prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — Det kontrollsystem som infördes i Sverigemed ikraftträdande överensstämmer i stort med EG:s regler.Några särskilda åtgärder för att införliva i denna del är därförinte erforderliga. Ettannat viktigt direktiv som omfattas av är EG:s direktiv omlivsmedelstillsatser (89/107/EEG). Direktivet är ett s.k. ramdirektiv sominnehåller grundläggande bestämmelser för tillsatser. Inom detta områdeåterstår dock ännu många viktiga delar i . har ministerrådetbara beslutat om ett ramdirektiv och ett antal äldre direktiv med listor överhälsomässigt acceptabla tillsatser samt specifikationer av dessa. Ramdirektivetföreskriver att endast tillsatser som är upptagna pä en särskild lista fåranvändas i livsmedel. Detta innebär att ett land som är anslutet tillEES-avtalet inte kan vägra import från ett annat land av ett livsmedel på gmndav förekomst av en viss tillsats, om denna tillsats finns med på listan. Ettundantag är om importlandet av särskilda hälsoskäl inte tillåter tillsatsen.Importlandet har i ett sådant fall bevisbördan för att det föreligger hälsorisker.Fortfarande återstår emellertid de viktigaste reglerna, nämligen bestämmelserom i vilka livsmedel de godkända tillsatserna skall få användas och i vilkahalter. Tre förslag till direktiv om sötningsmedel, färgämnen och övrigatillsatser finns , men dessa omfattas inte av EES-avtaleteftersom de inte var beslutade när avtalet träffades. Dessa direktiv kommernär de beslutats att bli föremål för förhandlingar inom ramen för EESavtalet.Vid riskbedömningen av tillsatser förlitar sig - i likhet med de flestaländer - på de toxikologiska bedömningar som utförs av Joint FAO/WHO ExpertCommitte on Food Additives (JECFA). Inom EG finns en motsvarande expertgrupp,eller för livsmedel. Detillsatser som godkänts för användning inom EG skall av denna kommitté habedömts vara acceptabla från hälsosynpunkt. I de allra flesta fall gör för livsmedel likartade bedömningar. De listor övertillsatser som EG har upptar en del tillsatser som inte är godkända i Sverige.Författningsändringar kommer att krävas i den här delen. omfattar EG:s centrala bestämmelser ommärkning som finns i ramdirektivet (79/112/EEG) om märkning av livsmedel. Imånga avseenden råder det överenstämmelse mellan EG:s och Sverigesmärkningsregler. Såväl som för märkning av livsmedelbygger på den standard som har utarbetats inom Commission.Som en följd av detta är likheterna stora. Enligt båda regelverken gällerhuvudregeln att samtliga använda ingredienser skall deklareras i fallandestorleksordning efter vikt i ingrediensförteckningen. Undantag från dennahuvudregel görs i de fall livsmedel tillverkas av s.k. sammansattaingredienser, dvs. ingredienser som består av flera komponenter. Exempel påsammansatta ingredienser är sylt som ingår i fmktyoghurt eller korv som ingåri pyttipanna. I de fall halten av den sammansatta ingrediensen är lägre än 5 %av hela livs- 1991/92:170 Bilaga 8Jordbruksdepartementet medletbehöver man enligt de svenska bestämmelserna i de flesta fall endast angenamnet på den sammansatta ingrediensen och inte vad den består av.Råvaruingredienser som är kända för att kunna ge problem för överkänsligapersoner, t.ex. mjölk, ägg och fisk skall dock alltid deklareras oberoende avhalten. Enligt märkningsdirektivet behöver sammansatta ingredienser intespecificeras om halten i livsmedlet understiger . I dessa fall är det tillräckligtatt ange beteckningen på den sammansatta ingrediensen. Något krav att alltiddeklarera allergena råvamingredienser finns inte. En fömtsättning för att angeendast beteckningen på den sammansatta ingrediensen är att denna är allmäntvedertagen, dvs. välkänd för konsumenterna. Bestämmelserna ger dock stortutiymme för tolkningar, eftersom varje land får avgöra vilka beteckningar somkan anses vara allmänt vedertagna. Enannan skillnad är att har krav på dubbel datummärkning påfärdigförpackade kylvaror, dvs. både förpackningsdag och bästföre-dag skallanges. Vidare kräver att bakningsdagen skall anges för mjukt bröd.Däremot tillämpar vi inte sista förbrukningsdag. Enligt EG:s märkningsdirektivkrävs endast märkning med bästföre-dag eller med sista förbrukningsdag påsärskilt ömtåliga varor som inte är definierade. Enligt 13 § 6 livsmedelslagenskall förpackarens eller tillverkarens namn eller firma anges påfärdigförpackat livsmedel. Det är alltså inte tillåtet att bara ange säljaren.Enligt artikel 3.6 i märkningsdirektivet är det tillräckligt att ange namnetpå tillverkaren, förpackaren eller säljaren. Ytterligare en skillnad är att EGaccepterar gmppbeteckningar på vissa ingredienser. Om t.ex. fisk eller fjäderfäingår som ingredienser i blandade produkter, behöver de endast deklareras medgmppnamn utan angivande av vilken sorts fisk eller fjäderfä som ingår. Enligtsvenska bestämmelser räcker det inte att ange bara gmpp-namnet fisk utan manmåste tala om vilken sort som avses, t.ex. torsk. Detsamma gäller förfjäderfä. Närdet gäller märkningsbestämmelseraa kommer att kräva ändringar i 13§ livsmedelslagen, i livsmedelsförordningen och i livsmedelsverketsföreskrifter. Behovet av att ändra i lagen är dock begränsat. De mestomfattande ändringarna behöver göras i livsmedelsverkets föreskrifter. EG:s ramdirektiv om specialdestinerade livsmedel(89/398/EEG), som finns intaget i bilaga II, syftartill att skydda vissa konsumentgmpper, t.ex. barn och sjuka som är i behov avsärskild kost. Ett införande av bestämmelserna i direktivet innebär ett heltändrat regelsystem för svensk del. I gäller att specialdestineradelivsmedel inte får saluhållas utan tillstånd, medan EG har ett system sominnebär att produkter som motsvarar fastställda krav får säljas utan tillstånd.En helt ny ordning kommer att införas varigenom särskilda krav skallfastställas för produkter som är särskilt lämpade för bl.a. diabetiker,överviktiga och idrottande personer. Överviktiga och idrottande anses iSverige inte vara i behov av särskilda livsmedel. När det gäller diabetikeranses dessa kunna välja lämpliga livsmedel från det normala livsmedelssortimentet.Eventuellt kommer detta direktiv att leda till ändringar i 1 och 20 §§livsmedelslagen samt i 28 § livsmedelsförordningen. EG:s direktiv om dricksvatten (80/778/EEG), som istort överenstämmer med de svenska bestämmelserna, kommer att implementerasgenom föreskrifter som meddelas av livsmedelsverket. Prop.1991/92:170 Bilaga 8 minimidirektiv,vilket innebär att medlemsstaterna har möjlighet att anta egna mera långtgåendebestämmelser. veterinära livsmedelsbestämmelser(bilaga I, avsnitt I) kan i huvudsak delas in i bestämmelser om hygienkrav förkött, inklusive fjäderfä, hygienkrav för mjölk, ägg och fisk samt bestämmelserom användning av hormoner och om kontroll av restsubstanser. EG:s rättsreglerinom detta område som rör gränskontroll och tredjelandsfrågor omfattas inte avavtalet. kan därför behålla sina kontroller vid gränsen. Rättsakternaom hygienkrav för kött innehåller t.ex. bestämmelser om definitioner,besiktning före och efter slakt, slakthygienkontroll av verktyg och utmstning,småskalig slakt, krav pä förädlingsanläggningar, krav på offentligt anställdabesiktningsveterinärer, utbildning av besiktningsassistenter samt godkännandeav anläggningar. Fyra viktiga direktiv i detta sammanhang omfattas avEES-avtalet. Dessa är direktiv /461/EEG, direktiv /215/EEG, direktiv64/433/EEG och direktivet 77/99/EEG. Det första rör färskt kött, det andrahandeln med köttprodukter inom EG och import från tredje land, det tredje rörhandeln med färskt kött och det fjärde köttprodukter. De svenska slakteriersom redan nu exporterar till EG, de s.k. EG-godkända slakterierna, har enhantering som överensstämmer med . har ett jämförelsevisstort antal EG-godkända slakterier och exportanläggningar. Införandet av EG:sbestämmelser på detta område innebär att alla slakterier och förädlingsanläggningarefter en övergångstid skall ha anpassat sig till de nya, i många hänseendenhögt ställda kraven. För småskaliga slakterier är de uppställda kravenbetydligt lägre. De småskaliga anläggningarnas möjligheter att avsätta sinaprodukter kommer att begränsas genom att de endast får sälja på den lokalamarknaden direkt till konsument och genom att varorna inte får varafärdigförpackade. Ett krav på le-vandedjursbesiktning som djuretslaktas kommer att gälla även för den småskaliga slakten. Den alldelesövervägande delen av de svenska bestämmelsema på detta område finns ilivsmedelsverkets föreskrifter. Bestämmelserna om hygienkrav för mjölk rörendast värmebehandlad mjölk och koncentrerad värmebehandlad mjölk som ärföremål för handel mellan medlemsstaterna. har ingen export av mjölk.EG:s regler om äggprodukter, fisk och blötdjur innehåller i huvudsakbestämmelser om hygienkrav på lokaler och utrustning samt bestämmelser omgodkännande av anläggningar, inspektioner på produktionsstället och omförpackningar. Det saknas speciella bestämmelser i av detta slag förfisk och det finns inga alls som reglerar hanteringen av blötdjur. bestämmelser om restsubstanskontrollär redan genomförda i det kontrollprogram som tillämpar vid export tillEG. rör bl.a. ackreditering av laboratorier ochkvalitetssäkring. Svenska bestämmelser finns om karenstider. EG och harsamma bestämmelser om förbud mot användning av hormoner i tillväxtbefrämjandesyfte. Införlivandet av de veterinära bestämmelserna pålivsmedelsområdet kommer såvitt nu kan bedömas inte att kräva några ändringar ilivsmedelslagen eller livsmedelsförordningen. Prop.1991/92:170 Bilaga 8 kommer i stället attbehöva göras i livsmedelsverkets föreskrifter. I denna del träder avtalet ikraft först . för vin- och spritprodukter ingår i jordbmksregleringen. Inom ramenför (bilaga II,avsnitt XXVII ochprotokoll 47) har antagit vissa regler för den tekniska hanteringen vidhandel med vin-och spritprodukter. Det gäller bl.a. regler för definitioner,geografiska ursprungsbenämningar, tillverkningsmetoder, analysmetoder,tillsatser och gränsvärden för vissa föroreningar. ISverige finns det endast ett fåtal bestämmelser som reglerardetta område. Bestämmelserna finns i föreskrifter meddelade med stöd avlivsmedelslagen. Av kommersiella skäl följer AB Vin & Sprit ihandeln med EG i huvudsak för definitioner avseende vin och spritsamt kvalitetskontroll. Bolagets praxis för t.ex. analytiska krav utformasäven i samråd med behöriga svenska myndigheter. har fått särskilda lösningar när det gäller benämningar påvissa produkter (se bilaga II,avsnitt XXVII). Det gäller punsch,spritglögg, starkvinsglögg och vinglögg som därigenom, med stöd av EG:sdefinitioner, kan fortsätta att saluföras med dessa benämningar. Sverigehar även fått rätt att förbjuda försäljning av vodka som är gjord på andraråvaror än säd och potatis. Detta innebär en inskränkning i förhållande tillEG:s definition av produkten. Sverigekan också behålla förbudet för försäljning av spritdrycker som överstiger 60volymprocent alkohol. Anpassningentill de regler som finns intagna i kan kräva att särskildaföreskrifter för vin och sprit meddelas med stöd av livsmedelslagen. 1991/92:170 Bilaga 8Jordbruksdepartementet 4 Växtskyddsområdet 4.1 Växtskydd Minbedömning: En anpassning av de svenska växtskyddsbestämmel-serna bör anstå tilldess det klarlagts vilka bestämmelser som kommer att gälla inom EG. De svenska bestämmelserna på området finns iväxtskyddslagen (1972:318), växtskyddsförordningen (1972:319), lagen (1970:299)om skydd mot flyghavre, förordningen (1970:300) om skydd mot flyghavre,berberislagen (1976:451), berberisförordningen (1976:452) och i föreskriftermeddelade av jordbmksverket. på växtskyddsområdet omfattar derådsdirektiv som styr växtskyddsfrågorna samt handel med utsäde, den gemensammasortlistan, beskrivning av köksväxt- och lantbmksväxtsorter samt reglerbeträffande förekomst av flyghavre. Växtskyddsreglernahåller på att arbetas om inom EG. har ställt i utsikt attett färdigt förslag på detta område skall föreligga . Denya reglerna kommer att behandlas i enlighet med artiklarna 99 och 102 iavtalet, vilket bl.a. innebär att kommissionen informellt skall rådfrågaexperter i EFTA-staterna när kommissionen utarbetar sina förslag. Den snävatidsramen gör det angeläget att på ett särskilt aktivt sätt följerkommissionens arbete. 1991/92:170 Bilaga 8Jordbruksdepartementet 4.2 Växtodling - utsäde Min bedömning: Fören anpassning till på området bör regeringen i ensärskild proposition föreslå att besluta om ändringar i utsädeslagen(1976:298). De svenska bestämmelserna på området finns i utsädeslagen(1976:298), utsädesförordningen (1980:438) och i jordbmksverkets föreskrifter. I ingår på utsädesområdet (bilaga I,avsnitt III) de direktiv som styr handeln med utsäde, nämligen direktiven66/400/EEG, 66/401/EEG, 66/402/EEG, 69/208/EEG och 70/458/EEG samt ett direktivom en gemensam sortlista för lantbmksväxter (70/457/EEG). Vidare ingår ettdirektiv om beskrivning av köksväxtsorter och ett om beskrivning av lantbmksväxtsorter(72/168/EEG resp. 72/180/EEG) samt slutiigen ett direktiv om bemyndigande förvissa länder att ha strängare regler med avseende på förekomst av flyghavre(74/268/EEG). EG;s direktiv på utsädesområdet anger de krav somgäller för att utsäde skall få säljas inom EG. Dit hör krav på officiellcertifiering, som motsvarar det svenska begreppet statsplombering, och krav påsortkvalitet och frövarukvalitet. Vidare krävs att sorten finns upptagen på ennationell sortlista eller på EG:s officiella sortlista. Beträffande fröburnaväxtslag är s.k. godkänt tredje land, vilketinnebär att EG erkänner produktionssystem av utsäde. Svenskt utsädesom är officiellt certifierat, dvs. är försett med OECD-plomb och som uppfyllerEG:s minimikrav, kan på så sätt fritt saluföras inom EG. Motsvarande gällerför EG-import till , om svenska minunikrav uppfylls. har i sitt remissyttrandefömtsatt att den nuvarande möjligheten att lämna ut utsäde innan slutanalysföreligger kan behållas. Koksväxtutsäde har i inte varit underkastatofficiell certifiering eller kontroll, vilket är fallet inom EG. Kontroll avkoksväxtutsäde måste därför införas på samma sätt som inom EG. Utsädespotatis omfattas inte av EES-avtaletberoende på att även detta område är föremål för omarbetning inom EG. Senastunder kommer ett förslag på detta område att presenteras avEG-kommissionen. Avsikten är att även detta direktiv skall kunna införlivas iEES-avtalet. om den gemensamma sortlistan innebäratt svenska sorter skall godkännas enligt . EFTA-länderna ochEG skall utarbeta en gemensam sortlista. Strävan skall vara att den gemensammasort- listan skall varafärdigställd vid utgången av . För del medför detta bl.a. den förändringenatt kravet på officiell värdeprovning av vallväxter för grönyteändamål liksomav köksväxtsorter kan slopas. Fram till utgången av skallEFTA-länderna fortsätta att tillämpa nationella sortlistor. Iutsädeslagen (1979:298) kommer terminologin till följd av attbehöva anpassas till den som gäller inom EG. En annan ändring som behövergöras är att utmönstra bestämmelserna om växtförädlingsavgift, vilket redananmälts i årets budgetproposition. slopas de krav som kanställas på utsäde avsett för export. Utsädeslagenskrav på att "överlämnande till annan" förutsätter statsplomberinghar nödvändiggjort ett undantag i lagstiftningen för s.k. grann-handel, dvs.när en odlare vid enstaka överlåtelse utan offentligt utbud säljer utsäde tillannan odlare på orten. Det inom EG använda begreppet "utsläppande påmarknaden" torde förutsätta offentligt utbud. En anpassning till EG:sregler bör därför enligt min mening inte innebära några problem när det gällerenstaka överlåtelser odlare emellan. 1991/92:170 Bilaga 8Jordbruksdepartementet 4.3 Växtodling - genteknik Min bedömning: Fören anpassning till på området bör regeringen senare i en särskildproposition föreslå att besluta om en ändring i växtskyddslagen(1972:318). Denberörda lagstiftningen inom jordbmksdepartementets verksamhetsområde utgörs avväxtskyddslagen (1972:318), skogsvårdslagen (1979:429) och djurskyddslagen(1988:534) samt av föreskrifter som har meddelats med stöd av dessa lagar. Iväxtskyddslagen finns ett bemyndigande för regeringen eller för den myndighetsom regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om förbud mot eller villkorför användning av genteknik på växter, gentekniskt modifierade växter ochgentekniskt modifierade organismer vid växtodling. Enligt 30 §växtskyddsförordningen skall den som odlar gentekniskt förändrade växter iväxthus eller utomhus ha tillstånd till verksamheten. Vid prövningen skallsärskilt beaktas att odlingen inte får innebära risker för omgivningen ellerför miljön eller risk för utarmning av den genetiska mångfalden. Densvenska lagstiftningen om odling av gentekniskt förändrade växter behöver ivissa delar ändras och kompletteras för att anpassas till EG:s direktiv omavsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön (90/220/EEG).Beträffande direktivets innehåll se bilaga 13. Direktivet finns intaget ibilaga XX, avsnitt IV, till . Deändringar som behöver göras i växtskyddslagen har avseende både på lagenstillämpningsområde och vissa definitioner. Lagens tillämpningsområde bör vidgasså att även saluförande av genetiskt förändrade växter omfattas. Vidare bör dei lagen använda begreppen ändras så att de stämmer överens med dem som användsi direktivet. skall direktivets bestämmelser ha implementerats i senastden 1 januari 1995.1 avtalet har EFTA-staterna förbehållit sig rätten atttillämpa sådan nationell lagstiftning inom området som avser annat än skyddetför hälsan och miljön, i den utsträckning detta är förenligt med avtalet. Enparlamentarisk beredning, genteknikberedningen (Ju 1990:03), arbetar förnärvarande med frågor om användning av genteknik. Beredningen skall redovisasitt arbete senast vid utgången av . Först när beredningen ärfärdig med sitt arbete kan slutlig ställning tas till vilka lagändringar sombör göras. 1991/92:170 Bilaga 8Jordbruksdepartementet Minbedömning: Om det bedöms nödvändigt, bör regeringen i en särskildproposition föreslå att bemyndiga regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer att meddela föreskrifter om gödselmedel. I EG:s direktiv om gödselmedel (bilaga II, avsnitt XIV) finns bestämmelser om definitioner, sammansättning,benämning, förpackning, märkning, analysmetoder, provtagning samt officiellkontroll av handelsgödsel. Stallgödsel berörs inte i direktiven. Gödselmedelsom uppfyller bestämmelserna får säljas med märkningen"EEG-gödselmedel". Gödselmedel som inte uppfyller bestämmelserna fårockså säljas, dock inte med den angivna märkningen. De viktigaste direktivenär direktiv /116/EEG om gödselmedel och direktiv /535/EEG om provtagnings-och analysmetoder samt direktiv /94/EEG om förfaranden för kontroll avegenskaper, gränsvärden och de-tonationssäkerhet för enkla ammoniumgödselmedelmed hög kvävehalt. Direktiv /535/EEG innehåller även bestämmelser omofficiell kontroll av s.k. EEG-gödselmedel. Syftet med kontrollen är att setill att gödselmedel som saluförs som EEG-gödselmedel uppfyller de krav somgäller enligt bestämmelserna om gödselmedels kvalitet och sammansättning. I enbilaga till direktivet beskrivs hur provtagning och analys skall ske. har inte någon lagstiftning påområdet. Inom jordbmksdepartementets ansvarsområde finns inte heller någonlagstiftning i vilken de nu aktuella direktiven lämpligen skulle kunnainförlivas. Med hänsyn till att direktiven i huvudsak syftar till att främjaredlighet i handeln förefaller inte heller lagen om kemiska produkter, som juär en lagstiftning för skydd av miljön och hälsan, som lämplig. Eventuelltbehövs därför en ny gödsellagstiftning. I detta sammanhang kan nämnas att mani har en lag om handel med gödselmedel (loven om handel med gödning ochgrundforbed-ringsmidler m.m.). Lagen innehåller bestämmelser som är enanpassning till dansk rätt av innehållet i de nu aktuella direktiven men ävenytterligare bestämmelser. Minbedömning: Regeringen bör senare återkomma till och redovisa vilkaförändringar som behöver göras i det nuvarande svenska systemet för utjämningav industrins kostnader för jordbmks-råvaror. Förordningen (1991:914) omavgifter på vissa jordbmksprodukter m.m.bör ändras i ett senare sammanhang. 1991/92:170 Bilaga 8Jordbmksdepartementet Desvenska bestämmelserna på området finns i lagen (1990:615) om avgifter påvissa jordbmksprodukter m. m., förordningen (1991:914) om avgifter på vissajordbmksprodukter m.m. och i jordbruksverkets föreskrifter. Bestämmelsernainnebär bl.a. att genom införselavgifter upprätthåller ett gränsskydd. Gränsskyddetinnebär bl.a. att den svenska industrin, främst livsmedelsindustrin, somanvänder jordbruksråvaror i sin tillverkning måste köpa dessa råvaror tillpriser som i regel överstiger världsmarknadspriserna. För att den svenskaindustrin som är utsatt för interaationell konkunens inte skall komma i ettsämre konkunensläge än sina konkunenter i andra länder, som har tillgång tilljordbmksråvaror till lägre priser, tillämpas i två parallella systemför utjämning av industrins kostnader för jordbruksråvaror, ett externt och ettinternt system, tillsammans kallade RÅK-systemet. Inomdet externa systemet tas en avgift ut vid import och ett bidrag lämnas videxport. Såväl avgift som bidrag motsvarar högst skillnaden mellan svenskt prisoch världsmarknadspris på de i produkterna ingående jord-bmksråvaroma. Detinterna systemet innebär att tillverkarna för såväl hemmamarknaden somexportmarknaden får ett bidrag som motsvarar skillnaden mellan det svenskapriset och världsmarknadspriset för de i produkterna ingående jordbmksråvaroma.Bidragen inom det interna systemet finansieras med en utjämningsavgift vidimport och vid produktion för hemmamarknaden av de produkter som omfattas avdet interna systemet. På de varor som exporteras tas ingen avgift ut. Flertalet västeuropeiska länder har liknande systemför utjämning av industrins kostnader för jordbruksråvaror. Handeln mellan EGoch EFTA avseende förädlade produkter regleras genom protokoll 2 tillfrihandelsavtalet mellan EG och EFTA . Inomramen för EES-förhandlingama har de deltagande länderna utformat ett nyttgemensamt system för utjämning av industrins kostnader för jordbruksråvaror. Iett särskilt protokoll till , protokoll 3, läggs gmnderna för ettsådant gemensamt system fast. I korthet innebär på det här områdetatt prisutjämning skall kunna gmndas på faktisk råvamförbmkning. Den faktiskaråvamförbmkningen skall baseras på en deklaration från exportören. Vidareinnebär avtalet att avgifter och bidrag, i stället för att utjämnaprisskillnaden på jordbmksråvaror mellan svenskt pris och världsmarknadsprisvid handel inom EES, skall utjämna skillanden mellan svenskt pris och lägstaEES-pris. Detaljema i detta system håller fortfarande på att utarbetas.EES-avtalet innebär också att antalet varor som är föremål förprisutjämningsåtgärder i handeln mellan EES-länderna ökar. Detnya systemet är tänkt att vara frivilligt i den betydelsen att ett företagskall kunna välja att få avgifter resp. bidrag prövade enligt protokoll 2 tillfrihandelsavtalet eller protokoll 3 till , i de fall produkterna omfattasav båda protokollen. Föratt skall kunna tillämpa det nya systemet för råvarukostnadsutjämningkrävs att ändringar görs i vårt nationella system. Bland annat måste produktersom ligger i det interna systemet föras över till vårt externa system.Detta påverkar även våra åtaganden i . Regeringen har för avsikt attåterkomma till och redovisa nödvändiga förändringar i det nuvarandesvenska systemet för utjämning av industrins råvam-kostnader när diskussionernamed EG om utformningen av systemet har avslutats och de GATT-relateradefrågorna har lösts. Det nya utjämningssystemet kan eventuellt också föranledavissa ändringar i de svenska tullbestämmelserna. Ettgenomförande av i denna del kräver ändringar i 11, 14, 15 och 17-20§§ samt bilaga 2 och 4 till förordningen (1991:914) om avgifter på vissajordbmksprodukter m.m. Prop.1991/92:170 Bilaga 8 Jordbmksdepartementet