll.Det är oerhört viktigt att det sker en samverkan.Det är viktigt för att få ut största möjliga effekt avsatsade samhälleliga medel, något som vi är väldigtnoga med från mitt partis sida. Men det är ocksåväldigt viktigt, , att de partier somman sätter sig ner att regera tillsammans med draråt samma håll när det gäller regionalpolitiken. Jagkan ju inte påstå att drar åt samma hållsom i frågan om regional utveckling. Ochfolkpartiet skall ni sätta er tillsammans med i enregering.Centern har en väldigt väl utvecklad regionalpolitikpå många områden, och jag känner stor sympatioch respekt för regionalpolitiskaambitioner. Men jag kan inte förstå hur det kanvara så lätt att sätta sig i en regering som ocksåbestår av och folkpartiet.Länsanslaget t.ex. vill ni i höja, men det villinte .