prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — Protokolletssvenska text finns intagen som bilaga 3 till denna lag. De engelska, finska,franska, isländska, italienska, norska, svenska och tyska texterna skall hasamma giltighet. 5 § Om det i enförfattning finns föreskrifter som avviker från denna lag eller frånföreskrifter som meddelas till uppfyllande av förpliktelser enligtEES-avtalet, skall de avvikande föreskrifterna inte tillämpas. Regler om statliga ochkommunala stödåtgärder Begränsningav svenska myndigheters prövningsrätt 6§ När en stödåtgärd som avses i artikel 61 i har anmälts tillEFTA: s övervakningsmyndighet, får svenska myndigheter inte pröva till- låtligheten av stödetinnan övervakningsmyndigheten har meddelat beslut i saken. Upplysningsskyldighetfor kommuner och landsting 7§ Kommuner och landsting är skyldiga att lämna upplysningar tkl regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer om alla former av stöd somplaneras och som kan bli föremål för övervakningsmyndighetens prövning. 8§ Om EFTA: s övervakningsmyndighet har funnit att en kommun eller ett landstinglämnat stöd som står i strid med artikel 61 i , får regeringenupphäva kommunens eller beslut att lämna stödet. 1 fråga omrättelse av verkställighet när ett beslut upphävs skall regeln i 10 kap. 15 §kommunallagen (1991:900) gälla. 9§ Följande bestämmelser i rättsakter, som det hänvisas till i bilaga XIV tklEES-avtalet, skall gälla som svensk lag: Artiklarna 1-5 i rådets förordning (EEG) nr 4064/89av om kontroll av företagskoncentrationer. Artiklarna I 5, 7 och 8 i rådets förordning (EEG)nr 1017/68 av om tillämpning av konkurrensregler påtransporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar. Avdelning I i rådets förordning (EEG) nr 4056/86 avden om fastställande av detaljerade regler för tillämpning avartiklarna 85 och 86 i fördraget på sjöfarten. Artiklarna 13 i höga myndighetens beslut nr 24/54av med en förordning om de förhållanden som utgör kontroll överett företag enligt fördragets artikel 66.1. 10§ Bestämmelserna skall gälla med den anpassning som framgår av EES-avtaletsbilaga XIV. 11§ Som bilaga 4-8 tkl denna lag finns den svenska texten till: 1. defyra EG-förordningarna, Den svenska textenskall ha samma giltighet som övriga texter 12§ De danska, holländska, engelska, franska, tyska, grekiska, italienska,portugisiska, spanska, norska, finska, isländska och svenska texterna skall hasamma giltighet. 13§ Regeringen bestämmer vkken myndighet som skall vara behörig här i landet vidtillämpning av konkurrensreglerna i och övervakningsavtalet. skall ge övervakningsmyndigheten och Europeiska gemenskapernas (EG:s)kommission det bistånd som föreskrivs i dessa regler. 14 §När den behöriga myndigheten genomför en undersökning på begä ran av övervakningsmyndigheten enligt protokok 4 tik övervakningsavta let, har myndigheten rätt att 1. granska böcker och andra affärshandlingar, 2. ta kopior av eller göra utdrag ur böcker och andraaffärshandlingar, 3. begära muntliga förklaringar direkt på platsen, och 4. få tillträde till samtliga lokaler, markområden ochtransportmedel. Första stycket gäller också när den behörigamyndigheten bistår övervakningsmyndigheten vid undersökningar enligt protokoll4 till övervakningsavtalet. 15 §Den behöriga myndigheten har rätt att få handräckning av kro nofogdemyndigheten för att genomföra de åtgärder som avses i 14 § 1, 2 och 4. Verkanav domar och beslut 16 §Avgöranden som avses i artikel 110 första stycket i skall verkställas på samma sätt som en svensk domstols lagakraftägande dom, såvida inte annat följer av beslut som avses i artikelns fjärde stycke. Regeringenutser den myndighet som avses i artikel 110 andra stycket. 17 §Beslut av samt domar och beslut av EG- domstolen och dess första instans enligt konkurrensregler i andra fall än de som avses i 19 § gäller här i landet. 18 § Vid tillämpningen av övervakningsavtalets bestämmelser om förhör medvittnen och sakkunniga här i landet skall lagen (1946:818) om bevisupptagningåt vissa internationella organ tillämpas. 19 § Vid åtal här i landet mot den som är domare i skall 3kap. 3 § och 20 kap. 10 § tillämpas. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Genomlagen upphävs lagen (1992:138) om tillämpning av avtal mellan , och EEG om civil luftfart. Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierädet ,regeringsrådet , justitierädet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 28april 1992 har regeringen på hemställan av statsrådet beslutatinhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om ett Europeiskt ekonomisktsamarbetsområde (EES). Förslaget har inför lagrådet föredragits avrättschefen . Hon har beträffande skilda avsnitt biträtts avdepartementsrådet , hovrättsassessorn och rådmannenKenny . Förslagetföranleder följande yttrande av lagrådet: Prop.1991/92:170 Bilaga 1 Bilaga 1.4 Lagrådets yttrande Denföreslagna lagen om ett Europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES), ifortsättningen kallad EES-lagen, har sin huvudsakliga grund i EES-avtalet.Detta avtal är formekt sett ett folkrättsligt avtal av traditio-nekt slag. Denanpassning av svensk rätt till EGs rättssystem som skak äga mm innebäremellertid en så genomgripande förändring av vår rättsordning att avtalet, ibelysning även av de anslutande övervaknings- och kommittéavtalen, i sakligthänseende kan betecknas som unikt. och därmed lagförslaget harföregåtts av ingående förhandlingar på det europeiska planet. Det internaberedningsarbetet på svensk sida har också varit mycket omfattande. Utöver vadsom framgår härom av redogörelsen i remissprotokollet har vid föredragningeninför lagrådet lämnats kompletterande upplysningar av vilka framgår bl. a. attdet i stor omfattning anordnats seminarier, kurser och informationsmöten iämnet. Vid remissbehandlingen av den tik gmnd förlagförslaget liggande departementspromemorian har flera av remissinstansernaanmärkt att den föreskrivna remisstiden (en månad) varit alltför kort för attmedge en närmare granskning av förekommande frågor. I anslutning härtill föredragningen upplysts att den korta remisstiden varit en nödvändig följdav det planerade tidsschemat i lagstiftningsärendet men att remissinstansernasåsom en motvikt bl. a. hade inbjudits att delta i ettinformationsmöte, som kom att samla ett stort antal deltagare. Lagrådet finnermed hänsyn till lagstiftningsärendets vikt och komplexitet att de framfördaanmärkningarna ändå är befogade och att det alltså hade varit önskvärt med enlängre remisstid. Mot bakgmnd av vad som i övrigt har framgått om beredningenav det framlagda lagförslaget måste emellertid föreskrifterna i 7 kap. 2 §regeringsformen anses vara uppfyllda. Lagrådsremissen är huvudsakligen inriktad på hur degrundläggande bestämmelserna i , övervakningsavtalet ochkommittéavtalet skall införlivas med svensk rätt. Det rör sig med andra ordtill stor del om frågor av konstitutionell och författningsteknisk natur. sammanhang hållas i minnetatt vår lagstiftning på skilda områden i betydande omfattning redan har blivitanpassad tkl EG, bland annat som en följd av kommittédirektiv (Dir 1988:43)enligt vilka nya lagförslag skall utformas så att de stämmer med EGs regelverk.När sådan anpassning redan har skett, har ytterligare lagstiftningsåtgärdernaturligen inte ansetts behövliga. Lagrådet har i sin verksamhet också kunnatkonstatera att regeringsförslag fortlöpande läggs fram på det ena rättsområdetefter det andra i syfte att en samordning med EG skall komma tkl stånd. Iremissen har vidare förutskickats att av EG-anpassningen föranledda lagförslagframdeles är att vänta på olika områden. Här kan särskilt pekas på förslagentill ny konkurrensrättslig lagstiftning och till nya sekretessregler. EES-lagenhar till uppgift att inom sitt tillämpningsområde göra svensk rätt likformigmed EGs rättsordning. Det har i olika sammanhang sagts att en på sådant sättgenomförd likformighet också kommer att vara av betydelse vid behandlingen avfrågan om svenskt medlemskap i (jfr t.ex. grönboken , febmari1992, s. 25). EG-perspektivet har också aktualiserats vid remissbehandlingen avpromemorian. En remissinstans har exempelvis ställt frågan, om det föreslagnasättet för införlivande av avtalen kan tillämpas även vid ett medlemskap i tanke på att förordningar inom EG är direkt bindande utan någonmellankommande nationell rättsbildning. Och i remissprotokollet sägs ianslutning till publicitetsfrågorna att användandet av en internationellpublikation i förevarande sammanhang innebär en mjuk övergång tillmedlemskapssituationen. Vad som här har anförts ger lagrådet anledning att förtydlighets skull framhålla att lagrådets granskning av det nu remitteradeförslaget endast avser EES-situationen. EES-avtaletsamt övervaknings- och kommittéavtalen medför att en synnerligen omfångsrik ochdelvis omvälvande ny lagstiftning kommer att införas i vår rättsordning. Medhänsyn till omfattningen och arten av den nya textmassa som sålunda skall gällasom svensk rätt får man räkna med att svårigheter kommer att uppstå vid denpraktiska tillämpningen av avtalens materiella bestämmelser. Detta gäller intebara bestämmelsema sedda för sig många med en utformning och ett innehåk somter sig främmande för nationell svensk lagstiftningsteknik utan också derasförhållande tkl jämsides gällande svenska författningar. I sistnämnda hänseendeaktualiseras den föreslagna lagvalsregeln, som lagrådet behandlar särskilt idet följande. Också i andra hänseenden synes tveksamheter avprincipiell natur kunna uppkomma vid tillämpningen av den föreslagna EES-lagen.Osäkerhet kan för det första råda, om inkorporeringen avser endast de i 2 och3 §§ lagförslaget uppräknade avtalsprotokoken eller om till följd av dehänvisningar som görs i införlivade artiklar och protokok jämväl andra delarav avtalen skall gälla som svensk lag. En annan fråga som synes behövaklarläggas är, om framtida ändringar i avtalen kan komma att bli automatisktgällande eller om det dessutom erfordras särskild införli vnings-åtgärd. Detfinns vidare anledning att ta upp spörsmålet, om en inkorporering avEES-avtalet kan anses innebära att svensk normgivningskompe- 1991/92:170 Bilaga 1Bilaga 1.4 Lagrådets yttrande tensöverlåtks till en internationek organisation. Även tik nu nämnda frågoråterkommer lagrådet senare i yttrandet. I remissen görs bedömningen att utprägladekonfliktsituationer mellan EES-anknutna föreskrifter och andra föreskrifterknappast kan fömtses bli vanliga. Därvid hänvisas bl. a. till att den i svenskrätt etablerade principen om fördragstrogen tolkning av lagar ochandra författningar ger rättstillämparen instrument att undvika konflikter. Ibetraktande av den ökande internationaliseringen antas det komma att framståsom alltmer naturiigt att söka sådan vägledning i skilda rättsliga frågor,vare sig dessa har merkantil anknytning eller inte. Lagrådet kan instämma i de anförda tankegångarna ivad de avser betydelsen av innehållet i utländsk rätt vid svenskrättstillämpning. Med hänsyn till den långtgående rättsliga och institutionellaomstmkturering som skall ske enligt EES-lagen och som leder vårrättstillämpning in i ett för oss oprövat system finner lagrådet det emellertidvara vanskligt att göra någon uppskattning rörande frekvensen av blivandekonfliktfall. Uppkommande tolkningsproblem får, liksom nu när det gällerintern svensk rätt, överlämnas åt rättstillämpningen. Efter vunna erfarenheteri ett inledande skede av den nya ordningen kan det också visa sig attlagstiftningen behöver kompletteras eker jämkas. De tillämpningsproblem somsålunda kan befaras uppstå utgör inte något konstitutionellt hinder mot att denföreslagna lagstiftningen genomförs. Vad som har sagts om överlämnande tillrättstillämpningen föranleder reflexionen att domstolarna över huvud tordekomma att få en ökad betydelse i EES-perspektivet. Rättsutvecklingen inom EGsker i stor utsträckning genom domstolspraxis, ytterst genom EG-domstolensavgöranden. Några egentliga förarbeten eker motiv till EGs rättsakter finnsinte, vilket innebär att det vid sidan av själva författningstexten ges litenvägledning för domstolar och andra berörda hur en bestämmelse är avsedd atttolkas. Det finns anledning att anta att också svensk lagstiftningsteknikkommer att i vissa hänseenden förändras med ett (jfr uttalande häromi prop. 1991/92:135 s. 8). Med det här anförda har lagrådet allmänt velat pekapå att det kommer att ställas stora krav på de dömande instanserna i detblivande systemet. En följd av den föreslagna regleringen kan antasvara att det blir svårare än att tillägna sig vad somär gällande svensk rätt. Särskilt för enskilda personer och företag - men ävenför domstolar, myndigheter, advokater och andra berörda kan det vara kompliceratatt i en uppkommen fråga skaffa sig en tillförlitlig överblick över EES-rättensinnehåll och dess förhållande till interna svenska bestämmelser och svenskrättspraxis. Lagrådet vik därför understryka vikten av att de i remissenbehandlade publicerings- och informationsfrågorna i anslutning till EES-avtaletoch framtida ändringar däri ägnas största uppmärksamhet inför EES-lagensikraftträdande. Det synes vidare vara påkallat med en omfattandeutbildningsverksamhet. Lagrådet behandlar i det följande det framlagdaförslaget mer ingående i särskilda hänseenden. Som framgår där har lagrådetinte något att erinra mot att huvuddelen av de berörda avtalen införiivas medsvensk rätt 1991/92:170 Bilaga 1Bilaga 1.4 Lagrådets yttrande genom inkorporering.Beträffande omfattningen av de införlivade reglerna har lagrådet funnitanledning till vissa anmärkningar av principiell natur. Lagrådet framförkritiska synpunkter på den föreslagna lagvalsregeln och föreslår vidare attbestämmelserna om kommunala stödåtgärder skall preciseras. Vad som i remissenhar föreslagits om konkurrensregler och publicitetsfrågor har endast föranlettpåpekanden och kommentarer från lagrådets sida. Slutligen har lagrådet tagitupp en speciell tillämpningsfråga rörande anpassningen av svensk rätt tillEG-rätten. Sammanfattningsvisfinner lagrådet att det remitterade lagförslaget, med beaktande av vad som sägsi detta yttrande, kan godtas och således antas som lag. 1991/92:170 Bilaga 1Bilaga 1.4 Lagrådets yttrande EES-avtaletinnebär som framgått ett folkrättsligt åtagande att införa avtaletsbestämmelser i vår lagstiftning med verkan att svensk rätt så långt möjligtkommer att motsvara vad som gäller inom EG. I remissprotokollet diskuterasvilkendera av de båda tänkbara metoderna transformation och inkorporering sombör väljas för införlivande av . De skäl som därvid har anförts tillstöd för att avtalets huvuddel bör inkorporeras i den Svenska rätten är enligtlagrådets mening övertygande. Mångaav bestämmelserna kan visserligen sägas vara i och för sig mindre väl lämpadeför inkorporering. Detta är fallet t. ex. med de föreskrifter som riktar siguteslutande till de avtalsslutande staterna som sådana, dvs. avser derasrättigheter och skyldigheter i förhållande till varandra. För dessaföreskrifter krävs det inte några särskilda lagstiftningsåtgärder. Beträffandeandra bestämmelser gäker att de inte behöver införlivas med riksdagensmedverkan genom lag. Här avses sådana föreskrifter som ligger inom ramen förregeringens normgivningsmakt och följaktligen kan införlivas genom förordning.Även i övrigt finns i avtalet ett antal bestämmelser av ett slag som inte bmkaråterfinnas i svensk lag. Det är emellertid angeläget att ha en samlad ochöverskådlig reglering på det aktuella området. En uppstyckning avavtalsinnehållet i enlighet med vad som här har antytts skuke innebära attsammanhanget gick förlorat och skulle dessutom medföra avsevärda praktiskakomplikationer. Något konstitutionellt hinder mot den i remissen valdaförfattningstekniska lösningen föreligger inte. Lagrådetkan således ansluta sig till den i 2 § EES-lagen valda principen att degrundläggande bestämmelserna i skall införlivas i vår rättsordninggenom inkorporering. Regleringen innebär att de ifrågavarande bestämmelserna iEES-avtalet utan någon omarbetning skall gäka som lag här i landet. Tillförtydligande av vad som torde vara avsett att omfattas av regleringen föreslårlagrådet att orden "avtalets huvudbestämmelser" i den remitteradelydelsen ersätts med "artiklarna 1 129". Lagrådet har då bortsettfrån att det enligt vad som utvecklas i nästa avsnitt kan finnas skäl attundanta vissa artiklar från inkorporering. Vadhärefter angår protokollen till innebär förslaget att även några avdem skall införlivas med svensk rätt genom inkorporering. Dessa protokoll harvalts ut med hänsyn tik att de innehåller bestämmelser av materiellvikt för enskilda personer. Förslaget i denna del föranleder inte någon erinranav lagrådet. 1 remissen anges att vissa av protokolleninnehåller bestämmelser som skall införlivas genom regeringsförordning ellergenom särskild lagstiftning i annat sammanhang. Någon granskning från lagrådetssida i den delen kommer således inte i fråga i detta ärende. När det slutligen gäller bilagorna till EES-avtaletsynes det enligt remissen vara meningen att bestämmelserna i dem i alltväsentligt skall införlivas med svensk rätt inte genom EES-lagen utan genomförfattningar på respektive sakområde. Inte heller dessa författningar är nuföremål för lagrådets prövning. Ettundantag utgör den konkurrensrättsliga bilagan (nr XIV) som enligt förslagetdelvis skall omfattas av EES-lagen och sålunda bli inkorporerad i svensk rätt.Lagrådet har i stort inte något att invända mot förslaget härom, även om det isystematiskt hänseende uppstår en obalans i EES-lagen genom att en så utförligreglering av konkurrensrätten tas in där. De särskilda konkurrensbestämmelsernaföranleder dock vissa anmärkningar och påpekanden som lagrådet återkommer till. Beträffandeden i 3 § i lagförslaget gjorda inkorporeringen av huvudbestämmelserna iövervakningsavtalet och vissa anslutande protokoll kan hänvisas till vad somnyss har sagts i fråga om . Lagrådet har med andra ord inte någotatt erinra mot den valda författningstekniska lösningen (jfr dock nästaavsnitt). Lagtexten bör här förtydligas på det sättet att orden "avtaletshuvudbestämmelser" utbyts mot "artiklarna 1-53". Övervakningsavtaletinnebär att rättskipnings- och förvaltningsuppgifter överlåts tikövervakningsmyndigheten och . Som framgår av remissprotokolletaktualiseras härigenom en tillämpning av 10 kap. 5 § tredje stycketregeringsformen. Detta innebär att förordnande skall ske genom ettbeslut varom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig. Förslaget i 4 § att protokoll 1 tillkommittéavtalet skall inkorporeras i svensk rätt föranleder inte någoninvändning. Prop.1991/92:170 Bilaga 1Bilaga 1.4 Lagrådets yttrande Ettantagande från sida av den föreslagna EES-lagen medför att ett stortantal bestämmelser i och övervakningsavtalet skall gälla som svensklag. Vilka delar av avtalen som skall införiivas anges närmare i 2 och 3 §§lagförslaget (från konkurrensreglerna i 9 15 §§ bortses i det följande).Tvekan kan emellertid enligt lagrådets mening uppkomma, om uppräkningen i 2 och3 §§ är uttömmande eller om jämväl andra delar av avtalen kommer att gäka somsvensk lag. En annan fråga som synes behöva klarläggas bättre är, om framtidaändringar i avtalen behöver konfirmeras genom beslut av behörigt lagstiftandesvenskt organ eker om ändringarna automatiskt sätts i kraft utan sådant beslut.Det finns också anledning att ta uppfrågan, om artikel 97 i kan anses innefatta överlåtelse av svensknormgivningskompetens. Lagrådet behandlar de tre nu nämnda spörsmålen var försig. 1991/92:170 Bilaga 1Bilaga 1.4 Lagrådets yttrande Somlagtexten är utformad får läsaren intryck av att de i 2 och 3 §§ angivnaavtalsbestämmelserna men inga andra skall gäka som svensk lag. Det är dockosäkert om en sådan tolkning av lagförslaget är riktig. De införlivadebestämmelserna hänvisar nämligen ibland till andra delar av avtalen, vilkadärigenom möjligen också avses gälla som svensk lag. Denu nämnda hänvisningarna är av olika slag. En typ är artikel 119 i EES-avtalet.I denna artikel föreskrivs att avtalets bilagor och de rättsakter som dethänvisas till där med anpassning för deras tillämpning inom ramen för avtalet skall, liksom protokoken, utgöra en integrerad del av avtalet. Artikel 42 iövervakningsavtalet innehåller en liknande bestämmelse. Enannan hänvisningsmodell finns i exempelvis artiklarna 23,29, 30,48, 65 och 6770 i samt artikel 24 i övervakningsavtalet. I artikel 23 iEES-avtalet sägs bl.a. att särskilda bestämmelser och arrangemang finns ibilaga III vad gäller produktansvar och att de skall tillämpas på alla varor,om inte annat anges. Liknande hänvisningar finns i artiklarna 29, 30, 65 och 67 70. I artikel 48 föreskrivs att vissa bestämmelser om transporter, vilka intetäcks av bilaga XIII, inte får diskriminera utländska transportföretag. Varkenbilaga III eller bilaga XIII omfattas av uppräkningen i 2 § lagförslaget.Enligt artikel 24 i övervakningsavtalet skall EFTAs övervakningsmyndighet, ienlighet med bl. a. vissa protokok och bilagor till , genomföraavtalets bestämmelser om statsstöd. Dessa bilagor och protokok är inte angivnai 3 § lagförslaget. Etttredje slag av hänvisning, som förekommer i ett stort antal införlivadebestämmelser (t.ex. artiklarna 17, 24, 28, 31, 36, 72, 77 och 117 iEES-avtalet), innefattar en erinran om att särskilda bestämmelser i ämnet finnsi ett protokoll eller en bilaga som inte införlivats. Ytterligare varianter påhänvisningar skuke kunna nämnas. Vad först gäller bestämmelserna i artikel 119 iEES-avtalet och artikel 42 i övervakningsavtalet om att protokoll och bilagorutgör en integrerad del av avtalet, får anses framgå av sammanhanget attavsikten inte varit att samtliga protokok och bilagor skall bli svensk lag. Entolkning innebärande att inkorporeras skulle nämligen få det i 2och 3 §§ lagförslaget gjorda urvalet av protokoll att framstå som meningslöst.Bestämmelserna i de nu berörda artiklarna synes alkså närmast vara avfolkrättslig natur. Konsekvenserna av övriga hänvisningar är merovissa. Enligt lagrådets mening är det i dessa fak inte möjligt att dra någonsäker slutsats om i vad mån de bestämmelser till vilka införlivade delar avavtalen hänvisar också blir svensk lag. Att osäkerhet föreligger på en sådangrundläggande punkt måste betecknas som otillfredsställande. Lagrådet finnerdet nödvändigt att ökad klarhet i saken skapas under det fortsattalagstiftningsarbetet. Utgångspunktenvid inkorporering av ett internationellt avtal är att de inkorporeradebestämmelserna blir gällande som svensk lag i den lydelse de hade vidavtalstidpunkten. vidtagna ändringar i avtalen skall inte automatiskttillämpas i utan härför krävs att även dessa införlivas genom beslut avbehörigt svenskt organ. Från denna princip finns dock ett undantag. Med stöd av10 kap. 5 § andra stycket regeringsformen får , såvida det i lagföreskrivs att en internationell överenskommelse skall gälla som svensk rätt,föreskriva att också en framtida, för riket bindande ändring i överenskommelsenskall gälla här i riket. Sådant beslut får endast avse framtida ändringar avbegränsad omfattning. Ett riksdagsbeslut av nu nämnt slag måste vidare fattasantingen på det sätt som gäller i fråga om stiftande av gmndlag eller medkvalificerad majoritet (minst fem sjättedelar av de röstande och minst trefjärdedelar av ledamöter). Enligtartikel 98 i kan bilagorna till avtalet ävensom flertalet protokokvid behov ändras av i enlighet med artiklarna 93.2,99, 100, 102 och 103. Av 2 § lagförslaget följer att artikel 98 liksom övrigaartiklar i avtalet skall gälla som svensk lag. Fråga uppkommer därmed om enav beslutad ändring kan komma att gälla som svensk lag eker omdet dessutom erfordras ett riksdagsbeslut om införlivande av ändringen. Iremissprotokollet har sambandet mellan de artiklar som reglerar ändringar iavtalet och bestämmelserna i 10 kap. 5 § regeringsformen inte analyseratsnärmare. Det anförs dock att ett ändringsbeslut av endast harkaraktären av en folkrättslig förpliktelse och således inte automatiskt blirgällande som svensk lag.