prop · GF0360 · 1991-12-31 00:00:00 — Om systemet införs också i kommer en sänkningav kapitelinkomstskattesatsen att medföra en väsentligskattelättnad, vilket också är fördelaktigt ur till väx tsynvinkel. Detfinns således ett antel tungt vägande skäl för en sänkning avkapitelinkomstskattesatsen. Flera av dessa skäl, bl.a. målet om ett högthushållssparande och målet om internationellt konkurrenskraftiga regler, telarför en sänkning av skattesatsen till och kanske t.o.m. till . Samtidigtfinns det emellertid skäl som telar mot en snabb sänkning av skattesatsen förkapitelinkomster. Som nämnts tidigare medför en sänkt skattesats en högre ränteefter skatt, vilket ökar bostodskostnaderaa för belånade egnahem och bostodsrätter.Om låneräntan är medför en sänkning av kapitolinkomstskattesatsen från 30till en ökning av räntan efter skatt . För ettgenomsnittligt belånat egnahem skulle därmed bostodskostnaden öka . Effekten är likvärdig med en ökning av räntan före skatt med 1,7procentenheter och kan således sägas innebära ett återtagande av en del av desänkningar av bostedsutgiftema som uppkommit genom sjunkande räntor. En sänktkapitelinkomstskattesats tenderar att dämpa prisutvecklingen för egnahem ochkan därmed också dämpa bostedsbyggandet. Somdiskuteras närmare senare bör en sänkt skattesats för kapitelinkomster ocksåleda till följdändringar i form av reducerade räntebidrag för hyres- ochbostedsrätter, motsvarande en hyreshöjning på vid en sänkning avskattesatsen till . Enomedelbar sänkning av kapitelinkomstskattesatsen till kan enligt minmening ge en alltför snabb ökning av bostedskostnaderaa med risk för störningarpå fastighetspriser och byggande. bör givetvis inte bostedspolitiskahänsynsteganden avseende i förste hand övergångseffekter varaktigt förhindra enanpassning av kapitelinkomstskattesatsen till en ekonomiskt lämplig ochinteraationellt anpassad nivå. Enlämplig avvägning är att nu fette beslut om en sänkning avkapitelinkomstskattesatsen till . Därmed uppnås inte obetydligaförbättringar på alla de sätt som diskuterats i det föregående somhöjningen av bostedskostaaderaa begränsas och möjligheten kvarstår att sänkaskattesatsen ytterligare . Föratt ytterligare minska risken för oönskade övergångseffekter och för att gehushållen bättre möjligheter att anpassa sig till den sänkte skattesatsenföreslår jag att sänkningen av skattesatsen sker först den 1 januari 1993.Beslut om denna skattesatssänkning bör dock fettes . Desparstimulerande effekteraa kan därigenom uppnås utan tidsfördröjning. Deeffekter skattesatssänkningen medför för boendekostnaderaa måste beaktos isamband med den omläggning av bostodsfmansieringen och med den sammanhängandeförändringar av festighetsskatten som kan bli akhiell 1993. Somframgått av den tidigare diskussionen fmns det många skäl som tolarför ytterligare sänkningar av skattesatsen för kapitolinkomster. Storleken påoch tidpunkten för sådana ytterligare förändringar får emellertid avvägas vidett senare tillfälle med hänsyn till dels den allmänna ekonomiska utvecklingeni , dels förändringar av skatteregleraa i omvärlden. Skattesatsenför allemanssparandet uppgår redan vid nuvarande regler till och bör intejusteras i detto sammanhang. Räntebidragen för hyres-och bostodsrätter är högre än för egnahem med hänsyn till att ägare av egnahemutöver räntebidraget får en skattelättoad på för sina ränteutgifter. Dengaranterade räntan för nybyggda egnahem uppgår således till motsvarandeen ränto efter 30-procentig skattelättnad på , vilket överensstämmer medden garanterade räntan för ett nybyggt hyreshus. För att upprätthålla dennabalans mellan olika boendeformer bör en sänkning av kapitolinkomstskattesatsenenligt min mening kombineras med en motsvarande höjning av de garanteraderäntoma för hyres- och bostodsrätter. Jag avser att i ett annat sammanhangföreslå en sådan anpassning av de garanterade räntoma för hyres- ochbostodsrätter. Som tidigare nämnts måste detto beaktas i samband med enomläggning av bostodsfinansieringen 1993. Mittförslag föranleder en ändring av 10 § tredje stycket lagen (1947:576) omstotlig inkomstskatt, SIL. Ensänkning av skattesatsen för kapitolinkomster till reducerar skatten påöverskott i inkomstslaget kapitol med . Skattereduktionen förunderskott i inkomstslaget kapitol reduceras med nästan lika mycket eller med2,. En anpassning av räntebidragen för hyres- och bostodsrättermotsvarande den sänkto skattesatsen på kapitolinkomster reducerar de offentligautgifteraa med . En sänkning av kapitolinkomstskattesatsen ochföljdändringar avseende räntebidragen ger således sammantoget enbudgetförstärkning på . 5.2 Sänkt reavinstskattpå aktier m. m. Mittförslag: Skatten på reavinster på aktier och andra finansiella instmment sombeskattas enligt aktievinstreglema sänks till för fysiskapersoner och dödsbon. Detsamma gäller för reavinst på andelar i handelsbolag. Skälenför mitt förslag: Den generella sänkningen av skattesatsen för kapitolinkomstertill sker således först . Tidsfördröjningen är främstmotiverad av bostodspolitiska skäl. Skattesänkningen bör dock uppnås redan år1992 för reavinster på aktier för att allmänt reducera inJåsningseffekteraa såsnabbt som möjligt och för att inte inlåsningar skall uppkomma som en följd avatt kapitolinkomstskattesatsen sänks . Skattesatsen bör såledessänkas från 30 till för reavinster påaktier . Detto uppnås enklast genom en särskild övergångsregeltill SIL om att den skattepliktiga reavinsten utgör 5/6 av den faktiskareavinsten för aktier. På motsvarande sätt bör reaförluster vara avdragsgillatill 5/6. Denna lagstiftningsteknik används redan för allemanssparandet, därden önskade skattesatsen på uppnås genom att 2/3 av berördkapitolavkastning beskattes . Den sankteskattesatsen för reavinster bör omfette inte bara aktier utan även konvertiblaskuldebrev, aktieoptioner och andra finansiella instmment som är anknutna tillföretegens vinster, dvs. de instmment som omfettes av 27 § 1 mom. Dessutombör även andelar i handelsbolag omfettes. Densänkte reavinstskatten beräknas medföra en budgetförsvagning på 840 milj.kr.för . 5.3Sänkt skattesats för andra privata sparformer Mittförslag: Skattesatsen för avkastning på kapitelförsäkringar och förvärdepappersfonder sänks från . Skatten påavkastningen av private pensionsförsäkringar sänks från fr.o.m. år1992. Bakgrundentill mitt förslag: Sparande i kapitelförsäkring är likställt med direkthushållssparande genom att sparandet avser inkomstbeskattede medel, genom attförmögenhetsskatt utgår och genom att skattesatsen är . Avkastningen på privatpensionsförsäkring, dvs. pensionsförsäkring som betelas av den enskilde,beskattes medan avkastningen på tjänslepensionsför-säkring beskattesmed . Skälen för mitt förslag:Balansen mellan hushållens direkte sparande och sparande i kapitelförsäkringbör upprätthållas genom att skattesatsen sänks till även förkapitelförsäkringar. En sådan skattesänkning är också angelägen för att kapitelförsäkring i svenska bolag skall vara konkurrenskraftig jämfört med kapitelförsäkringi utländska bolag och för att stimulera även denna typ av privat sparande.Skattesatsen för kapitelförsäkring bör sänkas eftersomdet på dette område inte finns några särskilda skäl som telar för entidsfördröjning. Värdepappersfonder utgörockså ett näraliggande altemativ till hushållens direkte sparande. Fondemabeskattes för överskott som inte delas ut till delägama. En bibehållenskattesats på för värdepappersfonder skulle sannolikt medföra ökadeavdragsgilla utdelningar från dessa fonder, varvid beskattning ändå skulle skehos hushållen . Ytterligare en aspekt är att svenska värdepappersfonderi hög grad konkurrerar med utiandsbaserade värdepappersfonder. telar fören anpassning i riktning mot den beskattning som gäller i de förvärdepappersfonder mest förmånliga länderaa. bakgmndoch för att även stimulera sparande i värdepappersfonder, Prop. 1991/92:60förslår jag att skattesatsen utan tidsfördröjning sänks till även förvärdepappersfonder. Investmentbolagoch andra förvaltningsföreteg bör även fortsättningsvis ha samma skattesats somövriga aktiebolag eftersom skälen för en anpassning med hänsyn till den sänkteskattesatsen för hushållen är mindre storka för dessa företegsformer än förvärdepappersfonder. Likheten mellan förvaltningsföretegen och vanligaaktiebolag är också större än mellan värdepappersfonder och vanliga aktiebolag. Avkastningenpå privat pensionsförsäkring beskattes medan tjänstepensionsförsäkringbeskattes . Beskattningen sker hos livförsäkringsföretegen. Jag anseratt det inte finns några tungt vägande skäl för en sådan skillnad i beskattningmed hänsyn till att tjänstepensionsförsäkring i allt högre utsträckning liknarprivat pensionsförsäkring. Bl.a. kan även villkoren förtjänstepensionsförsäkring numera anpassas efter den försäkrades individuellaönskemål. Skillnaden i skattesatser medför komplikationer för skattskyldiga ochskattemyndigheter. Den skapar även snedvridningar och orättvisor till nackdelför privat pensionsförsäkring. ■En sänkning av skattesatsen för privat pensionsförsäkring är också angelägenför att stimulera det private sparandet och med hänsyn till att motsvarandeförsäkringar ofta är skattefria i andra länder. Motdenna bakgrund förelår jag att skattesatsen för privat pensionsförsäkring utantidsfördröjning sänks från . bör ske genom en justering av 5§ lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Densänkte skattesatsen för avkastning på kapitelförsäkringar föranleder en ändringav 10 a § SIL i vilken anges att skattesatsen för livförsäkringsföretegenskall vara . I samma paragraf bör en motsvarande ändring göras förvärdepappersfondema. Denföreslagna sänkningen av skattesatseraa för kapitelförsäkring,värdepappersfonder och privat pensionsförsäkring beräknas ge ett skattebortfellpå 510, 390 resp. 320 milj.kr. Det sist nämnda beloppet är beräknat med hänsyntill att en sänkt skattesats för privat pensionsförsäkring medför följdändringaravseende den särskilda löneskatten. Jag återkommer till dessa följdändringar(avsnitt 6.3). Mittförslag: Bestämmelseraa om ränteavdragsbegränsning slopas. I stället begränsasskattereduktionen för underskott i inkomstslaget kapitel till för den delav underskottet som överstiger . kommerskattereduktionen för motsvarande underskott att uppgå till . Bakgmndentill mitt förslag: 1 3 § 2 mom. SIL fmns bestämmelser om begränsningar iavdragsrätten för räntor. De har införts i samband med skattereformen ochutvidgades genom lagstiftning . Bestämmelseraa syfter till attförebygga skatteplanering och motverka skattekrediter. Avsikten var att skapaapproximativ likformighet vid lånefinansiering av tillgångar där det förekommerskattekrediter genom att avkastningen beskattes först när den realiseras. Utgångspunktenför regleraa är att ränteutgifter fritt får kvittes mot kapitelintäkteravseende tillgångar där det inte förekommer några skattekrediter. Det finns ensärskild bestämmelse som definierar vad som skall räknas som sådankvittningsgill ränteintäkt. Som exempel kan nämnas att definitionen omfetterränte på banktillgodohavanden i svenska kronor och likvärdiga fordringar sombetelas med hela det vid beskattningsårets utgång upplupna beloppetmen inte motsvarande fordringar i utländsk valute. Ränteavdragsbegränsningenkan sägas vara uppbyggd i två steg. Dels får kvittning endast ske mot sådanakapitelintäkter som uppfyller definitionens krav på ränteintäkt, dels begränsasavdragsrätten till om ränteutgifterna överstiger ränteintäktema med mer än100 . Skattereduktionen för det överskjutande räntebeloppet begränsasalltså till vid en kapitelskattesats på . För bara och ungdomar under18 år är beloppet för full avdragsrätt begränsat till . Skälenför mitt förslag: Regleraa om avdragsbegränsning för utgiftsräntor har sin gmndi uppfettningen att en fri kvittningsrätt skulle kunna leda till en omfettandeskatteplanering. Det är för att undanröja risken för sådan skatteplanering somdessa bestämmelser har införts. Somjag inledningsvis nämnde är det i dagens ekonomiska situation utomordentligtviktigt att skatteregleraa utformas så att de bidrar till tillväxt i ekonomin.Skatteregler som hindrar den ekonomiska utvecklingen måste avskaffes ellerlindras i störste möjliga utsträckning. Det är därför nödvändigt att te upp endiskussion om ränteavdragsregleraas funktion och berättigande. I den fråganvill jag framhålla följande. Genomden nuvarande begränsningen förhindras kvittning av ränteutgifter motutdelningsintäkter. Det är heller inte möjligt att kvitte räntoraa motreavinster. Dessa inskränkningar i kvittningsrätten försvårar för investerareatt tillskjute kapitel till företegssektora. Enligt min uppfettning begränsarregleraa därmed utbudet av riskkapitel. Den nuvarande avdragsbegränsningen har blivit alltför restriktivt utformad eftersom denställer upp hinder mot kvittning av utgiftsräntor Prop. 1991/92:60 utan attden medför fördelar i andra hänseenden som uppväger nackdelarna medbegränsningen. Det framstår därför som angeläget att undersöka om det ärmöjligt att förändra eller avvara bestämmelsen om ränteavdragsbegränsning utanatt regelsystemet utnyttjas på ett inte avsett sätt. Detfinns i det nuvarande regelsystemet flera bestämmelser inom inkomstslagetkapitel som förhindrar och försvårar skatteplanering. Jag tänker här främst påatt skattesatsen i inkomstslaget kapitel numera är betydligt lägre än den vartidigare. har givetvis stor betydelse för lönsamheten för olika slag avskatteplanering. Till dette kommer bestämmelsen att reaförluster enligthuvudregeln endast är avdragsgilla till och förbudet mot avdrag förförskottsräntor för tiden efter beskattningsårets utgång. Jag vill slutligenerinra om att möjligheten att te upp stora lån för skatteplanering är avsevärtmindre än . Vadjag nu sagt bör kompletteras på en punkt. Det måste nämligen konsteteras attden nuvarande utformningen av bestämmelsema har blivit utomordentligtkomplicerad. har skett främst genom införandet av den särskildadefinitionen av vad som skall anses utgöra ränteintäkt. En speciellkomplikation är att bara och ungdomar samt handelsbolagstexeradedödsbon träffes av avdragsbegränsningen redan vid överskjutande ränteutgifterpå . Denkomplicerade utformningen av regelsystemet gör givetvis att dette blir svårtatt förstå och överblicka. Även en förenkling av regleraa framstår därför somen angelägen uppgift. Detär således min uppfettning att regleraa på dette område bör förbättras ochförenklas i betydelseftilla hänseenden. Fleraolika möjligheter står därvid till buds. Ett alteraativ är att göra mindrejusteringar av de nuvarande bestämmelseraa. Mer än marginella förenklingarsynes emellertid inte vara möjliga att göra med bibehållande av den nuvarandestrukturen på regeln om ränteavdragsbegränsning. Det är därför nödvändigt attte ett större grepp för att kunna åstedkomma bättre skattemässiga villkor föranskaffning,av riskkapitel till de små och medelstora företegen. Ettannat altemativ är att utvidga regeln om avdragsbegränsning så att också andraslag av kapitelinkomster får kvittes mot ränteutgifter. Närmast till handsligger alteraativet att tilläte kvittning av ränteutgifter motutdelningsinkomsler. Även andra slag av kapitelinkomster är givetvis tänkbara ien sådan utvidgad kvittningsregel. Enutvidgning av kvittningsområdet till att omfette utdelningsinkomster kan sägasligga i linje med den nuvarande utformningen av regeln. Den särskilda regeln i3 § 2 mom. tredje stycket SIL om ett förhöjt avdragsutrymme för innehavare avfåmansbolagsaktier tillkom nämligen för att möjliggöra full kvittning mellanränteutgifter och utdelningsinkomster från bolaget, låt vara att dennakvittning uppnås på ett indirekt sätt. Bestämmelsen medger att avdragsutrymmethöjs med i princip hela utrymmet för kapitelbeskatted utdelning och dette ävenom den fektiska utdelningen har varit lägre. Det kan således hävdas attavdragsbegräns- ningens nuvarandeutformning i princip tillåter viss kvittning också mot Prop. 1991/92:60utdelningsinkomsler. Den utvidgningen har emellertid kunnat åstedkom-mas endastmed hjälp av en komplicerad lagteknisk utformning av bestämmelsen. Enavsevärd regelförenkling skulle därför kunna uppnås om alla slag av utdelningbehandlas lika. Ettförslag om en på dette sätt utvidgad regel om avdragsbegränsning kan emellertidkritiseras från andra utgångspunkter. Det kan med fog ifrågasattes om en sådanförändring skulle medföra en tillräcklig förbättring för försörjningen medriskkapitel till de små och medelstora företegen. Till dette kommer att den förenklingsom uppnås med den angivna utvidgningen av kvittningsområdet blir obetydlig.Mot den bakgmnden framstår en ytterligare utvidgning av kvittningsrätten tillatt omfatte även reavinster som naturlig. Genomen sådan regeländring kommer full kvittningsrätt att finnas mellanränteutgifter och alla slag av kapitelinkomster. iimebär generellt avsevärd förenkling såväl för de skattskyldiga som för skattemyndigheteraa.En annan fördel är att kontrolluppgiftslämnandet förenklas genom att det intelängre krävs någon fördelning mellan ränteintäkter som är kvittningsgilla ochsådana som inte är det. Somjag tidigare nämnde har avdragsbegränsningen för utgiftsräntor tillkommit föratt motverka alltför vidlyftig skatteplanering. Jag delar uppfettningen attskattesystemet bör utformas så att sådan skatteplanering motverkas. Från denutgångspunkten kan det hävdas att ett fullständigt slopande avränteavdragsbegränsningen med bibehållande av övriga regler innebär attskattesystemet kommer att kunna utnyttjas för att erhålla stora skattekrediterutan att motsvarande fördelar uppkommer för näringslivet. Det är därförmotiverat att utforma kapitelinkomstregleraa med viss restriktivitet. Ävenstetsfinansiella skäl telar för att en begränsning bör införas i dettehänseende. En lämplig avvägning erhålls om den nuvarande ordningen med fullresp. kvoterad avdragsrätt omvandlas och överförs till beräkning avskattereduktion för underskottet. Den lösningen skulle alltså innebära attskattereduktion medges för underskott i inkomstslaget kapitel upptill . För överskjutande underskott bör skattereduktion medges . Underår 1992 gäller fortferande kapi tel skattesatsen på . Skattereduktionenbör då uppgå till och i resp. skikt. Dennu diskuterade utvidgningen av kvittningsrätten skulle enligt min uppfettningmedföra avsevärda förenklingar och en inte oväsentlig förbättring förtillgången på riskkapitel. Vad jag tidigare anfört om de anslutandebestämmelsernas utformning och funktion gör det enligt min mening möjligt attvidte denna förändring med bibehållande av en rimlig balans mellan kravet attregleraa inte skall motverka utveckling och tillväxt och önskemålet att deskall vara motståndskraftiga mot otillbörlig skatteplanering. Mittförslag innebär alltså att regleraa om ränteavdragsbegränsning slopas och attden nuvarande gränsen för fiillt avdragsgilla ränteutgifter omvandlas till enren skattereduktionsregel. Det återstår då att te stäUning till om bestämmelsen omnedsatt kvittningsrätt för ungdomar och handelsbolagstexerade dödsbon skallförvandlas till en särskild skattereduktionsregel. I den frågan kankonsteteras att en specialbestämmelse för ungdomar skulle sakna praktiskbetydelse. En särskild bestämmelse endast för handelsbolagstexerade dödsbonskulle komplicera reglema utan att medföra någon egentlig fördel. Bestämmelsenom skattereduktion bör därför gälla uten undanteg. Från lagteknisk synvinkelmedför förslaget att andra och tredje styckena i 3 § 2 mom. SIL kan upphävas.Detsamma gäller regeln i 3 § 4 mom. andra stycket SIL om höjt ränteavdragstakvid räntefördelning och den särskilda bestämmelsen om uppgiftsskyldighet förvad som är kvittningsgill ränteintäkt i 3 kap. 22 § andra stycket lagen(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. I uppbördslagen(1953:272) ändras den nuvarande bestämmelsen i 2 § 4 mom. om skattereduktionför underskott i kapitel så att full skattereduktion på medges förunderskott på högst . medan överskjutande underskott medför enskattereduktion på . I en övergångsbestämmelse till uppbördslagen böranges att skattereduktionen för underskott som uppkommer under inkomståret 1992då den högre kapitelskattesatsen gäller medges resp. . Effektenav mitt förslag kan beräknas till ett skattebortfell på ca 200 milj.kr. 5.5 Beskattning avdelägare i fåmansföretag Mittförslag: Vid tillämpning av de särskilda regleraa för beskattning av utdelningoch reavinst som härrör från fåmansföreteg får utrymmet för kapitelbeskattedutdelning och reavinst avseende aktier som anskaffats alteraativtberäknas med utgångspunkt i aktiemas värde vid utgången av . Bakgrundentill mitt förslag: En delägare i ett fåmansföreteg som är verksam iföreteget har normalt möjlighet att te ut sina arbetsinkomster som utdelningeller reavinst. Till följd av skillnaden mellan den proportionellabeskattningen av kapitelinkomster och den progressiva beskattningen avförvärvsinkomster skulle dette utan särskilda regler leda till attarbetsinkomster beskattes proportionellt med en skattesats på i ställetför progressivt med en högste marginalskatt på . För att motverka effektenav att arbetsinkomster tes ut som utdelnings-inkomster och reavinster infördessom ett led i skattereformen särskilda regler för beskattning av delägare ifåmansföreteg. En fömtsättning för att reglema skall tillämpas är att delägaren eller någon denne närstående varit verksam i bolaget i betydande omfettning. Desärskilda bestämmelsema finns integna i 3 § 12 mom. Om bestämmelsema ärtillämpliga skall utdelning och reavinst på aktier i fåmansföreteg beskattes iinkomstslaget kapitel till den del inkomsten Prop. 1991/92:60 kan anses utgöraen schablonmässigt beräknad normal kapitelavkastning medan eventuellöverskjutande utdelning och reavinst i princip beskattas som om det vore frågaom lön. För personer med höga förvärvsinkomster kommer utdelning somöverstiger normal kapitelavkastning därmed att beskattes med ochsåledes inkomstbeskattes på samma sätt som löneinkomster. Denskattemässiga gränsdragningen mellan vad som egentligen utgör arbetsuikomstrespektive kapitelinkomst bestäms således schablonmässigt. Utgångspunkten äratt en delägare i ett fåmansföreteg i störste möjliga utsträckning skall fåsamma totela skattebelastning som en löntegare som äger aktier i t.ex. ettbörsbolag vid samma fektiska arbetsinkomst och samma kapitelinkomst. Normalkapitelavkastning kapitelbeskattet utrymme beräknas som suniman avanskafftiingskostnaden och lämnade ovillkorliga kapiteltillskott multipliceradmed stetslåneräntan med ett tillägg på . Understigerden faktiska utdelningen det belopp som definieras som normal kap i tel avkastningfår skillnaden däremellan sparas. Det sparade utrymmet läggs följande år tillunderlaget för beräkning av utrymmet för kapitelbeskatted inkomst och gerdärmed, utöver sparande, utrymme för en högre kapitelbeskatted utdelnmg senareår. Vid försäljning av aktieraa fördelas reavinsten så att hälften beskattessom kapitelinkomst och andra hälften i inkomstslaget tjänst. Bestämmelseninnebär emellertid en viss lättnad genom att endast hälften av den del avreavinsten som överstiger eventuellt ackumulerat sparat utrymme beskattes iinkomstslaget tjänst. Debestämmelser som beskrivits har kompletterats med två undan-tegsregler. Denförste innehåller en högste gräns för hur stor del av en reavinst som kan kommaatt beskattes i inkomstslaget tjänst. Den andra undantegsregeln innebär att desärskilda regleraa för beskattning av delägare i fåmansföreteg överhuvudtegetinte skall tillämpas om utomstående äger av aktiema i företeget. Skälenför mitt förslag: Företegandet är av väsentlig betydelse för tillväxten iekonomin. Det gäller särskilt småföretegen. Det iimebär givetvis också attfåmansföreteg inte bör beskattos hårdare än andra företeg. Avkastningenpå det kapitel som en företegare satsat i sitt bolag skall givetvis beskattessom kapitelinkomst med den lägre proportionella skattesatsen. Det gäller ävenen viss riskersättning.