prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — Undantagen för personers fria rörlighet, dvs.reglerna om hänsyn till allmän ordning, säkerhet och hälsa, gäller också närdet är fråga om att utföra en tjänst (art. 39). Enav huvudprinciperna i liksom i (art. 67) är att kapitalskall kunna röra sig fritt över gränserna. Denna princip fastslås i artikel 40i och preciseras närmare i det s. k. slutlibe-raliseringsdirektivet88/361/EEG. Fria kapitalrörelser är en fömtsättning för fri etablering. Artikel 41 (motsv. art. 67.2 i ) utgörett naturligt komplement till artikel 40. I artikeln fastslås att löpandebetalningar mellan avtalsparterna skall vara fria från restriktioner. I den efterföljande artikel 42.1 behandlasprincipen om icke-diskriminering. I de fall nationella regler på kapital- ellerkreditmarknaderna avser liberaliserade kapitalrörelser skall reglernatillämpas på ett icke-diskriminerande sätt. Artikel 42.2 stipulerar att lån fördirekt eller indirekt finansiering av EG- eller EFTA-stat eller dess regionalaeller lokala myndigheter inte skall emitteras eker placeras i andra sådanaländer utan att överenskommelser träffats mellan de berörda länderna. Möjlighet att åberopa en skyddsklausul, omstörningar i kapitalrörelserna skulle uppstå, återfinns i artikel 43. Dennaartikel medger att begränsningar av kapitalrörelserna får införas i någon avföljande skilda situationer: Artikel 43.1 (motsv art. 70.2 i ) geren avtalspart som för vissa transaktioner inte liberaliserat mot alla ländersrätt att vidta ågärder för att hindra att dess regler för kapitalrörelser tilloch från tredje land kringgås via andra EES-länder. Artikel 43.2 (motsv. art. 73 i ) låteravtalsparterna införa skyddsåtgärder på kapitalrörelseområdet om störningar påkapitalmarknaderna i ett EG- eller EFTA-land uppstår till följd avkapitalrörelser mellan dem. Artikel 43.3 (motsv. art. 107.2 i ) germöjlighet att vidta åtgärder för att motverkakonsekvenserna av att en avtalspart genomför en konkurrenssnedvridandedevalvering. Artikel 43.4 (motsv. art. 108.1 i )låter en avtalspart införa skyddsåtgärder, om den har svårigheter eker hotas av svårigheter med betalningsbalansen och detta kan äventyra . Förgenomförande av artikel 43 skall EG- och EFTA-länderna enligt Prop.1991/92:170 artikel 44 först tillämpa resp. interna förfarande. Beslut,åtgärder och Bilaga 1 rekommendationer gällande skyddsåtgärder vidtagnaenligt artikel 43 skall rapporteras till . Alla skyddsåtgärderskak vara föremål för föregående konsultationer och information utom ibrådskande fall. Kapitel5 Ekonomiskt och monetärt samarbete EES-avtaletomfattar inte såsom är fallet inom EG frågor som rör samordning avväxelkurspolitiken och av den ekonomiska politiken i övrigt. Det framtidaekonomiska och monetära samarbetet enligt bygger enbart på ettutökat informations- och åsiktsutbyte. Inga formellt bindande beslut föravtalsparterna avses bli fattade inom ramen för det ekonomiska och monetärasamarbetet. överenskommelse skiljer sig sålunda från Romfördragetoch därmed kan inga direkta hänvisningar till heker göras. I artikel 46 stipuleras att avtalsparterna skakutbyta information och synpunkter gällande dels hur implementeringen avEES-avtalet fortskrider ur ekonomisk synvinkel, dels hur avtalsparternasekonomiska och monetära politik bedrivs. Utbyte av synpunkter och informationskall ske på en icke-bindande basis. Enklar målsättning saknas för transportavsnittet i , eftersom avtaletinte har någon motsvarighet till artikel 74 i , som föreskriver atten gemensam transportpolitik skall föras inom EG. Genom att anpassa sig tillEG: s regelsystem kommer och övriga EFTA-länder ändå att faktisktintegreras i en gemensam transportpolitik. Beträffande vägtransportfrågorfinns en avsiktsförklaring för framtiden i den gemensamma deklarationbeträffande samarbete i vägtransportfrågor som fogats till EES-avtalet.Artiklarna i transportavsnittet motsvarar i övrigt i huvudsak Romfördragetstransportartiklar. Detta betyder att avsnittet i likhet med enbartgäller för landtransporter. Det bör dock i detta sammanhang erinras om attEG-domstolen i ett antal avgöranden förklarat att "allmännaregler" också gäller både sjö- och lufttransporter, åtminstone i den månministerrådet inte beslutat annat enligt artikel 84.2. Denna princip får medtanke på innehållet i artikel 6 i anses gälla även påtransportområdet i EES. Artikel 47 i anger kapitletstklämpningsområde. Artikel 48 innehåller ett förbud mot försämrade villkor för medborgare i övriga EES-stater än vad som gäller egna medborgare (jfr art. 76 i ). Artikel 49 reglerar statsstöd liksom artikel 77 i . Artikel 50 innehåller vissa diskrimineringsförbud. Den motsvaras av artikel 79.1 och 74 Artikel51 innehåller regler om stöd och skydd. 1991/92: 170 motsvaras av artikel 80 i . Artikel 52, slutligen, innehåller föreskrifter omkostnader vid gränsöverskridande och motsvaras av artikel 81 i . Den sekundärlagstiftning som intagits i bilaga XIIItill reglerar sådana förhållanden som tekniska normer och säkerhet,vissa skatter, sociala frågor, marknadstillträde och cabotage, taxor, kompetenskravoch förhyrning av fordon, allt vad gäller godstransport på landsväg. I fråga ompassagerartrafik på landsväg regleras marknadstillträde och kompetenskrav.Beträffande järnvägstrafik regleras stmktureka åtgärder och taxor. I enlighet med vad som sagts ovan får avtaletsallmänna bestämmelser anses gälla även på sjöfartsområdet, i den mån inte annatsärskilt bestämts. Av den sekundärlagstiftning i form av förordningar, direktivm. m. som gäller inom EG har emekertid bara en del intagits i bilaga XIII tillEES-avtalet. Dessa gäller bl.a. sjösäkerhet och frihet att tikhandahåkatjänster på sjöfartsområdet. 8.5 DEL IV Konkurrensregleroch andra gemensamma regler Kapitel1 Regler tillämpliga på företag EES-avtaletåterspeglar EG:s gällande konkurrensregler. Konkurrensbestämmelserna gällerförfaranden med effekter på den gränsöverskridande handeln, dvs. handeln mellanländerna inom EFTA och mellan ett EFTA-land och ett . Förkonkurrensbegränsande förfaranden med verkan bara inom ett land gällernationella konkurrensbestämmelser. Inom EG-rätten har en omfattande sekundärrätt ochpraxis utvecklats på konkurrensområdet. EG:s sekundärrätt utgör en integreraddel av avtalet (art. 60 och bilaga XIV) och existerande praxisskall, i den mån EES-bestämmelserna är i sak identiska med motsvarandeEG-bestämmelser, ligga till grund för EES-bestämmelsernas tolkning (art. 6).EG:s konkurrensrätt (avsnitt 7.3) är alltså viktig för förståelsen avEES-artiklarnas innebörd. Den gemensamma konkurrenspolitiken är ett nödvändigtkomplement till regler om fri rörlighet över gränserna. Effektiv konkurrens är en förutsättning för att EES-marknadens fulla potential skak kunna utnyttjas för att förverkliga avtalets mål och komma konsumenterna till godo. Utan regler riktade mot snedvridning av konkurrensen, skulle de hinder för den fria rörligheten i form av tullar, avgifter, kvantitativa restriktioner m. m. som avskaffats genom fördraget kunna ersättas av nya hinder, tillkomna genom företagens eget agerande på marknaden eller av protektionism i annan form. Den gemensamma konkurrenspolitiken skall förhindra en sådan snedvridning. Konkurrensreglernai avtalet är inte bara folkrättsligt bindande för Prop. 1991/92:170avtalsparterna utan innebär skyldigheter även för enskilda rättssubjekt. Bilaga 1 Flera av konkurrensbestämmelserna medför dessutom rättigheter för enskildasom skall kunna åberopas vid nationella domstolar och myndigheter. De grundläggande konkurrensbestämmelserna utgörs avtre artiklar i huvudavtalet. Det rör sig om tre situationer där företagen genomsitt agerande hämmar den fria konkurrensen. Artikel 53 (motsv. art. 85 i )förbjuder alla avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar ochsamordnade förfaranden som kan påverka handeln mellan parterna i EES-avtaletoch om de har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvridakonkurrensen inom EES. Artikel 53 medför vidare att förbjudnaöverenskommelser som anges i artikeln automatiskt är ogiltiga från sintillkomst. Denna civilrättsliga verkan skall en nationell domstol ellermyndighet respektera. En part skall exempelvis inte kunna få förbjudnabestämmelser i ett avtal tvångsvis genomdrivna med hjälp av en nationelldomstol. Artikel 54 (motsv. art. 86 i )förbjuder ett eller flera företags missbruk av dominerande ställning påEES-marknaden eller en väsentlig del av den, om det kan påverka handeln mellanparterna i . Enligt artikel 57.1 (motsv. art. 2 i förordningen(EEG) nr 4064/89) skall en företagskoncentration förklaras oförenlig medEES-avtalet, om den skapar eller förstärker en sådan dominerande ställning sommedför att en effektiv konkurrens inom EES-området eller en väsentlig del avdetta hämmas påtagligt. Särskildaregler om offentliga företag m. m. Bestämmelsernai artikel 59 i huvudavtalet (motsv. art. 90.1 i ) utgår från attkonkurrensreglerna i i princip skall vara tillämpliga även påoffentliga företag och på företag som av staten beviljas särskilda ellerexklusiva rättigheter. Genom artikeln har parterna sålunda bundit sig attbeträffande sådana företag inte vidta och inte heller bibehålla någon åtgärdsom strider mot reglerna i avtalet, i synnerhet mot konkurrensbestämmelserna. Vidare anges i artikel 59.2 (motsv. art. 90.2 iRomfördraget) att företag som anförtrotts att tikhandahåka tjänster avakmännyttig natur eller som har karaktären av fiskala monopol skall varaunderkastade reglerna i , särskik konkurrensreglerna. Detta gäker dockbara i den utsträckning tillämpningen av dessa regler inte rättsligt eller ipraktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tillagts dem fullgörs. Särskildaregler på kol- och stålområdet Påkol- och stålområdet införs särskilda konkurrensregler som ansluter till bestämmelsernai den europeiska kol- och stålgemenskapen. Även om konkurrensbestämmelserna avseende kol ochstål i vissa av- Prop. 1991/92:170 seenden skiljer sig något från deakmänna konkurrensreglerna i EES- Bilaga 1 avtalet fömtses att denpraktiska tillämpningen på de olika vamområdena i huvudsak kommer att ske påett enhetligt sätt. De gmndläggande konkurrensreglerna på kol- ochstålområdet har tagits in i artiklarna 1 och 2 i protokoll 25 till avtalet. Förbudetmot konkurrensbegränsande förfaranden är enligt artikel 53 inte absolut. Tik en början gäller det inte avtal mellan moder-och dotterföretag. Förbudet tillämpas inte heller beträffande mindre s.k.bagatekkarteker. Detta medför att exempelvis avtal som har liten inverkan påkonkurrensen tillåts. I ett tillkännagivande, det s. k. bagatellmeddelandet,har kommissionen angett riktlinjer för denna avgränsning. I andra fak finns det möjligheter för företagen attgenom särskilt beslut och under vissa förutsättningar beviljas undantag frånförbudet. Undantag kan medges för förfaranden som bidrar till att förbättraproduktionen eller distributionen av produkter eller som främjar tekniska ellerekonomiska framsteg, om vinsten kommer konsumenterna till godo. Om de positivaeffekterna av ett förfarande överväger de negativa, kan alltså ett i och försig förbjudet avtal tillåtas. Undantag för ett visst förfarande kan beviljasefter ansökan av berörda företag hos de organ som har att övervakakonkurrensreglerna i , dvs. Hos vilket organ en ansökan skall göras är beroende avvilket organ som är behörigt att handlägga ärendet. Det finns också möjligheter att hos det kompetentaorganet ansöka om s. k. icke-ingripandebesked, dvs. en förklaring om att ettavtal, beslut eller samordnat förfarande inte strider mot förbudet i artikel 53eller att ett förfarande inte strider mot artikel 54. För vissa grupper av avtal finns i EES-avtaletundantag från förbudet i artikel 53. Detta har skett genom attkommissionsförordningar om s.k. gmppundantag kommit att utgöra del avEES-avtalet. De har tagits in i bilaga XIV till avtalet. I artikel 60 ihuvudavtalet hänvisas till denna bilaga. Avtal som omfattas av en gruppundantagsförordningbehöver inte anmälas för beviljande av individuella undantag. Frågan huruvidaett avtal omfattas av ett gruppundantag får företagen avgöra på egen risk. Företagskoncentrationer (fusioner m. somkontrolleras enligt artikel 57 skall anmälas och prövas av det kompetentaorganet, när de har en EG-eller EFTA-dimension. En sådan prövning kan utmynna iett beslut om att fusionen godkänns eller inte godkänns. Endast mycket storaföretagsfusioner anses ha denna dimension. Organ som skak tillämpakonkurrensreglerna Prop. Uppgiftenatt övervaka och tillämpa konkurrensbestämmelserna i avtaletläggs som nämnts dels på , dels på EFTA:s övervakningsmyndighet,. Vissa gmndläggande regler om organens uppgifter vid tillämpningen avartiklarna 53 och 54 har tagits in i artikel 55 i huvudavtalet. Med undantag av att saknarnormgivningskompetens skall denna myndighet vid tillämpningen av EES-avtaletskonkurrensbestämmelser ha samma befogenheter som harenligt EG: s konkurrensbestämmelser. s. k. tvåpelarmodell bygger på attEG-kommissionen vid handläggning av enskilda ärenden enligt avtalet följer sinaegna procedurregler så som de anges huvudsakligen i EG: s s. k. sekundärrätt.De centrala bestämmelserna som reglerar befogenheter på konkurrensområdetfinns intagna i ett antal rådsförordningar. På kol- och stålområdet finns liknande bestämmelserdels i artiklarna 65 och 66 i kol- och stålavtalet, dels i olika beslutmeddelade av kommissionen. I protokoll 21 till avtalet har EFTA-ländernaåtagit sig att i ett särskilt avtal mellan dem ge samma befogenheter somEG-kommissionen har vid tillämpningen av EG: s konkurrensregler. Detta harskett genom att de rättsakter som reglerar kommissionens befogenheter haranpassats och gjorts tikämpliga på . Bestämmelser om förfaranden ochpåföljder m.m. finns vad beträffar i protokoll 4 till det övervakningsavtalsom EFTA-länderna upprättat inbördes. Vad som på konkurrensområdet gäller förföretagen och för övervakningsmyndigheten framgår alkså på skilda håll ihuvudavtalen samt olika protokoll och bilagor. Hur detta skall införlivas medsvensk rätt behandlas i avsnitten 14.8.1 ff. På det nationella planet fömtsätter attSverige utser en myndighet att vara behörig nationell myndighet med deuppgifter som framgår av konkurrensbestämmelserna. Det gäller t. ex. att påbegäran av vidta undersökningar hos företag här i landet. Möjlighet måstefinnas att vidta vissa tvångsåtgärder. Fördelningav ärenden mellan organen m. m. Fördelningenav enskilda ärenden enligt artiklarna 53 och 54 mellan de båda övernationellaorganen sker genom regler i avtalet som också styr till vilket av organenföretagen skall vända sig med anmälningar och ansökningar. Bestämmelser omdetta har tagits in i artikel 56 i huvudavtalet. Artikel 56 innebär att ett ärende enligt artikel 53skall handläggas av , om det bara berör handeln mellan EFTA-länder eller omde berörda företagens omsättning inom EFTA-länderna uppgår till avderas omsättning inom hela EES och handeln mellan ett eller flera EFTA-länderoch endast ett berörs. Andra ärenden skak handläggas avEG-kommissionen. Ärendenom missbruk av dominerande ställning enligt artikel 54 skall 78 handläggas av det organinom vars område den dominerande stäkningen Prop. Om endominerande ställning föreligger inom såväl EFTA som Bilaga 1 EG, tillämpas ovannämndaomsättningskriterium, försåvitt inte handeln Isistnämnda fall skall ärendet handläggas av Om emellertid ett ärende som enligt det sagda skallhandläggas av inte har någon märkbar effekt på handeln mellanEG-länder eller på konkurrensen inom EG, skak ärendet handläggas av ESA.Uttrycket "märkbar effekt" skall här tolkas på samma sätt somuttrycket tolkas i EG-rätten, särskilt som det kommer till uttryck i det s. k.bagatellmeddelandet. Vad som avses med företag resp. omsättning vidtillämpning av artikel 56 anges i protokoll 22 till avtalet. Artikel 56 skallockså tillämpas på kol-och stålområdet. När det gäller handläggningen avföretagskoncentrationer gäller andra fördelningsregler, som också avgör om deövernationella organen över huvud taget har rätt att pröva en fusion. Enligt artikel 57.2 i huvudavtalet ärEG-kommissionen behörig att pröva alla fusionsärenden som faller underrådsförordningen (EEG) nr 4064/89. Det innebär att kommissionen skall pröva ettfusionsärende om den sammanlagda omsättningen i hela världen för samtliga de berördaföretagen överstiger 5 000 milj. ECU (ca ), och den sammanlagda omsättningen inom gemenskapen i dess helhet för minsttvå av de berörda företagen överstiger 250 milj. ECU (ca 1 250 milj. SEK), ominte vart och ett av de berörda företagen uppnår mer än två tredjedelar av sinsammanlagda omsättning inom gemenskapen som helhet inom en och sammamedlemsstat. Endast för det fall en fusion inte omfattas avdenna förordning men de tröskelvärden som anges i förordningen uppfylls inomEFTA-länderna i stället för inom är kompetent att prövaärendet. Denna rätt för att handlägga fusionsärenden skall dock intepåverka ett enskilt rätt att i vissa fall handlägga sådana ärenden. Vad avser ländernas efterlevnad av artikel 59 omoffentliga företag, skall sköta övervakningen av EFTA-länderna ochEG-kommissionen av . Blir det däremot fråga om åtgärder som riktarsig direkt mot företagen tillämpas fördelningsreglerna i artiklarna 56 och57.2. innehåker regler om ett omfattandesamarbete mellan de båda organen som syftar till att uppnå en enhetligtikämpning av de gemensamma konkurrensreglerna. I artikel 58 i huvudavtaletfinns en upplysning om att regler för samarbetet är intagna i protokoll 23 och24. När det gäller det handläggande organets förhåkande till de behöriganationeka myndigheterna skak åtgärderna i konkurrensärenden vidtas i nära ochständig samverkan med medlemsstaternas behöriga myndigheter som har rätt attframföra sina synpunkter på dessa åtgärder. Närmare bestämmelser ompåföljder och förfaranden Prop. Deregler som kommissionen resp. skall tillämpa vid handläggningen "ga av konkurrensärenden innebär bl. a. följande. Ett ärende aktualiserashos eller genom att ett företag anmäler ett avtal för att erhålla icke-ingripandebesked eller undantag, genom att en företagskoncentration anmäls för prövning, genom att klagomål ges in från en stat, från det andra organet ellerfrån en fysisk eller juridisk person som har ett legitimt intresse i saken,eller genom att organet, ex. officio tar initiativ till en undersökning. För att få fram det material ett organ behöver försitt ställningstagande har det rätt att begära in upplysningar från ländernaoch deras behöriga myndigheter samt från företag och företagssammanslutningar.Om ett land eller dess behöriga myndighet inte lämnar begärda upplysningar, ärdetta att anse som ett fördragsbrott. Det är alltså här fråga om enfolkrättslig förpliktelse. Om däremot ett företag inte tillhandahåller begärdauppgifter, kan företaget vid vite åläggas att göra det. Lämnas sedan felaktigauppgifter eller inga uppgifter alls, kan företaget åläggas böter. Uppgifter från företag kan också begäras in vid s.k. sektorvisa undersökningar. Vägran att lämna uppgifter vid sådanaundersökningar kan inte leda till att böter åläggs. Däremot kan böter beslutasom felaktiga uppgifter lämnas. Möjligheter finns också att få fram uppgifter hosföretag genom undersökningar, s. k. inspektioner. Vägrar företagen attunderkasta sig undersökningar kan de föreläggas vite. De kan också åläggasböter för sin vägran. Undersökningar skall ytterst kunna genomföras med tvång. Enligt har folkrättsligt åtagitsig att se till att undersökningar skall kunna genomföras hos företag här ilandet. Endast skall kunna besluta om undersökningarhos företag i . Undersökningarna kan utföras av tjänstemän antingenfrån eller från den behöriga svenska myndigheten. Eftersom endast skall kunna besluta omundersökningar hos företag här i landet, måste vända sig tillESA om behov av undersökningar skulle uppkomma i i konkurrensärendensom handläggs av kommissionen. I avtalet finns bestämmelser om att ärskyldigt att bifalla en begäran från om undersökning hosföretag i EFTA-länderna. Vid sådana undersökningar skall tjänstemän frånEG-kommissionen ha rätt att delta. Skulle anse att det behöver göras enundersökning hos ett företag i ett gäller utom i fusionsärenden attESA på motsvarande sätt får vända sig till med en begäran omdetta. Anser sedan det kompetenta organet efter denutredning som gjorts att det föreligger en kränkning avkonkurrensbestämmelserna, skall organet utfärda en "notice ofobjection", som innehåker en sakframställan och anger vad det är som läggsföretaget till last. Denna handling skall de berörda företagen få tillfälle attyttra sig över. Det finns också möjligheter för företagen att läggafram synpunkter vid Prop. 1991/92: 170 en muntlig förhandling där även vittnen kan höras. Innan ett organ meddelar beslut i ett ärende, skalldet höra en rådgivande kommitté som är knuten tik organet. Påkonkurrensområdet finns två slags rådgivande kommittéer, nämligen en kommittéför kartell- och monopolfrågor och en kommitté för koncentrationsfrågor. som skall höras beror på ärendets art. Kommer eller fram till att enöverträdelse av konkurrensreglerna föreligger kan beslutet innebära ettåläggande för företagen att upphöra med viss åtgärd eller att vidta en åtgärd.Ett sådant åläggande kan förenas med vite. Har överträdelsen avkonkurrensreglerna skett uppsåtligen eller av oaktsamhet kan böter åläggas. Beslutet kan emellertid också vara gynnande förföretagen på så sätt att negativattest beviljas, undantag medges eller enfusion godkänns. Ett ärende kan också avslutas informellt genom attorganet förklarar att det lägger ner ärendet, dvs. inte finner anledning attdriva saken vidare. För överträdelser av konkurrensbestämmelserna iartiklarna 53 och 54 kan böter på mellan ett tusen och en milj. ECU eker dethögre belopp som inte överstiger av omsättningen för varje företagbeslutas. För att inte ha följt beslutade åligganden, exempelvis att lämnabegärda upplysningar, kan böter på mekan etthundra och femtusen ECU åläggas.Vitesbeloppen kan uppgå tik lägst femtio och högst ettusen ECU per dag. Bötersom döms ut med stöd av konkurrensreglerna är inte av straffrättslig natur. Genom avtalet har folkrättsligt åtagit sigatt se till att böter och viten som beslutas enligt de gemensammakonkurrensreglerna skall kunna drivas in här i landet, oavsett om det är ESAeller som har beslutat dem. Degrundläggande bestämmelserna i om offentliga stödåtgärder, vilkaåterfinns i artikel 61, motsvarar artikel 92 i . I artikel 61fastslås som en allmän princip att aka former av stöd med statliga medel, avvilket slag det än är, som snedvrider eker hotar att snedvrida konkurrensengenom att gynna vissa företag eller produktionen av vissa varor, är förbjudna iden mån handelsutbytet mellan länderna i EES påverkas. Med statligt stöd avseshär inte bara ekonomiskt stöd från staten, utan även stöd från regionala ochlokala organ. Reglema omfattar följaktligen också stöd i olika former frånkommuner och landsting. Även skilda former av stöd som lämnas av andra slag avinstitutioner kan omfattas av bestämmelserna. Ett gmndläggande kriterium äremellertid alltid att stödet utgår av offentliga medel. Stöd av social karaktär som ges till enskildakonsumenter är förenligt med , dock under fömtsättning att stödetges utan diskriminering med avseende på varornas ursprung. Stöd i samband mednaturkata- 6 1991/92. strofereller andra exceptionella händelser faller också utanför reglernas Prop.1991/92:170 tillämpningsområde.