prop · GF039 · 1991-12-31 00:00:00 — Därigenom bör inte heller förslaget få någon negativ inverkan påmöjligheterna att bedriva annan nödvändig jakt . Länsstyrelseni län: I yttrande över jakt- och viltvårdsberedningens betänkande Vilt och jakt (SOU 1983:21) anförde angående vården av älgstammen bl.a. föl jande: "vill i detta sammanhang med hänsyn till älgstam mens storlek och stadga väcka frågan om att försöksvis inom större jaktområden i län med riklig älgtillgång medge licensinnehavarna rätt att själva bestämma om avskjutningens storlek. Endast licensjakttidens längd skall fastställas av myndigheterna. Detta bör kunna regleras genom särskil da bestämmelser i jakttidsförordningen." Utredningens förslag om älgskötselområden ligger i linje med vad läns- 162 styrelseni nämnda yttrande skisserade. I sådana områden får jägarna ett Prop. 1991/92:9eget ansvar för att älgstammen hålls på en godtagbar nivå ur älgvårdssyn-Bilaga 3 punkt samt att den är anpassad till jord- och skogsbrakets krav.Enligt utredningen bör för minimistorieken på ett älgskötselområdeligga inom ramen 3000-5000 ha. föreslår i sin promemoria den31 om "Förenklad administration av älgjakten" att ettälgskötselområdes storiek bör vara minst 2000 ha. Om älgskötselområdena inte skall bli för få till antaletbör ej alltför stränga krav ställas på arealens storiek. I län finns förnärvarande 25 licensområden med 3000 ha eller större areal och 53 licensområdenmed en areal av 2000 ha eller mera. Utredningenföreslår att övergångstiden för generella områden förlängs t. o. m. 1994 årsälgjakt i avvaktan på resultatet av anslutningen av sådana områden tillälgskötselområden. föreslår i sin ovannämnda promemoria istället att områden för B-licens skall registreras efter anmälan på samma sättsom områden för A-licens. ansluter sig till sistnämnda förslag. Genomdetta sker en önskvärd förenkling av övergången från generellt område tillB-licensområde jämfört med riksdagsbeslut. Åtskilliga generellaområden har för övrigt redan registrerats som B-områden med rätt att endastfälla ett valfritt djur. Dessa områden kommer att missgynnas om övrigagenerella områden får vara kvar t.o.m. och ha rätt att fälla ett vuxetdjur och årskalv. Det torde vara minst lika lätt att få ett B-licensområde somett generellt område alt ansluta sig till ett älgskötselområde. Utredningensförslag om en generell föriängning av jakttiderna tillstyrker länsstyrelsen.Genom en lång jakttid underiättas bl. a. möjligheterna att förebygga skador påskog och jordbraksgröda. En jakttid om minst för älg är när det gällerÖland dock alltför lång. har en svag älgstam och jakttiden bör där kunnabestämmas till . Länsstyrelsenföreslår att älgjaktstiden med nuvarande älgtillgång skall tills vidare kunnabestämmas i sänder. Härigenom vinns ur administrativ synpunkt bl.a.att jakttidens längd inte behöver prövas av länsviltnämnden ochlänsstyrelsen samt vid överklagande av . Även för jägamasjälva torde det vara en fördel om man vet vilka jakttider som skall gälla föråtminstone framåt. Länsstyrelseni : tillstyrker förslaget att älgskötselområden kaninrättas och inregistreras hos . Den skötselplan som föreslås bliupprättad för dessa områden bör även ta upp biotopvårdande åtgärder, t. ex.vilka viltvårdshänsyn som bör tas i skogsbruket för att minska viltskadorna påväxande produktiv skog. På grand av ägoförhållandena kommer dock förslaget omälgskötselområden knappast att få någon större betydelse i . delarutredningens uppfattning att en förlängning av jakt tiderna för älg, hjort och rådjur bör kunna ske men ifrågasätter, med hänsyn till friluftslivets intressen, om det är lämpligt att tillåta skyddsjakt redan från som utredningen föreslår. I bör i princip jakt på älg inte få påbörjas före . Länsstyrelsentillstyrker dock att jakttid för kronhjort får, inom de i Prop. 1991/92:9jaktförordningen angivna ramarna, avgöras i varje län efter de lokala Bilaga 3 förhållandena, dels att en lång allmän jakttid införs för dovhjort.Vidare förordar att den allmänna jakttiden för rådjur förlängsmed en månad t. o. m. . Länsstyrelseni län: I fråga om sättet att reducera djurstammarna ärlänsstyrelsen inte enig med utredaren. Denne antar att erforderlig reduceringfrämst kan uppnås genom längre jakttider och genom bildande av stora s. k.älgskötselområden. Vad först gäller licensjaktens längd kan mycket väl senarelagdaslutdagar diskuteras men någon större effekt på älgstammens storlek torde dettainte få. Och någon tidigareläggning av jakttidens början anser länsstyrelseninte vara möjlig i särskilt med hän.syn till friluftslivet. Beträffandede föreslagna älgskötselområdena ställer sig också tveksam tillvad dessa kan innebära för del. Om tillskapandet av sådana områdenskall ske på frivillighetens väg - och detta torde vara en föratsättning föratt en jaktsamverkan skall ge önskvärt resultat kan man tvivla på att någotstörre antal sådana områden kommer att bildas i län där den storaägosplittringen generellt motverkar samverkanssträvandena i jakten. Länsstyrelsenvill i stället ta upp en annan tanke som utredaren berört, nämligen att låtajakten på älgkalvar inom licensområden bli fri. Något förslag om detta harutredaren inte velat lägga i avvaktan på vilka erfarenheterna kan bli avsamverkan i älgskötselområden. Här har en annan åsikt och anseratt man inte bör dröja med att medge fri kalvjakt inom licensområden. Härigenomskulle man uppnå både en viss reducering av älgstammen och förenklingar ilänsstyrelsens administration. Även vissa rättvisesynpunkter skulle i så fallkunna tillgodoses. Kritik har nämligen framförts mot att man på relativt storaB-licensområden endast får fälla en vuxen älg medan man på oftabetydligt mindre s. k. generella områden får fälla både ett vuxet djur och enkalv. anser för övrigt i motsats till utredaren att dessagenerella områden bör avvecklas såsom var avsikten då nuvarande reglerinfördes. Man har redan haft tillräcklig tid på sig för att uppnå samverkaneller utverka en B-licens. Utredningenföreslår att skadeförebyggande åtgärder i första hand skall kunna ske genom enlång allmän jakttid med möjlighet till skyddsjakt. delarutredningens uppfttning att en lång jakttid kan vara fördelaktigt för attminska för stora bestånd av vilt. Jaktefter kronvilt Prop. Enlång jakttid kan tillämpas för kronvilt, men denna jakt bör enligt '"äSä 3länsstyrelsens bestämda uppfattning inte påbörjas förrän bransten är säkertavslutad, dvs. Jakttiden måste sedan avslutaskring med tanke på att äldre handjur kan påbörjahornfällningen och därefter svårligen kan särskiljas frånyngre handjur. Kronviltjakteni bör huvudsakligen ske som licensjakt. anser dockatt allmän jakt bör kunna bedrivas i områden som omger kronviltets kärnområden.Avskjutningen av vuxna handjur måste därför kunna regleras, för att enändamålsenlig och långsiktig kronviltvård skall uppnås. Länsstyrelsenhar tidigare förespråkat att licensförfarandet för dovvilt slopas och att denallmänna jakten på hornbärande djur upphör. I dettätbefolkade med dess starka ägosplittring kan den allmänna jakten aldrigbli betydelselös. En obegränsad avskjutning utan relation till markens jaktligaproduktionsförmåga kan bli förödande verkningsfull. Septemberjakten förhornbärande handjur sker dock huvudsakligen som troféjakt. Konsekvenserna avdenna jakt leder i första hand till kvalitativt negativ utveckling avdovviltstammen och inte till en reduktion av beståndet. Det är likväl, underförutsättning att vissa restriktioner ges, dock inte orimligt att jakt efterdovhjort bör kunna ske , när hjortarna fortfarandebefinner sig på sina sommarvisten. För att främja en god dovviltvård ochsamtidigt ge många jakträttshavare möjlighet till jakt ,föreslår att den allmänna jakttiden omfattar tiden den Iseptemberden . anser att, för att främja en goddovviltvård, det då bör utfärdas förbud mot att falla vuxna handjur större änspetshjort . Ett förbud motsvarandedet som i meddelat beträffandekronvilt skulle otvivelaktigt bidra till att lösa den obalans som förnärvarande utvecklas i dovviltsstammen. Skyddsjaktbör endast tillämpas när det verkligen är befogat och får inte bli ett sätt attöka tilldelningen av antalet djur som får fällas utöver vad som tilldelats iordinarie licens. har uppmärksammat att skador allt oftare anförssom skäl för att få ökad tilldelning utan att skadornas omfattning närmareredovisas. Skyddsjakt bör beviljasendast efter det att verkningsfulla åtgärder vid tagits för att förhindra att skador uppkommer; En restriktiv tilldelning vad gäller det vilt som skall bevaras bör tillämpas. Länsstyrelseni : Prop. Iutredningen föreslås att inom större områden i norra minst 5000 haoch i minst 3000 ha som registreras för älgjakt skall jägarnasjälva få bestämma hur många djur som skall fällas. För sådanaområden, som i utredningen benämnts älgskötselområden, skall enligt utredningenendast behövas en "enkel skötselplan" för älgstammen. syftar förslaget till att åstadkomma ett system där jägarna ochderas organisationer i största möjliga utsträckning tar över ansvaret för depraktiska älgvårdsfrågoma. Ävenom i princip delar uppfattningen att det bör överlåtas påfastighetsägaren såsom jakträttshavare att bestämma om vården av älgstammen ochdärmed i vilken omfattning älgjakten skall bedrivas, anser inteatt förslaget om älgskötselområden kan tillstyrkas. I utredningen framhålls attförslaget tar sikte på "stabila jaktområden". Hur en sådan stabilitetskall garanteras har inte närmare redovisats i utredningen. Enligt länsstyrelsensmening föratsätter förslaget att varje fastighetsägare förbinder sig att underen ingå i ett sådant samarbete. Om ett sådant krav inte ställs skulleen jakträttshavare när som helst kunna ta ut sin fastighet ur området ochdärmed ändra föratsättningarna för älgskötselområdets fortbestånd. Det sagdavisar enligt mening att förslaget ställer krav på bindandeföreskrifter och sannolikt en utökad administration för . Ettnågot mer realistiskt förslag vore att det inom jaktvårdsområden, varstillkomst och bestånd regleras i lagen om jaktvårdsområden, lämnades tillföreningarna som administrerar sådana områden att själva bestämma om älgjakten.Med en sådan ordning skapas i vart fall inte någon ny administration. Enligtlänsstyrelsens mening borde det vara möjligt att gå avsevärt längre än vad nuföreslagits när det gäller att låta markägarna bestämma om älgjakten.Länsstyrelsen återkommer nedan till denna fråga. Ibetänkandet föreslås dels att älgjakten skall kunna ske under minst 70 dagardels att älgjakten skall kunna starta och avslutas senastsista dagen i febraari. Länsstyrelsentillstyrker förslaget om jakttider. En tidigareläggning av älgjakten skulleinnebära avsevärt bättre möjligheter för markägaren att värja sig för skador påjordbruksgrödan än vad som är fallet. De omfattande skador älgenförorsakar i detta län på grödan gäller till största delen havre. Skadorna skerfrämst då havren är mogen eller nästan mogen och således från och med mitten avaugusti. Genom förslaget om ändrade jakttider skulle erforderlig skyddsjaktkunna ske inom ramen för ordinarie jakttid. Avslutningsvisvill framföra följande synpunkter. Admini strationen av älgjakten kräver stora resurser och kostnadema för denna 166 belastartill stor del det allmänna. De förslag som lämnats i betänkandet Prop.1991/92:9 skulle enligt mening inte medföra någon minskning avad- Bilaga 3 ministrationen. Det borde övervägas om inte den nuvaranderegleringen av älgjakten kunde slopas helt och att allmän jakttid i ställetinfördes fullt ut och inte bara inom vissa områden som föreslås i betänkandet.Om allmän jakttid infördes även för klövvilt skulle rätten till ersättning förskada av sådant vilt kunna slopas. I vart fall skulle mycket restriktivareregler kunna införas då fastighetsägarna då själva i mycket större utsträckningän vad som är fallet skulle kunna reglera förekomsten av älg. Länsstyrelseni : Som utredningsmannen anfört bör jägarna i större utsträckningän som tidigare skett överta ansvaret för de praktiska och administrativafrågoma. vill därför förorda att jägarna inom s. k.älgskötselområden själva får avgöra avskjutningen. Förslaget föratsätter enaktiv informationsinsats för att få jägama att förstå vikten av en minskning avälgstammen enligt utredningsmannens förslag. I annat fall kommer reformen attmisslyckas med svåra skador på skog och gröda som följd. Förslagetom förlängning av övergångstiden till utgången av av de s.k.generellområdena har redan beslutats genom en ändring av jaktlagen.Länsstyrelsen vill dock framhålla att registrering av B-områden ifortsättningen skall kunna ske utan att särskilda skäl föreligger. Länsstyrelsentillstyrker också förslaget om förlängning av jakttidema för älg, hjort ochrådjur. Länsstyrelseni : Förslag till författningstext beträffande älgskötselområdenoch tillsyn av dessa saknas. ifrågasätter om jakt inomälgskötselområden kan betraktas som licensjakt. Det behövs klara regler förunder vilka föratsättningar älgskötselområden skall kunna registreras ochskyddsjakt bedrivas. Erfarenheternafrån storlicenser i länet visar att älgskötselområden bör i de flesta fall haen storlek av minst 5000 ha. Somnämnts ovan har en möjlighet att vid behov utöka jakten pårådjur. är tveksam till behovet av en allmän jakt på rådjur . Det är angeläget att kunna styra jakten efter de lokala förhållandenaoch vintems utveckling vane år för att undvika lidande vid svår vinter. Enligtlänsstyrelsens uppfattning bör generellområden avvecklas. De utgör imånga fall ett hinder för en rationell viltvård. Flertalet bör kunna överförastill B-områden . Länsstyrelsenföratsätter att en jakttid för älg gäller inom A-områden ochälgskötselområden. Inomlänet bör enbart licensjakt på kronhjort gälla mot bakgrand av stammens storlekoch utbredning. Dentraditionella jaktstarten inom alla typer av jaktområden för älg under är väl inarbetad och bör bibehållas. Länsstyrelseni : Prop. Älgskötselområden ''8 Länsstyrelsenhar inget att erinra mot att förslaget om inrättande av älgskötselområdenprövas. En förutsättning härför är dock att de lokala förhållandena i länen fårbli avgörande för älgskötselområdenas storlek. Skillnaderna inom länen mellanjordbruksdominerade bygder och rena skogsbygder är i många fall så stora attlänsstyrelsen bör ges möjlighet att anpassa älgskötselområdenas storlek efterde lokala förutsättningarna. Lämpligen kan för varjeälgvårdsdistrikt i länet bestämma den minsta storiek som älgskötselområdenaskall ha. Utredningensöverväganden i fråga om storleken på områdena delas av . Här måstedock särskilt understrykas att ett väl utvecklat samarbete inom betydligtstörre områden, exempelvis ett helt älgvårdsdistrikt, sannolikt är enförutsättning för att ett från älgvårdssynpunkt lyckat resultat skall uppnås. Ilänet har ett system med förlängd jakttid på älg tillämpats. Förhuvuddelen av licensområdena har jakttiden förlängts till mitten av decemberoch för områden där skogsskadefrekvensen varit förhöjd till den 31 januari.Förlängningen till har även omfattat hela älgvårdsdistrikt. Iområden som är föremål för älgvandringar är jakt oftaden enda möjligheten att komma tillrätta med förekommande älgproblem. Dåerfarenheterna av den förlängda jakttiden i länet har varit mycket goda,förordar att utredningens förslag om en generell förlängninggenomförs. Länsstyrelseni län: Utredaren bedömer att bildande av älgskötselområden med rätt attsjälva bestämma avskjutningen kommer att minska myndigheternas nuvarandeadministration. kan inte utan vidare instämma i detta. Även omdet skulle bildas många sådana områden, vilket är osäkert, medför självabildandet temporärt ökad administration i form av registreringsärenden. Förstpå lång sikt och med många stabila skötselområden kan smärre lättnader uppnås. I likhet medlänsjaktvårdsförbundet delar inte utredarens tro på att de älgjaktsområden som är registrerade för generell älgtilldelning i någon större utsträckning kommer att eftersträva att ansluta sig till älgskötselområden. En förlängning av övergångstiden för generellområdena skulle dessutom minska motivationen till samordning. Nuvarande förhållande, med inte mindre än fyra olika typer av älg jakt/jaktområden, är besvärande i både administrativt och rättsligt hänse ende. Det kan inte vara rimligt från bl. a. rättvisesynpunkt att ha två olika och tämligen slumpvis tillämpbara system (generell- och B-område) för älgjakten på mindre områden. blir ett sådant förhållande allt- 168 avstyrker därför förslaget om föriängd över- Prop.1991/92:9 gångstid. Länsstyrelseni : avstyrker den fria skyddsjakten inom s. k.älgskötselområden enligt den föreslagna nya lydelsen av 23 § jaktlagen undertiden t. o. m. den 28(29) febraari. Idén präglas av ettkompensationstänkande, vilket inte står i överensstämmelse med vad som enligt29 § jaktförordningen skall gälla för skyddsjakt i övrigt. Enligt förslagetskall det vara fri avskjutning till följd av en redan inträffad skada medanavsikten med skyddsjakt i övrigt är att förhindra uppkomsten av avsevärdaskador. Eftersom intet sägs om hur allvarliga skogsskadorna skall vara för attskyddsjakt inom älgskötselområdena skulle tillåtas kan en ren okynnesjakt trots föreslagna älgskötselplaner med oriktig beskattning av älgstammen somföljd inte uteslutas. Av rättviseskäl bör dessutom jakttiderna inomregistrerade A- områden och s. k. älgskötselområden om dessa förverkligas vara lika långa, eftersom områden av dessa slag naturligtvis geografiskt kommeratt gränsa till varandra. Det är viktigt att undvika anledningar tillirritation mellan områdena. Slutligen måste med hänsyn till det rörligafriluftslivet i övrigt allvarligt ifrågasättas om en sådan inskränkning somförslaget innebär bör komma att genomföras. Länsstyrelsenställer sig tveksam till införandet av ytterligare en typ av jaktområde älgskötselområde vid sidan av nu befintliga A- och B-områden samtoregistrerade s. k. frikalvsområden. Dessutom finns ju redan institutetjaktvårdsområde. Om denna nya områdestyp trots allt skulle komma att införasmåste såväl de juridiska som praktiska föratsättningarna förjaktvårdsområdenas ställning inom ett av registreratälgskötselområde utredas. har det visat sig svårt för jägarna atthålla isär de olika områdestypema vad gäller jakttider och tillåtna djur inomresp. Av utredningen framgår inte heller hur den samverkansform somföratsätts inom ett älgskötselområde praktiskt skall ordnas för att undvikaoreda när licensgivningen är avsedd att försvinna. Om förslaget omregistrering av älgskötselområden kommer att genom föras erhålls på kort sikt en relativt stor ökning av länsstyrelsernas registre ringsärenden. av avgiften per fälld älg som länsstyrelserna får uppbära som kompensation för administrationskostnaderna förefaller då att bli helt otillräckliga. I detta sammanhang bör även länsstyrelsemas omkostnader för att hålla det databaserade älgjaktsregistret å jour upp märksammas. Några större möjligheter att minska länsstyrelsemas kom pensation i detta avseende föreligger inte varför en minskning av fällavgif terna till följd av mindre administrativa uppgifter inte förefaller realis tiskt. I övrigt ger förslaget ett intryck av uppgivenhet. Eftersom staten tycks ha misslyckats med älgvården får man pröva enskilda initiativ för att söka hålla älgstammen på en tolerabel nivå. En fortsatt statlig reglerad tilldelning tillkommen efter samråd med länsviltnämnd, skogsvårdsstyrel- 169 se, länsjaktvårdsförbundm. organ är trots allt den bästa garantin för att Prop. 1991/92:9 hållaälgskadoma på en tolerabel nivå. Det går inte heller att utesluta att Bilaga 3 älgstammen på sina håll alltför hårt kan komma att decimeras ellerråka i obalans om jakten inom vissa delar av länen släpps helt fri. Länsstyrelsentillstyrker förslaget om en total jakttid för älg . Däremot avstyrksen jakttidsram för älg den 16 augustiden 28 (29) februari.Särskilt månader när bär- och svampplockare främstär ute i skog och mark är det mindre lämpligt att bedriva älgjakt i södraSverige i synnerhet om det sker i form av skyddsjakt inom älgskötselområdeutan krav på särskilt tillstånd. Dessutom har en lång älgjakttid oftauppfattats som en inskränkning i allemansrätten eftersom vissa människor ogämavill vistas i skog och mark under pågående älgjakt. Detär inte lämpligt att inom ett och samma län dels tillåta fri avskjutning avkronhjort, dels inom särskilda kronhjortsområden reglera avskjutning genomlicenstilldelning. Systemet verkar administrativt krångligt då man kanske frånett år till ett annat på grand av förändringar i kronhjorts-stammen tvingasvidta geografiska förändringar mellan områden för allmän resp. licensieradjakt. Det kan då finnas uppenbara risker för att man av misstag råkar fallakronhjort utan licens inom ett område där sådan krävs i tro att man får bedrivaallmän jakt. Systemet inger även vissa betänkligheter ur rättvisesynpunkt.Enligt bedömning bör i stället den nu gällande särskildajakttiden kunna kompletteras med en allmän jakttid. De enligt licensentilldelade djuren skall avse det högsta antal som får fallas under såväl allmänsom särskild jakttid. Länsstyrelseni : Beträffande frågan om hanteringen av de områden som ärregistrerade för generell tilldelning anser att övergångstidenför dessa inte bör förlängas. delar statens naturvårdsverksuppfattning som den redovisats i promemorian "Förenklad administration avälgjakten" och som innebär att var och en som vill bedriva jakt på s. k.B-område skall få möjlighet till detta om området ej understiger 5 ha.Länsstyrelsen anser att jakten på dessa områden har marginell effekt och intestår i motsats till målsättningen om bättre balans i älgstammen. Enligtlänsstyrelsens mening bör samtliga generella områden som uppfyller arealkravetautomatiskt övergå till B-områden. Länsstyrelseni : De storlicensområden och jaktvårdskretsar som sedan ett antalår funnits i har i stort sett fungerat bra. serdärför inrättandet av älgskötselområden som ett steg i rätt riktning för attkunna komma tillrätta med de problem som finns i markerna med tanke påviltskador, födotillgång m. m. Älgskötselområdena bör dock inte vara så småsom föreslagit, 2000 ha. Denna areal ar för liten för att manskall kunna få en god uppfattning om älgstammens numerär och utbredning inomområdet. anser att älgskötselområdena bör omfatta en areal omminst 6000 ha för att de skall kunna fungera meningsfullt. Ivissa områden bör dessa älgskötselområden vara länsöverskridande, Prop.1991/92:9 för att bl. a. problemen med vandringsälgarna skall kunna lösas. Inomett älgskötselområde bör mer än en älgskötselplan kunna upprättas, beroendeexempelvis på att viltstammen inom området är mycket differentierad. Länsstyrelsenanser vidare att det är av största vikt att en målinriktad utbildning ochinformation till markägare och jägare kommer till stånd samt även ett ökatsamarbete över länsgränserna, bl. a. med hänsyn tagen till vandringsproblemen,inventeringar av stammarnas storlek och lokalt betestryck. Detär också av största vikt att markägare/arrendatorer, vilka själva inte deltar inågon jakt, bereds tillfälle att yttra sig före fastställandet avavskjutningsramama inom ett älgskötselområde. Markägarnamåste precisera vad som ekonomiskt kan tolereras i fråga om skador inom jord-och skogsbraket. Detta bör göras inom ramen för älgskötselplanema ochsamrådsformema bör vara obligatoriska. Som jaktlagstiftningen nu är utformadhar markägarna det yttersta ansvaret för hur jakten bedrivs. Föratt kunna minska sina kostnader och sitt arbete med älgjaktsadministrationenbör till en början kunna tilldela stabila jaktområdenflerårslicenser för jakt efter älg. bör dessa områden själva kunnaavgöra, med ledning av älgobservationer och förekomsten av viltskador, hurmånga älgar som bör fallas inom området. avlastas på så sätt detadministrativa arbetet till denna del. Denhär angivna ordningen kräver dock ett mycket stort ansvar av berörda jägare. Resultatenav de mål som uppställs lokalt och regionalt bör sedan kontinuerligt följasupp.