prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — Giltighetstiden för ochåterkallande av beslut om tillämpning av artikel 5 I beslut om tillämpning av artikel 5 som fattas medstöd av artikel 11.4 eller artikel 12.4 andra stycket, skall anges lör vilkentid det skall gälla. Normalt skall inte understiga . Beslutetkan förenas med villkor och ålägganden. Europeiska gemenskapemas officiella tidning 2.Beslutet kanförnyas, om fömtsättningama för tillämpning, av artikel S fortfarande gäller. Kommissionen kan återkalla ellerändra sitt beslut eller förbjuda partema att vidta vissa åtgärder a)om deförhållanden som låg till gmnd för beslutet har ändrats i något avseende, b)om partemaåsidosätter ett åläggande som har förenats med beslutet, c)om beslutetgmndar sig på oriktiga uppgifter eller har utverkats på ett bedrägligt sätt,eller d) om partema missbmkardetundantag från bestämmelsema i artikel 2 som har beviljats dem genom beslutet. I fall enligt b, c och d kan beslutet återkallas medretroaktiv verkan. att meddela beslut enligt artiklama 5 och 6. Så länge kommissionen varken har inlett ett förfarande föratt meddela beslut i ett visst fall eller översänt ett meddelande enligtartikel 12.3 första stycket, är medlemsstatemas myndigheter behöriga attavgöra om bestämmelsema i artikel 2 eller 8 är tillämpliga på fallet. Ariikel 16 Samverkan medmedlemsstaternas myndigheter Kommissionen skall genomföra de förfaranden somforeskrivs i denna förordning i nära och ständig samverkan med medlemsstatemasbehöriga myndigheter, som har rätt att framföra sina synpunkter på dessaförfaranden. Ariikel 14 Beslut Om tillämpning avartikel 6 Sådana avtal, beslut och samordnadeförfaranden som avses i artikel 2 beträffande vilka partema önskar åberopaartikel 6 skall anmälas till kommissionen. Beslut av kommissionen omtillämpning av artikel 6 skall träda i kraft först för beslutet.1 beslutet skall anges för vdken tid det skall gälla. Denna tid skall inteöverstiga från den tidpunkt när rådet konstaterar att det föreligger ettkrisläge enligt artikel 6.2. Kommissionen kan förnya beslutet,om rädet i enlighet med det förfarande som anges i artikel 6.2 på nyttkonstaterar att det föreligger ett krisläge och om de övriga villkoren iartikel 6 är uppfyllda. 4.Beslutet kanförenas med villkor och ålägganden. Kommissionens beslut skall upphöraatt gälla senast efter det att de åtgärder som anges i artikel 6.1har genomförts. 6.Bestämmelsema iartikel 13.3 är tillämpliga. Med förbehåll för domstolens prövning av beslutet ärkommissionen ensam behörig att ålägga skyldigheter enligt artikel 4.2, Kommissionen skall utan dröjsmål till medlemsstatemasbehöriga myndigheter översända kopior av klagomål och ansökningar samt även avde viktigaste handlingama som tillställs kommissionen eller som den översänderi samband med dessa förfaranden. Samråd skall ske med en rådgivande kommitté förkartell-och monopolfrågor inom transportsektom före beslut som följer på ettförfarande enligt artikel 10 eller beslut enligt artikel 12.3 andra stycket,eller enligt punkt 4 andra stycket, i samma artikel eller enligt punkt 2 eller3 i artikel 14. Samråd skall också ske med den rädgivande kommittén före beslutom att meddela tillämpningsföreskrifter enligl artikel 29. Den rådgivande kommittén skall vara sammansatt avtjänstemän som är sakkunniga i kartell- och monopolfrågor på transportområdet.Varje medlemsstat skall utse två tjänstemän som representanter, som var och envid förhinder kan ersättas av en annan tjänsteman. Samrådet skall äga mm vid ett gemensamt sammanträde somsammankallas av kommissionen och som hålls tidigast efter det attkallelse har skett. Till kallelsen skall fogas en redogörelse för varje ärendesom skall behandlas, med uppgift om de viktigaste handlingarna samt ettpreliminärt utkast till beslut. Den rådgivande kommittén kan avge ett yttrande även omnågra ledamöter eller deras ersättare inte är närvarande. En redogörelse förresultatet av överiäggningama skall bifogas utkastet till beslut. Redogörelsenskall inte offentliggöras. Europeiska gemenskapemas officiella tidning Prop.1991/92: Rådets behandling av principfrågor rörande den gemensammatransportpolitiken som uppkommer i storlektyder på att de har en dominerande ställning inom den gemensamma marknadeneller en väsentlig del av den, lämnar de uppgifter om förelagens stmktur ochbeteende som är nödvändiga för att bedöma deras ställning mot bakgmnd avbestämmelsema i artikel 8. t.Kommissionen skall inte meddela ett beslut för vilket samråd enligt artikel 16är obligatoriskt förrän eller utgången av en frist från den dagnär den rådgivande kommittén har avgett sitt yttrande. Före utgången av den frist som anges i punkt 1 fårvarje medlemsstat begära att rådet sammankallas för att tillsammans medkommissionen behandla de principfrågor rörande den gemensammatransportpolitiken som enligt medlemsstatens uppfattning har samband med detärende som skall avgöras. Rädet skall efter en begäran från denberörda medlemsstaten sammanträda uteslutande för att behandla sådanaprincipfrågor. Kommissionen skall inte meddela sitt beslut förrän efterrådets sammanträde. Rådet kan vidare när som helst på begäran av en medlemsstateller kommissionen behandla allmänna frågor som uppkommer i samband medgenomförandetav konkurrenspolitiken inom transportsektom. Artiklama 16.2-6, 17, 19, 20 och 21 är tillämpliga. Vid fullgörandet av de uppgifter som kommissionen hartilldelats genom denna förordning fär kommissionen inhämta alla nödvändigaupplysningar hos medlemsstatemas regeringar och behöriga myndigheter samt hosföretag och företagssammanslutningar. När kommissionen riktar en begäran om upplysningar tillett företag eller en företagssammanslutning, skall den sända enkopia av denna begäran till den behöriga myndigheten i den medlemsstat inomvars territorium förelagen har sitt säte. I samtliga fall där det begärs att rådet sammanträderför att behandla principfrågor enligt punkt 2 eller allmänna frågor enligtpunkt 3 skall kommissionen inom ramen för denna förordning La hänsyn till deriktlinjer som framkommer vid sammanträdet. Om transportutvecklingen, prisrörelser ellerprisstelhet på transportområdet eller andra omständigheter tyder på attkonkurrensen på transportområdet är begränsad eller snedvriden inom dengemensamma marknaden inom ett visst geografiskt område eller i samband med eneller flera trafikleder, eller i fråga om person- eller godsbefordran av eneller flera bestämda kategorier, kan kommissionen besluta att företa en allmänutredning av den berörda branschen och i samband dämied begära atttransportföretagen i denna bransch lämnar de upplysningar och de handlingar somär nödvändiga för att förverkliga de principer som är uppställda i artikel 2-8. När kommissionen företar utredningar enligt punkt 1,skall den även begära att företag eller gmpper av företag, vars I sin begäran skall kommissionen ange den rättsligagmnden för och syftet med begäran samt de påföljder som avses i artikel 22.1 bom oriktiga uppgifter lämnas. Skyldiga att lämna de begärda upplysningama är företagensägare eller deras företrädare och, när det gäller juridiska personer och bolag,eller sammanslutningar som inte är juridiska personer, de som är utsedda attföreträda dem enligt lag eller stadgar. Om ett företag eller en företagssammanslutning intelämnar de begärda upplysningama inom den tidsfrist som har fastställts avkommissionen eller lämnar ofullständiga upplysningar, skall kommissionenbegära upplysningama genom beslut. 1 beslutet skall anges vilka upplysningarsom begärs, fastställas en lämplig tidsfrist inom vilken upplysningama skalllämnas och anges de påföljder som avses i artiklama 22.1 b och 23.1 c samtupplysas om rätten att få beslutet prövat av domstolen. Kommissionen skall sända en kopia av sitt besluttill den behöriga myndigheten i den medlemsstat inom vars territorium företageteller företagssammanslutningen har sitt säte. Europeiska gemenskapemas officiella tidning Undersökningar genomförda av medlemsstaternas myndigheter 1.Pä begäran avkommissionen skall medlemsstatemas behöriga myndigheter genomföra deundersökningar som kommissionen anser påkallade enligt artikel 21.1 eller somden har beslutat om enligt artikel 21.3. De tjänstemän hos medlemsstatemasbehöriga myndigheter som har till uppgift att genomföra undersökningama skallutöva sina befogenheter efter företeende av en skriftlig fiiUmakt utfärdad avden behöriga myndigheten i den medlemsstat inom vars territorium undersökningenskall genomföras. Fullmakten skall ange föremålet för och syftet medundersökningen. På begäran av kommissionen ellerden behöriga myndigheten i medlemsstaten inom vars territorium undersökningenskall genomföras kan kommissionens tjänstemän biträda myndighetens tjänstemänvid fullgörandet av deras uppgifter. Kommissionens befogenheter vid undersökningar I beslutet skall anges föremålet för ochsyftet med undersökningen, fastställas när den skall börja och anges depåföljder som avses i artiklama 22.1 c och 23.1 d samt upplysas om rätten attfå beslutet prövat av domstolen. Kommissionen skall falla beslut enligt punkt 3 efteratt ha samrått med den behöriga myndigheten i den medlemsstat inom varsterritorium undersökningen skall genomföras. Tjänstemännen hos den behöriga myndigheten i denmedlemsstat inom vars territorium undersökningen skall genomföras kan, påbegäran av myndigheten eller kommissio nen, hjälpa kommissionens tjänstemänvid fullgörandet av deras uppgifter. Om ett företag motsätter sig en undersökning som harbeslutats med stöd av denna artikel, skall den berörda medlemsstaten lämna deav kommissionen bemyndigade tjänste männen den hjälp som behövs för att deskall kunna utföra sitt undersökningsuppdrag. För detta ändamål skallmedlemsstaterna efter samråd med kommissionen vidta nödvändiga åtgärder föreden . Vidfullgörandet av de uppgifter som kommissionen har tilldelats genom denna förordning får den genomföra alla nödvändiga undersökningar hos forelag och företagssam manslutningar. För delta ändamål har de av kommissionen bemyndigade tjänstemännen befogenhet a) att granska böcker och andraaffärshandlingar, b)att göra kopioreller utdrag av böcker och affärshandlingar, c)att begära muntligaförklaringar på ort och ställe, d) att få tillträde tillföretagens samtliga lokaler, markom råden och transportmedel. De tjänstemän som av kommissionen har fått i uppdragatt genomföra undersökningama skall utöva sina befogenheter efter företeende av en skriftlig fullmakt, som anger föremålet för och syftet med undersökningen samt de påföljder som avses i artikel 22.1 c för det fall att begärda böcker eller andra affärshandlingar inte framläggs pä ett fullständigt sätt. Kommissionen kan ålägga företag och företagssammanslutningarböter om lägst etthundra och högst femtusen beräkningsenheter, om deuppsåtligen eller av oaktsamhet a)lämnar oriktigaeller vilseledande uppgifter i en ansökan enligt artikel 12 eller i en anmälanenligt artikel 14, b)lämnar oriktigauppgifter till svar på en begäran enligt artikel 18 eller artikel 19.3 eller19.5 eller inte lämnar en uppgift inom den tidsfrist som har fastställts genombeslut enligt artikel 19.5, eller c)vidundersökningar som genomförs enligt artikel 20 eller 21 framlägger begärdaböcker eller andra affärshandlingar på ett ofullständigt sätt eller inteunderkastar sig en undersökning som har beslutats enligt artikel 21.3. Kommissionenskall före undersökningen underrätta den behöriga myndigheten i denmedlemsstat inom vars territorium undersökningen skall genomföras om undersökningsuppdragetsamt om de bemyndigade tjänstemännens identitet. Förelag och företagssammanslutningar är skyldiga attunderkasta sig de undersökningar som kommissionen har 2.Kommissionen kan ålägga företag och företagssammanslut ningar böter om lägstettusen och högst en miljon beräkningsenheter, eller ett högre belopp som.dockinte får överstiga av föregående räkenskapsårs omsättning för varjeföretag som deltagit i överträdelsen, om de uppsåtligen eller av oaktsamhet a) överträder bestämmelserna i artikel 2 cUcr 8, eller Europeiska gemenskapemas officiella tidning b) åsidosätter ett åläggande somhar beslutats med stöd av artikel 13.1 eUer 14.4. När bötesbeloppet fastställs skall hänsyn tas både tillöverträdelsens svårighetsgrad och till dess varaktighet. Bestämmelsema i artiklama 16.3-6 och 17 ärtillämpliga. Beslut fattade med stöd av punktema I och 2 har intestraffrättslig karaktär. Kommissionen kan förelägga företag och företagssam manslutningar viten om lägst femtio och högst ettusen be räkningsenheter , räknat från den dag som anges i beslutet, för att förmå dessa a)att upphöra meden överträdelse av artikel 2 eller 8 i denna förordning enligt ett åläggandemed stöd av artikel 11 eller att efterkomma ett åläggande enligt artikel 4.2, b)att upphöra medvarje åtgärd som har förbjudits enligt artikel 13.3, c)att på ettftiUständigt och riktigt sätt lämna upplysningar som kommissionen har begärtgenom beslut enligt artikel 19.5, d) att underkasta sig en sådanundersökning som kommissio nen har beslutat om enligt artikel 21.3. 2.Om företageller företagssammanslutningar har fullgjort skyldigheten för vars uppfyllandevitet har förelagts, kan kommissionen fastställa det slutliga vitet till ettbelopp som är lägre än det som skulle ha följt av det ursprungliga beslutet. 3.Bestämmelsema iartiklama 16.3-6 och 17 är tillämpliga. Domstolen har oinskränkt prövningsrätt enligt fördragetsartikel 172 att pröva beslut genom vilka kommissionen har fastställt bötereller viten. Domstolen kan upphäva, sätta ned eller höja ålagda böter ellerviten. Vid tillämpning av artikel 23-24 skall beräkningsenhetenvara den som har fastställts för upprättandet av gemenskapens budget enhgtfördragets artiklar 207 och 209. Förhör med parterna och tredje man Innan kommissionen fattar beslut enligt artiklama 11,12.3 andrastycket, 12.4, 13.3, 14.2 och 14.3, 22och23, skaliden lämna berördaförelag och företagssammanslutningar tillfälle att yttra sig över dessanmärkningar. Om kommissionen eller medlemsstatemas behörigamyndigheter anser det nödvändigt, kan de även höra andra fysiska ellerjuridiska personer. Begäran frän sådana personer att få yttra sig skallbifallas, om de kan påvisa ett tillräckligt mtresse i saken. Om kommissionen avser att utSrda icke-ingripande beskedmed stöd av artikel 5 eller 6, skall den offentliggöra ifrägavarande avtal,beslut eller samordnade förfarande i sammandrag och lämna varje berörd tredjeman tillfälle att framföra sina synpunkter inom den tidsfrist som kommissionenfastställer och som inte skall understiga en månad. Vid offentliggörandet skallhänsyn tas till företagens berättigade intresse av att deras affärshemligheterskyddas. Upplysningar som har inhämtats med stöd av artikel18-21 får endast användas för det med begäran eller undersökningen avseddaändamålet. Om inte annat följer av bestämmelsema i artiklama 26och 28 får kommissionen och medlemsstatemas behöriga myndigheter samt dessastjänstemän och övriga anställda inte röja information som de har inhämtat medstöd av denna för ordning och som är av sådant slag att den omfattas av sekretess. Bestämmelsema i punkterna 1 och 2 skall inte utgörahinder för offentliggörande av allmän information eller undersökningar som inteinnehåller uppgifter om enskilda foretag eller företagssammanslutningar. Europeiska gemenskapemas officiella tidning 1991/92: Artikel 28 Offeatliggörande avbeslut 1.Kommissionenskall offentliggöra de beslut den fattar enligt artiklama 11, 12.3 andrastycket, 12.4, 13.3, 14.2 och 14.3. 1 offentliggörandet skall anges deberörda partema och huvuddragen av beslutet. Därvid skall hänsyn tas till företagensberättigade intresse av att deras affärshemhgheter skyddas. Kommissionen har rätt att utfärda tillämpningsföreskrifterom form, innehåll och övriga detaljer i klagomål enligt artikel 10, ansökningarenligt artikel 12, anmäbiingar enligt artikel 14.1 samt förhör enligt artikel26.1 och 26.2. Artikel 30 Ikraftträdande,bermtliga avtal 1.Dennaförordning träder i krafl . 2.Trotsbestämmelsen i punkt 1 träder artikel 8 i kraft dagen efier det att dennaförortlning har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella lidning. Förbudet i artikel 2 gäller frän och med den 1 januari1969 alla avtal, beslut och samordnade förfaranden som avses i artikel 2 ochsom förelåg vid denna förordnings ikraftträdande eller som tillkom mellan dentidpunkten och tidpunkten för offentliggörandetav denna fömtdningi Europeiskagemenskapernas officieUa tidning. Punkt 3 får inte åberopas mot företag eller företagssammanslutningarsom före dagen efier offentliggörandet av förordningen i Europeiskagemenskapernas officiella lidning har upphört att tillämpa avtal, beslut ellersamordnade förfaranden i vilka de har varit parter. från det att de förhandlingar somskall löras med de tredje länder som har undertecknat den revidera dekonventionen om sjöfart på har avslutats skall rädet på kommissionensförslag vidta de ändringar i denna förordning som kan visa sig nödvändiga medhänsyn till de skyldigheter som följer av den reviderade konventionen. Kommissionen skall före till rädetöverlämna en sammanfattande rapport om tillämpningen av denna förordning ochföre lägga fram ett förslag till förordning om nödvändigaändringar i denna förordning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkttillämplig i alla medlemsstater. O. L. SCALFARO Nr L 378/4 386R4056/S Europeiska gemenskapemasofficiella tidning RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 4056/86 omdetaUerade regler för tillämpning av artiklarna 85 och 86 i fördraget påsjöfarten EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiskaekonomiska gemenskapen, särskilt artiklama 84.2 och 87 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av yttrande', med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténsyttrande, och med beaktande av iöljande: Konkurrensreglema utgör en del av fördragets allmännabestämmelser, vilka också gäller för sjöfarten. Detaljerade regler för hurbestämmelsema skall tillämpas fmns i fördragets kapitel om konkurrensreglereller skall fastställas enligt de förfaranden som anges där. Enligt rädets förordning nr 141' gäller rädets förordningnr 17* inte transporter. Rådets förordning (EEG) nr 1017/68' gäller enbartinlandstransporter. Kommissionen har alltså inga möjligheter attdirekt undersöka fall där man misstänker brott mot artiklama 85 och 86 inomsjöfarten. Kommissionen har för övrigt inte de egna befogenheter att fattabeslut eller ålägga påföljder som krävs för att fä de överträdelser denkonstaterar att upphöra. Situationen kräver att en förordning antas om tillämpningav konkurrensreglema på sjötransporter. Rådets forordning (EEG) nr 954/79 avden om medlemsstatemas ratifikation av eller anslutning tillFörenta nationemas konvention om en uppförandekod för linjekonferensei"kommer att medföra att koden tillämpas på ett betydande antal konferenser somtrafikerar gemenskapen. Förordningen om tillämpning av konkurrensreglema påsjötransporter, som fömtses i det sista stycket i ingressen till förordning(EEG) nr 954/79, bör EGT nr C 172, , s. 178 och EGT nr C 255,13.10,1986, s. 169. EGT nr C 77, 21.3.1983, s. 13 och EGT nr C 344, 31.12.1985,s. EGT nr 124, 28.11.1962, s. 2751/62. EGT nr 13, 21.2.1962, s. 204/62. EGTnr L 175, 23.7.1968, s. 1. EGT nr L 121, , s. beakta att koden antagits. Då det gäller konferenser förvilka uppförandekoden gäller bör forordningen fylla ut koden eller göra den merexakt. Det synes vara att föredra att låta rederier i trampfartstå utanför förordningens tillämpningsomräde, eftersom fraktsat-sema för dennatrafik förhandlas fritt från fall till fall beroende på tillgång ochefterfrågan. Förordningen bör beakta att det är nödvändigt att å enasidan sörja för tillämpningsregler som gör att kommissionen kan säkerställa attkonkurrensen på den gemensamma marknaden inte snedvrids på ett otillbörligtsätt och att å andra sidan undvika att sektom blir alltför reglerad. Förordningen bör ange tillämpningsomrädet förföreskriftema i artiklama 85 och 86 i fördraget och därvid beakta sjöfartenssärdrag. Handeln mellan medlemsstatema kan påverkas av konkurrensbegränsandeförfaranden eller missbmk inom den intemationella sjöfarten, inklusivetransport inom gemenskapen, till eller från gemenskapens hamnar. Sådanarestriktiva förfaranden eller missbmk kan påverka konkurrensen, både mellanhamnar i de olika medlemsstatema genom att förändra deras upptagningsområdenoch mellan verksamheter i de olika upptagningsområdena och störa handelsmönsterinom gemenskapen. Vissa typer av tekniska avtal, beslut och samordnade förfarandenkan undantas från förbudet mot konkurrensbegränsande förfaranden eftersom deallmänt sett inte begränsar konkurrensen. Gmppundantag bör göras /or iinjekonferenscr. Linjekonferenserhar en stabiliserande verkan som tillförsäkrar avlastama pålitlig trafik. Debidrar alhnänt till att tillhandahålla ändamålsenliga, effektiva ochtidtabellsbundna sjötransporter och tar rimlig hänsyn till transportbmkamasintressen. Sådana resultat kan bara uppnås genom det samarbete som rederiernautvecklar i linjekonferenser om fraktsatser och, vid behov, om tillgängligkapacitet eller tilldelning av last för skeppning, samt om inkomst.Konferenserna är i de flesta fall fortfarande föremål för effektiv konkurrensbåde från icke-konferensanslutcn tidtabellsbunden trafik och i vissa fall fråntrampfart och andra transportslag. Flottomas rörlighet är betecknande forsjöfartens utbudsstmktur och gör att konferenserna är utsatta för ständigkonkurrens som de i allmänhet inte kan avlägsna såvitt gäller en betydandeandel av de berörda sjötransporterna. 386R4056/S Europeiskagemen.skapemas officieUa tidning Nr L 378/5 För attförhindra att konferenser handlar på ett sätt som strider mot artikel 853 ifördraget bör vissa villkor och förpUktelser kopplas till undantaget. Syftet med vUlkoren bör vara att förhindra attkonferensema inför konkurrensbegränsningarsom inte är nödvändiga för att uppnåde mål som ligger til] gmnd för undantaget. Konferenser bör därför inte påsamma mtt tillämpa olika fraktsatser och fraktvillkor, enbart beroende påurspmngsland eller på det transporterade godsets destination, och därigenom förorsakaen nedgång för handehi inom gemenskapen som är till skada för vissa hamnar,avlastare, rederier eller dem som tillhandahåller transportanknutna tjänster.Vidare bör lojaU-tetsarrangemang bara tillåtas om de överensstämmer med reglersom inte unilateralt begränsar transportbmkamas frihet och därigenomkonkurrensen inom sjöfartsnäringen, dock utan att detta innebär någoninskränkning av rätten för en konferens att bestraffa transportbmkare som medoegentliga medel föreöker undvika den lojalitets förpliktelse som krävs iutbyte mot rabatter, sänkta fraktsatser eller kommission som tillerkänts demav konferensen. Det måste stå transportbmkama fritt att besluta om vilkaföretag de vill vända sig till då det gäller inlandstransporter ellerhamntjänster som inte omfattas av fraktkostnaden eller andra kostnader somingår i avtalet med rederiet. Vissa förpliktelser bör också knytas till undantaget.Transportbmkama bör alltid ha möjlighet att ta del av de fraktsatser ochfraktvillkor som konferensmedlemmama tillämpar, eftersom transport inom landetsom organiseras av avlastare fortfarande regleras av förordning (EEG) nr1017/68. Del bör föreskrivas att skiljedomar och av förlikningsmän utfärdaderekommendationer som har godtagits av partema genast skall anmälas tillkommissionen för att den skall kunna kontrollera att konferenserna intedärigenom undantas från de villkor som föreskrivs i förordningen och alltsåinte bryter mot föreskriftema i artiklama 85 och 86. Samråd mellan transportbmkareeller bmkarorganisationerochkonferenser kan leda till effektivare sjötransporter som tar större hänsyn tilltransportbmkamasbehov. Undantag bör alltå göras för vissa konkurrensbegränsandeförfaranden som kan följa av sådant samråd.