prop · GF0360 · 1991-12-31 00:00:00 — Socialavgifter bör inte tes ut vare sig närmedlen lämnas till stiftelsen eller när de anställda eller tidigare anställdaerhåller sin andel från stiftelsen. En sådan åtgärd skulle enligt minuppfettning bidra till att vitelisera företegandet i . Medhänsyn till vad jag nu anfört bör därför avgiftsskyldigheten för bidrag tillvinstandelsstiftelser tes bort. Förslaget ter sikte på bidrag som utges den 1januari 1992 eller . En ändring bör göras i 2 kap. 3 § lagen omsocialavgifter. Eftersombidrag till en vinstendelsstiftelse inte bör ingå i beräkmngen av underlagetför arbetsgivaravgifter bör inte heller värdet av vad som tillförs en försäkradgenom avsättning till en sådan stiftelse vara pensionsgmndande. Det föranlederändringar i 11 kap. 2 och 4 §§ AFL samt 3 § lagen (1959:551) om beräkning avpensionsgmndande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Någonändring i 54 § 1 mom. fjärde stycket 4 uppbördslagen när det gäller hänvisningen till 2 kap. 3 § andra stycket lagen om socialavgifter blir inte nödvändig.Det bör emellertid anmärkas att hänvisningen får en ny innebörd. Medvinstandelssystemets nuvarande omfettning kommer förslaget budgetmässigt attleda till ett intäktsbortfell på omkring 100 milj.kr. Samtidigtsomjag föreslår ändringar i 11 kap. 2 § AFL bör av tekniska skäl vissajusteringar göras med anledning av ändringar i skollagen (1985:1100). I prop.1990/91:85 föreslogs att den konununala vuxenutbildningen skulle få en annanomfettning än tidigare och att svenskundervisning för invandrare skulleinfogas i det offentliga skolväsendet. Svenskundervisning för invandrare blirbeteckningen på hela den sammanslagna undervisning som infördes från och medden efter förslag i prop. 1989/90:102 om reformeradsvenskundervisning för vuxna invandrare. fettede beslutmed anledning av prop. 1990/91:85 (UbU16, SFS 1991:1107). skollagen skall i huvudsakliga delar tillämpas i fråga om utbildning somäger mm efter . En anpassning i terminologiskt hänseende tilldessa regler bör därför göras i AFL med ikraftträdande . Jaghar i de här frågoraa samrått med stetsrådet . Mittförslag: Skogsvårdsavgiften avskaffas fr.o.m. . För tidenjanuari-juni 1992 betelas en reducerad avgift gmndad på Om skogsägaren så yrkar skall istället skogsbmksvärde få läggas till gmnd föravgiftsberäkningen. Skälenför mitt förslag: Skogsvårdsavgift skall betelas med ett beloppmotsvarande av den del av en festighets taxeringsvärde som utgörs avskogsbmksvärdet. Avgiften tillkom urspmngligen för att finansieraskogsvårdsstyrelsema. Medlen betraktes numera som skogsägamas bidrag i vidmening till det svenska skogsbmket (prop. 1983/84:40, bil. De används föratt fmansiera skoglig forskning, kampanjer, inventeringar och andra åtgärder avgemensamt intresse samt för bidrag av olika slag till skogsbmket. Systemet medskogsvårdsavgift för att fmansiera diverse åtgärder på skogsbmksområdet harunder senare tid utsatts för en allt större kritik från skogsägama.Skogsvårdsavgiften anses medföra en omotiverat hög skattebelastning. Avgiftenssterkt negativa effekter för ett långsiktigt och rationellt skogsbmk harframhållits. I upprepade skrivelser har företrädare för det enskildaskogsbmket hemställt att såväl skogsvårdsavgiften som de därtill koppladebidragen avskaffes. Detsamma har framhållits i ett stort antel riksdagsmotionerunder . Några har ansett att de bidrag som är av rentregionalpolitisk karaktär bör finnas kvar, medan övriga bidragsformer, t.ex.bidraget till byggande av skogsbilvägar, kan avvecklas. Den förra regeringentillsatte en skogspolitisk kommitté. Av direktiven framgår attkommittén bl.a. skall lämna förslag till eventuella förändringar av skogsvårdsavgiften(dir. 1990:47). Arbetet beräknas vara avslutet näste år. För egen del vill jagframföra följande. Jag delar bedömningen om avgiftens skadeverkningar.Skogsägarna själva är de som bäst kan avgöra vilka investeringar som behövs.Skogsvårdsavgiften och därmed sammanhängande bidrag m.m. bör således avskaffas.Åtgärderaa som finansieras med skogsvårdsavgiften bör avvecklas successivt medbörjan /93. Samtliga åteganden bör avvecklas den 1 juli 1994.Vissa naturvårdande insatser som finansierats inom denna ram kan kommaatt inrymmas under andra anslag. Avgiften bör mot dennabakgmnd slopas helt fro.m. Skogsbmksvärdet höjs i allmänhet den 1 januari 1992till följd av den allmänna festighetstaxeringen av jordbmksfestigheter under år1992. Effekteraa av de nya texeringsvärdena bör inte slå igenom vid utteget avskogsvårdsavgifter. Ifrågavarande avgifter bör i stället gmndas på 1991 årsskogsbmksvärden. Undantegsviskan skogsbmksvärden tänkas bli lägre än värden. Det kanexempelvis bli fellet om en skogsägare avverkat sin skog . Denavgiftsskyldige bör i sådana fell ha rätt att efter särskilt yrkande ideklarationen få lägga det nya skogsbmksvärdet till gmnd föravgiftsberäkningen. I vissa fell kan enfestighet sakna skogsbmksvärde för . Det kan bero på att den utgör endel av en fastighet som ombildats efter förvärv eller överlåtelse av viss arealunder . I sådana fell fmns endast ett skogsbmksvärde för åsätt.Skogsvårdsavgiften bör i sådana fell få beräknas med ledning av ett uppskattetskogsbmksvärde för . Mina förslag föranleder enlag om upphävande av lagen om skogsvårdsavgift samt följdändringar i KL ochlagen (1958:295) om sjömansskatt. Också i prop. 1991/92:48 om justeringar ibeskattningen i inkomstslaget tjänst, m.m. föreslås ändringar i sistnämnda lag. Sänkningen respektiveslopandet av skogsvårdsavgiften medför ett skattebortfell för på bmtto330 milj.kr. eller 440 milj.kr. Om hänsyn tes till att underlaget förandra skatter ökar beräknas skattebortfellet netto uppgå till 180 milj.kr. år1992 och 240 milj.kr. Jaghar i denna fråga samrått med chefen för jordbmksdepartementet. Mittförslag: I avvaktan på resultetet av utredningsarbetet om beskattningen avenskilda näringsidkare och handelsbolag skjuts tillämpningen av reglema omräntefördelning upp. Skälenför mitt förslag: Regleraa om räntefördelning innebär att om en förvärvskällaskapitelunderlag, beräknat enligt 4 och 6 §§ lagen (1990:654) omskatteutjämningsreserv (survlagen), är negativt, skall ett belopp motsvarandedet negativa kapitelunderlaget multiplicerat med stetslåneräntan redovisas somintäkt av näringsverksamhet. Ett motsvarande belopp får dras av iinkomstslaget kapitel. Bestämmelseraa verkar så att avdragseffekten för vissaskuldräntor schablonmässigt begränsas till . Föratt lindra övergången infördes vissa lättnadsregler. Negativa underlag somuppkommit före övergången till det nya skattesystemet undantes årstexering genom bestämmelser om en övergångspost. beräknasnormalt vid texering på gmndval av kapitelunderlaget per den 1 januari1991. Vid beräkningen av kapitelunderlaget får festigheter som utgöranläggningstillgångar tes av det bokförda restvärdet alteraativt70 % av av det för gällande texeringsvärdet. motsvarardet negativa kapitelunderlaget till den del det överstiger ett fribelopp om . Detinnebär att först vid texering kan räntefördelning bli aktuell.En fömtsättning är att förvärvskällans kapitelunderlag per ärlägre än per . Jaghar tidigare förklarat att det är nödvändigt att ett nytt system förbeskattning av enskilda näringsidkare och handelsbolag införs. Ett förslag pågmndval av det utredningsarbete som kan väntes bör kunna ledatill lagstiftning . I det perspektivet ter det sig mindre välavvägt att börja tillämpa systemet för räntefördelning vid toxering.Stork kritik har framförts mot räntefördelningen. Invändningarna har framförallt riktots mot att fastigheter värderas till vid beräkning avkapitolunderlaget. Det sagda leder till att tillämpningen av reglema omräntefördelning bör skjutos upp i avvaktan på ett ställningstogande till detkommande förslaget om en ny beskattning av enskilda näringsidkare ochhandelsbolag. Till bilden hör också att den socialdemokratiska regeringen förrahösten aviserade en ändring av räntefördelningsreglema avseende behandlingen avstotligt subventionerade lån (prop. 1990/91:54 s. 281). Ettargument mot att skjute upp räntefördelningen skulle kunna vara att det gestillfälle att ytterligare försvaga kapitelunderlagen genom utteg och ökadbelåning i näringsverksamheten. Jag vill då erinra om att räntefördelningen ärett sätt att göra schablonmässiga korrigeringar. I 44 § KL finns dessutomregler om fördelning av lånat kapitel på olika förvärvskällor. Enligt minbedömning är dessa regler analogt tillämpliga vid bestämmande avkapitelunderlagen för surv och räntefördelning. Det innebär att skattemyndigheteraahar möjlighet att rätte till eventuella felaktigheter som kan förekomma. Mittförslag innebär att tillämpningen av regleraa om räntefördelning skjuts upp ettår så att en övergångspost i normalfellet beräknas vid texering. Detföranleder ändringar i övergångsbestämmelseraa till KL och survlagen. I 4 och 8§§ survlagen bör vidare vissa justeringar göras. Ändringama kommenteras ispecialmotiveringen. Mittförslag: Stetliga räntebidrag för bostedsändamål görs skattepliktiga. Avdragmedges för hela räntekostnaden även till den del räntekostnaden fmansieras medräntebidrag. Skälenför mitt förslag: gäller att räntebidrag som lämnas vid stotiigtfinansierad ny-, till- och ombyggnad av bostäder inte utgör skattepliktigintäkt. Å andra sidan medges inte avdrag för den del av räntekostnaden somtäcks av räntebidrag. Jag har tidigare (avsnitt 5.6) redogjort för regeringensnyligen avlämnade förslag om bostodsbyggan-dets finansiering , m.m.(prop. 1991/92:56). har en festighetsägare inte kunnat komma iåtnjutande av räntebidrag om han inte haft stetligt bostedslån.Förslaget innebär bl.a. att stetligt räntebidrag utgår oberoende avfinansieringen och således även vid Det ären avgörande skillnad jämfört med gällande Prop. 1991/92:60 regler. Medhänsyn härtill behöver skatteregleraa anpassas dels så att räntebidragen blirskattepliktiga, dels så att avdrag medges för hela räntekostnaden inkl. den delav räntan som täcks med räntebidrag. Somtidigare redovisats föreslogs i promemorian Ds 1991:38 att räntebidragen skullegöras skattepliktiga (avsnitt 5.6). Motsvarande gällde även i fråga omnäringsverksamhet. Förslaget innebar att särskilda regler togs in i en punkt 17av anvisningaraa till 22 § KL. Det framfördes inga erinringar mot förslaget vidremissbehandlingen. Destetliga räntebidragen syfter till att minska den årliga (löpande) kostnadenför bostedsfestigheteraa. För att neutralitet skall råda mellanegenfinansierade och lånefinansierade investeringar fordras därför atträntebidragen i båda fellen är skattepliktiga i sin helhet. Fråganom skatteplikt för räntebidragen bör regleras särskilt. bör nuvarandebestämmelser om skattefrihet för räntebidrag resp. reducering av ränteavdragslopas. Vad som föreslås bör gälla även för schablonbeskattedenäringsfestigheter, dvs. sådana som ägs av bl.a. bo-stedsrättsföreningar ochallmännyttiga bostedsföreteg. Denya regleraa bör tillämpas på alla räntebidrag som utbetelas fr.o.m. den 1januari 1992. bör gälla räntebidrag som utbetelas med stöd av beslutfettede såväl före som . Eftersom sådana räntebidragsom utbetelas enligt beslut som fettets före med stöd aväldre bidragsförordningar endast utgår vid lånefinansiering och bidraget alltidunderstiger räntekostnaden påverkas inte nettot av inkomstberäkningen ombidraget görs skattepliktigt. Av förenklingsskäl är det däremot av värde attalla räntebidrag som utbetelas efter kan behandlas på ettenhetligt sätt. Förslagenmedför ändringar i 19 och 20 §§ KL samt punkt 4 av anvisningaraa till 23 § KLoch 2 § 7 mom. Vidare bör punkten 3 av anvisningaraa till 19 § KL upphävasoch en punkt 17 av anvisningaraa till 22 § KL införas. Mittförslag: Särskilda regler skall gälla vid texering. Säkerhetsreservenräknas som skuld vid beräkning av survunder-laget endast till den del reservenöverstiger av säkerhetsreserven i bokslutet till ledning årstaxering. Bakgmndentill mitt förslag: Ställningstegandena till den reformeradeföretegsbeskattningen har för skadeförsäkringsföretegens del gjorts i tvålagstiftningsärenden (prop. 1989/90:110, SkU30 ochprop. 1990/91:54, SkUlO). Reserveringsmöjligheteroch avskattning av obeskattade reserver samt frågan om konkurrensneutralitetmellan ömsesidiga bolag och aktiebolag har inneburit särskilda svårigheter. propositionen om fortsattreformering av inkomst- och företegsbeskatt- Prop. 1991/92:60 ningen (prop.1990/91:54) fömtsatte skatteutskottet att regeringen noga skulle följautvecklingen när det gäller de ömsesidiga försäkringsbolagenskonkurrenssituation. behandling av ett antel under den allmänna motionstiden 1991väckte motioner togs konkurrensfrågan upp på nytt. Utskottet föreslog etttillkännagivande till regeringen om att konkurrensneutralitet bör föreliggamellan ömsesidiga bolag och aktiebolag i samband med genomförandet avskattereformen (1990/9l:SkU30). beslutede i enlighet med utskottetsförslag (rskr. 1990/91:313). Folksamoch Länsförsäkringsbolagen har i en gemensam skrivelse som kom in tillfmansdepartementet (dnr 2384/91) samt i en skrivelsesom kom in (dnr 3066/91) redovisat sin syn på hur fråganbör hanteras. Den senare skrivelsen har remitterats till Försäkringsförbundetsom avstått från att yttra sig. EnligtFolksams och Länsförsäkringsbolagens förslag som överensstämmer med tidigarebranschförslag och som företer likheter med ett av dåvarandeförsäkringsinspektionens (numera fmansinspektionen) förslag skall avömsesidiga bolags obeskattede reserver i bokslut för uten avskattningfå överföras till fritt eget kapitol. Ingående säkerhetsreserv i bokslutet för1991 skall anses vara av utgående för . Enligt ytterligareförslag skall utgående säkerhetsreserv i sin helhet få föras över tillutjämningsfond som ingående balans. Försäkringsrörelselagen(1982:713) medger att försäkringsverksamhet bedrivs i två former, ömsesidigabolag och försäkringsaktiebolag. Deömsesidiga bolagen ägs av försäkringstogama. Försäkringstegaraa är bådefordringsägare och ansvariga för bolagets förpliktelser. Ansvaret begränsasofte till några årspremier. Eventuella överskott skall i princip tilldelasförsäkringstegaraa i form av återbäring eller lägre . Skadeförsäkringsföretegbeskattes för överskottet av försäkringsrörelsen (2 § 6 mom. Det äralltså fråga om en nettovinstbeskattning. Försäkringsföretegensplaceringstillgångar i form av värdepapper och festigheter utgör lager. Skadeförsäkringsföretegenssammanlagda avsättningar till värderegleringsreserv (skillnaden mellanplaceringstillgångarnas bokförda värde enligt lägste värdets princip ochutnyttjat lägste skattemässiga värde) uppgick vid utgången av till ca5,, varav 4,7 miljarder avsåg riksbolag. Skattereformeninnebär att tidigare möjlighet till skattemässig konsolidering genomlageraedskrivning slopats. Vid beskattningen får lager av värdepapper ellerfestigheter inte tes upp till lägre värde än det lägste av anskaffningsvärdeteller det verkliga värdet, lägste värdets princip (punkt 2 av anvisningaraatill 24 § KL). Skadeförsäkringsföreteghar i likhet med andra företeg i gengäld fått en ny reserveringsmöjlighet,skatteutjämningsreserv (surv). Underlaget for surv är företegets eget kapitel(tillgångar skulder) varvid tillgångaraa värderas till sina skattemässigavärden. Som skuld räknas, fömtom vanliga låneskulder, bl.a. skuldreserveringari den mån avdrag Avdrag medges med högst på Prop. 1991/92:60underlaget (K-surv). Företeget kan alteraativt beräkna avsättningen på ettunderlag motsvarande lönesumman (L-surv). Avdrag medges då med högst avunderlaget. Förskadeförsäkringsföretegens del beräknas survunderlaget enligt generella reglermed den skillnaden att utjämningsfond och regleringsfond för trafikförsäkringinte räknas som skuld trots att avsättningar till fondema medfört avdragsrätt. Vid1992 års texering skall lagerreserver och vissa andra obeskattede reserverskattes av. Bestämmelseraa finns i lagen (1990:655) om återföring avobeskattede reserver. Det återförda beloppet beskattos med den nyabolagsskattesatsen på . Skillnaden mellan det återförda beloppet och åretssurvavsättning utgör skattepliktig intäkt vid 1992 - 1995 årstoxeringar. Särpräglandeför skadeförsäkringsföretegens beskattning är avdragsgilla avsättningar tillvad man bmkar kalla försäkringstekniska skulder. Utgångspunkten föravsättningama är den av försäkringsinspektionen festställda normalplanen.Syftet är att försäkringsföretegen gör tillräckligt stora avsättningar så attförpliktelserna kan fiillgöras. Motbakgmnd av svårigheter att fömtsäga framtida skadeutfell och kostnaderaa fördessa, vilket kan leda till stora oföratsedda variationer i resultetet, harskadeförsäkringsföretegen fått en särskild resul-tetreglerande möjlighet isäkerhetsreserven. Maximala avsättningar till säkerhetsreserven beräknadesenligt den t.o.m. gällande normalplanen genom attpremieinkomsten för egen räkning inom de skilda verksamhetsgrenaraamultiplicerades med vissa procentsatser. Enligt den fr.o.m. verksamhetsåret1991 gällande normalplanen skall däratöver av ersättaingsreserven (enförsäkringsteknisk skuld) för de fleste försäkringsslag räknas med i underlagetför avsättaing till säkerhetsreserven. Enligt beräkningar inomfinansdepartementet ökar den nya planen utrymmet för avsättningar med . Desammanlagda avsättningaraa till säkerhetsreserv uppgick vid utgången av år 1989till ca , varav ca . Vidutgången av hade försäkringsföretegen utnyttjat av maximaltutrymme för avsättning till säkerhetsreserv. Avsättningtill utjämningsfond var års texering en annan reservering medskattemässig verkan. Utjämningsfonderaa behöver inte återföras till beskattningvid övergången till det nya skattesystemet men en upplösning är skattepliktigäven i fortsättningen. Utjänmingsfonderaa uppgick vid utgången av tillsammanlagt ca , varav ca . Avsättningtill regleringsfond för trafikförsäkring var tidigare obligatorisk.Avsättningsskyldigheten har avskaffets fr.o.m. bokslut för (SFS1991:368) som en konsekvens av att avdragsrätten för nyavsättning slopatsfr.o.m. Inte heller regleringsfonderaa behöver skattes av.En upplösning är även fortsättningsvis skattepliktig. De svenskaförsäkringsföretegens regleringsfonder uppgick vid utgången av till ca0,. Hela beloppet avsåg riksbolag. Frågan om skadeförsäkringsföretagens beskattning behandlades av Prop. 1991/92:60 utredningen om reformerad företegsbeskattning (URF). Utredningen ansåg att visst kompletterande arbete behövdes. Del gällde fråganom eventuella inslag av skattekonsolidering i säkerhetsreserven (SOU 1989:34 s. 293). Vidberedningen avURFs förslag ansågs ytterligare överväganden krävas ävenbeträffande avskattningen av obeskattede reserver (jfr prop. 1989/90:110 s. 575O- Avskattning enligt generella regler skulle innebära betydande olikheterberoende på de stora skillnadema i förekomsten av beskattat eget kapitol mellanskilda skadeförsäkringsföreteg. Frågomautreddes på regeringens uppdrag av försäkringsinspektionen. Inspektionenredovisade utförligt gmndema för säkerhetsreserven och en ny normalplan.Inspektionen förslog att skadeförsäkringsföretagen skulle få rätt tillsurvavsättning och att basen för surv skulle utvidgas till att omfatta avsäkerhetsreserven, del s.k. huvudalternativet. Avskattning skulle då skeenligl generella regler. Alternativt förordade inspektionen all de obeskattadereserverna helt eller delvis skulle få upplösas utan avskattning. Basen försurv skulle vid detta alternativ följa generella regler. !propositionen konstaterades att huvudalternativet innebar oförändradereserveringsmöjligheter med den då gällande normalplanen och all detalternativa förslaget innebar t.o.m. utvidgade reserveringsmöjligheter (prop.1990/91:54 s. 262 f). Trots att avsättning till säkerhetsreserv kan ge ettytterligare konsolideringsutryrrmie ansågs det likväl befogal attskadeförsäkringsföretagen skulle få rätt till surv. För att underlättaövergången ansågs det motiverat att utjämningsfond och regleringsfond förtrafikförsäkring inte skulle återföras till beskattning och inle heller räknassom skuld vid bestämmande av survunderlaget. Skälenför mitt förslag: När frågan om skadeförsäkringsföretagensreserveringsmöjligheter i det nya systemet behandlades av regering och riksdagtogs särskild hänsyn till den speciella verksamhet försäkringsföretagenbedriver (prop. 1990/91:54, SkU 10). Skattebelastningenför branschen har varit låg. Beräkningar som gjorts i föråren 19831988 (jfr tabell) visar att den genomsnittliga skattebelastningen förriksbolag uppgick till av resultetet före bokslutsdispositioner. Förömsesidiga bolag uppgick den genomsnittliga skattebelastningen till mot5,för försäkringsaktiebolag. Den högre skattebelastningen för aktiebolagentorde främst förklaras av alt dessa tagit fram vinster till beskattning för attkunna lämna utdelning. Deskatteförhållanden som rått tidigare får konsekvenser vid övergängen till dennya företegsbeskattningen. Avskattningen av obeskattade reserver för ömsesidigabolag blir typiskt sett större än för försäkringsaktiebolag. 7 liiksduien 1991/92. Rältelse: S.98 rad 6 Står: Skatte- Rättat till: Skattebe- Resultat före dispositioner (RFD), skatt ochskattebelastning (skatt i Prop. 1991/92:60 lörliållande till RFD) (orförsäkringsaktiebolag (AB) octi ömsesidiga boing (ÖB). Inkomstår 1983 -1988.Milj.kr. och procent (källa: Enskilda försäkringsloretng, officiellastatistik, Försäkringsinspeklionen). Även i det nya skattesystemet tordeförsäkringsaktiebolagen på gmnd av utdelningskravet från aktieägama få en högrelöpande skattebelastning än ömsesidiga bolag. Det har emellertid framförts att särskilt de ömsesidigabolagen i vissa fall kan komma i en ofördelaktig situation. Det gäller framförallt i förhållande till ömsesidiga bolag som ombildas till aktiebolag. Detta synsätt kan redovisas på följande sätt. Genomombildningen till försäkringsaktiebolag transtbrmeras del ömsesidiga bolagetsobeskattade reserver till beskattat egel kapital ulan atl någon beskattningsker i bolaget. Försäkringsaktiebolaget får därmed ett stort survunderlag ochäven outnyttjat utrymme för säkerhetsreserv. Samlidigl motverkas deskattemässiga eftiäktema av uldelningskrav på aktiebolag av den möjlighet tillAnnellavdrag som uppkommer enligt lagen (1967:94) om avdrag vidinkomstta.xeringen för viss aktieutdelning. För bolag som ombildats föreskattereformen aktualiseras inte någon avskattning av obeskattade reserver(bortsett från reserveringar efter ombildningen). Delta balanseras dock delvisav den beskattning av återbäring som sker hos de försäkringstagare som ärnäringsidkare. Efttiktema av att få Annellavdrag, ökat survunderlag ochavsättningsutrymme till säkerhetsreserv innebär att till aktiebolag ombildadeömsesidiga bolag helt kan undgå att betala inkomstskatt under ett betydandeantal år. För ett bolag som behåller sin ömsesidiga företags-Ibriii kan mångagånger en faktisk skattebelastning uppkomma. Avsättningar till säkerhetsreservkan öka endast genom tillväxt i premieinkomsten för företag som vid övergångentill det nya skattesystemet gjort maximala avsättningar till säkerhetsreserv isina bokslut för (här bortses från att avsättningsutrymmet ökar genomden nya normalplanen). Utrymmetför survavsättningar blir mindre. För ett ömsesidigt bolag med Prop. 1991/92:60normal tillväxt i premieinkomsten torde skallebelastningen komma atl ligga påca (lägre om maximal avsättning lill säkerhetsreserv inte gjortsvid övergången). Denna nivå är klart lägre än för övriga såväl finansiella somicke-fmansiella företag men alltså klart högre än för tillförsäkringsaktiebolag ombildade ömsesidiga bolag. Deförslag som förts fram från branschhåll innebär krav på långtgående lättnaderoch skulle t.o.m. iimebära utvidgade reserveringsmöjligheter i jämförelse medtidigare regler. En ytterligare svaghet med dessa förslag är alt sedan deutvidgade reserveringsmöjligheteraa utnyttjats skulle en ombildning lillaktiebolag kunna aktualiseras på nytt. En ombildning skulle då vid i övrigt oförändraderegler te sig än mer förmånlig än en ombildning .