prop · GF039 · 1991-12-31 00:00:00 — Inom kalvjaktsområden bör avgift för fälld kalv erläggas.Vid fastställande av fällavgifter inom B-licensområden och kalvjaktsområden börhänsyn tas till den betydligt högre administrationskostnad per hektar somdessa områden orsakar. LänsstjTelseni ; Lämpligheten av avgiftsfrihet för älgkalv är svår att ta ställningtill . Eventuell avgiftsfrihet bör göras beroende av 252 utvecklingenav antalet B-områden och jakten på kalvområden när G- Prop. 1991/92:9 områdenupphör. Sannolikheten för att betydligt fler kalvar kommer att Bilaga 5 skjutaspå kalvområden (rapporterades i sex kalvar)är stor om nuvarande krav för B-områdesregistrering kvarstår. Blir det istället lika lätt att registrera B-områden som G-områden kommer däremot kalvområdesjaktenäven bli relativt sett betydelselös. Tillsvidare bör lämpligen länsstyrelsema själva ges möjlighet att bestämma fällavgiftenför kalv från O kr. Länsstyrelseni län: som i det föregående avstyrkt införandet av frikalvjakt avstyrker i linje därmed också förslaget om slopande av fällavgift förälgkalv. Länsstyrelseni : Avgiftsbefrielse för älgkalv kan eventuellt stimulera tillökad avskjutning, vilket vore positivt ur älgskötselsynpunkt. Länsstyrelsenser dock ingen större administrativ vinst i detta och förordar att avgiftenbehålls tills vidare. Länsstyrelseni : finner att förslaget om att slopa fällavgiftför kalv kan medföra viss risk för att man nedvärderar detta högvilt. Förslagetkan medföra att jägarna får en nonchalant attityd gentemot kalvjakt. Länsstyrelsennoterar med tillfredsställelse förslaget om återinförande av skyldigheten attanmäla resultatet av älgjakten även om ingen älg fällts, vilket länsstyrelsenredan tidigare särskilt begärt. Härigenom förenklas avsevärt kontrollen av attanmälningsskyldigheten fullgörs om antalet fällda älgar och var dessa fälltsvilket är betydelsefullt för hela älgjaktshanteringen, älgforskningen m. m.Länsstyrelsen föratsätter, bl. a. för älgstatistiken inom landet att även densom fällt kalv inom s. k. kalvjaktsområde skall anmäla detta tilllänsstyrelsen. Länsstyrelseni : När det gäller slopandet av fällavgiften för kalvar ärlänsstyrelsens bedömning att en sådan åtgärd inte är behövlig för att motiveraen ökad avskjutning av kalv inom vårt län. Detta förslag avstyrks därför. Länsstyrelseni : I promemorian föreslås att fallavgifterna för kalv slopas. Omså blir fallet bör anmälningsplikt för samtliga älgjaktsområden återinföras. Iannat fall blir statistiken så bristfällig att den ej kan ligga till grund förkommande tilldelningsbeslut. Länsstyrelseni : tillstyrker förslaget om att slopafallavgiften för kalv. Länsstyrelseni : Fällavgifterna för kalv bör vara kvar. Länsstyrelseni : Fällavgift för kalv bör utgå även i Prop. 1991/92:9 fortsättningen. Länsstyrelseni : Förslaget att lägga kalvavgiften på det vuxna djuret kan fåden positiva effekten att man skjuter fler kalvar om man får betala för demäven om de inte skjuts. I sådant fall skall i beslutet anges att älgavgiftenför ett vuxet djur inkluderar en kalv. Länsstyrelseni tillstyrker förslagen. Länsstyrelseni : Den föreslagna åtgärden bör stimulera till ökad kalvavskjutningoch tillstyrks. Berörd personal här bedömer att åtgärden skulle kunna innebäraen sammantagen årlig inbesparing av . Länsstyrelseni : säger nej till att fällavgifterna för kalvslopas. Det är inte rättvist att överföra denna avgift på de vuxna djuren ochger inte heller några administrativa vinster. Skogsindustrierna:För att stimulera kalvavskjutningen ytterligare är det lämpligt att fällavgiftentas bort på kalv. : Vad gäller avgiftsbefrielse för älgkalv kan detta möjligenstimulera till en något ökad kalvjakt. Ett bibehållande av avgiften för kalvtorde emellertid enligt jägareförbundets mening medföra en säkrarerapportering av fällda djur. Vidare är avgifterna för kalv så förhållandevislåga att en total avgiftsbefrielse inte torde ha någon reell betydelse förjaktansträngningarna. Mot bakgrund härav motsätter sig Svenska jägareförbundetatt kalv befrias från avgift till länsviltfonden. Naturvårdsverketanser att verkets förslag möjliggör ett återinförande av skyldigheten förlicensområdena att oavsett om älg fällts eller ej göra anmälan tilllänsstyrelsen. anser i likhet med att det är synnerligenväsentligt att skjutna älgar, vuxna såväl som kalvar, blir rapporterade på ettkorrekt sätt. Detta är angeläget då säkra avskjutningsre-sultat utgör engrundsten för såväl älgobssystem som inventeringar och produktionsberäkningarvilka är en förutsättning för en riktig hantering av älgstammama. mening skulle korrekta redovisningar av avskjutningsresultatenunderiättas av ett krav på anmälan av jaktresultat oavsett om älg fällts ellerej. Den obligatoriska anmälningsskyldigheten bör därför återinföras. 5 Anmälan av jaktresultat Prop. Bilaga 5 Skogsstyrelsen:I promemorian föreslås att det skall bli obligatoriskt att Detta tycker är bra. Därigenom underlättas bl.a. uppföljning av hur en eventuell fri kalvjakt kommer att fungera.Obligatoriet är också en föratsättning för uppföljning av jaktresultatet inomeventuella älgskötselområden. Domänverket:Anmälan om fällda älgar bör ske till efter resp.jakttids slut. Detta bör gälla även kalvjaktsområden i motsats till vad naturvårdsverketföreslår. skall fällavgifter betalas in utan anmodan för att förenklaadministrationen. Länsstyrelseni län: anser att det är av väsentlig betydelse för främstälgjaktsstatistiken att anmälan om jaktresultatet av älgjakten nu åter görsobligatorisk. Länsstyrelseni : Förslaget om återinförande av obligatorisk anmälan omjaktresultat tillstyrkes. rapporteras 10 av fällda älgar försent, vilket ger merarbete och osäkerhet beträffande tillförlitligheten i avskjutningsstatistiken. Länsstyrelsentillämpar fr.o.m. en förenklad rapportrutin innebärande attjaktresultatet endast redovisas i antalet fällda djur på inbetalningskortetför fällavgiften. Det ger betydande rationaliseringsvinster. Länsstyrelseni : Som antytt skulle ett återinförande avmöjligheten att föreskriva om anmälningsskyldighet till , oavsettom älg fällts eller inte, ha vissa positiva inslag. Med tanke på den ökadebyråkrati förslaget medför bör dock ett genomförande vara knutet till attförslaget om fri kalvjakt inom A-licensområdena införs. Länsstyrelseni län: I promemorian föreslås ett återinförande av skyldighetenför licensinnehavare att göra anmälan till inte bara om fälldaälgar utan också om att älgar inte fällts, detta bl.a. av hänsyn till älgstatisktiken.Länsstyrelsen vill dock erinra om att en sådan utvidgad anmälningsskyldighetunder den tid den tidigare gällde kritiserades som ett exempel på onödigbyråkrati. Man bör därför inte utan mycket starka skäl återinföra dennautvidgade anmälningsskyldighet. Länsstyrelseni : avstyrker bestämt ett återinförande avskyldigheten att lämna anmälan även om någon älg inte fällts. En sådanskyldighet skulle med rätta uppfattas som onödig och byråkratisk. Det bör isammanhanget framhållas att underlåtenhet en att anmäla att älg fällts, medförstraffansvar. Länsstyrelseni län: Erfarenheterna från tidigare period (1975 1978) med obligatorisk skyldighet alt göra anmälan till om utfallet av jakten är att möjligheterna till kontroll ökar i viss mån, men att 2S5 någon minskning av administrationenknappast uppnås. Att behöva an- Prop. 1991/92:9 mala "nollor"upplevdes av många jägare som onödigt byråkratiskt. Läns- Bilaga 5styrelsen befarar att förståelsen inte ökat . Länsstyrelseni : tillstyrker helt förslaget om obligatoriskanmälan av jaktresultatet utifrån de erfarenheter som erhållits isamband med arbetet med att sammanställa statistiken över älgavskjutningen. Länsstyrelseni ; Förslaget om att resultatet av älgjakten på licensområdenaskall lämnas även om ingen älg fällts medför mindre administrativt arbete hoslänsstyrelsen och tillstyrks. Länsstyrelseni ; För att få en tillförlitlig statistik är det en nödvändighetatt bestämmelsen om obligatorisk anmälningsplikt återin-förs. 1 dagens lägefinns ingen möjlighet att påminna alla som inte inkommit med anmälan. Dettagör att man aldrig vet när man kan färdigställa statistiken. Länsstyrelseni : välkomnar förslaget om skyldigheten att göraanmälan oavsett utgången av jakten. Länsstyrelseni ; säger ja till obligatorisk anmälan omjaktresultatet. Förslaget innebär att hanteringen av avskjutningsstatistikenväsentligt förenklas. och tillstyrker att anmälan avjaktresultatet i fortsättningen bör vara obligatoriskt med undantag för s. k. kalvjaktsområden. föreslår att älgskötselområden skall kunna registreras. Inomdessa skall älgjakten kunna skötas självständigt under förutsättning alt de ärtillräckligt stora för att ha en egen älgstam. är positiv tilldenna idé men vill poängtera vikten av att minimiarealen för sådana områdenverkligen anpassas så att där går att bedriva en meningsfylld vård avälgstammen. Det torde innebära att minimistorleken för dessa områden bör vara30005000 ha i och 5 000-8000 har i norra istället förden minimiareal på 2000 ha som anges i förslag. Inomälgskötselområdena är det nödvändigt att även skogsbrukets före trädare kommer till tals när de biologiska förutsättningarna för älgstam mens storlek bedöms och avskjutningen beslutas. Skogsvårdsstyrelserna bör åläggas att redovisa viltskadesituationen på skog så att man får ett underlag för att göra nödvändiga avvägningar vid fastställandet av 256 riktlinjerför älgstammens reglering. Skogsvårdsstyrelsemas distriktskon- Prop.1991/92:9 sulenter bör även stå till förfogande när dessa frågor behandlas. anser, att man inom s. k. älgskötselområden själv skall kunnabestämma avskjutningen. anser detta intressant och värt att provaunder föratsättning, att markägarna ges det avgörande inflytandet över avskjutningeni ett naturligt samråd med jägarna. Minimiarealen för ett älgskötselområde kangenerellt vara mindre i södra och än i norra på grand avallmän skillnad i viltbonitet. Hänsyn bör också tas till om området är välarronderateller inte, utan att för den skull några invecklade kriterier ställs upp för minimiareal. Enrad frågetecken finns för hur dessa älgskötselområden skall bildas, hur deskall styras, vilken status de skall ha osv. Om SNV får i uppdrag att utformaregler för detta, bör markägare- och jägarorganisationer jämte skogsstyrelsenberedas tillfälle att delta i arbetet med möjlighet till reellt inflytande. Omälgskötselområden avlastar länsstyrelserna en del av administrationen kringälgjakten bör detta rimligen också resultera i lägre fällavgifter tilllänsstyrelsen inom älgskötselområden. Därigenom skulle bildandet av sådanastimuleras. Länsstyrelseni ; En ny registreringsform, älgskötselområden, föreslås. Dettahar kommenterat och avstyrkt i yttrandet över "Skada avvilt". Länsstyrelseni län; 1 länet utgör mer än hälften av älgvårdsdistriktenstorlicensområden, s.k. kretslicensområden. Enligt meningfungerar dessa områden och områdena i övrigt i länet mycket bra i den form denstatligt reglerade tilldelningen av älg hittintills har bedrivits. Det finnsdärför inte tillräckliga skäl att anta att det inte skulle göraså även i fortsättningen. En fortsatt statligt reglerad tilldelning i dearbets- och medverkansformer som tillämpas för länets vidkommande anserlänsstyrelsen som den bästa garantin för att älgstammen skall komma i balansenligt högt ställda mål. Länsstyrelsendelar utredningens syn vad gäller möjligheter att etablera samarbete påfrivillighetens väg i s. k. storlicensområden. Länsstyrelsenanser det däremot inte motiverat att ytterligare en form av jaktområde, s.k. älgskötselområdeninförs. avstyrker därför förslaget i den delen. Länsstyrelseni : ser myckel positivt på samregistrering tillstörre jaktområden. Länsstyrelsentillstyrker att avreglering av jakten får ske inom tillräckligt stora områdenmed en egen stam att vårda. avstyrker dock bestämt att"allmän jakt" blir möjlig inom ett område på 2000 ha och bedömer attäven den nedre gränsen på 3 500 ha, som gäller för flerårsli- 17 1991/92. censi länet, är för låg generellt sett. Lokal anpassning bör ske vid bestäm- Prop.1991/92:9 mande av lämplig areal för ett älgskötselområde. Länsstyrelseni : anser inte att förslaget om införandet av älgskötselområdenutan några beslut om tilldelning är bra. Förslaget kan sägas innebära att man återinfören slags allmän älgjakt på jaktområden om minst 2000 ha. Ett område av denföreslagna storleksordningen är alldeles för litet för vård av en egenälgstam. Dessutom skulle samhället förlora möjlighet att styra eventuell önskadavskjutning om viltstammen måste ändras med hänsyn till viltolyckor, skogs- ochgrödskador. Svårighet skulle kunna uppstå med att bedöma och dra slutsatser avavskjutningsstatistik, utnyttjandegrad m.m. Sättet på vilket jägrna självahanterar älgstammen inom ett s.k. älgskötselområde skulle även få följdverkanför älgstammen inom angränsande områden etc. Länsstyrelsenförordar i stället bildandet av frivilliga s. k. storlicensområden och attdessa erhåller rymliga tilldelningar och får stort ansvar för älgvården. 1länet finns redan ca 5 6 storlicenser blidade med hittintills godaerfarenheter. Länsstyrelseni : tillstyrker förslaget om möjligheten att bildaälgskötselområden med fri avskjutning, men vill i sammanhanget understrykavikten av att det sker på frivillig väg. Den föreslagna arealgränsen 2000 haär sannolikt för låg och bör höjas till förslagsvis 3000-5000 ha. Skapandetav älgskötselområden utgör dock sannolikt ingen administrativ besparing förlänsstyrelsen, eftersom konstruktionen med olika typer av älgjaktsområden i sigskapar administration. Länsstyrelseni län: Verket föreslår att jakträttshavarna inom vad som kallas älgskötselområdensjälva skall få bestämma hur många älgar som skall fällas. Ett sådant områdebör enligt verket ha en areal på minst 2 000 ha. I betänkandet "Skada avvilt" förs ett liknande förslag fram, dock med ett arealkrav för södraSverige på 30005000 ha. En minimiareal på 3000 ha skulle i län endastberöra 25 licensområden. För att ett införande av älgskötselområden skall kunnage några administrativa vinster vill understryka att kravet påen viss minimiareal för att få registrera ett sådant område inte får sättashögre än vad föreslår. Länsstyrelseni : förslag att områden av viss större storlekskall kunna utgöra älgskötselområden som själva sköter sin älgstam är utantvekan ett förslag som kan bidra till att förenkla administrationen. FörBlekinge läns vidkommande kommer emellertid förslaget i denna del knappast attfå någon större effekt med hänsyn till den stora splittring på förhållandevismånga små licensområden som råder i länet. Förslaget tillstyrkes dock. Detsammagäller förslaget om att skapa områden för storlicenser. Länsstyrelseni : har i yttrande den Prop. 1991/92:922 november 1990 över betänkandet (SOU 1990:60) "Skada av vilt" Bilaga 5 framfört synpunkter rörande förslag om älgskötselområden. Medhänvisning till vad anfört i nämnda yttrande avstyrkerlänsstyrelsen förslaget om älgskötselområden. Länsstyrelseni : Förslaget om en minsta areal om 2000 ha inom de s.k. älgskötselområdenainnebär enligt mening en alltför liten areal. Länsstyrelsenförordar i stället en minsta areal av 3000 5000 ha i enlighet med förslaget ibetänkandet "Skada av vilt". Länsstyrelseni ; Älgskötselområden bör i de flesta fall ha en storlek av minst5000 ha för att ge möjligheter till en effektiv viltvård på . Länsstyrelsentillstyrker ett ökat antal s. k. storlicenser som kan ses som ett första stegmot älgskötselområden. De medger ökade möjligheter för jägarna att själva utövaviltvård i ett större område. Länsstyrelseni : är tveksam till förslaget om storlicensområden.Länsstyrelsen vill här hänvisa till de samordningsmöjligheter som finns inuvarande lagstiftning genom att slå samman marker till lämpliga licensområdenliksom genom att bilda ett jaktvårdsområde. Över huvud taget borde utredningenmera kunnat ta fasta på och belysa jaktvårdsområdenas roll för samordningen avden produktionsanpassade älgjakten. Risken är också att ytterligare enadministrativ nivå skapas genom storiicensområden. Länsstyrelsenär tveksam till införande av älgskötselområden. Som också anförti sitt yttrande över remissen "Skada av vilt" (SOU 1990:60) såförefaller det inte realistiskt att man härigenom skulle komma till rätta medskadeproblemen och åstadkomma kontrollerade frilevande älgstammar. Det harredan i dag visat sig vara svårt för jägarna att hålla isär de olika områdestypernavad gäller jakttider och vilka djur som är tillåtna inom resp. område. Attskapa ytterligare en områdestyp löser inte de praktiska samverkansproblem somfinns utan torde tvärtom, liksom när det gäller förslaget till storlicensområden,medföra en ökad byråkrati-sering. Hur jaktvårdsområdena praktiskt och formelltskall kunna anslutas till älgskötselområden har inte heller berörts. Länsstyrelseni : tillstyrker förslaget om älgskötselområden.Dock bör stora krav ställas på dessa områden såväl vad avser storiek somstabilitet. Främst bör jaktvårdsområden och marker med en ägare komma ifråga.Som förutsättning bör gälla att älgskötselplan upprättas. Länsstyrelseni ; Storlicensområden har funnits i och erfarenheterna är mycket positiva. Överklagandena har minskal och jaktlagen har snabbt fått en extra tilldelning av den "reservpott" som varje storiicensområde avsätter av länsstyrelsenstilldel- 259 ning till området. Storlicensområdenär ett steg i rätt riktning för att införa Prop. 1991/92:9 älgskötselområden.Någon minimigräns för älgskötselområden bör dock Bilaga 5 inte fastställasutan bör kunna prövas efter lokala förhållanden från fall till fall. Länsstyrelseni ; får hänvisa till vad som anförts tidigarei yttrandet angående större licensområden. Länsstyrelseni : Visst intresse har här i länet funnits för s. k. storlicensermen enbart resulterat i ett område om drygt 50000 ha. Enligt uppgiftär ytterligare någon enstaka ansökan om storlicens under förberedelse. Länsstyrelsenanser att det bör kunna vara möjligt för företrädare för ett antalälgjaktsområden att gå samman om en gemensam licens. En fördel med enstorlicens är att man lättare kan styra jakten utifrån älgförekomsten somlokalt kan vara högst varierande. Självfallet skall storlicenser vara heltfrivilliga och inte förenade med någon form av tvång. Isammanhanget bör nämnas att i länet finns omfattande arealer skogsbolagsmarkeroch bolagens licensområden är ofta mycket stora. Bolagslicenserna i de olikadistrikten omfattar arealer från ca 10000135000 ha. De flesta områdena liggeri intervallet 20000 50000 ha. I områden i den storleksordningen finns godamöjligheter att planera jakten på ett effektivt sätt och fylla kvotema, någotsom tyvärr inte alltid sker. Fråganom älgskötselområden berörs även i SOU 1990:60 "Skada av vilt".Förslaget om sådana områden är helt klart intressant. Jägarkåren är i hög grad ansvarskännandeoch det är både rimligt och lämpligt att ge den ett ökat ansvar inom områdenmed stabilitet och viss storlek. Storleken på sådana områden är för norraSverige föreslagen till 5000 ha. Mycket talar för att den minimiarealen börvara ännu högre. Områdena bör vara så stora att de ger föratsättningar för enbiologiskt riktig beskattning. Områden i den storleken och uppåt utgörs förlänets vidkommande i huvudsak av jaktvårdsområden och skogsbolagsmarker. Genomatt få frihet att själva bestämma avskjutningens omfattning blir det än mernödvändigt för företrädarna för sådana älgskötselområden att samråda ochsamverka med angränsande licensområden i gemensamma angelägenheter. Frånjägarhåll framförs ofta krav på att den bör få ett ökat ansvar för skötseln avälgstammen. Den föreslagna åtgärden tillgodoser de önskemålen. Förslagetmedför emellertid även vissa nackdelar. Det förhållandet att avskjutningensstorlek enligt förslaget inte bestäms för vissa områden medför att det inteblir möjligt att få ett begrepp om den sammanlagda tilldelningen. Någonjämförelse mellan antalet tilldelade djur och fällda djur blir inte möjlig iberörda distrikt men inte heller i länet som sådant. Från statistisk synpunkt medför föreslagen åtgärd såledesförsämringar, något som måste beaktas i sammanhanget. Länsstyrelseni : hälsar med tillfredsställelse 260 förslagetom att stimulera jägama att på frivillig väg slå samman sina Prop.1991/92:9 marker. Lansstyrelsenär positiv till förslaget om älgskötselområden. Områdena måste emellertid varaavsevärt större än vad verket föreslår. Områdenas företrädare måste dessutombesitta den kunskap som fömtsattes finnas hos länsviltnämnden. Först när älgskötselområdenaär av jaktvårdskretsstorlek är det meningsfullt att från länsstyrelsendelegera beslut om avskjutning. I förekommer dessutomälgvandringar vilket gör att älgvården måste ses i ett större sammanhang än vadnaturvårdsverket uppenbarligen tänkt sig. ; Inom många län bedrivs arbetet med storlicenser intensivt.Svenska jägareförbundet har bl. a. tagit fram ett OH-material i frågan. Deerfarenheter som vunnits är positiva och intresset från lokalt håll ärökande. Genomstorlicenserna löses i princip alla de administrativa problem somnaturvårdsverket tar upp på olika sätt i promemorian. synesemellertid inte fullt införstått med hur storlicenserna fungerar. Medhänvisning inte minst till att storlicenser av något olika slag och inriktningtorde komma att bli den framtida älgskötselmodellen i merparten av landetnoterar med tillfredsställelse att naturvårdsverketinte vill motsätta sig att länsstyrelserna ges möjlighet att ävenfortsättningsvis besluta om storlicenser. avstyrker därmed förslag om återinförande avallmän älgjakt på jaktområden som "bör vara minst 2000 ha". Ettområde av den storleksordningen räcker i vissa delar av landet knappast till enA-licens. förordar i stället att möjlighet till fri avskjutning utanlicensprövning medges för områden som visat tillfredsställande stabilitet i sininriktning att vårda och beskatta älgstammen på ett långsiktigt sätt. Deifrågavarande områdenas storlek kan således komma att variera högst avsevärtinom olika delar av landet. Det bör ankomma på länsstyrelserna att beslutahärvidlag. När det gäller vandringsområden är det en nödvändighet att såvälvinter- som sommarlandet ingår i älgskötselområdet. Fråganom självständiga älgskötselområden är svår och fordrar ingående övervägandeninte minst inom renskötselområdet. De speciella problem som följer avjakträttsförhållandena där har över huvud taget inte berörts i promemorian.Särskilt mot bakgrand av de motsättningar angående bl.a. jakten, som förekommermellan olika befolkningsgrupper i detta område, är det nödvändigt att frågan omfri avskjutning övervägs noga. Förbundetavser att utveckla ovan redovisade tankegångar i sitt yttrande över betänkandet(SOU 1990:60) "Skada av vilt". 18 1991/92. 7 Jakttidens längd Prop-1991/92:9 Bilaga 5 ;är mycket positiv till utredningens förslag omföriängd jakttid som bör omfatta hela jakttidsramen. Det finns ingen anledningatt med begränsad jakttid, utöver vad som är "biologiskt" motiverat,eller andra administrativa regleringar begränsa jägarnas möjligheter attuppfylla tilldelningen. ;finner motiv för en lång jakttid väl motiverade.Utöver föreslagen jakttidsram anser domänverket att skyddsjakt bör vara möjligtfr.o.m. t.o.m. den 28 (29) februari i enlighet med förslag ibetänkandet "Skada av vilt". Detta skulle bl.a. ge nya möjligheterattkomma till rätta med vandringsproblemen. Länsstyrelseni : Jakttidens längd har berört i yttrandet över"Skada av vilt", vartill hänvisas. Länsstyrelseni län: Jakttiden för älg kan enligt läsnsstyrelsens uppfattning i ochför sig omfatta en sammanlagd tidsrymd av minst . Länsstyrelsenär emellertid med hänsyn till det rörliga friluftslivets intressen inte bereddatt acceptera att älgjakt utövas tidsperioden oktober månads början ochtidsperioden julhelgen trettondagshelgen. är av denuppfattningen att många människor verkligen upplever rädsla och ogärna vistas inaturen . Även ovisshet om älgjakt bedrivs eller inteavhåller många människor från sådan vistelse. Säkerhetsfrågan kan inte hellernegligeras.