prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — Detinnebär att den förberedande proceduren med klagomöjligheter, formellaunderrättelser och motiverade yttranden också skall tillämpas av EFTA: sövervakningsmyndighet. Av artikel 108.2 framgår att EFTA-ländernasinsemellan skall upprätta en samt denna domstols huvudsakligauppgifter. Påkonkurrensområdet kan förekomma avgöranden som riktar sig inte till staternautan tik enskilda och har verkningar som innebär att de innefattarmyndighetsutövning i regeringsformens mening. Sådana avgöranden kan komma attfattas både av kommissionen, förstainstansen och , och av ochEFTA-domstolen, beroende på vad reglerna om fördelning av ärenden medför i detaktuella fallet. Det kan t. ex. röra tillåtligheten av avtal mellanföretag m. fl. åtgärder som omfattas av artiklarna 53 och 54 samt av företagskoncentrationer enligt artikel 57.1, Så länge det här är fråga om endast civkrättsliga verkningar uppkommer det inte frågor om verkställighet. uppkommerinte heller i egentlig mening genom beslut som enbart har Prop. 1991/92:170 karaktär av vitesförelägganden. En annan kategori av avgöranden gäker skyldighetenför enskilda att underkasta sig inspektioner och att lämna upplysningar. Dessabeslut har rättsverkan mot den enskilde på det sättet, att denne är skyldig attunderkasta sig beslutet. Enligt skall, beträffande beslut ochdomar om betalningsskyldighet, en motsvarande ordning gälla som den som gällerinom EG. Frågan har reglerats i avtalets artikel 110. Verkställigheten skak följa decivilprocessrättsliga regler som gäller i den stat där verkställigheten sker.Den enda förutsättningen för verkställighet är en kontroll av beslutets äkthetgenom en myndighet som varje avtalsslutande part skall utse i detta syfte.Underrättelse om vilken myndighet som har utsetts skak lämnas till de övrigaavtalsparterna, EFTA: s övervakningsmyndighet, , EG-domstolarnaoch . Verkställigheten får skjutas upp endast genombeslut av vad gäller beslut av kommissionen, förstainstansen ekerEG-domstolen eller genom beslut av vad gäller beslut av ESAeller . Domstolarna i de berörda staterna skak dock vara behörigaatt pröva klagomål om att verkställigheten inte genomförs på regelrätt sätt. Förfarandetvid tvister mellan ett eller flera EFTA-länder och EG-sidan regleras i artikel111. Enligt detta förfarande kan EG eker en EFTA-stat föra en tvist tillEES-kommittén. Kommittén har befogenhet att avgöra tvisten. Den skall försesmed all information som behövs för en gmndlig undersökning av situationen, isyfte att finna en godtagbar lösning. skall undersöka allamöjligheter att bibehålla avtalets goda funktion. Om tvisten rör tolkningen av avtalsbestämmelser somi sak är identiska med motsvarande regler i och Kol- ochstålfördraget samt med rättsakter som antagits med tillämpning av dessa fördraggäller dessutom följande förfarande. Om inte tvisten har lösts efterdet att den lagts fram för EES-kommktén, har de avtalsslutande parterna itvisten möjlighet att komma överens om att begära ett besked om tolkningen avde relevanta reglerna från . i en tvist av det här slaget intehar lyckats komma överens om en lösning dåförfarandet inleddes eker om de avtalsslutande parterna i tvisten då intebeslutat att be om ett besked, får en avtalsslutande part vidtaföljande åtgärder för att motverka eventuella brister i balansen: antingen kan parten i fråga utlösa en skyddsåtgärd i enlighet medbestämmelserna i artikel 112.2 och förfarandet i artikel 113, eller 100 aktualisera förfarandet enligt artikel 102 om provisorisk suspension. Slutligen finns i artikel 111 en bestämmelse om attvissa tvister kan föras Prop. 1991/92:170 vidare till skiljeförfarande enligt följande. Om tvisten rör omfattningen eller varaktigheten aven skyddsåtgärd enligt angivna förfarande eller en skyddsåtgärd enligtartikel 112, eller proportionerna av motåtgärder som har vidtagits enligtartikel 114, och om då saken ladesfram för den inte lyckats lösa tvisten, får varje avtalsslutande part hänskjutatvisten till skiljedom i enlighet med ett förfarande som anges i protokoll 33.I skiljeförfarandet får dock inte behandlas frågor om tolkning av bestämmelseri som i sak är identiska med motsvarande bestämmelser iRomfördraget och Kol- och stålfördraget och rättsakter som antagits medtillämpning av dem. Skiljedomen är bindande för parterna i tvisten. Närmare bestämmelser om skiljeförfarandet återfinnssålunda i protokoll 33.1 detta läggs fast att skiljenämnden skall bestå av treskiljemän, om inte parterna bestämmer annorlunda. Parterna skall inom 30 dagarutse var sin skiljeman. De två utsedda skiljemännen skall i samförstånd utseden tredje, som skall vara medborgare i annat land. Om de inte kan kommaöverens efter det att de utsågs, skall den tredje skiljemannenväljas från en lista som har upprättat. Kommittén skall upprättaoch se över denna lista i enlighet med sin arbetsordning. Om inte deavtalsslutande parterna bestämmer annorlunda, skall skiljenämnden själv antasina procedurregler. Ihändelse allvarliga ekonomiska, samhälleliga eller miljömässiga svårighe- ■ terskulle uppstå inom en viss sektor eller region, äger en avtalspart rätt attvidta åtgärder för att komma tillrätta med dessa svårigheter (art. 112). Någonmotsvarande akmän klausul finns inte i . Däremot finns specifikaskyddsklausuler som är direkt kopplade till EG: s rättsregler. I den mån dessaregler också ligger till grund för EES, omfattas i princip även berördaspecifika skyddsklausuler av samarbetet. De berörs i resp. rättsakt, dvs. Innebörden av den akmänna skyddsklausulen är att enavtalspart själv kan besluta att sätta avtalet ur spelinom ett klart definierat område. Formuleringen i avtalet är allmän och germedvetet möjlighet till vittgående tolkning av hur den enskilda avtalsparten bedömeromfattning och effekt av eventuella svårigheter samt behov av nödvändigaåtgärder. I klausulen finns en inbyggd uppmaning om att den skallåberopas och tillämpas med återhållsamhet (art. 112.2). Detta gäller såvälomfattningen av tillgripna åtgärder som den tid avtalsparten anser behövligför att komma till rätta med den aktuella svårigheten. Prioritet skall ges åtden typ av åtgärder som minst stör avtalets funktion och de skall ha engenerell omfattning, dvs. de kan inte åberopas selektivt mot enskildaavtalsparter. Procedurenvid åberopande av den allmänna skyddsklausulen föreskri- 101 ver att en avtalspart somavser att vidta en skyddsåtgärd skall underrätta Prop. 1991/92: 170EES-kommittén härom utan dröjsmål och dessutom redogöra för skälen tik Bilaga 1beslutet. Efter underrättelse skak inleda konsultationer i syfteatt försöka nå en ömsesidigt godtagbar lösning på det uppkommna problemet.Skulle detta inte visa sig möjligt, kan skyddsåtgärden träda i kraft tidigasten månad efter underrättelsen och tidigare om konsultationerna i EES-kommitténslutförts. .Ett viktigt undantag från dessa tidsbegränsningar gäller vid s.k.extraordinära omständigheter, dvs. om en uppkommen svårighet är av sådan naturatt den kräver omedelbara insatser. I en sådan situation räcker det med attavtalsparten i efterhand underrättar om vilka åtgärder somtillgripits samt skälen härför. Efter det att skyddsåtgärder vidtagits, skall devara föremål för konsultationer i räknat frånnotifieringstikfäl-let. Därtill kan en avtalspart när som helst i EES-kommitténbegära en översyn av åtgärderna. Syftet är att avtalsparterna skall gestillfälle att gemensamt diskutera om det föreligger grund för att åtgärdernaskall upphöra, eller begränsas. Det slutliga beslutet att häva åtgärdernaåvilar emellertid alltid den part som har tillgripit dem. bygger på en balans mellan skyldigheteroch rättigheter. Om en avtalspart vidtar en skyddsåtgärd, kan denna balanskomma att ändras. För att kompensera detta, medger avtalet motåtgärder av departer som anser att de drabbats av en eventuell obalans (art. 114). I händelsesådana motåtgärder vidtas, skall dessa vara proportionerliga i förhållande tillden aktuella skyddsåtgärden samt begränsas till vad som är strikt nödvändigt.Prioritet skak också ges sådana motåtgärder som minst påverkar avtaletsfunktion. Det ovan beskrivna underrättelse- och konsultationsförfarandet skalltillämpas även på motåtgärderna. 8.9 DEL VIII Finansiella bestämmelser Isyfte att bidra till att minska regionala, ekonomiska och sociala skiknaderinom EES skall en EES-fond upprättas. Förmånstagare skall vara ,, och vissa regioner i med stöd av de principer somgäller i den Europeiska investeringsbanken (EIB). Strategin går ut på att bevilja lån inom områdenamiljö, utbildning, infrastruktur samt små och medelstora företag. Fonden skall bestå av en lånefacilitet, s.k. mjuka lån,om totalt 1,5 miljarder ecu samt 500 miljoner ECU i gåvodel, dvs.totalt motsvarande . För del innebär detta ett artigtbudgetåtagande om ca 250 milj.kr. 8.10 DELIX Allmänna bestämmelser och Prop. Iartikel 118 behandlas formerna för ett framtida fördjupat samarbete mellanavtalsparterna på områden som ligger utanför det egentliga avtalsområdet. Enliknande utvecklingsklausul finns i det nuvarande svenska frihandelsavtalet medEG. I artikel 119 fastslås att de protokoll och bilagorsom fogats till avtalet utgör en integrerad del av avtalet. Artikel 120 reglerar förhållande tillbefintliga avtal mellan EG och en eller flera EFTA-stater. Huvudregeln är attEES-avtalets bestämmelser tar över inom områden som regleras där om inte annatframgår av andra bestämmelser i . Befintliga avtal varken upphävseller suspenderas; till den del de ligger inom områden som regleras av avtalet,skall de dock inte tillämpas om detta inte uttryckligen sagts. En lista påsådana avtal som skall tillämpas även efter ikraftträdande finns iprotokoll 41. Artikel 121 föreskriver att EES-avtaletsbestämmelser inte skall utgöra hinder för samarbetet mellan de nordiskastaterna eller mellan och , i den utsträckning sådantsamarbete inte motverkar goda funktion. Vidare anges attEES-avtalets bestämmelser inte heker skall utgöra hinder för den regionala unionenSchweiz-Liechtenstein, i den utsträckning målen för denna union inte uppnås vidtillämpning av och dess goda funktion inte äventyras. Artikel 122 innehåller en regel om tystnadspliktför information som är underkastad sekretess. I artikel 123 behandlas vissa möjligheter tillundantag från avtalet, bl. a. i säkerhetssyfte. I artikel 124 föreskrivs att avtalsparterna skalltillerkänna medborgarna i EG- och EFTA-staterna samma rättigheter som sina egnamedborgare med avseende på kapitalplacering i de bolag och juridiska personersom avses i artikel 34, om inte annat föreskrivs i övriga bestämmelser.Artikeln överensstämmer med artikel 221 i . Artikel 125 föreskriver att EES-avtaletsbestämmelser inte på något sätt skall ingripa i avtalsparternasegendomsordning. Artikeln motsvarar artikel 222. Artikel 126 innehåller bestämmelser om avtaletsterritoriella tillämpning. Avtalet är tillämpligt på de territorier för vilkaRomfördraget och gäller samt på EFTA-staternas territorier.Särskilda regler gäller dock för och ; dels enligt ett särskiltprotokoll avseende , dels för enligt vissa närmare bestämmelsersom finns i artikel 126. Artikel 127 anger att parterna kan säga upp avtaletmed tolv månaders varsel. Samma frist gäller t. ex. enligt EFTA-konventionenoch det svenska frihandelsavtalet med . Artikel128 stipulerar att varje europeisk stat som blir medlem av EG skall,och som blir medlem av EFTA får, ansöka om anslutning till Prop. 1991/92:170 och innehåller vidare bestämmelser om förfarandet fördetta. Artikel 129 innehåller bestämmelser om avtaletsspråkversioner, ratifikation samt ikraftträdande. Beträffande språkversionerna anges att såväl huvudavtalet som protokoll och bilagor skall upprättas i ettoriginal på samtliga tretton språk. Var och en av dessa versioner skall hasamma giltighet. De EG-rättsakter som integreras i genom den s. k.hänvisningstekniken skak ha samma giltighet i de versioner som publicerats påde nio EG-språken i samt skallupprättas även på de nordiska språken för att få samma giltighet också på dessaspråk. Ratifikation skall ske i enlighet medavtalsparternas resp. konstitutioneka bestämmelser. ochratifikationsinstrumenten skall deponeras hos , som skall förseavtalsparterna med bestyrkta kopior av avtalet och underrätta dem om deponeraderatifikationsinstrument. skall träda i kraft ,under fömtsättning att ratifikationsinstmmenten då deponerats. Efter denna daggäller att skall träda i kraft i den andra månadenefter den sista underrättelsen. för sådan underrättelse skall varaden . Om detta datum passeras utan att tiden för avtalets ikraftträdandebestämts, skall avtalsparterna sammankalla en diplomatisk konferens föratt.överväga situationen. En protokollsanteckning innehåller bestämmelser omvad som skall hända om någon av avtalsparterna inte ratificerar avtalet. Deövriga avtalsparterna skall då sammankalla en diplomatisk konferens. Konferensenssyfte skall vara att anta ett protokok som innehåller de ändringar som krävsoch som förutsätter nödvändiga interna förfaranden. En konferens av detta slagskall sammankallas så fort det står klart att någon av avtalsparterna intekommer att ratificera avtalet eller senast då dagen för ikraftträdande interespekteras. Protokoll1 är ett generellt anpassningsprotokoll som innehåller anvisningar om hurvissa EG-interna bestämmelser i de i de olika bilagorna identifieraderättsakterna skall anpassas till de förhållanden som råder inom EES. a. ingresser till EG-rättsakterna, bestämmelser om EG-kommittéer, utbyte avinformation och notifieringsprocedurer samt referenser till bl. a. territorieroch språk. Protokoll 2 preciserar vilka produkter som äruteslutna från avtalets tillämpningsområde enligt artikel 8.3 a) i . I artikel 8.3 a) sägs att om inte annat bestämts iavtalet skall detta tklämpas på produkter som är hänförliga tik kap. 25 97 i HS- konventionen, med undantag för sådana produkter som listats i protokoll 2. I protokollet upptas vissa produkter hänförliga till kap. 35 i HS- nomenklaturen (vissa livsmedelsprodukter). Enligt artikel 8.3 b) skall avtalet tillämpas på sådana varor Prop.1991/92:170 (beredda livsmedelsindustriprodukter) som specificeras i protokoll3 i Bilaga 1 enlighet med de särskilda arrangemang som regleras i detprotokollet. Genom protokollet införs ett system förråvamprisutjämning för beredda livsmedelsindustriprodukter. I vissa fall,nämligen om villkoren för tillämpningen av protokollet inte har uppfyllts ellerom varan inte är uppräknad i bilaga I till protokoket skall i ställetbestämmelserna i protokoll 2 och 3 i frihandelsavtalen mellan varje EFTA-landoch den Europeiska ekonomiska gemenskapen gälla. Protokoll 4 behandlar ursprungsreglerna som iförhåkande tik nu gällande ordning kommer att förenklas och förbättras på enrad punkter. Protokoll 5 rör tullar av fiskal natur - och berörendast , och . Protokoll 6 rör och importav vissa produkter som har med uppbyggandet av bl. a. obligatoriska reservlageratt göra. Protokoll 7 rör kvantitativa restriktioner på vissaprodukter och berör endast . Protokoll 8 \nnehh\ler regler om vissastatliga handelsmonopol, nämligen österrikiskt saltmonopol, isländsktgödselmonopol, schweiziskt och liech-tensteinskt salt- och kmtmonopol. Detinnehåller också en regel om att avtalets artikel 16 om förbud motdiskriminering på gmnd av statliga monopol av affärsmässig karaktär skalltillämpas avseende vin. Protokollets andra punkt utsäger att artikel 16också skall tillämpas beträffande vin (nr 22.04 i HS-nomenklaturen). Protokoll 9 rör fiskeprodukter. I artikel 20 iavtalet hänvisas till att bestämmelser och arrangemang som skall tillämpasbeträffande fisk och andra produkter finns i detta protokoll. Protokoll 10 och 11 innehåller bestämmelser omtullsamarbetet mellan EG, EG: s medlemsländer och EFTA: s medlemsländer. Dettasamarbete förstärks dels genom ett samarbetsprotokoll om förenkling avgränsformaliteter (10), dels genom ett samarbetsprotokoll (11) ommultilateralt tullsamarbete för att bekämpa den internationellabrottsligheten. Protokoken kan hänföras till artikel 21 i kapitel 3i avtalet (Samarbete i tuDreJaterade frågor och underlättandet av handel). Iartikel 21 sägs att parterna skall förenkla gränskontroller ochgränsformaliteter och att arrangemang för detta finns i protokoll 10. Vidareskall parterna hjälpa varandra när det gäller den korrekta tikämpningen avtullagstiftningen. Arrangemang för detta finns i protokoll 11. Slutligen skakparterna öka sitt samarbete i syfte att underlätta och förenklahandelsprocedurerna i enlighet med bestämmelserna i avtalets del VI (samarbeteutanför de fyra friheterna). Protokoll 12 innehåller bestämmelser om avtal medtredje länder om s.k. Conformity assessment (ett system för ömsesidigterkännande av provning och bevis om överensstämmelse m. m. av varor). Iprotokollet sägs att EG kommer att ta initiativ till att EFTA-länderna - påsamma sätt som EG ämnar göra ingår sådana avtal med tredje länder. Protokoll 13 anger närmare när artikel 26 i avtalet(antidumpningsregler) skall tillämpas. Enligt artikel 26 skall de avtalsslutande parterna inte 105 tillämpaantidumpningsåtgärder, övervakningstullar och åtgärder mot il- Prop.1991/92:170 lojala affärsmetoder iförhållande till varandra, om inte annat sägs i avtalet. I protokollet sägs atttillämpningen av artikel 26 är begränsad till de områden som täcks avavtalet och på vilka EG-regler tagits in i avtalet. Dessutom sägs iprotokollet att artikel 26, om inte parterna kommer överens om annat, inteutgör hinder för parterna att vidta åtgärder för att motverka kringgåendet avantidumpningsåtgärder m. m. i förhållande till Protokoll 14 gäller handel med kol- och stålvaroroch innebär bl.a. att frihandelsavtalen mekan EFTA-länderna och Kol- ochstålgemenskapen och dess medlemsländer med dess institutionella bestämmelsersom huvudregel skall gäka. Det konstateras i protokoket att ursprungsreglernai protokoll 4 till skall tillämpas i stället för ursprungsreglernai frihandelsavtalen mellan EEG och resp. EFTA-land vilka nu är tillämpliga. I fråga om konkurrensbestämmelser på kol- ochstålområdet hänvisas i protokollet tik protokoll 21 och bilaga XIV. Iprotokollet finns bestämmelser om att de avtalsslutande parterna skak rättasig efter EG: s regler om stöd till stålindustrin. Av protokok 26 framgår attde akmänna statsstödsbestämmelserna också skall tillämpas på kol- ochstålvaror. Protokoll 15 innehåller bestämmelser om övergångsperioderbeträffande fri rörlighet för personer. Det ger och Liechtensteinmöjlighet att anpassa sin invandringslagstiftning till avtalets regler underövergångsperioden. Det gäller framför akt rätten för och Liechtensteinatt kvantitativt begränsa antalet utländska arbetstagare. Protokoll 16 gäller vissa åtgärder inomsocialförsäkringsområdet som anknyter till övergångsbestämmelserna i protokoll15. Protokoll 17 ger fördragsslutande part rätt attvidta åtgärder för att hindra att regler som begränsar etableringsrätten ellertillträde tik marknaden från tredje land kringgås via andra kontraktsslutandeparters territorium. Vidare innehåller protokollet en närmare definition avvilka rättssubjekt som omfattas av artikel 34 och innehåller härvidlag enhänvisning till ett EG-program för avskaffande av hinder motetableringsfriheten. Protokoll 18 handlar om interna procedurer förtikämpningen av skyddsklausuler om störningar i kapitalrörelserna uppstår.Protokoket hänvisar till de procedurer som skak iakttas av EFTA-länderna ienlighet med avtalet om en ständig kommitté mellan EFTA-länderna. Protokoll 19 behandlar frågan om förhållandet tilltredje land och uppträdandet i internationella organisationer i fråga omsjötransporter. I protokollet sägs bl. a. att de avtalsslutande parterna intesinsemellan skall tillämpa vissa uppräknade rättsakter förutsatt att densekundärrätt som tagits in i avtalet och som gäller sjötransporterimplementeras fullständigt. I övrigt riktar sig protokollet enbart tillstaterna som sådana. Protokoll 20 behandlar tillträde till inrevattenvägar. Protokollet reglerar ikraftträdandet av en viss bestämmelse i enEG-förordning som intagits i bilaga XIII och som har anknytning till rättentill fritt tillträde och etableringsfriheten vad gäller inre vattenvägar. Protokollen 21 25 rör konkurrensreglerna ochbehandlas närmare i avsnin 8.5. Protokoll21 - EFTA-länderna åtar sig i detta protokoll att i ett särskilt Prop.1991/92:170 avtal mellan dem ge EFTA: s övervakningsmyndighet sammabefogenheter Bilaga 1 som har vid tillämpningen av EG: skonkurrensregler. Protokoll 22 rör tillämpningen av artikel 56.1protokollet anges vad som menas med "företagomsättning" (tillämpas också på kol- och stålområdet). Protokoll 23 innehåller regler för samarbete mellande övernationella organen som syftar till att uppnå en enhetlig tillämpning avde gemensamma konkurrensreglerna. Protokoll24 gäller samarbetet för kontroll av företagsfusioner. Protokoll25 behandlar konkurrensregler på kol- och stålområdet. I protokollet åtar sig EFTA-ländernaatt anförtro EFTA: s övervakningsmyndighet befogenheter som motsvararEG-kommissionens när det gäller området offentligt stöd. Protokoll 27 innehåller bestämmelser om samarbetemellan och kommissionen när det gäller offentligt stöd. Protokoll 28 reglerar vissa immaterialrättsligafrågor. Parterna förbinder sig genom protokollet att införa lagstiftning på detimmaterialrättsliga området som innebär såväl att en viss skyddsnivåupprätthålls som möjligheter att ingripa mot intrång i olika typer avimmaterialrättsligt skyddade ensamrätter. Protokoll 29 rör samarbetsåtaganden beträffandeyrkesutbildning och utbyte inom detta område. Protokoll 30 innehåller särskilda regler omorganiserandet av samarbete rörande statistikutbyte. Protokoll 31 lägger fast omfattningen ochinnehållet av andra former av samarbete mellan avtalsparterna än sådantsamarbete som rör de fyra friheterna. Protokoll 32 innehåller bestämmelser i vissaavseenden rörande fi-nansieka teknikaliteter i fråga om de procedurer som skalltillämpas för EFTA-ländernas finansiella medverkan. Protokoll 33 innehåker bestämmelser om närmareprocedurer i fall som avses i artikel 111 punkt 4 och som gäller tvister somkan bli föremål för bindande skiljedom. Protokollet behandlar självaskiljeförfarandet. Protokoll 34 reglerar möjligheten för nationelladomstolar i EFTA-staterna att inhämta bindande yttrande från omtolkningen av EES-regler som motsvarar EG-regler. Protokoll 35.1 detta protokoll har EFTA-ländernaåtagit sig att för fall av konflikter mellan införlivade EES-regler och andraförfattningsbestämmelser, om nödvändigt, införa en författningsbestämmelse avinnebörd att EES-regler skall ta över i sådana fall. Protokoll 36 innehåller bestämmelser om stadga förden gemensamma parlamentarikerkommittén. Protokoll 37, som anknyter till artikel 101 iavtalet, redovisar de kommittéer som inte direkt är knutna till de fyrafriheterna eller EG: s programverksamhet. Det rör sig om ett begränsat antalexpertkommittéer, vanligtvis med rådgivande funktion. Protokoll38 innehåker bestämmelser om finansiella bidrag från EFTA- Prop. 1991/92:170 länderna till vissa regioner. Protokoll 39 innehåller en definition av begreppetECU. I protokollet sägs att i alla rättsakter som det hänvisas till i bilagornatill avtalet skall uttrycket "European unit of account" ersättas medECU. Protokollet innebär därför en s. k. horisontell anpassning av samma typsom förekommer i protokoll I till . Protokoll40 rör tillämpning på . Protokoll 41 som anknyter till artikel 120 iavtalet rör befintliga avtal mellan två eller fler avtalsslutande parter somskall fortsätta att tillämpas efter ikraftträdande. Protokoll 42 erinrar om att somEES-avtalet undertecknas har bilaterala avtal på jordbruksområdetundertecknats. Protokollen 43 och 44 hänvisar till avtalen mellanEG och resp. EG och om transittrafik.