prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — Utredningen om organisation och arbetsformer i detbilaterala biståndet (SOU 1990:17), som presenterades , harangivit förslag till hur biståndet skallkunna administreras och bedrivas på ett effektivt sätt. Regeringens slutsatser presenterades för riksdageni förra årets budgetproposition. fastslog därvid att huvuddelen avde svenska biståndsinsatserna äveni fortsättningen koncentreras till ett begränsat antal fattigasamarbetsländer, men att även bör vara verksamt i en vidare krets avländer. Forskning samt näringsliv och handel är såspeciella till sin karaktär och såviktiga i utvecklingen att särskilda samarbetsorgan, SAREC och , finnsinrättade på dessa områden. Biståndet genom SIDA gäller långsiktigt utvecklingssamarbete inom programländema och djupgåendeoch långsiktigt engagemang i en vidare krets av främst fattiga . Vidareomfattar det stöd genom enskilda organisationer, katastroföistånd,regionalt stöd, demokratistöd och humanitärt bistånd samt medverkan i genomförandet av särskildamiljöinsatser och särskilda program. BITS särskildaroll är att främja samarbete med medelinkomstländer och låginkomstländer som nått en viss industrialiseringsnivå, genom attgöra kompetens och teknologi i detsvenska samhället tillgänglig för dessa länders utvecklingsansträngningar. BITS arbetssätt är avpassat tiU mottagarländer som i större utsträckning än defattigaste länderaa har egen kompetens och egna resurser församhällsuppbyggnaden. Insatser och projektsom stöds av BITS är därför utformade som ett samarbete mellan parter i samarbetslandet och kompetenta ochkonkurrenskraftiga svenska institutioner och företag. Den arbetsfördelning mellan SIDA och BITS somblivit följden genom att SIDAs arbetssätt är mer inriktatpå att svara mot behoven i de fattigas te ländema och BITS i en något vidare krets länder, hindrar inte att det för specifika ändamål i ett enskilt land,kan finnas anledning för båda myndig heterna att vara verksamma. I vissa av de fattiga länderaa kan detfinnas en efterfrågan på begränsad men strategiskkunskapsöverföring från ge som kan tillgodoses genom BITSarbetssätt. BITS bör kunna verka med 132 det tekniska samarbetet iprogramländer där goda föratsättningar för Prop. 1991/92:100 strategiskkunskapsöverföring från finns. Sådana insatser genom Bil. 4 BITS böremellertid komma ifråga inom andra områden och för andra ändamål än de somomfattas av SIDAs landramsbistånd. BITS-stödda insatser i vissa programländerbör bl. a. ta sikte på samverkan med multilaterala finansieringsinstitutionerför uppföljningsinvesteringar Det svenska samarbetet med enskilda länder kansåledes omfatta många olika typer avbistånd och föratsättningar finns i biståndsorganisationerna för att på ettflexibelt sätt möta olika typer av krav och behov. Ansvarsfördelningen mellan SIDA och övrigabiståndsmyndigheter samt mellan myndigheteraaoch kan i vissa fall behöva förändras eller klargöras. Jag avser därför att genom fortsattöversyn bl. a. av styraings-och samverkansformeraa ytterligare effektiviserautvecklingssamarbetet. Landramar som programmeringsmetod bör också ifortsättningen vara det centrala planeringsinstramentet i de fattigasteu-länderaa, där biståndet svarar för en betydande del av resurseraa förutveckling och där behovet av långsiktighet och samordning av biståndet ärsärskilt uttalat. En allt större andel avbiståndet har kommit att ligga utanför landramama. Likväl har sådant stöd i betydande utsträckningkommit att beredas i landprogramliknande former i den bemärkelsen attdet sätts in i ett helhetssammanhang efter nära dialog med mottagaren. Dettagäller inte minst katastrofinsatser iländer som befinner sig i mer permanent kristillstånd samt betalningsbalansstöd och skuldlättnader som alltid är avhängiga av att ekonomiska strakturanpassningsprogramgenomförs. Utbetalningar till de 10 största icke-prograraländerna /91 l)Inkluderar insatser förafghanska flyktingar utanförAfghanistan 2Bistånd genomfolkrörelser och enskilda organisationer 3Särskilda program och regionalainsatser 7Tekniskt samarbete genora BITS 12 Projektbistånd till vissa uländer Tabell 4 visarpå utbetalningar till de största icke-programländema för Prop. 1991/92:100 /91. Vissa av dessa ligger såledeshögre i totalvolym än Bil. 4 landramama för några länder. Det finnsbehov av en mer samlad syn på biståndet till de största mottagaraa av svensktbistånd utanför program-landskresten.Arbetet med sådana översyner, s. k. landprofiler, vilket anmäldes i föregåendeårs proposition, pågår för olika länder. Sådana profiler har hittillsutarbetats för , , och . Andra aktuellaländer är , och . Arbetet syftar till att klargöralämplig framtida inriktning och omfattning av samarbetet samt rollfördelningmellan myndighetema. Den här redovisade utvecklingen innebär också attskillnadema i biståndet till programländer och andra större mottagareav svenskt bistånd i huvudsak blir en frågaom verksamhets- och avtalsformer samt inriktning. För vissalandramsländer finns skäl att särskilt främja ett samarbete i andra former. Med ökad mångfald i biståndet,förändringar i dess sammansättning och med en förbättrad, eller utsikter tillförbättrad ekonomi i vissamottagarländer finns behov av att också anpassa samarbetsformema. 1 sådanaländer kan gåvobiståndet genom SIDA gradvis minska och successivtersättas med bistånd förmedlat genom de andra myndighetema. Inomutrikesdepartementet pågår ett utvecklingsarbete för att klarlägga hur man i sådana specifika fall kan hanteraövergångar från landramsstöd till mer projektbaserat samarbete. Mångfalden är betydelsefull i biståndet.Folkrörelser och enskilda organisationerhar en viktig roll att spela i utformning och genomförande av biståndet. Organisationema svarar för ettbetydelsefullt arbete genom sina egna utvecklingsprojekt och som kanaler försärskilda stödinsatser t. ex. i katastrofsituationer. De fungerar ocksåsom viktiga opinionsbildare för bistånd till fattiga länder. Organisationema har genom närakontakter med behövande människorgjort stora insatser för att främja social och ekonomisk utveckling. Deär också viktiga instrament för främjandet av en demokratisksamhällsutveckling. Tekniskt samarbetet genom konsuker ochinstitutionssamarbeten bidrar också till att bredda kontaktytoraa mellanländer. Inom svenska företag och inom densvenska resursbasen i övrigt finns mycket av det kunnande som behövs för attbygga upp näringsliv och infrastraktur i . 1990-talethar för del inletts med att flera hoppingivande tendenser kanskönjas. Demokratiska val har genomförts i flera länderoch förberedelser för sådana pågår i andra. I ett flertal regionala fora ochsamarbetsorganisationer diskuteras och förhandlas om gemensammaåtgärder för att främja ökad pluralism och folkligt inflytande. Avgörandefredsansträngningar pågår i länder somunder årtionden varit hemsökta av krigshandlingar. I har påtagligasteg mot en avveckling av apartheid genomförts. Trots dessaljuspunkter måste konstateras att fattigdomen består och i Prop. 1991/92:100många fall fördjupas. Många länder fortsätter och intensifierar ansträng- Bil.4 ningaraa att komma över den ekonomiskakrisen med långtgående ekonomiska reformprogram. Kriseraa på Hora ochi andra områden som präglas av politiskt kaos och inbördesstrider ärdjupa och människor drabbas hårt. Kraftigt nationellt såväl som intemationellt stödär nödvändigt både för att lindra nöd och för långsiktig utveckling. I syfteatt bistå i den ömtåliga mennödvändiga ekonomiska reformprocessen och medverka i utvecklingen motdemokrati är det väsentligt att bibehålla ett omfattande svensktutvecklingssamarbete i . Det svenskabilaterala stödet omfattar framför allt ländema i södra . Det är emellertid glädjande att utvecklingssamarbetet med det fransktalandeAfrika kunnat vidareutvecklas. Detta arbete kommer att fortsätta under dekommande åren. Närmare av väpnadkonflikt har förorsakat oerhörda umbärandenför befolkningen i . Inbördeskriget, som understöddes av utländska krafter, beräknas ha dödateller lemlästat hundratusentaletmänniskor och tvingat över en miljon angolaner på flykt. Närmare varttredje barn dör . Den materiella förödelsen har lamslagitjordbrak, transporter och hälsovård. Situationen i landet har förvärrats av ekonomisk vanskötsel och ett ilånga stycken korramperat politiskt styre. befinner sig i en politiskbrytningsperiod. Fredsöverenskommelseni mellan landets regering och motståndsrörelsen Unita har skapat hopp om nationell försoning, återappbyggnadoch nya möjligheter förnäringslivet. Avtalen föreskriver demobilisering av soldater, en sammanslagning av styrkor på ömse sidor till ennationell armé och att allmänna valhålls . bidrar med observatörer och civila polismäntiU den FN styrka som av säkerhetsrådet fått mandat att övervakafredsprocessen. Redan förefredsavtalet hade öppenheten och pluralismen i stegvis ökat. Den nya författningen har avskaffat MPLA:s roll somstatsbärande parti, bildandet av nya partier tillåts ochdomstolsväsendet har erhållit en meroberoende stäkning. Allmänna val skall hållas som ett led ifredsprocessen. Den ekonomiska politiken kan alltjämt betecknas som utvecklingshämmande. Förklaringen är attsöka i bristande kompetens ochpolitisk vilja att förändra. Intemationella valutafondens och inledda program för attbygga upp en makroekonomiskkompetens inom statsförvaltningen kan få stor betydelse för landets förmåga att inleda och genomföra nödvändigareformer. Mot denna bakgrand är det min uppfattning attbiståndssamarbetet med står inför nya möjlighetersamtidigt som påtagliga restriktioner föreligger på det ekonomiska området och en betydande politisk osäkerhet kan förväntas råda i landet underdet närmaste året. ' Biståndet tillAngola är enligt min mening ett långsiktigt åtagande vars Prop. 1991/92:100motiv är den grandläggande tanken om att stödja människors strävan ut ur Bil. 4fattigdom och social misär.Utvecklingssamarbetets syfte blir att stödja enpåbörjad samhällsomdaning i demokratisk riktning för nationell konsolideringsamt social och ekonomisk utveckling. Fredsavtalenhar givit föratsättningar för att möta landets stora behov av återappbyggnad.För dessa ändamål bör landets egna inkomster från olja komma till användning, vilket understryker vikten av ekonomiskareformer. Ett stort behov av insatser från omvärlden är likväl påkallat. Betydandemedel ur landramen inklusive utgående reservation 1990/91 bör därför ävenfortsättningsvis kunna utnyttjas för insatser av återapp-byggnadskaraktär. Utbredd social misär gör detangeläget att stärka insatserna inom hälsoområdet. Föratsättningar för bistånd till produktiva sektorer är starkt begränsade sålänge ekonomiska reformer uteblir. Detta gav som resultat att varabiståndetupphörde . Stödet till exempelvis hantverksfisket bör begränsas.Ett fortsatt institutionellt stöd till telesektora görs vid avtalets utgång avhängig förverkligandet avaviserade reformer inom sektorn.Åtgärderna att i ökad utsträckning anställa angolansk personal vid fiskeskolanCefopescas bör innebära att vid avtalets utgång en ansenlignedtrappning av denna insats kan ske. Möjligheter att stödja rättsväsendet ochuppbyggande av juridisk kunskap bör undersökas aktivt liksom andrainsatser avsedda att främja mänskligarättigheter. Inom ramen fören intemationellt samordnad insats kansvenskt valtekniskt bistånd bli aktuellt. Totalt utbetalades under /91 154,8milj.kr. Den utgående reservationen uppgick till 49,7 milj. kr. Reservationenhar uppstått på grand av att importstödet upphört. Utrymmet kommer attanvändas för katastrof- och återappbyggnadsinsatser. Med hänsyn tillökade möjligheter att stödja landets återappbyggnad samt ökad räckvidd för hälsobiståndet, föreslår jag en ökning av landramenmed 10 milj.kr. tik 210 milj.kr. Botswanasberoende av har utgjort huvudmotivet till utvecklingssamarbetet.Det faktum att landet trots det stora beroendet har kunnat föra en fast politik visavi , är delvis en följd av detkraftiga internationella stöd landet åtnjutit bl.a. från . Liksomför många andra av frontstatema ärföratsättningama för den framtida utvecklingen i hög grad beroende avförändringsprocessen i . Botswanabedriver en positiv utvecklingspolitik, upprätthåller sin de mokratiska tradition med flerpartisystem, lokal demokrati och rättssäker het. Pragmatism och marknadsanpassning ärledstjäraor i den ekonomiska politiken. Den ekonomiskautvecklingen är positiv, även om försämringen och budgetunderskottet påvisar att ekonomin är sårbar. Den allt skevare inkomstfördelningen och ökande arbetslöshet är andra pro blem som kräver krafttag. Erfarenheteraafrån biståndsarbetet är goda. Vattenprogrammet har Prop. 1991/92:100 gynnatfrämst kvinnor och bam och hälsotillståndet har sannolikt förbätt- Bil. 4 råts för hushåll som fått tillgång till vatten. Undervisningsstödet har inriktatsmer på kunskaps- och institutionsbyggande. Landets tämligen goda ekonomiska situation utgör en viktigföratsättning för att biståndets effekter skall upprätthållas. Utöver att bidratill att göra landet mindre sårbart för sydafrikanska aktioner syftarbiståndssamarbetet till ekonomisk och social utveckling med tonvikt pålandsbygden. Landramsbiståndet kommer att koncentreras på insatser inom distriktsutveckling och undervisning, medan investeringar i dricksvattenförsörjning fasas ut.Planerade insatser inom miljöområdet,bl. a. miljöutbildning, är positivt och lovvärt. Dessa bör ges ökad prioritetliksom insatser för att förbättra kvinnors situation. Mot bakgrand av den positiva ekonomiskautvecklingen och i överensstämmelsemed SIDA:s förslag bör det traditionella landramssamarbetet kompletteras medinsatser genom och . Landramen bör följaktligen reduceras med 5 milj. kr. och ett motsvarande beloppgörs tillgängligt på anslagsposten C.3., Projektbistånd tik vissaländer. BITS och föratses bedrivasamarbete med i enlighet med respektive myndighets principer för denreguljära verksamheten. Totalt utbetaladesunder /91 89,1 milj.kr. Den utgående reservationen uppgick till14,9 milj.kr. Med bakgrand av de prioriteringar jag angivit ochavsikten att bredda samarbetet medBotswana avsätts 90 milj.kr. som landramsmedel genom SIDA och 5 milj. kr. förs till C 3,Projektbistånd till vissa länder. I och med Mengistu-regimens fall islutet av har ett nytt skede inlettsi historia. Landet styrs nu av en övergångsregering. Ett nationelltråd har inrättats för att verka som landets högsta beslutande organ och desslagstiftande församling. Rådet har även till uppgift att utarbeta ett förslag till ny konstitution samtförbereda allmänna val till en . Sedan kriget avgjordes militärt harkrigshandlingaraa praktiskt taget avslutats i hela landet. Menoroshärdar finns bland annat i de östra och södra delama. Det långvariga inbördeskriget har lämnat efter sigen söndertrasad ekonomi, som detkommer att ta mycket att rekonstraera. Ett ekonomiskt reformprogram innebärande liberaliseringoch avreglering har redan antagits.Det kommer att följas upp med ytterligare reformer genom detstrakturanpassningsprogram, som förbereds i samarbete med Världsbanken.Bristen på utländsk valuta är emellertid akut och utan ett omfattande inflödeav kapital kan ekonomin knappast komma igång. Detsvenska biståndssamarbetet med har an passats till den besvärliga politiska situationen ochkrigsläget och avtal utformats så att största möjligaflexibilitet erhållits. Det ettåriga samar betsavtalet löpte ut och något nytt samarbetsavtal 137 har inte ingåtts med den nyaövergångsregeringen. Av landramsmedlen Prop. 1991/92:100 har ca en tredjedeltagits i anspråk för olika katastrofinsatser bl. a. genom Bil. 4 etiopiska Röda Korset och WFP. Ett betydandekatastroföistånd inklusive livsmedelsbistånd ges även utanför landramen. Det svenska biståndet har försvårats av kriget ochav den tidigare förda etiopiska utvecklingspolitiken. Projekt framför allt inomjordbrakssektora har avbratits.Stödet till undervisningssektora harbidragit tik att en tredjedel av de etiopiska barnen går i primärskolan.Underhållet av investeringar i skolbyggnader är dock eftersatt. Utbildade skogsteknikerinom skogsprogrammet väntas fånyckelroller i den etiopiska skogsbraks-politiken. Exempel på lyckosamma institutionssamarbeten är samarbetetmellan det etiopiska kartverket och i . Utvärdering visar att det svenska stödet utnyttjats väloch att man byggt upp ett av de mest effektiva kartverken i . Den nya regeringens uttalade ambitioner attutveckla landet i demokratisk riktning innebär enligt min mening attsamarbetet kommit in i ett nytt, positivtskede. Den förändrade ekonomiska politiken med inriktning på ökad öppenhet och marknadsekonomi böruppmuntras. Fred och politisk stabilitet innebär också att inte endastkatastrof- och återappbyggnadsinsatserutan även att insatser av mer långsiktig karaktär kan inledas. Ett nytt,utvidgat och flerårigt samarbetsprogram, som tar hänsyn till de mest angelägna utvecklingsbehoven på olika områdenoch som är fattig-domsinriktat,kommer att behöva förberedas. Mot bakgrand av att är ett av väridensfattigaste länder måste stora resurser till för att få till stånd en bärkraftigekonomisk utveckling. Dessa stora behov, som måste täckas genom bl. a. bistånd, kräver interaationellsamordning. Där kan FN spela enviktig roll. Dessutom kommer även i fortsättningen stora katastrofinsatseratt behövas för att bistå interaflyktingar och återvändande och för att bidra till att underiätta detfortsatt mycket besvärliga försörjningsläget. För att komma ifrån det närmastpermanenta underskottet i livsmedelsproduktionen krävs bl.a. insatserför att bevara marken för framtida jordbraksproduktion. Totalt utbetalades under /91 115,4milj. Den utgående reservationen uppgick till 44 milj. kr. Svårigheter att bedriva bistånd iEtiopien medförde att reservationen ökade . Reservationen blev mycketstörte än beräknat beroende på att i princip all verksamhet avstannadei landet under de kritiska veckoraa vid budgetårets slut. Jagföreslår en ökning av medelsramen med 50 milj. kr. till 150 milj. kr. Relationeraa mellan och reglerasi ett dokument, "Principles of Coopération between theTransitional Govemment of and the Provisional Goverament ofEritrea", vilket antogs av den nationellakonferensen ijuli 1991.1 detta fastslås det eritreanska folkets rätt att självtbesluta om sin framtid i en folkomröstning. För att möjliggöra stabilitet under den förestående återappbyggnads-och försoningsprocessen uppsköts dock denna folkomröstning . förbindelser med grandar sig påsamma principer. Det är angeläget attsvenskt bistånd lämnas till . Detta bör dock tills vidarekanaliseras genom enskilda organisationer samt Prop. 1991/92:100 genomFN-systemet. Till skillnad från vad som hittiks gäkt, bör de enskil- Bil. 4 daorganisationema nu kunna engagera sig i utvecklingsinriktade projekt och inteendast förmedla humanitärt bistånd. Guinea-Bissauär ett av världens fattigaste och mest skuldtyngda länder. Utvecklingen sedansjälvständigheten har inom flera sektorer gått långsamt och landet är ihög grad beroende av utländskt bistånd. antogs ett ekonomisktstrakturanpassningsprogram i samarbete med Världsbankenoch IMF. Programmet har delvis varit framgångsrikt men makroekonomiskaobalanser består. De största problemen hänger samman med regeringens expansiva och okontrollerade kreditgivningspolitik.Tillväxten sjönk från till3,. Enpartisystemethar avskaffats i och en ny konstitution är under utarbetande. Ett flertal rättighetskränkande lagar haravskaffats, bl. a. angående yttrande-och tryckfrihet. Svenskt stöd till rättsutvecklingen har inletts och jag ser med tillförsikt frammot en fortsatt demokratisk utveckling i landet. Det är viktigtatt Guinea-Bissaus regering tar ansvar för att biståndsmedlen allokeras i enlighet med väl grandade prioriteringar i denguinean-ska budgeten. För attmöjliggöra detta krävs att landets ekonomiska politik stramas upp. Resultaten av det svenska biståndet visar attinsatseraa i flertalet fall uppnått produktionsmålen men med begränsadutvecklingseffekt. I t.ex. undervisningsstödet pekar utvärderingar på engedigen svensk insats i en produktionskedja, där andra länkar förblir svaga.Programmet för landsbygdsutvecklingvisar att man når produktionsmålen men till höga kostnader. För atteffektivisera insatseraa inom fiskesektorn måste de kommersi-ekaaktiviteteraa privatiseras och biståndet koncentreras tik utbildning ochinstitutionellt stöd. Resultaten av de svenska biståndsinsatseraa ärsåledes avhängiga en gynnsammakroekonomisk utveckling. bör därför i lämplig form fortsätta att stödja Guinea-Bissausansträngningar att genomföra straktur-anpassningsprogrammet.Det bör koordineras bättre med övriga givare. Ett fortsatt stöd till de sociala sektorema, särskiltutbildning, är av stor betydelse.Biståndet måste nå ut till de fattiga grapperaa. bör också stödjauppbyggnad och förstärkning av den inhemska kompetensen inom olika offentligaförvaltningsorgan och institutioner. En motsvarande inriktning avsamarbetet inom de kommersiella sektoreraa är lämplig i syfte att skapa goda institutionella föratsättningar för näringslivetsanpassning till marknadsekonomi. Under budgetåret1990/91 utbetalades inom landramen 63,7 milj.kr. Den utgående reservationen uppgick tik 39,4 milj.kr. och bestod till75% av medel för vilka utbetalningsplaner saknats. Totaltutbetalades under budgetåret 93,5 milj.kr. Utöver landramen Prop. 1991/92:100lämnade stöd via enskilda organisationer, SAREC och SWED- Bil. 4 FUNDsamt i form av skuldlättnadsåtgärder. Med hänvisningtill reservationen och med hänsyn till behovet av en mer målinriktad inhemsk reform vilja förslår jag en sänkning av medelsramenmed 10 milj. kr. Underår 1991 hölls demokratiska parlaments- och presidentval i . Resultatet blev i bådafallen att oppositionspartiet med en övertygande majoritet besegrade dettidigare enda tillåtna partiet . lämnade finansiellt stödtill valprocessema. Den nya regeringenbetonar sin avsikt att främja demokrati, frihet, rättvisa och utveckling. Enomfattande liberalisering av landets ekonomi och handel har inletts. En mycket svag resursbas med brist pånaturtillgångar och jordbrakspo-tential begränsar Kap Verdesutvecklingsmöjligheter. För sin försörjning ärlandet därför starkt beroende av utländskt bistånd. Importen består till stor del av livsmedel och kostnaderaa täcks endasttill ringa del av export-inkomstema.En svag produktiv bas har i kombination med befolkningstillväxten lett till en omfattande undersysselsättning. Kap Verdesekonomi är dock att betrakta somvälskött och den genererade tillväxten har tillåtit ökade satsningarinom de sociala sektorema. Inom landramenutbetalades under /91 48,4 milj.kr., merparten i form avimportstöd. Den utgående reservationen om 63,4 milj.kr. förklaras av att KapVerde planerar sin upphandling efter kalenderår. Utvärdering visar attimportstödet kommer till god användning förde ändamål man kommit överens om. Det finns dock behov av att höjakompetensen i inom upphandlingsområdet. Ett sådant utbildningsprogramhar påbörjats. Totalt utbetalades under budgetåret 57 milj.kr.Utöver landramen lämnades stöd via enskilda organisationer, SAREC och SWEDFUNDsamt i form av förvaltningsbistånd och en miljöinsats. Kap Verdekommer att behöva interaationellt stöd för omläggningsprocessen från plan- tillmarknadsekonomi. Tonvikten i det svenska biståndet föreslås ävenfortsättningsvis ligga vid ett obundet importstöd med komplettering av enmindre personal- och konsultfond.Importstödet syftar till att på ett effektivt och flexibelt sätt stödja regeringens ekonomiska reformpolitik. Personal-och konsultfonden bör, eventuellt i kombination med ett utökatförvaltningsstöd, kunna användas föratt bygga upp och höja kompetensen inom de ekonomiska institutioner ochförvaltningsorgan som främst berörs av det ekonomiska och politiska systemskiftet. Det svenska stödet har god utvecklingseffekt ochKap Verdes förmåga att tillgodogörasig och effektivt allokera det svenska importstödet är god. Jag föreslår därför en ökning avmedelsramen med 5 milj.kr. till 80 milj. kr.