prot · GE09129 · 1991-06-11 00:00:00 — Jag vill bara tillprotokollet läsa in vad som var det bärande skälettill att jag inte kunde ställa mig bakom förslaget.Det beror på, som det uttrycktes, att ettoeftergivligt villkor enligt vår mening är attbesparingarna inte drabbar på ett orättvist sätt utanpåverkar olika grupper på i princip likartat sätt. Dåett sådant villkor inte kan uppfyllas vid införandeav självrisk i sjukförsäkringen, måste tanken påbesparingar genom sådana åtgärder bestämtavvisas. Vi vill framhålla att en översyn avvårt sociala trygghetssystem måste ske medsocialpolitiska utgångspunkter. I detsifferbemängda material som presenteratskommittén och i stor utsträckning kommit att prägladess arbete har ofta avsikten med reformer ochstödåtgärder förlorats. Det är enligt vår meningangeläget att den socialpolitiska grundsynen blirdominerande vid ställningstagande till de häraktuella redovisningarna och förslagen.Här slutar referatet.Anledningen till att jag står och talar för ensjuklöneperiod är att just de syften man inte toghänsyn till i den utredningen, vid det tillfället, ärbeaktade . Man har sagt här attdetta måste drabba alla lika. Det måste påverka allalika. Vi har pekat på vad det handlar om när mankommer till avtal. Det handlar om att avtalen skallligga inom ramen för vad sjukförsäkringen ger.Socialministern har sagt att om man hade slutitavtal på en högre nivå innan vi fick denna debatt,hade hon varit beredd att dra tillbakapropositionen. Om det händer något efter det att vihar fattat beslut här i kammaren är hon beredd attse om icke den som har lagt sig på en högre nivåskall få bli normgivande för hela arbetsmarknaden.65 % och är således inga heliga tal, utan nufår vi se om arbetsgivarna tar sitt ansvar på dessapunkter. Där har vi mycket att fundera över. Jagtror också att mina ärade utskottskolleger anser attdetta skall slå lika och att man inte skall göra någrautvikningar som kan kullkasta vad vi nu kommer attta ställning till om några minuter.Jag beklagar också att socialministern inte kan varanärvarande, men hon framför en hälsning tillutskottets ledamöter och önskar oss en gladsommar och en välbehövlig sådan.Jag vill här ta upp något om förslagets huvudsakligainnehåll. Det handlar faktiskt om att vi nu skall fåen arbetsgivarperiod och att denskall vara kostnadsneutral. Avgifterna sänks från10,till , således . Här haruttalats vissa farhågor -- det är kanske ett för starktord -- men att man bör följa detta noga och se omman inte ytterligare kan sänkaarbetsgivaravgifterna. Det är faktiskt så att alla nyareformer följs utomordentligt noga avriksförsäkringsverket som har det till en av sinahuvuduppgifter. Jag skulle kanske önska att, när vinu är eniga i denna fråga, det inte enbart var hurdet slår när det gäller avgifterna som varit det mestframträdande och förhärskande här. Det skulle hakänts mycket bra om någon av er hade sagt att vinu skall se hur detta påverkar arbetsmiljön och hurdetta slår för den anställde. Vad ni i stället ärutomordentligt angelägna om, och det skall manockså följa upp, är att man nu skall kunna försäkrabort det ekonomiska ansvaret utöver det förslagsom regeringen lagt fram när det gäller 10 anställda.Det handlar ändå om , kanske upp till85 %, av alla arbetsgivare här i landet. Om ni villöka det till 15 anställda höjer ni den procentsatsenhögst väsentligt.Om man tycker en reform är bra och är beredd attställa upp på den borde väl inte det mest angelägnavara att alldeles vilja försäkra bort sigfrån det ansvaret. Det skall faktiskt även kostaarbetsgivaren något, och jag utgår faktiskt från attmajoriteten delar den uppfattningen. Man skallinte bara springa ifrån ett ansvar.Här har nämnts flera reservationer. Egentligen,herr talman, skulle jag vilja gå igenompropositionen mycket grundligt för att man skullefå en uppfattning om, åtminstone de som läserprotokollet, vad reformen handlar om. Men jagskall acceptera talmannens vädjan om att vi skallkorta ner oss i debatten mot bakgrund av denanmälda tiden och de små varningar för vad somkan hända ledamöterna om vi inte följerrådet.Jag skall gå direkt på de synpunkter som harframförts från mina kolleger som har debatteratoch kommenterat sina egna motioner.Samtliga har tagit upp detta med de 60basbeloppen. Det tycker man är bra och riktigt.Det har också utredningen kommit fram till. Då höja det till 90. Jag har redankommenterat detta och skall inte ytterligare gå inpå det.Man har även tagit upp att man bör slopaförhandsregistreringen, men enbart i ett särskiltyttrande. Då behöver jag kanske inte ta upp detytterligare.Sigge Godin har gjort en lidandehistoriebeskrivning här. när vi ser i backspegelnär vi alldeles klara över att var enomöjlig tidpunkt. Alla parter bör inse att det intefanns möjligheter för och förkassorna att klara av detta. vill inte attde skall hamna i någon kaotisk situation. Det hademan nog gjort om det hade gällt från den 1 juli1991. Det finns ju t.o.m. kassor som tycker att den1 är för tidigt, och så tycker ävengeneraldirektören på . Menjag tror att den tidpunkten är realistisk.Jag fick en direkt fråga som inte rör precis det härämnet av . Den skall jag besvara medglädje. Han talar om det kaos som uppstod närsjukförsäkringen ändrades från den 1 mars 1991.Han talar om personalens stora besvär och frågarvilka stora kostnader denna omläggning kanmedföra. Jag har fått en rapport frånriksförsäkringsverket, den är lämnad till helastyrelsen, när det gäller den här frågan.Där framförs att det gick utomordentligt ochalldeles oväntat smidigt. Jag har efter det beskedetringt runt till både stora och små kassor ochkontrollerat. De har sagt att det gick bra. Mankände till detta mycket bra på orten, träffade avtaloch visste vad det handlade om. Det har inte vållatdem några bekymmer.Den förenkling som vi gjorde i utskottet var allaeniga om utom . Han saknademöjligheter att ta ställning i frågan beroende på atthan hade en villkorad motion. Om han inte fick enarbetsgivarperiod så kunde han inte heller yrkabifall till sina, mycket bra, motioner.De fick falla och vi fick ändå ta upp de frågor somfolkpartiet hade med i motioner. Det var synd attSigge Godin var så bakbunden att han inte självkunde yrka bifall till dem. Det uppstod inte kaossom befarade.Man har påpekat detta med de korta sjukfallen ochsammanläggningsreglerna. Det skall man också seöver . Jag hoppas att detta skall vara ettincitament för arbetsgivarna att ta tag i en dåligarbetsmiljö om man har täta och upprepadesjukfall. Vi har ju arbetslivsfonden och det finnsregionala fonder där man kanske har möjlighet attfå pengar för att vidta åtgärder som ligger utanförramen för de åtgärder som en arbetsgivare normaltskall utföra utan bidrag. Dessa möjligheter finns.Ingen har nämnt det. Jag vet att inte alla älskardessa fonder, men de kan också komma till storglädje i detta sammanhang.Sedan vill jag något bemöta Margó Ingvardssonnär hon säger att arbetsgivarinträde skulle vara attföredra. Margó nämnde inte dennagången arbetsgivarinträde med differentieradeavgifter. Jag utgår ifrån att det fortfarande gällerarbetsgivarinträde med differentierade avgiftersom Margó tidigare anfört både fråndenna talarstol och i utskottet. Båda de frågornaprövades i finansutskottet. Vi tog uppfinansutskottets synpunkter och fann att enarbetsgivarperiod var att föredra. Jag skall härnågot ta upp varför -- här kanske det blirerfarenhetsmässigt och personligt -- jag är emotdifferentierade avgifter.Samtidigt som talar omsvårigheten för handikappade och människor medåterkommande sjukdom att få anställning när degällde en sjuklöneperiod, vill jag peka på att deproblemen är om möjligt större när det gäller ettarbetsgivarinträde med differentierade avgifter. Vikan leka med tanken att vi har ett företag som haren utomordentligt dålig arbetsmiljö. Företaget hardärigenom höga arbetsgivaravgifter, men finner attdet kostar så mycket pengar att ändra arbetsmiljönatt man föredrar att ha de höga avgifterna. Vi kanta den andra varianten. Vi har en arbetsgivare somhar en utomordentligt god arbetsmiljö. Han har fåsjuka och han har därigenom också fått lågaavgifter. Jag hyser en berättigad oro för att dennaarbetsgivare är mycket aktsam när han skallanställa någon som kan bidra till attarbetsgivaravgifterna höjs. Jag har faktiskt hörtfrån handikapphåll att arbetsgivarperioden skullekunna öka möjligheterna för handikappade att blianställda. Det beror på att arbetsgivaren där intehar den direkta kostnaden, utan den är i solidariskmening samhället, vår försäkring, beredd att ta.Det skrämmer mig litet att anser attarbetsgivarperioden bör följas av ettarbetsgivarinträde.Kan vi få ett klart besked på en rakt ställd fråga? ÄrSigge Godin klar över att om vi skall fortsätta medett arbetsgivarinträde direkt på enarbetsgivarperiod, försvårar det den rehabiliteringsom vi tycker är bra och som vi har fattatbeslut om i kammaren. Genom att vi fattardetta beslut frigör vi då 2 300--2 400 anställda somhar möjligheter att ägna sig åt mer väsentligaarbetsuppgifter som de har kunskap att utföra änatt bara pytsa ut pengar , osv.Ja, det är alldeles självklart att det skall ske enuppföljning. Detta är en ny reform. Det var ävenrehabiliteringsbeslutet. Eftersom dessa två beslutsom vi skall fatta hör så intimt samman, skalldet bli en total uppföljning av hur beslutet kommeratt slå. Ingen skall tro att allting är bra och att alltkommer att fungera fullständigt friktionsfritt närett förslag läggs på bordet och en ny reform skallsättas i sjön. Så fungerar det inte. Därför kommerdessa frågor att följas upp mycket noggrant. Dekanske kommer att bli föremål för ändringar ochförbättringar. Varje reform som vi fattar beslut om idenna kammare är alltid föremål för uppföljningar,förändringar och förbättringar.Jag är utomordentligt glad över att vi har fått ettförslag där vi bara på vissa punkter har bett attregeringen skall återkomma. Det gäller justarbetstagarbegreppet. Det kan gälla en person somanser sig vara arbetstagare, att anställningsformenär sådan, men när han blir sjuk säger arbetsgivarennej och hävdar att personen är uppdragstagare. Detär att jämföra med egen företagare, ocharbetsgivaren betalar inte ut någon sjuklön tilldenna person. Enligt propositionen skall det bliföremål för en arbetsrättslig prövning. Det kan talång tid innan ärendet har passerat alla instanser.Det finns ett förslag i betänkandet. Eftersom det ärkassorna som ofta bedömer, och skall bedöma,anställningsformen, inte minst när det gäller SGIoch avgifter, bör kassorna kunna betala utsjukpenning i avvaktan på slutdom när det gällerden arbetsrättsliga prövningen. Den enskilde skallinte bli ekonomiskt lidande under den tiden. Vi beratt regeringen på den punkten skall återkommamed förslag.Herr talman! Jag hade naturligtvis önskat att densom läser protokoll, och jag hoppas attdet är många som gör det i vårt samhälle, skulle fåen klar och entydig bild av vad detta förslaginnebär. Så är inte fallet. Jag har inte haftmöjligheter att presentera det så.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationerna.Anf. 50 ():Herr talman! Utskottets ordförande har ju gett enordentlig historieskrivning bakåt. Det hade kanskevarit bättre om hon något mera hunnit med vissa avvåra reservationer. Jag skall återknyta något till vadutskottets ordförande sade.Frågan om en sjuklöneperiod kom inte upp förstagången . Jag vet inte om någon av oss påstoddetta. Personligen sade jag att i betänkandet från1981/82 föreslog sjukpenningkommittén enlagstadgad rätt till sjuklön. Det är tämligen viktigtatt arbetsgivarna är med på galoppen om ensjuklöneperiod. Ordföranden sade själv att 1970,tydligen när historien började, var arbetsgivarnaemot förslaget. När förslaget lades 1982 varsocialdemokraterna emot det. Även om vissa av deborgerliga partierna vid upprepadetillfällen har lagt fram förslaget har de naturligtvisinte fått någon respons 1990. Så är vårhistorieskrivning.Jag tyckte mig ana av utskottets ordförande attsocialministern skulle straffa helaarbetsgivarkollektivet om någon lade sig på enhögre nivå. Vi har i utskottet skrivit att vi äröverens om att kompensationsnivån skall varadensamma för olika grupper på arbetsmarknaden.Utskottet förutsätter att regeringen om så, motförmodan, inte skulle bli fallet återkommer tillriksdagen med förslag till lämpliga åtgärder. Jaghoppas att jag kan tolka utskottets ordförande såatt socialministern ändå kommer tillbaka tillriksdagen med förslag innan hon försöker utföranågot slags bestraffningsåtgärd gentemotarbetsgivarna.Jag vill bemöta ordföranden på en punkt, nämligenatt vi moderater bara skulle vara intresserade avarbetsgivarna. I början av mitt anförande sade jagatt reformen innebär främst att arbetsgivarengenom en sjuklöneperiod ges ett ökat incitamentatt utforma arbetsmiljön så att sjukdomar ochskador förebyggs i största möjliga utsträckning.Det är naturligtvis grunden för den reform som viär överens om i mycket stor utsträckning.Självfallet vill vi inte springa ifrån att arbetsgivarenskall ha ett ansvar. Men vi måste också värna omde små företagens möjligheter att över huvud tagetklara av reformen. Det gäller små företag med småresurser och som inte har någon personalavdelningosv. Det är viktigt att de har enförsäkringsmöjlighet att klara reformen. Det är detvår omtanke gäller. Vi är beroende av de småföretagen för hela vår välfärd inte minst när detgäller socialförsäkringssystemet.Anf. 51 ():Herr talman! kanske har lästutskottsbetänkandet. Där börjarhistoriebeskrivningen med 1981 årssjukpenningkommitté. Det fanns ingenting iutskottets behandling där krävde skulle gå tillbaka till 1970-talet. Det är kanskedär som detta har framkommit.Jag tycker precis som att det inteär det som har varit som är viktigt utan att det ärframtiden som är viktig. Vi fattar ett beslutsom ger möjligheter att ändra på nuvarandeförhållanden som vi har varit kritiska till. Jag tyckeratt det är att inte ha lyssnat på oss när vi hardebatterat när man beskyller oss för att inte tahänsyn till arbetstagarens situation. De gånger vihar krävt sjuklön -- det har varit debatt mångagånger om den frågan -- har det varit av denanledningen att det skulle kunna skapas en bättresituation och bättre arbetsmiljö. Även har vi ivåra anföranden krävt sjuklön. Vi är tacksammaför att den nu skall komma just för att den skallgöra arbetsmiljön bättre och skapa en bättrearbetssituation. Det är illa om utskottetsordförande inte lyssnar bättre på sina ledamöter iutskottet.Jag ställde en fråga som kanske var en bagatell i dethär sammanhanget. Frågan berörde dekonventionsländer där vi får sjukpenning närvi är sjuka men inte i övriga länder. Med detnuvarande förslaget får man sjuklön från förstadagen oavsett vilket land man befinner sig i.Kommer det då vara så att i ett icke-konventionsland får man sjuklön ochdärefter ingen sjukpenning? Det är ett förhållandesom är ganska anmärkningsvärt. Det hade varitbättre att gå på vårt och förslag att hakvar konventionsländerna och i de fallförhållandena ändras skulle ett fullständigt beslutfattas som gällde både sjuklön och sjukersättning.Det gör inte situationen bättre att utskottet sedanhänvisar till EG- och EFTA-länder och att där såsmåningom skulle göras ändringar. Det tyder på attdetta är en fråga som regeringen och utskottetsmajoritet inte riktigt har satt sig in i.Jag vill inte heller motsätta mig -- det kanske intestår direkt skrivet i utskottsbetänkandet -- attreformen följs upp, särskilt med hänsyn tillarbetstagarnas situation. Det är väl bara att beklagaom detta fattas i utskottskrivningarna. Det har varitbråttom med denna fråga. Det hade kanskebehövts litet mera tid för sådana skrivningar. Detfanns inte heller så mycket mer ipropositionsförslaget. Det är ingen som kan tvivlapå att vi har ett stort intresse för att få en braarbetsmiljö. Det är därför vi kräver attarbetsskadeförsäkringen skall reformeras.Anf. 52 MARGÓ ():Herr talman! gjorde ett tappert försökatt rättfärdiga att socialdemokraterna, och kanskefrämst hon själv, har svängt sedan 1981när det gäller inställningen till enarbetsgivarperiod. sade atthuvudinvändningen 1981 var att förslaget inteskulle slå lika, och därför kunde man inte accepteradet. Det är inte riktigt sant. Jag har för säkerhetsskull texten framför mig. Jag väntade mig någon typav argument åt det hållet. Det var ett avargumenten, men knappast huvudargumentet.Huvudargumentet var att det skulle vara mycketgenomgripande förändringar isocialförsäkringssystemet som skulle fålångtgående konsekvenser. Man talade också omatt det skulle innebära en hårdare sortering blandde arbetssökande vid nyanställning och stora riskerför förstärkt utslagning. Det skulle också innebäraett större beroende för de anställda i förhållande tillarbetsgivarna. Man trodde inte heller att det skulleinnebära några förbättringar för arbetsmiljön.Jag tycker att det hade varit bättre om varit ärlig och sagt sanningen, precis som denvar. Sanningen var ju den att socialdemokraternabefann sig i en tvångssituation. Man var helt enkelttvingad att göra ett ingrepp i sjukförsäkringen föratt få slut på de envisa devalveringsryktena. Manvar tvungen att visa att man skulle göra någontingannat. För att socialdemokraterna här i kammarenskulle få stöd för den här nedskärningen ikompensationsnivån var man tvungen att taarbetsgivarperioden på köpet. Det är ju detta somär sanningen bakom förslaget. Man kan sedan haolika synpunkter om det var riktigt och om hursocialdemokraterna hade försatts i den härtvångssituationen.Herr talman! Jag kan inte heller förstå hur man kanpåstå att det här förslaget, som det ligger påvårt bord, skulle uppfylla det som enligt DorisHåvik var ett nödvändigt krav, nämligen att detskulle slå lika rakt över. Om det skulle slå likaskulle man inte känna sig nödsakad att införasärregler för människor som är borta mycket frånjobbet på grund av stor sjuklighet. Det visar jutvärtom att detta förslag slår förfärligt olika.Vad som är skillnaden mellan differentieradearbetsgivaravgifter och en arbetsgivarperiod får jagåterkomma till i min nästa replik.Anf. 53 ():Herr talman! Först vill jag ge ett rakt svar på denraka fråga som ställde angåendearbetsgivarinträdet. Om arbetsgivarna gör jobbetåt och genom ettarbetsgivarinträde skötersjukförsäkringsadministrationen samt får betaltfrån för detta, leder detta inte tillmer administration på utanmindre. Det finns då alltså ännu fler än de 2 400som talar om som kan arbeta medrehabilitering av långtidssjuka. Detta är sanningenoch svaret på frågan.Låt mig så komma tillbaka till min mycket kortaoch raka fråga till , som inte ensbesvarades. Det var inte kaoset påförsäkringskassorna som jag talade om. Jag barakonstaterade att det hade uppkommit. Min frågavar: Vad kostar den dubbla omläggningen? DorisHåvik har inte svarat på den frågan. Jag kanske kansvara. Experter talar om 5 milj.kr. Detta är enfullständigt onödig kostnad, och det blir dessutomkaos i sjukförsäkringsadministrationen.Doris gör en affär av att vi från oppositioneninte har talat om de enskilda människorna isjuklönesystemet. , , tog jagi mitt anförande upp skälen till att folkpartietliberalerna vill ha en sjuklön. Vi skall få en bättrearbetsmiljö, vi skall få en bättre arbetsorganisationi företagen, och det skall vara till glädje för deanställda. Man kan ändå hoppas att debattörer somdeltar i debatten också lyssnar på vad andra säger.Det skulle på så sätt vara mycket enklare attdebattera.Från är vi mycket glada över att vi harkunnat göra undantag för kronikerna så att de intekommer i kläm. Det finns alltså exempel på flerapunkter där vi har velat utforma förslaget så att deenskilda människorna inte drabbas. Jag tror att detär viktigt att påpeka, eftersom intehörde på.Socialministern har -- visserligen under press -- sagtatt denna omläggning skall vara kostnadsneutral.Jag undrar då: Varför har inte utskottetssocialdemokratiska ledamöter den här gångenlyssnat till socialministern och accepterat att följadetta väldigt noga så att omläggningen verkligenblir kostnadsneutral? Det handlar inte om attarbetsgivarna skall tjäna på omläggningen, utanreformen skall vara neutral av den anledningen attden är bra för arbetsmiljön. Varför har ni då intekunnat acceptera vår skrivning?Anf. 54 ():Herr talman! Låt mig börja med , somtalar om att det skulle kosta 5 miljoner för samtligakassor att lägga om sjukförsäkringen redan den 1mars. Jag har inte i verkets styrelse fått rapporterom detta, men om det skulle vara så skulle det ändåvara småpengar i förhållande till attsjukförsäkringen ändrades just dåsvenska kronan flödade ut och räntorna steg. Närvi här i landet klarade av en besparing vände dettaganska snabbt, och man fick förtroende för kronan.Jag skall inte göra någon ekonomisk debatt avdetta, men var vi står när det gäller räntor ochförtroende för kronan är verkligen något vi kanlyfta fram.Det är klart att jag utgår från att vi har ettgemensamt intresse av att sätta den anställde icentrum. Ni talade om att man skall kunnaåterförsäkra sig för att slippa kostnader, och dåräckte det inte med de föreslagna 60 basbeloppen,utan då skulle man genast ha 90 basbelopp. Iresonemanget om de kostnadsberäkningarna ochden kostnadsakrobatiken fanns den anställde intemed. Detta var kanske just vad jag saknade. Omman nu är intresserad av att få en arbetsgivarperiodsom fungerar bra, är det två intressen med i bilden.Skall man då återförsäkra sig för varenda krona?Jag undrar om det är vad ni menar. Det täcker junästan på arbetsmarknaden, som försäkrarbort den utgift det kunde bli fråga om. Om man harmånga sjuka skall väl det vara ett incitament till attförbättra arbetsmiljön. Man skall väl då inteförsäkra bort att det i detta sammanhang också kankosta något för arbetsgivaren.När vi diskuterade detta 1981, MargóIngvardsson, var det inte, vare sig i våra direktiveller i utredningen över huvud taget, tal om att denanställde på något sätt skulle stå i centrum. Det varinte tal om att man, som Margó litetföraktfullt säger, kunde återförsäkra sig och hämtasina pengar på . Detta tycker jagär bra, och vi tycker i utskottet att det är bra att maninte skall behöva bli prickad på arbetsplatsen utanatt man har rätt att få pengar från försäkringen.Anf. 55 ():Herr talman! Låt mig återkomma till de 5miljonerna. Det är alltid småpengar när DorisHåvik talar om miljoner, men jag tycker inte att detär småpengar.Om vi nu hade fattat beslutet , som detenligt överenskommelsen mellan ochregeringen var planerat, hade det funnits tid attklara av detta till , och då hade ocksåalla vetat om att detta skulle bli av. Då hade maninte haft något bekymmer med den ekonomiskapolitiken i övrigt, som försöker göradet till, eftersom det då hade funnits gott om tid.Men i och med att detta förhaladesblir det självfallet en omöjlighet. Efter dagensbeslut kan man inte sätta detta i sjön den 1 juli.Men det har heller aldrig menat, utanvad vi menade var att vi var överens om detta redani höstas. Det har alltså funnits för attklara av detta. har alltså inte givitnågot svar på min fråga.Jag skulle vilja ta upp en enda fråga till, nämligenfrågan om överkompensationen. Vi varnade förtimsjukpenningen. Det rann ut miljon efter miljon,. När man ser över ett sådant härsystem och gör en sådan här stor omläggning, vilketjag tycker det är, skall man se till att man rensarbort sådan här överkompensation så att människorändå tycker att det är väsentligt att arbeta. Jag ärdessutom väldigt förvånad över att socialministerninte tycker att detta är en så stor omläggning. Jagtycker hon borde vara här och delta i debatten.Ni har gjort en stor affär av arbetslinjen. Jag tyckeratt den har varit mycket bra. Vi talar om att detmåste löna sig att arbeta. Man skall då också se tillatt man i det svenska samhället har regler ochsystem som gör det möjligt att arbeta. Jag tyckerdärför att vi borde ha kunnat se till att det i dettanya system inte förekommer -- eller finns risk för --överkompensation. Man kan inte börja medbrister.