prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — Regeringen har i propositionen (1991/92:38)Inriktning av den ekonomiskapolitiken, föreslagit att som grund för beslut om investeringar i vägar ochjärnvägar bör i första hand ligga den analys som den statliga produktivitetsdelegationen presenterat, med defördjupningar som kan erfordras. Mitt förslag till inriktning av planeringen är attett rikstäckande vägnät av riksvägarav särskild betydebe (stamvägnätet) skall byggas ut till ett sammanhängande, robust nät med hög och jämn standard.Det innebär bl.a. motorvägskvalitetmellan , , och . Jämvägsnätet byggs ut förhöghastighetstäg mellan storstäderna och till . Kapacitetsstarka järnvägslinjer för godstransporterbör byggas ut. Vadgäller riksvägar och länsvägar som inte ingär i stamvägnätet är mitt 181 förslagatt investeringar och underhåll bör inriktas på att vidmakthålla och Prop.1991/92:100 förbättra standarden pä detta vägnät. Vad gäller det övriga jämvägsnätet är mitt förslag attinvesteringarna inriktas på sädana sträckor där det finns ekonomiskaförutsättningar för gods-och/eller persontrafik. På uppdrag av den tidigare regeringen har treförhandlingsmän utarbetat principöverenskommelser angående trafikförsörjningeni de tre storstadsregionema , och . I den kommandeinvesteringsplaneringen är det nödvändigt att hänsyn tas till de slutgiltigauppgörelserna med dessa regionen och bör därför ha högberedskap för att vidta de åtgärder som krävs. Inriktningen av luftfartsverkets- och sjöfartsverketsinvesteringsplanering bör som bygga pä kundernas behov ochbetalningsvilja samt pä full kostnadstäckning för resp. verk. Utgångspunkten utöver ovanstående inriktning är attplaneringen skall utgå frän ett samhällsekonomiskt synsätt. Den inriktning av planeringsdirektiven förplaneringsomgången 1994-2003 som jag har förordat innebär en precisering av deninriktning som beslutade vären 1988. I proposifionen Inriktningen av den ekonomiskapolitiken aviserades att regeringen kommer att öka medelstillförseln tillinvesteringar i bl.a. järnvägar och vägar. Det fortsatta planeringsarbetet börbedrivas på ett sådant sätt att detta kan fullföljas. I syfte att få underlagför ökade medelsramar för investeringar i infrastruktur avser jag därförföreslå att i direktiven föreskriva att investeringsplanerna upprättas för tväekonomiska nivåer, dels nuvarande nivä, dels en fördubblad nivå. Utöver ovan angivna inriktning gäller att godstrafikensföratsättningar särskilt skall beaktas i planeringen, liksom sädanainvesteringar som gör till en integrerad del av . Därvid skallsärskilt konsekvenserna av och ett medlemskap i beaktas liksomrisken för "trafikstopp" i samt sädana åtgärder som behövsför att utveckla förbindelserna runt . Bn viktig uppgift för trafikverken är att ta till varaden infrastruktur som redan finns utbyggd. Verken skall därför prioriterasatsningar som gör att utnyttjandet av exempelvis befintliga vägar ochjärnvägar kan intensifieras. Det kan gälla säväl införandet av ny teknik sominvesteringar som medför möjlighet till höjd hastighet. T.ex. skall åtgärdersom medför att snabbtågen kan framföras i hastigheter /hprioriteras. Redovisningen av verkens investeringsplaner harhittills varit bristfällig. Jag avser därför i planeringsdirektiven att skärpakraven på redovisning. De planerade investeringarnas roll i transportsystemetbör tydligt framgå. Likaså bör införas krav pä att planerna även innehäller enkonsekvensanalys där miljöeffekter och andra samhällsekonomiska effekter avplanerna finns redovisade. Möjligheten att ta hänsyn till ömsesidiga beroenden vidbeslut om investeringar i infrastruktur har i den hittillsvarandeplaneringsprocessen varit begränsad. Det är min uppfattning att trafikverkenäven bör beskriva över- föringspotentialeroch den påverkan pä andra trafikslag som en föreslagen Prop. 1991/92:100 investering har påtransportmarknaden. Hittillsvarande planeringsprocess har intebeaktat underhällskonsekvensen Detär därför regeringens avsikt att sammanföra investerings- och driftsanslagentill ett anslag. Verken får sedan till uppgift att redovisa lämplig fördelningmellan investeringar och underhäll. och sjöfartsverketsinvesteringsplaner styrs utifrån de företagsekonomiska krav pä lönsamhet somstatsmakterna angett. De hittillsvarande investeringsplanerna omfattar enbartdet egna verkets investeringar.Sjöfartsverket genomför därutöver i samarbete med Stuvareförbun-det/en enkätundersökning ominvesteringarna i hamnväsendet.Luftfartsverkets och investeringsplaner omfattar därigenomsåväl traditionella infrastrukturinvesteringar som andra typer av investeringarsom är knutna till verkens interna verksamhet. Jag har för avsikt att idirektiven till luftfartsverket och inrikta deras medverkan iinvesteringsplaneringsprocessen enbart mot sädana typer av investeringar som har direkt påverkan pä trafiksystemet. Försädana projekt bör även konsekvensernaför övriga trafikslag liksom för miljö- och samhällsekonomi analyseras. Jag anser därutöver att trafikverken bör redovisastora projekt med strukturellpåverkan på samhället även om de inte kommer att ingå i verkens förslagtill investeringsplan. Att underhälla en omfattande infrastruktur ställerkrav pä stora resurser. Därför mäste infrastrukturens omfattning prövas inomområden med begränsattrafikunderlag. Jag kommer därför att föreslå regeringen att i direktiven uppdra ät att se över detnuvarande nätets omfattning och ge förslag till förändringar om säerfordras. Inom vägsektorn är behoven av investeringaromfattande. Jag kommer därför att i det fortsatta arbetet med kompletterandeplaneringsdirektiv fill se till att verket undersöker hur enförstärkning av kapaciteten i enlighetmed produktivitetsdelegationens förslag kan kombineras med införandet av vägavgifter för att helt eller delvisfinansiera investeringarna. Jag avser att, sedan har godkänt depreciseringar och inriktningar avinvesteringsplaneringen som jag föreslagit, utfärda planeringsanvisningar för , luftfartsverket ochsjöfartsverket samt kompletterande planeringsanvisningar för . Jaghemställer att regeringen föreslär att godkänna de preciseringar av inriktningen av investeringsplaneringensom jag har förordat innebärande att 1. planeringeninriktas mot att ett rikstäckande vägnät av riksvägar av särskild betydelse (stamvägnätet) byggs ut till ett sammanhäng ande, robust nät med hög och jämnstandard och att investeringarna på riksvägar och länsvägar som inte ingär i stamvägnätet inriktas pä att vidmakthålla och förbättra standarden, 2. planeringen inriktas motatt järnvägsnätet byggs ut för höghastig- 183 hetstäg mellan storstäder och till och att enkapacitetsstark Prop. 1991/92:100 linjeför godstransporter byggs ut och att investeringarna på det övriga Bil. 7 jämvägsnätetinriktas på sådana sträckor där det finns ekonomiska förutsättningar förtrafik, 3. luftfartsverkets och medverkani investeringsplaneringsprocessen inriktasmot större strategiska projekt med direkt påverkan på transportsystemet. 1 Förslag till Bilaga 1 Prop. Lag om upphävande av lagen (1979:1035) med Bil. bemyndigande om utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter Härigenom föreskrivs att lagen (1979:1035) medbemyndigande om utjämning av taxorför vissa lastbilstransporter skall upphöra att gälla vid utgången avjuni 1992. 1991/92: lOO 326 000 45 510 000 Drift och underhäll av statliga vägar 5 908 300 000 1 556 500 000 Bidrag till drift och underhåll av statskommunvägar Bidrag till drift och byggande av enskilda vägar : Särskilda bärighetshöjande åtgärder 49 190 000* 10 751811000 Samordning, Trafikmiljö, Fordon och Trafikant Bil- och körkortsregister m.m. Kostnader för visst värderings- Drift och vidmakthållande av statliga järnvägar 2 949 522 000 1 392 087 000 Ersättning till för vissa kapitalkostnader 33 950 000* Ersättning till i samband med utdelning frän 1000 4 757 649 000 Ersättning till viss kanaltrafik m.m. Bidrag till svenska rederier 200 000 000 494 658 000 Beredskap för civil luftfart 56 080 000' Bidrag till kommunala flygplatser m.m. 25 400 000 96 680 000 Köp av interregional persontrafik på järnväg Ersättning till trafikhuvudmännen för köp av viss kollektivtrafik 4 780 000* civila delen av totalförsvaret Bidrag till statens väg- och trafikinstitut 44 006 000 105 136 000 Bidrag till statens geotekniska institut 1000 142 415 000 3 723 000' 3 723 000 Ensättning till postverket för rikstäckande betalnings- 17 547 664 000 168 A. Avregleringen avtaxitrafiken 178 B. Investeringsplanering 185 Bilaga 1 Förslag till lag om upphävande avlagen (1979:1035) med bemyndigande omutjämning av taxor för vissalastbilstransporter Bilaga8 till budgetpropositionen 1992 (sjunde huvudtiteln) Finansdepartementetsverksamhetsområde omfattar frågor om ekonomisk politik och skattepolitik, frågor som rör statens budget ochresursfördelningen inom denoffentliga sektorn samt frågor rörande finansiella institutioner ochmarknader och medverkan i internationellt ekonomiskt och finansielltsamarbete. Vidare omfattar verksamheten frågor omskatteutjämningsbidrag m. fl. generellabidrag till den kommunala sektorn ochandra kommunalekonomiska frågor. Till departementets verksamhetsområdehör också frågor som rör statsskuldens förvaltning och tullfrågor, exkl. frågorsom rör tulltaxan och befrielse från tullsamt frågor som rör statlig lokalförsörjning, vissa statliga bolag ochAP-fonden. Sedan den omfattarfinansdepartementets verksamhetsområde också allmänna frågor omstatsförvaltningen, arbets- och anställningsvillkori offentlig anställning, personalpolitiska frågor inom statsförvaltningen, förvaltningen av statliga lån,aktier, fonder och fonderade medel, övergripande frågor om styrning ochorganisation av statlig verksamhet, rationalisering inom statsförvaltningen,frågor om myndigheternasanslagsframställningar och resultatredovisningar, statlig revision, statistik,folk- och bostadsräkningar samt övergripande frågor om datateknik inom statlig förvaltning. Därutöver har ävenvissa frågor om bostadsväsendet samt idrottsfrågor förts till . De förslag till utgifter inom verksamhetsområde som nuläggs fram för budgetåret omfattar 71 531 milj. kr. Detta innebär en ökning med 10 587 milj. kr. i förhållande till motsvarande budgeterade utgifter under innevarande budgetår. a. på den kraftiga anslagsutvecklingen för räntebidragen () vilketförklaras av höga räntenivåer, hög takt i bostadsbyggandet samt accelererandebyggkostnadsutveckling under senareår. Skatteutjämningsbidraget svarar för . Dennafinansieras dock 1992 av en motsvarande höjning avskatteutjämningsavgiften. 1 1990/91. Denekonomiska politiken och budgetpolitiken Prop.1991/92: 100 Ril 8 Inomfinansdepartementet utarbetas riktlinjerna för den ekonomiska poli- Vidare utarbetas budgetpolitiskariktlinjer på kortare och längre sikt.Regeringskansliets arbete med budgetförslaget leds och samordnas av Riktlinjerna för den ekonomiska politikenredovisas i finansplanen tillsammansmed förslaget om statsbudget. 1 bilagor till finansplanen redovisas en preliminär nationalbudget (PNB) samtriksrevisionsverkets inkomstberäkning och beräkning av budgetutfallet.Nationalbudgeten innehålleranalyser av och prognoser för den ekonomiska utvecklingen internationelltoch i . Nationalbudgeten utarbetas inom , medunderlag från bl.a. . Inom görs även analyser avfördelningsfrågor och frågor som rör den ekonomiska utvecklingen på längresikt. svarar för arbetet med de statligalångtidsutredningarna och de s.k. långtidsbudgetarna. Ett huvudsyfte medlångtidsutredningarna är att analysera olika strategier för att uppnå deekonomisk-politiska målen. 1 detta arbetekartläggs både de resurser som finns tillgängliga och de anspråk påresurserna som kan komma att ställas. harlångtidsutredningarna därutöver innehållit analyser av strukturella problem iekonomin. Långtidsutredningar publiceras normaU vart tredje ån Långtidsbudgeten presenteras i samband medkompletteringspropositionen varjeår. Långtidsbudgetkalkylerna beskriver vilken budgetutveckling som blirföljden under de kommande fem budgetåren av redan fattade beslut och gjorda åtaganden med i övrigtoförändrade skatte- och utgiftsregler. De utgör däremot inte någon prognosöver innehållet i kommande statsbudgetförslag utan är renakonsekvensframskrivningar av gällande åtaganden. ansvarar för frågor angåendestyrningen av statsförvaltningen ochde finansiella förutsättningarna för myndigheterna i enlighet med vadjag tidigare anfört (bilaga 1). Internationellt ekonomiskt och finansiellt samarbete Sverigedeltar aktivt i arbetet inom ett stort antal internationella organisationerför ekonomisk-politiskt och finansiellt samarbete. verkarhärvid i samråd med övriga berörda departement och myndigheter.Finansdepartementets egna representation i , och , liksom handelsråden vidambassaderna i de större industriländerna och i , spelar en viktig rollgenom att tillhandahålla värdefull information på det ekonomiska ochekonomisk-politiska området. Organisationenför ekonomiskt samarbete och utveckling () är den mest betydelsefulla mellan industriländerna. Inom ramen för analyserasdet ekonomiska läget och utsikterna samt diskuteras aktuellaekonomisk-politiska frågor. gång granskas dessutomvarje enskilt medlemsland med avseende på Prop. 1991/92:100 den ekonomiska utvecklingen och den fördaekonomiska politiken. Internationellavalutafonden (IMF) spelar en central roll i det internationella valutasamarbetet och i arbetet med att lösa betalningsproblemeni de skuldtyngda länderna. Konsultationer sker regelbundet mellan IMF och varjeenskilt medlemsland om den ekonomiska och ekonomisk-politiska utvecklingeni landet. Ekonomisk-politiska och finansiella spörsmålavhandlas även i den s. k. Tio-gruppen (G 10) där som ett av de numeraelva medlemsländerna aktivt deltar. Världsbanksgruppen omfattar Väridsbanken (),Internationella utvecklingsfonden (), Internationella finansieringsbolaget(IFC) och Multilateralainvesteringsgarantiorganet (MIGA). Tyngdpunkten i gruppens verksamhet ligger på projekt- ochprogramlånegivning till utvecklingsländersamt på olika former av tekniskt bistånd. harhuvudansvaret för frågor rörande världsbanksgruppen med undantag för . I sker överläggningar om konsolideringav skulder till offentligakreditorer, i huvudsak . De multilaterala överenskommelser som träffas inom klubbens ram liggertill grund för bilaterala avtal med enskilda skuldländer. Från svensk sida följer vi noggrant ochanalyserar den pågående integrationen i . Förfinansdepartementets del gäller detta arbete framförallt frågor rörande ekonomiskt och monetärt samarbete, kapitalliberalisering, finansiella tjänster och skatter.Departementet har inom dessa områden aktivt deltagit i EES-förhandlingarna.Vidare kommer deltagande från departementets sida i olika kommittéer påexpertnivå att äga rum inom ramen för ettkommande . Den svenska ansökan om medlemsskap i EG föranleder ett omfattande ytterligare beredningsarbeteav de frågor som inte berörs av . Detta arbete har inletts och berörstora delar av . Inom ramen för samarbete med EGgenomförs bilaterala överläggningarmed samt med ordföranden i EG:s monetära kommitté. Därvid diskuteras frågor om denekonomiska utvecklingen och denekonomiska politiken samt om den pågående integrationen i . 1 EFTA är arbetet i väsentligt ökad utsträckninginriktat på integrationen i Västeuropamed tonvikt på . EFTA:s roll som forum för diskussion av det ekonomiska läget i medlemsländernakvarstår dock. deltar aktivt i arbetet inom den s.k.24-gruppen (G 24), vars huvudsakliga syfte är att samordna OECD-ländernasbilaterala stöd till . Vidare ansvararfinansdepartementet för frågor rörande den Europeiska banken för återuppbyggnadoch utveckling (), vars syfte är attstödja övergången till öppna marknadsorienterade ekonomier iCentral- och . De nordiskafinansministrarna möts normalt varvid frågor av gemensamt intresse ochförberedelser för gemensamma nordiska ställningstaganden i internationella sammanhang diskuteras. tände plats har därvid olikaaspekter av den västeuropeiska integrationen. 1991/92:100 Frågorrörande övergången till marknadsekonomi i Central- och Östeuro- Bil. 8 pa särskilt ges ett ökat intresse. har också huvudansvaret förfrågor som rör Nordiska investeringsbanken. Banken ger krediter påmarknadsmässiga villkortillinvesteringsprojekt av nordiskt intresse såväl inom som tillkreditvärdiga samt länder i . Finansdepartementetdeltar i den särskilda aktionsgrupp som har utarbetat rekommendationerna föratt stävja s.k. tvättning av pengar från främst narkotikahandel. Finansdepartementetdeltar även i samarbetet i , som verkar för att främja muhilateral frihandel. 1 den senaste förhandlingsomgången,den s. k. Uruguayrundan, deltarfinansdepartementet aktivt i förhandlingarna gällande finansiellatjänster. Finansiella institutioner och marknader Densvenska finansmarknaden har förändrats radikalt som följd av den avreglering som successivt skett under 1980-talet.Nya finansiella instrument och nya aktörer har tillkommit i takt med enutvidgad internationalisering av tjänstehandeln. Bankernas, de övrigakreditinstitutens och försäkringsbolagensverksamheter har breddats under tilltagande konkurrens mellan instituten.Tendenserna till en utsuddning av de traditionella verksamhetsgränserna blir allt starkare(branschglidning). Arbetet på genomförandeav en europeisk inre marknad för handel med finansiella tjänster föranledergenomgripande förändringar av nationell lagstiftning. Avskaffandet av praktiskt taget alla återståendevalutarestriktioner har gett förutsättningarför liberaliserade svenska regler om etablering av filialer till banker och andra kreditinstitut och för ökatutländskt ägande i svenska finansiella företag. Utvecklingen har allmänt settmedfört ett ökat riskinslag iverksamheterna, vilket belyses bl. a. av den inträffade finansbolagskrisen och de ökande kreditförlusterna inombanksektorn. Internationella överenskommelser har också träffats om ensamordning av tillsynsfunktioner och om internationell standard för bl.a.kapitalkrav i banker. Utvecklingen har påkallat genomgripandeutredningar och reformer på de olika marknadsområdena. harrörelsereglerna för bank moderniserats. Vidare har införts regler som bl. a. öppnar möjlig,heter till branschglidning, förfinansbolag att ge ut exempelvis obligationer samt för utländskafinansiella företag att driva verksamhetfrån filial i enligt finansbolagslagen. Även regler somunderlättar strukturella förändringar inom sparbanks-och föreningsbanksrörelserna har införts. En inom upprättad promemoria (Ds 1991:39)Lämplighetsprövning av ägare i banker, liksom hypoteksinstitutensframtida organisation är föremål för beredning i . På värdepappersmarknaden har flerainternationellt an passade lagar införts, t.ex. insideriagen och lagen om värdepappersfonder. Genom nya rörelseregler för värdepappersinstitut får dessa nu bl.a. geut 4 obligationer och medverka vid s.k.blankning. Vidare är det numera Prop. 1991/92:100möjligt för utländska företag att driva värdepappersrörelse från filiali Bil. Med lagen om handel med finansiella instrument har regler införtsför handel med optioner och terminer. bereds förslag till ny börslagstiftning. Regeringen beslutade den 12december 1991 att tillsätta enutredning med uppgift att se över lagstiftningen om clearing-verksamhetoch kontobaserade värdepapperssystem. avlämnade sittbetänkande (SOU 1990:101) Försäkringsföreningar . Utredningensförslag bereds i . Regeringen tillsatte en kommittésom ska se över stora delar avförsäkringsområdet (dir. 1990:56). Syftet är att skapa mer rationella och internationellt anpassade rörelsereglerför försäkringsbolagen. Kommitténsdelbetänkande (SOU 1991:89) Försäkringsrörelse i förändring I avlämnades inovember 1991 och remissbehandlas . Intresset av att åstadkomma ett vidgatinternationellt samarbete på bl. a. detfinansiella området har fått ökad betydelse. närmande till EG kommeratt kräva betydande insatser för att anpassa det svenska regelsystemet till de normer som gäller inom EG. Redan ett innebär vidareatt tillsynsuppgifterna kommer att förändras och utökas. Inom och andra samarbetsorgan bedrivs ett arbetesom syftar till global liberaliseringav handel med tjänster. Den finansiella sektorns betydelse för ekonomisk utveckling och engagemang ifrågorna kräver allt större insatser. Sammantaget kan vad som sagts föranleda nyeller ändrad lagstiftning inom praktiskt taget hela det finansiellaområdet. ställs ökade krav på tillsynen av de finansiellamarknaderna. kommerdärför att ställas inför ett krav att effektivisera och noga prioritera sina insatser i förhållande till denya och betydande arbetsuppgifter som kan förutskickas under denärmaste åren. Finansinspektionenbildades den Ijuli 1991 genom en sammanslagning av bankinspektionen och försäkringsinspektionen.Finansinspektionens inre organisation beräknas kunna läggas fast i början av1992. Verksamheten hos inspektionen finansieras genomobligatoriska avgifter från de institut som står under tillsyn.Inspektionsmyndigheterna har erhållit betydande resurstillskott.Det föreslås därför att inspektionen i förhållande till innevarande budgetår skall bedriva sin verksamhetmed en i reala termer oförändrad resurstilldelning. () svarar för den centrala ledningen av skatteförvalt ningen och exekutionsväsendet. RSV har också uppgifter som central förvaltningsmyndighet för frågor om allmänna val. har organisationen sikte på bl. a. ökad flexibi- 5 litet och förbättrade lednings-ochstyrfunktioner. I varje län finns det Prop. 1991/92:100 endast en gemensam skattemyndighet och enkronofogdemyndighet. Inom dengemensamma skattemyndigheten ändras organisationen, i flertalet län den Ijanuari 1992. Verksamheten decentraliseras successivt till de lokala skattekontoren och arbetsformernaförändras i riktning mot ett för olika skatter och avgifter meraintegrerat arbetssätt. och exekutionsväsendet har ilikhet med andra myndigheter utsatts för en strikt budgetprövning med ökadekrav på omprioriteringar och höjd verkningsgrad. Ett långsiktigt rationaliseringskrav har ställtsupp för perioden t.o.m. budgetåret1995/96. De särskilda direktiven för anslagsframställningför perioden /94-1995/96 innefattar bl.a. uppdraget att göra en översyn av verkets roll och arbetsuppgifter somcentralmyndighet. huvuduppgift äratt handha statens upplåning och förvaltningenav statsskulden. har dessutom bl. a. till uppgift att ge krediter till och mottaga inlåning från statliga myndigheter ochaffärsverk samt att sköta viss garantigivning. Statsskuldenökar åter av fallande volymer och uppgick till . Ökningen av statsskuldenvar under /91. Den har främst finansierats genom upplåning på penning- och obligationsmarknaden. Sådanupplåning utgör nu av den totala skulden. Styrningen av statsskulden sker med hjäp av s. k.riktmärkesportföljer. Målet med statsskuldsförvaltningen är attkostnaden för den faktiska skulden skallunderstiga kostnaden för riktmärkesportföljerna. För utvärdering avskuldförvaltningen används ett kostnadsmått som innebär att de totalakostnaderna för skulden, inkl. orealiserade kursdifferenser, ställs i relationtill den genomsnittliga skuldens storlek. Kostnaderna mätta på detta sätt varunder /91 för skulden i svensk valuta 14,och för skulden i utländsk valuta 10,. Kostnaderna för riktmärkesportföljernavar 16,resp. 11,. Under /91 har kostnaden för den faktiska skulden understigit kostnaden förriktmärkesportföljen med . har under det gångna budgetåretintroducerat ett nytt upplåningsinstrument,benämnt Riksgäldskonto. Riksgäldskonto är en kontobaserad, fastförräntadsparform där räntan sätts på samma nivå som marknadsräntan för statensobligationer med motsvarande löptid, med ett avdrag för att täcka deadministrationskostnader som Riksgäldskonto medför. förvaltar en betydande andel avsamtliga- statliga garantier. Per var den garanteradekapitalskulden för de garantier som förvaltar ca 40 miljarderkr. Under /91genererade verksamheten ett kassamässigt överskott på ca 900 milj.kn verksamhet med ufiåning tilloch inlåning från statli- Prop.