prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — 2.Om en anställd eller egenföretagareför av arbetsförmåga har rätt till vårdförmåner enligtlagstiftningen i och lagstiftningen i , ellerGibraltar {Förenade ), skall dessa fönnåner beviljas uteslutandeenligt den medlemsstats lagstiftning som personen senast har varit omfattad av. Bilaga 4.1 Tilläiiq>Uga rer vid samtidig lätttill förmåner vid sjukdom, förmåns vid olycksfidl i aibetet eller aibetssjukdomenligt grekisk lagstiftning och en eUer flera andra medlemsstaters lagstiftning Omen anställd eller egenföretagare eller en medlem av hans familj under sammaperiod har rätt till förmåner vid sjukdom, olycksfall i arbetet ellerarbetssjukdom enligt grekisk lagstiftning och enligt en eller flera andramedlemsstaters lagstiftning, skall dessa förmåner uteslutande beviljas enligtden lagstiftning som personen senast har varit omfattad av. Tillämpligaxeger vid samtidig rätt till dödsfallsersättning enligt flera medlemsstatuslagstiftning 1.Om ett dödsfall inträffar inom enmedlemsstats territorium skall endast den rätt till dödsfallsersättningbehållas som har förvärvats enligt denna medlemsstats lagstiftning, medan denrätt som har förvärvats enligt andra medlemsstaters lagstiftning skall fallabort. 2.Om ett dödsfall inträffar inom enmedlemsstats territorium och rätten till dödsfallsersättning har förvärvatsenligt två eller flera andra medlemsstaters lagstiftning eller om ett dödsfallinträffar utanför med-lemsstateraas territorier och rätten har förvärvatsenligt två eller flera medlemsstaters lagstiftning, skall endast den rättbehållas som har förvärvats enligt den medlemsstats lagstiftning som denavlidne senast var omfattad av, medan den rätt som har förvärvats enligt andramedlemsstaters lagstiftning skall falla bort. Tillänqiligaregler vid samtidig rätt till aibetslöshetsförmån Om en anställdeller egenföretagare, som har rätt till arbetslöshetsförmåner enligt enmedlemsstats lagstiftning som han enligt förordningens artikel 69 var omfattadav under sin senaste anställning eller verksamhet som egenföretagare, resertill där han också har rätt till arbetslöshetsförmåner på grund av enperiod av försäkring, anställning eller verksamhet som egenföretagare, somtidigare har fullgjorts enligt grekisk lagstiftning, skall rätten till förmånerenligt grekisk lagstiftning innehållas som föreskrivs iförordningens artikel 69.1 c. Bilaga 4.1 Tillämpliga regler vid samtidig rätttill fiuniljeförmåiier eller familjebidrag för anställda eller enföietagare (Denna punkt har fått ny lydelse genomförordning EEG nr 1660/85.) 2.Om en anställd som omfattas avlagstiftningen i en medlemsstat har rätt till familjebidrag på grund avförsäkrings- eller anställningsperioder som har fullgjorts enligtgrekisk lagstiftning skall bidragen innehållas så länge familjeförmåner ellerfamiljebidrag med tillämpning av förordningens artikel 73 och 74 skall utgesför och samma familjemedlem enligt lagstiftningen i den förstamedlemsstaten. Artikel 10a (Denna artikel har fått ny lydelsegenom förordning EEG nr 3427/89.) Bilaga 4.1 TILLÄMPNING AV FÖRORDNINGENSBESTÄMMELSER OM BESTÄMMANDE AV TILLÄMPUG LAGSTIFTNING Tillänqmingav förordningens artikel 1317 Formaliteternär en anställd sänts ut enligt förordningens artikel 14.1 odi 14b. 1 och näröverenskommelser slutits enligt förordningens artikel 17 Deninstitution som har utsetts av den behöriga myndigheten i den medlemsstat, vars lagstiftning skall fortsätta att gälla, skall i följande fall utfärda ett intyg som anger att en anställd skall fortsätta att omfattas av denna lagstiftning fram till ett visst datum: a)På begäran av den anställde ellerdennes arbetsgivare i fall som avses i förordningens artikel 14.1 och 14b. b)I fall där förordningens artikel 17gäller. Detsamtycke som föreskrivs för fall som avses i förordningens artikel 14.1 b och 14b skall begäras av arbetsgivaren. Formaliteterenligt förordningens artikel 14a. 1 och 14b.2 och i fall av överenskommdserenligt föiDrdningens artikel 17 dä arbete utförs inom en annan medlemsstatsterritorium än det inom vilket personen normalt är egenföretagare Deninstitution som har utsetts av den behöriga myndigheten i den medlemsstat vars lagstiftning skall fortsätta att gälla skall utfärda ett intyg som anger att egenföretagaren skall i följande fall fortsätta att omfattas av denna lagstiftning fram till ett visst datum: a)På begäran av egenföretagaren i fallsom avses i förordningens artiklar 14a. 1 och 14b.2. b)I fall där förordningens artikel 17gäller. Detsamtycke som föreskrivs för fall som avses i förordningens artiklar 14a. 1 b och 14b.2 skall begäras av egenföretagaren. Särskildabestämmelser om anställdas försäkring enligt det tyska systemet för socialtrygghet Omtysk lagstiftning, enligt förordningens artiklar 13.2 a, 14.1, 14.2 eller 14b.1 eller enligt en överenskommelse som har slutits enligt för- ordningens artikel 17,gäller för en person som är anställd av ett företag . 1991/92:170 elleren arbetsgivare som inte har sitt säte inom tyskt territorium och Bilaga 4.1om personen inte har någon fast arbetsplats inom tyskt territorium, skall dennalagstiftning gälla som om personen var anställd på sin bosättningsort inomtyskt territorium. Om den anställde inte är bosatt inom tysktterritorium skall tysk lagstiftning gälla som om han vore anställd på en ortför vilken Allgemeine Ortskrankenkasse (Lokala allmännasjukförsäkringskassan ) är behörig. Reglersom gäller de personer som avses i förordningens artikel 14.2 b, 14.3, 14a.2-4och 14c. 1 a och som normalt är anstiillda och/eller egenföretagare inom tvåeller flera medlemsstaters territorium Vidtillämpningen av förordningens artikel 14.2 b, 14.3, 14a.24 och 14c. 1 a skallföljande regler gälla: 1. a) En person som normalt utför arbete inom två eller flera med- lemsstatersterritorier eller hos ett företag som har sitt säte inom en medlemsstatsterritorium och vars verksamhet sträcker sig över två medlemsstatersgemensamma gräns eller som är anställd inom en medlemsstatsterritorium och egenföretagare inom en annan medlemsstats territorium skallanmäla detta till den institution som har utsetts av den behöriga myndigheteni den medlemsstat inom vars territorium han är bosatt, b) Om lagstiftningen iden medlemsstat inom vars territorium personen är bosatt inte gäller honomskall den institution som har utsetts av denna medlemsstats behöriga myndigheti sin tur anmäla förhållandet till den institution som har utsetts av denbehöriga institutionen i den medlemsstats vars lagstiftning skall gälla. 2. a) Om en person, som normalt är anställd eller egenföretagare inomtvå eller flera medlemsstaters territorier och som utför en del av sitt arbete inomden medlemsstat inom vars territorium han är bosatt, normalt omfattas av dennamedlemsstats lagstiftning enligt förordningens artikel 14.2 b i eller artikel14a.2 första meningen, skall den institution som har utsetts av dennamedlemsstats behöriga myndighet utfärda ett intyg som anger att han omfattas avdess lagstiftning och sända en kopia av det till den institution som harutsetts av den behöriga myndigheten i varje annan medlemsstat, i) inom varsterritorium personen utför en del av sitt arbete och/eller, ii) om han är anställd, inom varsterritorium det företag eller denarbetsgivare, hos vilken han är anställd, har sitt säte b) Den sistnämnda institutionen skall, när detbehövs, till den Prop. 1991/92:170 institution som har utsetts av denbehöriga myndigheten i den Bilaga 4.1 medlemsstat vars lagstiftning skalltillämpas, sända den information som är nödvändig för att fastställa deavgifter som arbetsgivaren eller arbetsgivama och/eller personen är skyldiga attbetala enligt denna lagstiftning. 3. a) Om en person,som är anställd inom en medlemsstats territo- riumhos ett företag som har sitt säte inom en annan medlemsstats territorium ochvars verksamhet sträcker sig över dessa staters gemensamma gräns eller som äregenföretagare i ett sådant företag, enligt förordningens artikel 14.3 eller14a. 3 omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat inom vars territoriumföretaget har sitt säte, skall den institution som har utsetts av den behörigamyndigheten i den sistnämnda medlemsstaten utfärda ett intyg som anger attpersonen omfattas av dess lagstiftning och sända en kopia av det till deninstitution som har utsetts av den behöriga myndigheten i varje annanmedlemsstat. i) inom vars territorium personen är anställd eller egenföretagare, ii) inomvars territorium personen är bosatt, b) Punkt 2 b ovan skall gälla även dessafall. 4. a) Om en anställd,som inte är bosatt inom något av de med- lemsstatersterritorier inom vilka han utför arbete, enligt förordningens artikel 14.2 bii, omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat inom vars territoriumföretaget eller den person som sysselsätter honom har sitt säte eller ärbosatt, skall den institution som har utsetts av den behöriga myndigheten iden sistnämnda medlemsstaten lämna den anställde ett intyg som anger att hanomfattas av dess lagstiftning och sända en kopia av det till den institutionsom har utsetts av den behöriga myndigheten i varje annan medlemsstat i) inom vars territorium den anställde utför en del av sitt arbete, ii) inom vars territorium den anställdeär bosatt, b) Punkt 2 b ovan skall gälla även dessa fall. 5. a) Om en person,som normalt är egenföretagare inom två eller fleramedlemsstaters territorium men som inte utför någon del av sitt arbete inom denmedlemsstats territorier inom vilket han är bosatt, enligt förordningensartikel 14a.2, andra meningen, omfattas av lagstiftningen i den medlemsstatinom vars territorium han utför sitt huvudsakliga arbete, skall den institutionsom har utsetts av den behöriga myndigheten i den medlemsstat inom varsterritorium han är bosatt utan dröjsmål underrättaden institution som har utsetts av de behöriga myn- Prop. 1991/92:170 digheteraa i de andra berörda medlemsstaterna. b) Medlemsstatemas behöriga myndigheter eller deinstitutioner som har utsetts av dessa behöriga myndigheter skall efteröverenskommelse och med beaktande av bestämmelserna i d och i förekommande fallbestämmelsema i förordningens artikel 14a.4, bestämma vilken lagstiftning somskall gälla för personen i fråga, av högst från dendag då en av de berörda institutionema underrättas om personens situation. c) Den institution som tillämpar den lagstiftning somhar bestämts som tillämplig för personen i fråga skall länma honom ett intygsom anger att han omfattas av denna lagstiftning och sända en kopia av det tillde övriga berörda institutioneraa. d) Vid bestämmande av personens huvudsakligaarbete enligt förordningens artikel 14a.2 tredje meningen skall först och främst den ort beaktas på vilken de fasta och permanenta lokaleraa finns i vilka personen utför sitt arbete. Om sådana saknas skall sådana kriterier beaktas som arbetets normala beskaffenhet eller varaktighet, antalet tjänster som tillhanda hålls och den inkomst som arbetet ger. e) De berörda institutionema skall lämna varandrade upplys ningar som behövs för att bestämma både personens huvud sakliga arbete och de avgifter som skall betalas enligt den lagstiftning som bar bestämts som tillämplig på honom. 6. a) Om deninstitution som har utsetts av den behöriga myndig- beteni den medlemsstat vars lagstiftning skulle gälla enligt förordningens artikel14a.2 eller 14a.3, beslutar att bestämmelsema i nämnda artikels punkt 4 skallgälla för personen i fråga, skall den, utan att det påverkar tillämpningen avbestämmelsema i 5 ovan och i synnerhet 5 b, underrätta de behörigamyndighetema i de övriga berörda medlemsstatema eller de institutioner som harutsetts av dessa myndigheter om detta. Den lagstiftning som skall gällapersonen skall, när det behövs, bestämmas genom en överenskonmielse. b) Deninformation som avses i 2 b ovan skall av de andra berörda institutioneraasändas till de institutioner som har utsetts av den behöriga myndigheten i denmedlemsstat vars lagstiftning har fastställts vara tillämplig. 7. a) Om en person,som är anställd inom en medlemsstats terri- toriumsamtidigt som han är egenföretagare inom en annan medlemsstats territorium,enligt förordningens artikel 14c. 1 a omfattas av lagstiftningen i denmedlemsstat där han är anställd skall den institution som har utsetts av denbehöriga myndigheteni den sistnämnda medlemsstaten lämna den an- Prop. 1991/92:170 ställde ettintyg som anger att han omfattas av dess lagstiftning Bilaga 4.1 och sändaen kopia av det till den institution som har utsetts av den behörigamyndigheten i varje annan medlemsstat i) inom vars territorium personen äregenföretagare, ii) inom vars territorium personen är bosatt, b) Punkt 2 bovan skall gälla även dessa fall. Utövandeav rätten att välja för personer anställda vid beskickningar och konsulat Denrätt att välja som avses i förordningens artikel 16.2 måste första gången utövas från den dag då personen an ställdes på beskickningen eller konsulatet eller då han blev privattjänare hos tjänstemän vid en sådan beskickning eller sådant konsulat. Valet skall ha verkan från och med den dag då anställningen börjar. Om personen i fråga på nytt utövar sin rätt attvälja vid ett kalenderårs utgång skall valet ha verkan från och med detföljande kalenderårets första dag. 2.Den person som utövar sin rätt attvälja skall anmäla detta till den institution som har utsetts av den behörigamyndigheten i den medlemsstat vars lagstiftning han har valt att omfattas avoch underrätta sin arbetsgivare om detta. Denna institution skall, omdet behövs, vidarebefordra denna information till alla andra institutioner isamma medlemsstat enligt de föreskrifter som har utfärdats av dennamedlemsstats behöriga myndighet. 3.Den institution som har utsetts av denbehöriga myndigheten i den medlemsstat vars lagstiftning personen i fråga harvalt att omfattas av skall lämna honom ett intyg som anger att han omfattas avdenna medlemsstats lagstiftning som han är anställd på beskickningeneller konsulatet eller som privattjänare hos tjänstemän vid en sådanbeskickning eller ett sådant konsulat. 4.Om personen i fråga har valt attomfattas av tysk lagstiftning skall bestämmelsema i denna lagstiftning gällasom om han vore anställd på den plats där den tyska regeringen har sitt säte.Den behöriga myndigheten skall utse den behöriga sjukförsäkringsinstitutionen. Utövandeav rätten att välja för Europeiska gemenskaperaas hjälppersonal 1.Den rätt att välja som avses i förordningens artikel 16.3 måste utövas näranställningsavtalet träffas. Den myndighet som har rätt att sluta sådana avtalskall informera den institution som har utsetts av den behöriga myndigheten i denmedlemsstat vars lagstiftning den anställde Prop. 1991/92:170 har valt attomfattas av. Denna institution skall, om det behövs, vid- Bilaga 4.1arebefordra sådan information till alla andra institutioner i samma medlemsstat. 2.Den institution, som har utsetts avden behöriga myndigheten i den medlemsstat vars lagstiftning medlemmen avhjälppersonalen har valt att omfattas av, skall lämna honom ett intyg som angeratt han omfattas av denna medlemsstats lagstiftning som han äranställd av Europeiska gemenskaperaa som medlem av hjälppersonalen. 3.De behöriga myndigheteraa imedlemsstateraa skall, när det behövs, utse behöriga institutioner förEuropeiska gemenskapemas hjälppersonal. 4.Om en medlem av hjälppersonalen, somär anställd inom en annan medlemsstats territorium än , har valt attomfattas av tysk lagstiftning skall bestämmelseraa i denna lagstiftningtillämpas som om medlemmen av hjälppersonalen vore anställd på den ort där dentyska regeringen har sitt säte. Den behöriga myndigheten skall utse den behörigasjukförsäkringsinstitutionen. TILLÄMPNING AV FÖRORDNINGENS SÄRSKILDA BESTÄMMELSERFÖR OUKA SLAG AV FÖRMÅNER ALLMÄNNAREGLER OM SAMMANLÄGGNING AV PERIODER 1.I de fall som avses i förordningens artikel 18.1, 38, 45.13, 64, 67.1 och 67.2skall perioder läggas samman enligt följande regler: a) Till försäkrings- ellerbosättningsperioder, som har fullgjorts enligt en medlemsstats lagstiftning,skall läggas försäkrings- eller bosättningsperioder som har fullgjorts enligtvarje annan medlemsstats lagstiftning i den utsträckning som det behövs somkomplement till de försäkrings- eller bosättningsperioder som har fullgjortsenligt den första medlemsstatens lagstiftning för att få, bibehålla elleråterfå rätt till fönnåner, under fömtsättning att dessa försäkrings- ellerbosättningsperioder inte sammanfaller. Om förmåner vid invaliditet, ålderdomeller dödsfall (pensioner) skall utges av två eller flera medlemsstatersinstitutioner enligt bestämmelseraa i förordningens artikel 46.2, skall varoch en av de berörda institutioneraa, göra en separat sammanläggning genom attbeakta alla försäkrings- eller bosättningsperioder som har fullgjorts av denanställde eller egenföretagaren enligt alla medlemsstaters lagstiftningar somhan har omfattats av, om något annatinte följer av bestämmelseraa i förordningens artikel 45.2, Prop.1991/92:170 45.3 och 46.2 c. b)Om en försäkrings- eller bosättningsperiodsom har fullgjorts enligt ett system för obligatorisk försäkring enligt enmedlemsstats lagstiftning sammanfaller med en försäkringsperiod enligt ettsystem för frivillig försäkring eller frivillig fortsättningsförsäkring enligten annan medlemsstats lagstiftning, skall endast den period som har fiillgjortsenligt systemet för obligatorisk försäkring beaktas. c)Om en annan försäkrings- ellerbosättningsperiod än en period som likställs med en sådan, har fiillgjortsenligt en medlemsstats lagstiftning och sammanfaller med en period somlikställs med en försäkrings- eller bosättningsperiod enligt en annanmedlemsstats lagstiftning, skall endast den förstnämnda perioden beaktas. d) Varje period som betraktas som likställdenligt två eller flera medlemsstaters lagstiftning skall endast beaktas av institutionen i den medlemsstat enligt vars lagstiftning den försäkrade personen senast var obligatoriskt försäkrad före den nämnda perioden. Om den försäkrade personen inte har varit obligatoriskt försäkrad enligt en medlemsstats lagstiftning före den nämnda perioden skall perioden beaktas av institutionen i den medlemsstat enligt vars lagstiftning han första gången efter den nämnda perioden var obligatoriskt försäkrad. e) Om det inte är möjligt att exakt fastställaden tidsperiod inom vilken vissa försäkrings- eller bosättningsperioder har fullgjorts enligt en medlemsstats lagstiftning skall dessa perioder inte anses sammanfalla med försäkrings- eller bosättningsperioder som har fullgjorts enligt en annan medlemsstats lagstiftning, och de skall således, om det är fördelaktigt, beaktas. f) Om vissa försäkrings- ellerbosättningsperioder enligt en medlems stats lagstiftning endast beaktas om de har fullgjorts inom en viss tidsfrist, skall institutionen som tillämpar denna lagstiftning i) beakta endast sådana försäkrings- eller bosättningsperioder enligt en annanmedlemsstats lagstiftning som har fullgjorts inom denna tidsfrist, eller ii) förlänga denna tidsfrist med försäkrings- eller bosättningsperioder som helteller delvis har fiillgjorts inom den nämnda fristen enligt en annanmedlemsstats lagstiftning, om de berörda försäkrings- ellerbosättningsperioderaa enligt den andra medlemsstatens lagstiftning endast ledertill förskjutning av den frist inom vilken försäkrings- ellerbosättningsperioderaa måste vara fullgjorda. Försäkrings- ellerbosättningsperioder, som har fiillgjorts enligt en medlemsstats lagstiftningför vilken förordningen inte gäller men som beaktas enligt en annanlagstiftning i denna medlemsstat för vilken förordningen gäller, skall godtassom försäkrings- eller bosättningsperioder och beaktas i sammanläggningssyfte. Omförsäkringsperioder som har fiillgjorts enligt en medlemsstats Prop.1991/92:170 lagstiftning uttrycks i andra enheter än dem som används i enannan Bilaga 4.1 medlemsstats lagstiftning, skall den omvandling som behövsför sammanläggning genomföras enligt följande regler: a) Om personen i fråga är en anställd som haromfattats av ett sys tem med sexdagarsvecka eller om han är egenföretagare i)skall motsvara och omvänt, ii) skall motsvara envecka och omvänt, iii) skall motsvara en månad och omvänt, iv) , eller motsvara ett kvartal och omvänt, v) skall, vid omvandlingen avveckor till månader och omvänt, veckoma och månadema omvandlas till dagar, vi)skall tillän)ningen av föregående regler inte leda till att det totalaantalet försäkringsperioder som har fiillgjorts under ett kalenderårsammanlagt överstiger , , 12 månadereller fyra kvartal. b) Om personen i fråga är en anställd som haromfattats av ett sys tem med femdagarvecka i) skall motsvara och omvänt, ii) skall motsvara och omvänt, iii)skall motsvara en månad och omvänt, iv)skall , eller motsvara ett kvartal och omvänt, v) skall, vid omvandlingen avveckor till månader och omvänt, veckoma och månadema omvandlas till dagar, vi)skall tillämpningen av föregående regler inte leda till att det totalaantalet försäkringsperioder som har fiillgjorts under ett kalenderårsammanlagt överstiger , , 12 månadereller fyra kvartal. TiUänqming av förordningens artikel 18 Föratt göra sin rätt enligt bestämmelsema i förordningens artikel 18 gällande skall en anställd eller egenföretagare till den behöriga insti tutionen lämna in ett intyg som anger de försäkringsperioder som har fullgjorts enligt den lagstiftning som han senast var omfattad av. Dettaintyg skall utfärdas på den anställdes eller egenföretagarens begäran av den eller de institutioner i den medlemsstat vars lagstiftning han senast var omfattad av. Om han inte länmar in detta intyg skall den behörigainstitutionen vända sig till den eller de berörda institutionema Prop.1991/92:170 för att fk intyget. 3.Bestämmelseraa i punkteraa 1 och 2 gäller också, om försäkringsperioder somtidigare har fiillgjorts enligt en annan medlemsstats lagstiftning behöverbeaktas för att villkoren i den behöriga statens lagstiftning skall uppfyllas. Tillämpoingav förordningens artikel 19 Våidförminervid bosättning i en annan medlemsstat än den behöriga staten 1.För att fk vårdförmåner enligtförordningens artikel 19 skall en anställd eller egenföretagare registrera sigoch sina familjemedlemmar hos institutionen på sin bosättningsort genom attlämna in ett intyg som visar att han och hans familjemedlemmar har rätt tilldessa förmåner. Detta intyg utfärdas av den behöriga institutionen, iförekommande fall på grtmdval av information från arbetsgivaren. Om denanställde eller egenföretagaren eller hans familjemedlemmar inte lämnar indetta intyg skall institutionen på bosättningsorten vända sig till de behörigainstitutioneraa för att få intyget. 2.Detta intyg skall gälla tillsinstitutionen på bosättningsorten får meddelande om att det ärgiltigt. Om detta intyg har utfärdats av en fransk institution skall det dockgälla endast från den dag då det utfärdades och skall förayas varjeår. 3.Om personen i fråga är säsongsarbetareskall det intyg som avses i punkt 1 gälla under säsongsarbetets hela beräknadevaraktighet såvida den behöriga institutionen inte meddelarinstitutionen på bosättningsorten om att det är giltigt. 4.Institutionen på bosättningsortenskall undersöka den behöriga institutionen om varje anmälan som har gjortsenligt bestämmelsema i punkt 1. 5.Vid varje ansökan om vårdförmånerskall personen i fråga lämna in de handlingar som behövs för att vårdförmånerskall kunna beviljas enligt lagstiftningen i den medlemsstat inom varsterritorium han är bosatt. 6.Vid sjukhusvistelse skallinstitutionen på bosättningsorten efter det att den har fåttreda på detta underrätta den behöriga institutionen om tidpunkten förintagningen på sjukhus, sjukhusvistelsens sannolika längd och tidpunkten förutskrivning. Någon underrättelse behövs dock inte när kostnaden förvårdförmåneraa återbetalas med ett schablonbelopp till institutionen påbosättningsorten.