prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — Övervakningen syftar till att konttollera atttillverkare/importörer följer direktivens bestämmelser med avseende påprodukter, konttollförfaranden och märkning. Den skall även utgöra en konttollav hur de anmälda organen fullgör de uppgifter som anförttotts dem. I dokumentfrån EG framhålls att det är en uppgift för de säkerhetsansvariga myndighetemai medlemsstateraa att svara för marknadsövervakningen och att den inte fårförväxlas med den konttoll av produkter som utförs av anmälda organ på begäranav en tillverkare innan produkteraa släpps ut på marknaden. I förekommer en motsvarandemarknadsövervakning endast inom ett fåtal produktsektorer. Nämnas kan denkonttoll som sker av elmateriel. Övervakningen, som bl.a. innefattar provningav ett betydande antal produkter, finansieras med hjälp av den avgift someriäggs i samband med den registtering som är ett krav för marknadstillträde.Ett annat exempel är den konttoll som görs av livsmedel och som finansieras medhjälp av en särskild konttollavgift. Inom vissa andra sektorer förekommermindre omfattande marknadsövervakning finansierad över myndighetsanslag. 1991/92:170 Bilaga11 Motdenna bakgmnd bedömer jag att det föreligger ett behov av att närmare fåbelyst vilka krav EES-samarbetet ställer på oss i detta avseende, hurmarknadsövervakningen bör organiseras bl.a. med avseende på samarbete mellansektorsmyndigheter samt finansieringsbehov och finansieringsalternativ. Jagavser därför att ta initiativ till att låta utteda dessafrågor närmare. 1991/92:170 Bilaga11 7.5 Avveckling av riksprovplatssystemet Mitt förslag:Riksdagen tiör godkänna riktiinjer om att det nuvarande riksprovplatssystemetavvecklas till förmån för öppna system. För avvecklingen, svarar i första handsektorsansvariga organ. Inriktningen bör vara att den genomförs till den 1januari 1994. Promemoriansförslag överensstämmer i huvudsak med min bedömning men i promemorian förordasen gradvis avveckling utan fast tidpunkt för genomförandet. Remissinstansemahar huvudsakligen tillstyrkt eller lämnat utan erinran promemorians förslag attriksprovplatssystemet skall avvecklas. Flera instanser finner dock attavvecklingen bör ske snabbare än vad som föreslås i promemorian och att klaradirektiv bör ges för när och hur byte av system bör ske. Ett mindre antalremissinstanser ser dock en fortsatt funktion för riksprovplatssystemet. Skälenför mitt förslag: Den föreskrivna svenska obligatoriska provningen ochkonttollen avser både sådana områden för vilka EG utfärdat harmoniserandedirektiv och som ingår i och sådana områden som inte är direktberörda av Europasamarbetet. Volymmässigt hos riksprovplatsema avser de senareframför allt den konttoll som avser objekt i drift, s.k. återkommande provning,såsom t.ex. av fordon eller hissar. Som framgått ovan finns det några mindreområden, inom vilka obligatoriska konttollförfaranden av nya produkter ärföreskrivna i och som inte är harmoniserade inom EG. Som exempel kannämnas explosiva och brandfarliga varor. Närdet gäller återkommande provning och konttoll medför ingaförpliktelser för som tvingar oss att överge riksprovplatssystemet. mån direktiven ålägger medlemsländema att utföra återkommande konttoll,saknas ännu detaljerade regler inom EG-rätten för hur denna skall organiseras. Detfinns dock enligt min uppfatming, vilken delas av flertalet remissinstanser,starka skäl som talar för att tillämpa en öppen ordning även för denåterkommande konttollen och inom de produktområden som inte är direkt berördaav . Ett avskaffande av riksprovplatsemas monopolställning ochövergång till system med konkurrens mellan fiera aktörer kan fömtses varaeffektivitetsbefrämjande. Jag vill i detta sammanhang erinra om att regeringentillkallat en särskild utredare för att lägga framförslag till hur AB monopol på fordonsbesiktning kanavskaffas (Dir. 1992:2). Vidare har en särskild uttedare tillkallats för attgöra en bedömning av möjligheterna att begränsa statens engagemang i statensprovningsanstalt och statens maskinprovningar (Dir. 1992:7). Till bilden hörockså att har bemyndigat regeringen att sälja 34namngivna statiigt helt eller delvis ägda foretag (prop. 1991/92:69, NU 10,rskr. 92), däribland tte företag som bedriver provning och konttoll såsomriksprovplatser. Med olika ordningar för konttoll av nya produkterresp. den återkommande konttollen kan den situationen uppkomma att flera konkurrerandeanmälda organ får utföra certifieringar av nya produkter men endast ett avorganen svarar för den återkommande konttollen av samma produkt. Ureffektivitets- och konkurrenssynpunkt synes detta inte önskvärt. I samband medatt konttollordningar ses över bör det också övervägas humvida konttollen medbibehållna krav på säkerhet, kan ske i enklare former som bättre ansluter tillde konttollförfaranden som tillämpas inom EG, såsom t.ex. tillverkardeklarationeller övervakad egenkontroll. I de fall då konttollordningar bedöms krävamedverkan av ttedjepartsorgan torde det ligga närmast till hands att utnyttjasystemet med ackrediterade organ. Som framgått tidigare umyttjas detta systemredan i viss utsträckning för obligatorisk konttoll. Styrelsen för tekniskackreditering påpekar i detta sammanhang att såsom promemorians lagförslag ärutformat är det endast möjligt att ackreditera på gmndval av tillämpliga europeiskaeller interaationella standarder. När det gäller rent nationella kontrollordningarutan krav på intemationell acceptans kan dessa krav understundom vara onödigtstränga och därmed kosmadskrävande. Som exempel nämns att den nya europeiskastandarden för besikmingsorgan kräver att organet har oberoende ställning medanvi i tillämpar kontrollordningar med gott resultat därackrediterade serviceföretag har givits rätt att besiktiga eget utfört arbete.Jag delar därför ackrediteringsstyrelsens uppfatming att ackreditering motnationellt uppställda krav också bör vara möjlig. Jag delar den uppfatming som framförts av fleraremissinstanser att klara direktiv bör ges för när avvecklingen avriksprovplatssystemet bör vara genomförd. En omställning bör såvitt jag nu kanbedöma kunna vara genomförd senast till . bördärför nu fatta ett beslut om riktiinjer för avveckling avriksprovplatssystemet, av innebörd att åtgärder bör vidtas med inrikming på attavvecklingen skall vara genomförd vid den nämnda tidpunkten. Det ankommer påsektorsansvariga organ att initiera och genomföra avvecklingen. Det äremellertid min avsikt att ta upp överiäggningar med berörda sektorer omgenomförandet, som bl.a. kräver förfatmingsändringar. Detta innebär således att riksprovplatser kommeratt finnas kvar . Mot denna bakgmnd har i detupprättade lagförslaget bestämmelsema om riksprovplatser behållits i stort setti oförändrat skick. Jag ser detta endast som ett övergångsarrangemang ochfömtser inte att regeringen kommer att utse nya riksprovplatser ellerkontrollområden. 1991/92:170 Bilaga11 Enövergång från riksprovplatssystemet till en öppen ordning i enlighet Prop.1991/92:170 med EG:s system får konsekvenser på flera sätt. En viktig följd äratt den Bilaga 11 rättsliga karaktären på de berörda organens verksamhetförändras. Som Nänngsdepartementet tidigare påpekades innefattar anmäldaorgans verksamhet inte något moment av myndighetsutövning. De utför sinauppgifter på uppdragsbasis och helt på egna vägnar. De fattar inga beslut påstatens eller EG:s vägnar. Den svenska kontrollordningen med riksprovplatserhar rättsligt sett en helt annan karaktär. Normalt ser en sådan konttoUordningut på följande sätt. En föreskrivande myndighet uppställer krav på godkännandeav en produkt. 0Produkten skall uppfyUa krav i vissahänseenden. 1Produkten skall provas. 2Produkten skall på gmndval avprovningsresultatet godkännas eller underkännas. En godkänd produkt förses oftamed godkännandeorganets märke. Bedömningen görs på statens vägnar ochinnefattar myndighetsutövning. Om en riksprovplats är utsedd för kontrollområdet,skall moment 2 utföras där. Kravformulering enligt moment 1 och kontroll enligtmoment 3 vilar däremot på den föreskrivande myndigheten. En rekommendationfinns att överlåta även moment 3 till riksprovplatsen. För att kunna göra dettatill en riksprovplats som inte är myndighet krävs lagstöd, vilket är bakgmndentill bestämmelsema i 10 § lag. Att godkännandeverksamhet innefattar myndighetsutövninginnebär bl.a. att bestämmelseraa i 3 kap. skadeståndslagen (1972:207) omstatens ansvar för skada orsakad av fel eller försummelse vidmyndighetsutövning blir tillämpliga. Om en riksprovplats som inte är myndighetorsakar en skada i samband med obligatorisk konttoll, kan således även statenbli skadeståndsskyldig enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen. Det förekommer attstaten betalar ersätming i sådana fall. Frågan om den slutiiga fördelningen avdet ekonomiska ansvaret mellan staten och riksprovplatsen har behandlats idepartementspromemorian (Ds I 1982:7) Officiell provning och mätteknik(s.43-55) men vad som där föreslås har ännu inte föranlett någon åtgärd. Ommotsvarande konttoll sker i privaträttslig form inom ett öpf)et system utan inslagav myndighetsutövning, löses problemet genom att statens särskilda ansvarupphör. Eftersom verksamheten vid riksprovplatser harinslag av myndighetsutövning har huvuddelen av de riksprovplatser som inte ärmyndigheter upptagits i den bilaga till sekretesslagen (1980:100) som dethänvisas till i 1 kap. 8 § den lagen. Innebörden av detta är att handlingar somgäller obligatorisk konttoll hos dessa riksprovplatser skall anses som allmännahandlingar enligt tryckfrihetsförordningen och därmed omfattas avoffentiighetsprincipen. Om riksprovplatsema övergår till att vara privaträttsligaprovnings- och certifieringsorgan, finns naturtigtvis inte längre något skälatt jämställa dem med myndigheter i detta avseende. Bilagan till sekretesslagenbehöver därför ses över. Jag har vid samråd med statsrådet erfarit attändringar i sekretesslagen i anledning av EES- avtaletär under beredning i och att hon avser att i ett Prop.1991/92:170 annatsammanhang återkomma med förslag till nödvändiga lagändringar. Ienlighet med vad jag nu anfört har det inom upprättatsförslag till lag om teknisk konttoll, som bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 11.4. Som nämndes i inledningen överensstämmerlagförslaget - med undantag för mbriken - helt med vad lagrådet föreslagit ibilagan till sitt yttrande. Dennya lagen inleds med en bestämmelse om lagens tillämpningsområde. Den föregåsav mbriken "Inledande bestämmelser". I 1 § lag definieras "obligatoriskkonttoll" på visst sätt. Termen motsvarar vad som lag kallades"officiell provning". Syftet har varit att definiera sådan tvingandeprovning som skall vara förbehållen riksprovplats, om sådan har utsetts. Dennuvarande definitionen, som tillkom genom lag, innebar en vissutvidgning i förhållande till lydelse. I det system som vi nu serframför oss med anmälda organ på direktivområdena passar termen mindre väl inoch kan också undvaras. I2 § anges de oUka former för bedömning av överensstämmelse och annan tekniskkonttoll som regleras genom lagen (anmälda organ, riksprovplatser ochackrediterade organ). Vidare anges att konttoll enligt lagen kan ske om den är 0föreskriven i lag eller annanförfatming, 1har ålagts någon genom beslut av enmyndighet, eller 2annars har särskilda rättsverkningarenligt föreskrift i lag eller annan förfatming. Bestämmelsen ersätter 1, 3 och 4 §§ lag.Den form för "bedömning av överenstämmelse och annan tekniskkonttoll" som anges motsvarar i huvudsak definitionen på obligatoriskkonttoll lag. Bestämmelsen är formulerad så att den föreskrivandemyndigheten får möjlighet att anpassa konttollordningen och de uppgifter somskall vila på medverkande organ till det aktuella fallet. 17 1991/92. Underden nya mbriken "Anmälda organ" har i 3-5 §§ förts in nya bestämmelserom anmälan av anmälda organ och återkallande av sådan anmälan. Som har framgåttav det tidigare är det dessa bestämmelser som innebär de viktigaste sakliganyheterna i förhållande till lag. Innehållet har behandlats i denallmänna motiveringen. 1991/92:170 Bilaga 11Näringsdepartementet Undermbriken "Riksprovplatser" upptas i 6-10 §§ de särskilda bestämmelsemaom dessa. Nya 6 § motsvarar i huvudsak 2 § lag. Nya 7-10 §§motsvarar i huvudsak 8-11 §§ lag. En viktig skillnad i förhållandetill lag är att det principiella monopolet för riksprovplatsen inomdess konttollområde har upphävts. Som framgår av avsnitt 7.5 avsesriksprovplatssystemet bli avvecklat till . Undermbriken "Riksmätplatser och laboratorier för mätning" har upptagitsbestämmelsema motsvarande 5-7 §§ lag. Därvid har beaktats detförslag till lag om ändring av lag som förelagts genom prop.1991/92:125 bil. 10, s. 23f, och som innebär att inte endast statiigamyndigheter utan även enskilda organ skall kunna utses till riksmätplats. Under mbriken"Ackreditering genom styrelsen för teknisk ackreditering" harupptagits bestämmelser motsvarande 12-17 §§ lag. Termen"konttollorgan" har i den nya lagen bytts ut mot"besiktningsorgan" som beteckning för engelskans "inspectionbody". Genom ett tillägg i 14 § sista stycket har i enlighet med vad somanförts i den allmänna motiveringen införts en möjlighet för styrelsen förteknisk ackreditering att för viss förfatmingsreglerad teknisk konttoll ellerliknande verksamhet ackreditera enligt föreskrifter som fastställs avregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Iövrigt har 18-31 §§ lag upptagits som 17-30 §§ i den nya lagen medoförändrade rubriker. Bilaga11 Den nya lagen bör träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Bakgmn-Nänngsdepartementet den är den osäkerhet som finns om kommerträda i kraft . För att förberedande åtgärder skall kunnavidtas före ikraftträdandet behövs inga särskilda bestämmelser. Däremot behövsövergångsbestämmelser motsvarande punktema 2 och 3 i övergångsbestämmelsema i1989 års lag. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen dels föreslår att anta förslaget till lagom teknisk konttoll, dels föreslår att godkänna riktiinjer föravveckling av riksprovplatssystemet (avsnitt 7.5), dels bereder tillfälle att ta del av vadjag har anfört om konsekvenser såvitt avser näringsdepartementetsverksamhetsområde. Bilaga 11.1 Remissförfarandet Remissammanställning Departementspromemorian(Ds 1991:86) EES-anpassning inom området provning och konttoll harremissbehandlats. Efter remiss har yttranden över promemorian avgettsav kommerskollegium, , ,handikappinstitutet, statens telenämnd, , statens väg- ochttafikinstitut, trafiksäkerhetsverket, statens maskinprovningar,jordbmksverket, , arbetarskyddsstyrelsen (ASS),, sprängämnesinspektionen, närings-och teknikutvecklingsverket (),statens provningsanstalt, styrelsen för teknisk ackreditering (SWEDAC),statskontoret, (), , statenspris- och konkurrensverk (SPK), , ,statens sttålskyddsins-titut, frekvensförvalmingen, AB Svensk Anläggningsprovning,AB , AB , , , iSverige (LO), , i (SIS),, , ,(), ,(). Yttrande har även avgivits av RolfOhlon. Allmäntom ett öppet system för provning och kontroU Samtiigaremissinstanser tillstyrker eller har inga invändningar mot aU det svenskasystemet för provning och konttoll som ett led i EES-anpass-ningen förändrasmot ett öppet system med anmälda organ inom både de produktområden som reglerasav direktiv enligt den nya metoden och inom områden för vilka äldre direktivgäller. anser t.ex. det mycket viktigt attregelverket för provning och kontroll i harmoniseras helt till vad somgäller inom EG. Detta gäller för föreliggande direktiv men även förförväntade . SPK menar att införande av ett sådant system börgälla så långt det är möjligt även för sådana områden där en EG-anpassning intenödvändigtvis kräver detta. Införandet av ett enhetiigt och öppet provnings-och konttoll-system för alla produktområden främjar en ökad ttansparens ocheffektivitet samt skapar fömtsätmingar för konkurrens. RRV har inget att erinra mot förslaget till ny lagmen saknar dock en analys av de administrativa och kosmadsmässigakonsekvenserna av förslaget. Genom att föra över ansvaret för att en produktöverensstämmer med gällande regler till tillverkaren kommer detta att återverkapå den nuvaran- de provnings- och kontrollorganisationens stmktur, omfatming, as- Prop. 1991/92:170 sociationsform och finansiering. framför attavmonopolisering, ökad konkur- Remissammanställning rens kombinerat med ökatsamarbete och ett rationellare umyttjande av samlade provnings- och certifieringsresurser,kommer att innebära att och svenskt näringsliv inte kan ta för givetatt svensk provnings-och certifieringskapacitet kan finnastillgänglig inom alla områden. Å andra sida kommer goda fömtsätmingar skapasför att ge kompetenta och konkurrenskraftiga provnings- och certifieringsorganmöjligheter att vidga sin kundkrets och sitt verksamhetsområde till att omfattahela den europeiska marknaden. För företagen kommer förändringarna attinnebära färre och förhoppningsvis totalt sett lägre kosmader för provning ochcertifiering av produkter. påpekar dock att enligt deregelbundna kontakter som verket har med EG så kommer en övergång till direktivenligt den nya metoden på fordonsområdet inte att ske inom överskådlig tid. Föratt en övergång till EG:s system för godkännande av fordon skall kunna skeskyndsamt och komplikationsfritt bör TSV även fortsättningsvis anses vara"tiie competent authority" och ansvara för typgodkännanden av fordonoch fordonskomponenter enligt EG-direktiv. TSV anser vidare att det endastskall finnas en "competent authority" inom sektorsområdet fordon,bl.a. med hänsyn till arbetet inom EG:s rådgivande organ för typgodkännandenetc. påpekar att allmänt sett förefallerden nuvarande livsmedelsregleringen inom EG inte följa den modell som avsesmed "the new approach" och "the global approach". Om ikommande livsmedelsdirektiv uppställes krav på bedömningar av anmälda organ,blir dock den föreslagna lagen tillämplig. påpekar att på flera regulativaområden som täcks av tillämpas andra kontrollsystem än de sombehandlas i departementspromemorian. Detta gäller inte bara äldre direktiv somutformats innan den s.k. nya metoden lagts fast utan även t.ex. områden somlivsmedel, läkemedel och kemikalier. Flertaletremissinstanser tillstyrker promemorians förslag att riksprovplatssystemetskall avvecklas och att även den återkommande konttollen bör ske genom öppna system.Flera instanser finner dock att avvecklingen bör ske snabbare än vad somföreslås i promemorian. T.ex. ställer sig tveksam tillpromemorians förslag om successiv avveckling av riksprovplatssystemet eftersomdetta kan medföra risk för kompetenstvister med två parallella system och förtekniska handelshinder. Styrelsen finner att en lämplig tidpunkt föravveckling av riksprovplatssystemet skulle kunna vara ikraftträdandet avEES-avtalet. Många instanser (t.ex. , sprängämnesinspektionen, SWEDAC, frekvensförvaltningen, SIS, ) påpekar 65 attpromemorians förslag är vaga i fråga om riksprovplatssystemets av- Prop.1991/92:170 vecklingoch anser att regeringen bör ge klara direktiv för när och hur ett Bilaga11.1 byteav system skall ske. menar att en valfrihet Remissammanställning förmyndighetema mellan ett riksprovplatssystem och europabaseradeöppna system för återkommande besiktning kan medföra enbetydande osäkerhet från många synpunkter. ASS, som pekar på att det i promemorian som skälför en successiv avveckling av riksprovplatssystemet anförs att en övergångtill öppet system för återkommande konttoll innebär en betydande omställningför riksprovplatsema, menar att det ligger utanför styrelsens kompetens att isitt föreskriftsarbete göra sådana avvägningar. Ett antal instanser påpekar också att nyariksprovplatser inte bör utses av regeringen och att lagförslaget bör ändras ienlighet därmed. Statskontoret anser att möjligheten att utse riksprovplatseroch riksmätplatser bör upphöra samt att existerande riksprovplatser ochriksmätplatser bör ackrediteras av SWEDAC som laboratorier ackrediterade förprovning resp. mäming. En sådan ordning skulle sannolikt bidra till att skapaen neutralare konkurrensordning mellan de organ som önskar bli anmälda i sambandmed bedömning av överensstämmelse. Att utse/ackreditera laboratorier är enligtstatskontoret mening en väl definierad uppgift som inte behöver utföras påregeringsnivå utan med fördel kan utföras av en myndighet. SEMKO anser att systemet med riksprovplatsersannolikt helt kan slopas för produktkonttoll. Om det emellertid behålls ilagstifmingen, bör det "läggas i malpåse" och endast tillämpas iundantagsfall. Några remissinstanser ser dock en fortsatt funktionför riksprovplatssystemet. påpekar att ansvaret för provningoch konttoll inom verkets ansvarsområde legat på riksprovplatsema.Både från administrativa och säkerhetsmässiga utgångspunkter har det funnitsfördelar med detta system. Att ett fåtal organ varit inblandade har medförtraka kontaktvägar som provningsvolymen, och därmed indirekt kompetensen,hållits uppe. Samma instans har utfört besikming innan ibmksta-gande såväl somåterkommande besikming. Mot bakgmnd av de erfarenheter som verket har avriksprovplatssystemet anser verket att det finns goda skäl att skynda långsamtmed att överge riksprovplatssystemet inom de områden som berör säkerhetstekniskprovning och konttoll. Övergången bör ske på ett planmässigt och enhetiigtsätt, vilket fordrar mer strikt samordning från centralt håll än vad somframgår av promemorian. Statens maskinprovningar menar att en väsentiigfördel med riksprovplatssystemet är att samma tjänst kosuu lika mycket oavsettvar och åt vem i vårt land ett återkommande konttolluppdrag utförs.Riksprovplatssystemet säkerställer dessutom kravet på opartiskhet. LO ser det som en fördel att det i enlighet medpromemorians förslag ges utrymme för fortsatt verksamhet för riksprovplatsema. Att ett avskaf fande av riksprovplatssystemet skulle vara effektivitetsbefrämjande behö ver inte vara sant. Med tanke på den lilla volym som på vissa områden kan förekomma, skulle det tvärtom kunna vara ett slöseri med både utmst- 66 ningoch personal att övergå till ett öppet system. En annan fördel med Prop.1991/92:170 riksprovplatssystemethar varit att man haft en sådan volym på sin verk- Bilaga 11.1 samhetatt man kunnat bedriva utveckling av såväl metodik som prov- Remissammanställning ningsutmstningaroch att allvarliga konstmktionsfel har upptäckts till gagn försåväl utmsmingamas ägare som för en minskad olycksfallsrisk. Flertaletremissinstanser har inte uttryckt någon erinran mot promemorians förslag om attsvenska organ bör kunna visa att de uppfyller tillämplig standard ur EN 45(X)0-serien för att bedömas vara kompetenta som anmälda organ. menar att med utgångspunkt från EN45 kan klara och entydiga kriterier ställas avseende kvalitet ochkompetens hos de organ som medverkar inom systemet. LO understryker starkt detnödvändiga i att de organ som ska bedriva provnings-, certifierings- och besikm i ngs verksamhet uppfyller krav i enlighet med EN 45 (XX)-serien. NUTEKframhåller att det vid tillämpningen av EN 45 är viktigt medenhetiiga tolkningar av kraven inom EG och EFTA. AB Svensk Bilprovninguttrycker liknande synpunkter och framhåller att kraven för ackreditering intefår sättas högre i än i andra länder. Det är också viktigt attackrediteringsorgan i andra länder tillämpar standardema enhetligt ochstringent i ackrediteringsarbetet, så att förtroendet förack-rediteringssystemet inte mbbas. Statens maskinprovningar tillstyrker förslagetatt organ som möter kraven i EN 45 (XX)-serien skall anses vara kompetenta somanmälda organ. Andra remissinstanser {kommerskollegium, ,statens provningsanstalt, SEMKO, och ) framhålleratt EG-direktiv som beslutats före "me global approach" inteuppställer något krav på att anmälda organ skall uppfylla EN 45 . Enensidig svensk tillämpning av detta krav kan medföra att svenska organ belastasmed högre kosmader än motsvarande europeiska organ. anför att enligt EG:s byggvamdirektiv ärkraven på anmälda organ inte desamma som i EN 45 även om skillnademaär små.