prot · GE09123 · 1991-05-31 00:00:00 — Det ger ju ocksåmöjligheter till nya arbetstillfällen inombusstrafikbolagen.Det fjärde och sista exemplet jag vill nämna ärbeslutet om att göra inlandsvägen mellan Göteborgoch till . Detta är en åtgärdsom innebär att vägen kan lyftas fram som ettintressant turiststråk, vilket gynnar befolkningen iorterna längs och omkring denna väg. Det är jutrots allt så att merparten av inlandsturisternafärdas med bil eller buss.Detta är några exempel som klargör att regeringentar sitt ansvar för de människor som berörs avbeslutet om inlandsbanan.Anf. 85 ():Fru talman! Jag tackar kommunikationsministernför svaret på min interpellation.Det låter mycket klokt och bra när statsrådet talarom att ''den socialdemokratiska politiken utgår frånen helhetssyn där socialt och regionalt ansvar spelaren framskjuten roll''. Det märks tyvärr inte i denpraktiska politiken, och ärendet med inlandsbananär ett tydligt bevis på detta.Statsrådet talar vidare om att beslut som kräveromställningar för människor i olika delar av landetär exempel på regionalt ansvar. Det måste handlaom fel ordval. I stället för omställningar vore detmer korrekt att tala om omflyttningar, i detta fallfrån inlandet till ibland kustlandet i norr men fördet mesta till och då främst de redanfolkrika storstadsområdena.Statsrådet urskuldar sig på ytterligare punkter isvaret genom att säga att vissa förändringar kan blinödvändiga av bl.a. tekniska eller ekonomiskaskäl. Jag beklagar att regeringen inte försöker attbättre använda sin makt och sina möjligheter attstyra den ekonomiska utvecklingen och användaden tekniska utvecklingen, utan väljer att stå brevidoch iaktta vad som pågår.Vi i inland får också ett trösteord, dåstatsrådet i sitt svar säger: ''Även förändringar somi övergångsstadiet upplevs som svåra visar sig efterhand leda till förbättringar''. Det påminner mig omtalesättet om läkaren, som säger: Operationenlyckades, men patienten dog!Statsrådet anser att jag svartmålar framtiden förmänniskorna i inlandet när jag påstår attindragningen av persontrafiken på inlandsbanankommer att medföra arbetslöshet. Men den gör judet; verkligheten visar det. Redan har mångalokförare, tågklarerare och andra sagts upp. Redanhar småföretagare utefter berett sigpå att en del av deras försörjning genominlandsbaneturismen hotas. Det innebär kännbartminskade försörjningsmöjligheter. En ångetsfylldoro för framtiden finns där.Det är ett känt faktum att det i bygder som utarmasofta uppstår sociala problem av den art som jag harnämnt i min interpellation. Den numerabortgångne landshövdingen i , RagnarLassinantti, talade ofta om den saken. Att varamedveten om dessa risker är inte att ha liten tilltrotill människorna i inlandet, som statsrådet påstår.Det är duktigt och företagsamt folk i Norrlandsinland, men även de starkaste och duktigastesviktar när den ena förutsättningen efter den andrarycks undan. Jag själv och övriga i har stortilltro till inlandets folk jämfört medsocialdemokraterna, som svarat för den störstaavfolkningen av inlandet.Statsrådet ger i sitt svar exempel på satsningar somregeringen gjort för att godstrafiken påinlandsbanan skall utvecklas. Jag undrar: Varförbara godstrafiken? Varför inte också förpersontransporterna? Särskilt aktuell är juturisttrafiken. Och varför inte för en bättre miljö?Är det inte bra att använda rälsen och järnvägen tillså mycket som möjligt?För övrigt är det faktiskt så att de investeringar somregeringen föreslagit i den näringspolitiskapropositionen mest går till storstäderna, och detblir småsmulor till . Detta har flera av våranorrländska landshövdingar påpekat liksom mångaansvariga kommunalmän i regionen, däriblandflera socialdemokratiska kommunalråd.Det tredje exemplet som statsrådet ger i sitt svarkan inte få mig att förstå hur en omläggning tillbusstrafik skulle ge förbättrade levnadsvillkor förmänniskorna i området. Det är ju inlandsbanansom människorna slåss för. Det är ju den som hargett lokförare, tågklarerare, lanthandlare,turistvärdar osv. förbättrade villkor, när nu bananhar blivit den turistattraktion som den är i dag.Om sedan turtider och anslutningstider blir bättre,är jag säker på att inte enbart turisttrafikensommartid ökar utan också allt annat resande påinlandsbanan. Om man genom olika åtgärder --med statsrådets eget uttryck -- ''lyfter fram''skulle banans trafikunderlag öka.Vad sedan det fjärde exemplet i frågesvaretbeträffar -- detta om att göra inlandsvägen mellanGöteborg och till -- såhandlar det mest om en ny vägnumrering ochmindre om investeringar. Trorkommunikationsministern själv på människorna iinlandet i när han tror att frågan ominlandsbanans framtid kan dribblas bort mot att ettantal vägar får ett gemensamt nummer och lanserassom turiststråk?Inlandsbanan handlar om människors möjligheteratt överleva i en levande landsbygd och att kunnaleva även av turism samt att själva kunna resa ocksåpå andra tider av året än . Så,kommunikationsministern, de exempel som ges ifrågesvaret kan knappast motverka de socialakonsekvenserna som en nedläggning avpersontrafiken på innebär.Anf. 86 Kommunikationsminister ():Fru talman! använder i den härdebatten samma debatteknik som jag har mött såmånga gånger under diskussionen ominlandsbanan. Hon får det att framstå som om ingaturister skulle komma till området om man inte fåråka på räls med rälsbuss. Det skulle i så fall intekomma några turister med landsvägsbuss och bil.Jag har erfarenhet av att de flesta åkerpå det sättet. Vi slår inte ut turismen i områdetgenom förändringar av persontrafiken påinlandsbanan.Stina framställer frågan som ombusstrafiken är ointressant. Det är således inte enbra kollektivtrafik som hon eftersträvar. Det gälleri stället att det till varje pris skall rulla en motorvagnpå räls. Jag trodde att det var intressant och viktigtför människorna i inlandet att ha godatransportmöjligheter och att de som inte kan åkamed egen bil skall kunna åka kollektivt så ofta ochsnabbt som möjligt. I och med det erbjudande somlänstrafikbolagen har, skulle det på de olikaavsnitten i inlandsbaneområdet bli fler ochsnabbare turer med landsvägsbussar än medrälsbussar.Vidare anför miljöskäl. Hur ofta harjag inte stångat min panna blodig i denna debattoch konstaterat att rälsbussarna drivs med diesel.De förbrukar mera diesel än landsvägsbussarna.De har dessutom ingen rening i sina motorer, vilketlandsvägsbussarna i allt större utsträckning har.Finns det något miljöskäl, , attförorda rälsbuss framför landsvägsbuss? Vore detinte hederligt av dem som kämpar för trafiken påräls att i detta fall säga att miljöskälet inte gäller.Någon gång måste man väl ändå kunna erkännafakta, även om det inte passar det syfte man harmed debatten.Stina kanske tycker att vi skall elektrifierainlandsbanan. Det skymtar fram i interpellationen,där hon ställer i utsikt att man med de pengar somSJ skall betala skullekunna upprusta och elektrifiera banan. Jagförsökte ta reda på vad en elektrifiering avinlandsbanan skulle kosta. Man har sagt mig att detrör sig om över 1 000 miljoner, över 1 miljard, attelektrifiera . Det är naturligtvis heltorealistiskt att då tala om att använda någrafriställningsmedel för de rälsbussförare som intefår fortsatt anställning för att klara dessa behov.Det blir svårt för befolkningen att nå bussarna somgår på landsvägen, påstår . Nogkänner väl både och jag till dessabygder så väl att vi vet att vägarna går genombyarna. Det kommer att bli många fler möjligheterför passagerarna att få tillgång till bussen och näratill bussen. De går till vägen, stoppar bussen, stigerpå och stiger av där man vill. går istället utanför byarna, och det är långt till den lillaanhalten där man kan nå tåget.Slutligen förekommer också i interpellationen denvanliga demagogin att vi satsar på stora projekt typÖresundsbron på bekostnad av . Detär fråga om helt olika finansieringsmodeller, ochdet vet . Om vi avstår från att byggaÖresundsbron frigörs inte en enda krona som skullekunna satsas på . Det skulle varavälgörande om ville medverka till attrensa debatten från den typen av missförstånd därman ställer i utsikt att om vi avstår frånÖresundsbron skulle vi få mera pengar för att byggaoch utveckla inlandsbanan.Anf. 87 ():Fru talman! Jag tackar för det kompletterandesvaret. Jag tycker att det är tråkigt om jagbetecknas som demagog och om det sägs att jag inteförstår hur folk har det i våra trakter. Jag har aldrigsagt att det inte skulle komma några turister om deinte får komma med järnväg, . Min fråga var särskiltfokuserad på vilka negativa sociala konsekvensersom uppstår för dem som mister sitt arbete genomatt läggs ned.Det är väl ändock bättre att använda pengarna tillelektrifiering än att göra folk arbetslösa. Det skullevara en början. Jag tycker faktiskt att det är värt attsatsa mycket pengar på att elektrifierainlandsbanan så att man kombinera godstrafik ochpersontrafik.Georg säger att vägarna går genombyarna, och således går bussarna genom byarna.Jag känner dock till så mycket att jag vet attbussarna inte alltid går genom byarna, utan kanskegenom de större samhällena.Fru talman! Jag tänker inte använda någonytterligare repliktid. Genom skullejag emellertid vilja tala om hur det känns för folk.Jag tror att kommunikationsministern kommer attkänna igen detta. Jag har valt en dikt som heterTåg. Bildtexten lyder: ''är det bestämt. SJ bärsig inte. Då lägger man ner i .'' Diktenlyder på följande sätt:Nu går sista tåget,nu kan vi hälsa hem,för rufflet och för bågetskulden tillhör demsom en gång oss luratatt staten är du och jag,-- nej samhället som vi muratär en firma -- en ganska svag.När den sen ej bär sig,när allting går överstyr,var och en då lär sig,att allt var ett börsäventyr.För statsaffärer skralafår vi som bor här i norrsom vanligt då betalaförutan gny och knorr.Vårt land satsar på eliten,och liknande grej,för staten behöver profitenmen alls inte dej och mej.Järnvägsuppbyggnaden minns dumed norrländska krafter och knep,men ger du ingen vinst du,vik hädan -- där har du ett rep.Nu gick sista tågeti norrlandshögsommarens natt,på maskrosbanvallen låg etttestamente som sade att:Förlåt kära oss omvårt bo är plundrat och kallt,det finns inget mer att slåss om,du har redan tagit allt.Det sistnämnda tror jag dock inte att vi har gjort.Eftersom kommunikationsministern själv bor idessa trakter säger jag att jag hyser hopp och att jagväntar på en positiv proposition beträffandeinlandsbanan och persontrafiken under dennasommar.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1990/91:202 omeffekterna i av Tjernobyl-katastrofenAnf. 88 Miljöminister ():Fru talman! s har frågat socialministernbl.a. vilken uppföljning som gjorts i Sverigebeträffande effekterna av påbarn och vuxna som bott i de mest drabbadeområdena.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på interpellationen.Effekterna av har flera gångerbehandlats här i kammaren, och jag har vid dessatillfällen och även i andra sammanhangunderstrukit det allvar som regeringen fäster vidhanteringen av olyckan och dess effekter. kommit till uttryck i de omedelbara ochkraftfulla åtgärder som vidtogs i efterolyckan och som har redovisats förkammarens ledamöter.De frågor s nu tar upp rör huvudsakligentänkbara medicinska effekter i på lång siktoch hur dessa skall kunna upptäckas.Jag vill inleda med att understryka att vi ännu intesett de fulla effekterna av . Dettagäller framför allt de drabbade områdena iSovjetunionen. Osäkerheten om vilka skador somolyckan orsakats hos människorna i dessa områdenkommer att finnas kvar, kanske under fleragenerationer. Vi måste vara beredda att omvärderavår kunskap när det gäller strålningens effekter påmänniskan på grundval av de erfarenheter som vikan dra av denna, förhoppningsvis enda,kärnkraftskatastrof.I förra veckan hölls i en konferens om deradiologiska konsekvenserna i avolyckan i Tjernobyl. Vid detta möte redovisadesslutsatserna från en internationellexpertkommissions undersökningar av hälso- ochmiljöeffekter i de värst drabbade delrepublikernaRyssland, och . Ikommissionen har ingått sammanlagt 200 experterfrån 22 enskilda stater och sju internationellaorganisationer.Kommissionen konstaterar i sin sammanfattning avolyckans påverkan på människors hälsa att manfunnit betydande, icke-strålningsrelateradehälsostörningar bland befolkningen såväl i utvalda,radioaktivt kontaminerade områden som i dereferensområden som undersökts. Inte några avdessa störningar har emellertid enligtkommissionen direkt kunnat relateras tillstrålningsexponering.Man konstaterar vidare att olyckan har medförtpåtagliga negativa psykologiska konsekvenser iform av oro och ångest på grund av en fortsatt höggrad av osäkerhet om bl.a. olyckans framtidaeffekter. Detta gäller både i de kontamineradeområdena och i referensområdena.De officiella data kommissionen studerat indikeraringen märkbar ökning av frekvensen för leukemieller annan cancer. Man understryker dock attdessa data inte var tillräckligt detaljerade för atthelt utesluta en möjlig framtida ökning avfrekvensen för vissa tumörformer.Vidare anser man att de rapporteradesköldkörteldoserna hos barn är sådana att det kanbli fråga om en statistiskt mätbar ökning av antaletsköldkörteltumörer i framtiden.Kommissionen anser att det på grundval av dedosuppskattningar man gjort och på nuvarandeaccepterade riskuppskattningar avstrålningseffekter knappast kommer att bli möjligtatt urskilja en ökning av cancer ellerärftliga skador orsakad av frånden normala variationen i frekvensen av sådanatillstånd orsakade av andra faktorer.Jag vill understryka att kommissionens slutsatserbör tas för vad de är, nämligenutvärderingsresultatet av de undersökningar somgenomförts drygt fyraår efter det att olyckan inträffat. Att den totalahälso- och miljösituationen i de undersöktaområdena ursprungligen inte legat på samma nivåsom i vårt land får inte nu användas för att reducerabetydelsen av olyckans faktiska effekter.Jag vill också påtala att undersökningarna inte haromfattat de människor som utrymts eller som avandra skäl tidigare lämnat drabbade områden ellerden saneringspersonal som i perioder arbetat inomdessa områden.Inte heller har den räddningspersonal som efterolyckan utsattes för mycket höga stråldoser -- vi vetatt dödsfall till följd av för höga direkta stråldoserhar inträffat -- ingått bland dem som omfattats avkommissionens undersökningar.Kommissionens slutsatser har emellertid relevansnär det gäller de frågor s ställt. Dekontaminerade områden som undersöktes av deninternationella expertkommissionen utgjordes avsammanlagt 28 tätorter. Flertalet av dessa ligger iområden med en markbeläggning som motsvararmer än fem gånger den högsta som uppmätts iSverige.Uppföljningen i av effekterna frånTjernobylolyckan har koncentrerats till deområden som blev mest utsatta. Bl.a. harhelkroppsmätningar genomförts bland samer ochbland lantbrukare. Resultaten av dessa mätningargår att jämföra med uppgifter från insamlademätdata , dåhelkroppsmätningar introducerades för att kunnafölja de atmosfäriska kärnvapenprovens effekter påmänniskan.De helkroppsmätningar som genomförts i Sverigeefter har påvisat ett ökat upptagav radioaktiva ämnen hos dem som undersökts. Dedoser som dessa upptag ger upphov till är dock intestörre än de som kan fås till följd av variationer iden normala bakgrund som ständigt omger oss ochsom bl.a. erhålls från marken och frånbyggnadsmaterial.Självfallet finns sammanställningar av dessauppgifter publicerade i en mängd öppnavetenskapliga rapporter och artiklar. Detinternationella samarbetet vad gäller strålskyddoch strålningsmedicinska frågor är mycket väletablerat och inkluderar naturligtvis också utbyteav mätdata och undersökningsresultat.Några särskilda blodanalyser som en direkt följd avTjernobylolyckan har inte gjorts i . Sådanaanalyser som innefattar undersökning avblodkroppsförändringar kan ge mätbaraförändringar först vid strålnivåer som uppgår tillhundra gånger de som varit aktuella här.När det gäller s fråga beträffande uppgifterom ökning av diabetes och Downs syndrom kan jagendast säga att det inte finns någravetenskapliga undersökningsresultat som påvisarett samband mellan en ökad frekvens av dessasjukdomar i ett visst område och effekterna avTjernobylolyckan.Beträffande de refererade cancerfallen på harjag erfarit att kommunen genom miljö- ochhälsoskyddsnämnden har inbjudit befolkningen iområdet till ett informationsmöte i frågan den 8juni. Vid mötet kommer bl.a. medicinsk expertisoch strålningsexpertis att delta. Jag har förstått attdetta möte utgör ett första steg när det gäller attförsöka skapa klarhet i de förhållanden som EvaGoe s beskriver.Avslutningsvis, fru talman, vill jag understryka attregeringen även fortsättningsvis mycket noggrantkommer att följa utvecklingen av effekterna frånTjernobyl, när det gäller både människor ochmiljö.Anf. 89 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.Sammanträdet fortsätter utan middagsuppehåll.Anf. 90 (mp):Fru talman! Jag tackar för svaret.Socialministern har överlåtit svaret tillmiljöministern, vilket torde tyda på att regeringenliksom anser att miljö och hälsa hörihop, speciellt kärnkraft och hälsa.Birgitta har utgått från ochfunnit att den inte är fullständig. Det är bra. Det ärprecis vad jag också har funnit:1. Där saknas sanerarna, 600 000 personer!2. Där saknas de som flyttat till andra delar avunionen.3. Där saknas räddningspersonalen.4. Där saknas mätningar av hot spots, hetapartiklar, som kan orsaka lungcancer vidinandning.Vad saknas mer? Det är svårt att uttala sig om, menså t.ex. stals ett hälsoregister på mer än 500 000personer i . Här finns inte data från denoberoende organisationen i , bestående avbl.a. kärnfysikern och vetenskapsmannenTjernousenko, som arbetar i Tjernobyl ochsom har 2--kvar att leva, eftersom han dragit påsig cancer.Jag hoppas att miljöministern har hunnit läsaigenom de uppgifter som jag överräckte förragången vi debatterade. Det gällde bl.a. sarkofagensläckage, att 7 000--10 000 människor hade döttefter Tjernobyl, m.m.För fem år sedan drabbades världen avkärnkraftsolyckan i Tjernobyl, avden i . Vi känner till ganska mycketom dessa olyckor och effekterna av dem, men långtifrån allt. Mycket har tystats ned både i Harrisburgsoch i Tjernobyls radioaktiva områden, i såvälsom i ! Det var inte länge sedan man iRasmussenrapporten påstod att det var mindretroligt att en härdsmälta skulle uppstå än att någonskulle få en meteor i huvudet. vet vi attkärnkraftsolyckorna kommer med sju årsmellanrum.Vad svenska folket inte känner till är att det varjedag släpps ut radioaktivitet från våra egnakärnkraftverk, s.k. normalutsläpp. Vad manförmodligen från TV-programmen har fått reda påär att sarkofagen i Tjernobyl läcker.Den ständiga anpassningen till ständigt högredoser, som gör att siffrorna för gränsvärden justerasuppåt, t.ex. för bakgrundsstrålning, renkött,svamp, vilt, osv., borde stämma svensken tilleftertanke. Är det den ekonomiska kartan som viskall utgå ifrån? Skall vi följa kartan ellerverkligheten?Filmen barn var en repris av och enskrämmande påminnelse om mina egnaerfarenheter från , då jag gjorde en resatill Polesskoe, Bober och som visades i filmen.Jag mötte föräldrar, ungdomar och barn som hadeevakuerats från Pripyat. Jag såg, hörde och mättemed egna ögon, öron och geigermätare.Jag frågar mig, med anledning av de skalliga barnenoch ökningen av barnleukemi, precis som EivorHansson på läsarnas sida i Dagens Nyheterhäromdagen: Kan det tänkas att reaktorerna harläckt radioaktivitet redan tidigare och påskyndatsjukdomsutvecklingen? Eller/och är det såsomLäkare mot kärnvapen påvisat, att strålningensrisker är tre fyra gånger högre än vad man tidigaretrott, vilket också , , instämmer i,beroende på att man utgått från felaktiga utsläppfrån ?Forskare och läkare anser att barnleukemiuppträder och har sitt maximum efterfem--. Detta stämmer mycket väl med deresultat och den verklighet som man lever med iVitryssland och i i dag.Jag skall också svara på frågan om det skeddeutsläpp före Tjernobyl. Ja, precis som i alla ländersom har kärnkraft. Reaktorn i Tjernobyl var enexperimentreaktor. En person som har mättstrålningen före och efter Tjernobyl, AnatoliVolkov, har fört statistik över utsläppen före ochefter Tjernobyl. Han föreläste i dennamånad, men försvann plötsligt när han var på vägför att kopiera dessa handlingar till deltagarna påkonferensen. Men han hann meddela att: ''Vi harskapat en stor kyrkogård i mitten av och vivet inte vad vi skall göra med den. ''En professor i den sovjetiska vetenskapsakademin,som också är chef för radiologiska institutionen iMinsk, har gjort en indelning i fyra zoner efterradioaktivitet. Den ena kallar han för dödszonen,och han går ned ända till en curie. Han säger att 18miljoner människor bor i områden som har för högavärden. Han berättar om barnleukemins ökning iGomel. hade man tre--fyra fall per100 000 barn. 1990 hade man nio fall per 100 000barn, som var mycket svåra att behandla.Han talar också om upptaget av strontium 90 igrödorna. 1987 var upptaget av strontium 90ungefär av radionukleiderna. 1990 var det77 %.Vi vet att våra svenska kärnkraftverk läcker och attRinghals är det som läcker mest.Jag har frågat om de oförklarligt mångaccncerfallen på som har skett under en korttidsrymd. Vad är orsaken? Vilka bevis finns? Ärepidemiologiska undersökningar gjorda? Detallvarliga är nämligen den kontinuerligastrålningen. Det spelar ingen roll hur kortlivad denär. Ingen kan säga vad som är allvarligast. Menallvarligt är att har så stora utsläppjämfört med de andra kärnkraftverken i Sverige.Ja, har större utsläpp än de andrakärnkraftverken tillsammans.Då kan man undra om redovisningen från de andrakärnkraftverken är dålig och om den inte ärfullständig. T.ex. har mycket låga siffrornär det gäller utsläpp.Invändningar kommer säkert att göras om att detbara gäller ädelgaser som är lättflyktiga ochkortlivade. Men även ädelgaser som xenon ochkrypton är tunga gaser, och de kan falla till markenom det är en viss typ av väder.Anf. 91 Miljöminister ():Herr talman! Får jag först säga att regeringensjälvfallet anser att hälsa och miljö hör ihop. Det äri själva verket så att en av de bärande tankarna iden miljöpolitiska proposition som vi överlämnadetill och som skalldebatteras i kammaren är att de kravsom vi nu ställer skall utgå från vad hälsan ochmiljön tål och vad som krävs av omsorg om hälsanoch miljön. Det innebär mycket omfattandeomställningar av livsföring och produktionssystem ivårt samhälle och andra om vi skall komma fram tilldessa nivåer.Sverige står också som värd för en storinternationell konferens om hälsa och miljö somöppnas i s grannstad om drygt envecka. För att markera att denna koppling finnskommer både socialministern och jag att aktivtdelta i själva konferensen och vi har naturligtvishaft ansvaret för förberedelserna tillsammans medde internationella organisationer, framför alltWHO och , som är ansvariga.Jag vill också försäkra att vi ser med utomordentligtallvar på de frågor som detta handlar om och att viär ytterligt angelägna om att här mer än någonsiniaktta försiktighetsprincipen, dvs. att hellre fälla änfria, att hellre gripa in än att ta risker. Vi får varaberedda att också justera våra värderingar iskärpande riktning allteftersom vi kommer tillbättre insikt. Jag vill t.ex. berätta att somenda land i världen redan har anammat de nyariktlinjer när det gäller riskerna som ICRP har lagtfast. Och vi kommer naturligtvis ävenfortsättningsvis att följa dessa frågor ytterligtnoggrant, både därför att vi har ett ansvar för våregen befolkning och därför att vi måste medverka idet internationella arbetet på detta område för attfå en mer ansvarsfull och strikt hantering av allafrågor av denna karaktär.En ännu större tragedi än den som s hittillshar diskuterat är att effekterna av Tjernobyl inte ärden enda miljökatastrofen som drabbatmänniskorna i eller i .