prop · GF0398 · 1991-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1991/92:98 med anledning av vissa beslut fattade av internationellaarbetskonferensen vid dess sjuttiosjunde möte Regeringenförelägger vad som har lagils upp i bifogade uldrag urregeringsprotokoliet för den åtgärd och del ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen föreslås att godkänner den av internationella arbetskonferensenår antagna konventionen (nr 170) om säkerhet vid användning av kemiskaprodukter i arbetslivet. Ienlighet med vad som föreskrivs i Internalionella arbetsorganisationens stadgaföreläggs också några andra beslut av internationellaarbetskonferensen. Det gäller rekommendationen (nr 177) i samma ämne som dennämnda konventionen samt konventionen (nr 171) och rekommendationen (nr 178)om nattarbete och ett protokoll till konventionen (nr 89) om kvinnorsnattarbete. 1 1991/92. 'Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden . , ,, , , , , , ,, , , , , , , , , Proposition med anledning av vissa beslut fattade avinternationella arbetskonferensen vid dess sjuttiosjunde möte Genomsin anslutning lill inträdde som medlem avInternationella arbetsorganisationen (). internationella arbetskonferensen sammanträder iregel en gång . kan enligt ariikel 19 i organisationensstadga beträffande förslag, som förts upp på mötets dagordning, beslulaantingen om en inlernalionell konvention, avsedd all ratificeras avorganisationens medlemmar, eller om en rekommendation, avsedd alt övervägas vidlagstiftning eller på annal säll men ulan den bindande karaktär som tillkommeren ratificerad konvention. Om beslutet är av mindre räckvidd ellerhuvudsakligen av formell innebörd, t.ex. då det gäller en begäran om utredning,brukar del ges formen av en resolution. Senast12 månader, undanlagsvis 18 månader, från avslutandet av konferensens sessionskall varje medlemsstat förelägga landets lagstiftande församling antagnakonventioner och rekommendationer för lagstiftning eller andra åtgärder. Varjemedlemsstat har vidare skyldighet all underrätta internalionella arbetsbyrånsgeneraldirektör om de åtgärder som har vidtagits för att uppfylla dennaförpliktelse samt om vilka åtgärder som i övrigl har vidtagits. sjutliosjunde möte hölls i . Sverigedellog i mötet på sedvanligt säll med en fullständig delegation, dvs. tväregerings-, ett arbetsgivar- och ett arbetstagarombud saml ett anlal experter.Som ombud dellog för regeringen departementsrådet , och departementssekreteraren ,arbelsmarknadsdepartementel, för arbetsgivarna direktören i Svenska arbetsgivareföreningenJohan och för arbetstagarna internationelle sekreteraren iLandsorganisationen i . 1990års arbetskonferens antog dels en konvention (nr 170) och en Prop. 1991/92:98rekommendation (nr 177) om säkerhet vid användning av kemiska produkter iarbetslivet, dels en konvention (nr 171) och en rekommendation (nr 178) omnattarbete saml ett protokoll lill konventionen (nr 89) om kvinnors nattarbete.Texterna på engelska och svenska lill dessa fem instrument bör fogas som bilaga15 lill protokollet i della ärende. Jagavser nu all la upp frågan om godkännande av konventionerna nr 170 och 171 ochprotokollet lill konventionen nr 89 saml tillämpningen av rekommendationerna nr177 och 178. 2 Konventionen (nr 170) och rekommendationen (nr 177) omsäkerhet vid användning av kemiska produkter i arbetslivet ILOsstyrelse fattade beslut atl föra upp frågan om säkerhet vidanvändning av kemiska produkter i arbetslivet på dagordningen årsarbetskonferens. ILOs expertmöte om skadliga ämnen på arbetsplatsen, vilkelhölls , bidrog genom rekommendationer lill della beslut. Expertmötetvar enigt i sina slutsatser atl behov förelåg av en konvention på området. Äventidigare under 1980-lalel har flera av ILOs expertmöten och industrikommittéer,däribland kemikommillén, drivit kraven på internationella regler föryrkesmässig hantering av kemiska produkter. Avde 69 konventioner (och 70 rekommendationer) som arbetskonferensen tidigareantagit på arbetsmiljöns område har 12 konventioner (resp. 14 rekommendationer)direkt eller indirekt anknytning lill säkerhet vid användning av kemiska ämneni arbetslivet. Någon generell bindande reglering har dock inle förekommittidigare. Somett led i förberedelsearbetet inför förstaårsbehandlingen av ämnet säkerhet vidanvändning av kemiska produkter i arbetslivet anmodade medlemsstaterna allbesvara ett av internationella arbetsbyrån utarbetat formulär. ILO-kommitténförordade i sitt remissvar en konvention kompletterad med en rekommendation.Denna synpunkt upprepades i kommitténs yllrande inför andraårsbehandlingen avämnet. Eflersedvanlig tvåårsbehandling antog arbetskonferensen konventionen (nr170) och rekommendationen (nr 177) om säkerhet vid användning av kemiskaprodukter i arbetslivet (bil. 1 2). Konventionen antogs med 391 röster för,ingen emol och en nedlagd röst. Av de svenska ombuden röstade såväl regerings-som arbetsgivar- och arbelstagarrepresenlanlerna för konventionen.Rekommendationen antogs med 389 röster för, ingen emol och ingen nedlagd röst.Samtliga svenska ombud röstade för rekommendationen. Yttrandeöver konventionen (nr 170) och rekommendationen (nr 177) om säkerhet vidanvändning av kemiska produkter i arbetslivet har avgells av somi sin lur inhämtat synpunkter från kommerskolle- gium, ,, arbetarskyddsslyrelsen, sprängäm- Prop. 1991/92:98nesinspektionen, kemikalieinspektionen, , statensslrålskyddsinstitut. ,, i och . lillslyrker ratifikation av konventionen. 2.2 Konventionens och rekommendationens huvudsakligainnehåll Konventionensoperativa del omfattar nitton artiklar och skall gälla privat och offentligverksamhet inom arbetslivet, där kemiska produkter används. Medlemsstat somratificerar konventionen har möjlighet atl, på vissa villkor, undanta vissverksamhet, vissa produkter eller förelag från tillämpningen av helakonventionen eller vissa av dess bestämmelser. Konventionenuppställer krav på klassificering, etikettering, märkning ochvaruinformationsblad. Behörig myndighet skall utfärda regler för bedömning ochklassificering av kemiska produkters hälso- och miljöfarlighet. Alla kemiskaämnen, även sådana som inte kan bedömas medföra risk för skada, skall märkas.Märkningen skall utföras på ett för arbetstagarna lättförståeligt sätl. Konventioneninnehåller krav på innehållsdeklaralion i vaminforma-lionsblad för hälsofarligakemiska produkter. Vaminformalionsbladen skall innehålla uppgifter omprodukten, klassificering, risker, förebyggande åtgärder och leverantör. Leverantörenskall i enlighet med konventionen ansvara för bedömningen av den kemiskaproduktens hälso- och miljöfarlighet. Denne är därvidlag skyldig all se lillalt produkten klassificeras, märks, elikelteras och förses medinnehållsdeklaralion i enlighet med de regler som uppställs av behörigmyndighet. Konventionenriktar även en rad krav mot arbetsgivaren. Del åligger denne att ha uppgifterom ett hälsofarligt ämnes sammansättning och egenskaper tillgängliga förarbetstagarna. Sådan information skall föreligga innan verksamheten med ämnetifråga påbörjas. Arbetsgivaren skall även hålla en förteckning över de farligakemikalier som hanteras på arbetsplatsen. Vidare skall arbetsgivarensäkerställa att arbetstagarna inte utsätts för kemiska risker utöver deexponeringsnivåer och gränsvärden som fastställs för ämnet ifråga av behörigmyndighet. Av behörig myndighet upprättat produktregister skall finnastillgängligt för arbetstagarna. Arbetstagarnaskall informeras om de risker som är förbundna med hanteringen av farliga ämnenpå arbetsplatsen. Arbetsgivarna skall se till att arbetslagarna geskontinuerlig ulbildning om gällande säkerhetsföreskrifter och -rutiner. Konventioneninnehåller reglerom samverkan samt arbetstagares rättigheter och skyldigheter.I konventionen föreskrivs att arbetstagarna har rätt till information om dehälsofarliga egenskaperna hos de produkter man hanterar. Slulligenåläggs exporterande stater ett informationsansvar gentemot importstaler.Innebörden av denna bestämmelse är all den exporterande staten skall sörja förall den importerande slalen får upplysningar om sådana kemikalier som ärföremål för förbud eller begränsningar ifråga om hantering i exportlandet. Rekommendationeninnehåller bl.a. de kriterier som bör tillämpas vid klassificering av kemiskaprodukter samt de uppgifter som bör ingå vid märkning och etikettering ochinnehållsdeklaration av kemiska produkter. I övrigl återkommer i slortkonveniionstexten vad gäller arbetsgivarens ansvar och arbetstagarnasrättigheter i mera detaljerad form. Rekommendationen ger bl.a. vägledning förhur arbetsgivaren kan anordna läkarkontroll av arbetslagarna. Denyanlagna instrumenten syftar lill atl komplettera tidigare antagnaILO-instrument, bl.a. konvention (nr 136) och rekommendation (nr 144)om bensen, konvention (nr 139) och rekommendation (nr 147) omyrkescancer, konvention (nr 148) och rekommendation (nr 156) omarbetsmiljön (luftföroreningar, buller och vibrationer), konvention(nr 155) och rekommendation (nr 164) om arbetarskydd och arbetsmiljö, 1985 årskonvention (nr 161) och rekommendation (nr 171) om företagshälsovård och 1986års konvention (nr 162) och rekommendation (nr 172) om säkerhet vid användningav asbest. Konventionerna nr 139, nr 148, nr 155, nr 161 och nr 162 harsamtliga tillträtts av (prop. 1975:63, 1977/78:134, 1981/82:166,1985/86:141 resp. 1986/87:125). har även ratificerat den i art. 2(0åberopade konventionen (nr 135) om arbetstagarnas representanter (prop.1972:10). Mittförslag: ratificerar nr 170. ILO-kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot attSverige tillträder konventionen. Skälenför mitt förslag: Jag noterar med tillfredsställelse att konventionens krav påklassificering, märkning och annan produktinformation stämmer väl överens medde svenska kemikaliereglema, såsom de uttrycks i arbetsmiljölagen (1977:1160,senast ändrad 1991:677), lagen om kemiska produkter (1985:426, senast ändrad1991:640), lagen om brandfariiga och explosiva varor (1988:868), lagen omtransport av fariigt gods (1982:821) och fartygssäkerhetslagen (1988:49) medföljdförfattningar. Vadbeträffar konventionens krav på sekretessregler i samband med uppgifter omämnen i en kemisk produkt är de enligt min uppfattning förenliga med svensklagstiftning, nämligen bestämmelseraa därom i 8 kap. sekretesslagen (1980:100),reglerna om tystnadsplikt för skyddsombud i 7 kap. arbetsmiljölagen samt 23 §lagen om kemiska produkter. Konventionensartikel 19 om exporterande stats informationsskyldighet vid införande av förbudmot all eller viss användning av kemiska produk- lermotsvaras av de bestämmelser som införts i lagen om kemiska Prop.1991/92:98 produkter om uppgiftsskyldighel vid export av kemiska produkter samlav svenska föreskrifier om krav på nolifieringsskyldighel enligl förordningenom tekniska regler (1990:986). Jagansluter mig lill bedömning att konventionens bestämmelsersammanfaller med kraven i svensk lagstiftning på området. Efler samråd medchefen för miljö- och naturresursdepartemenlel finner jag således inga hinderför en svensk ratifikation av konventionen nr 170. Konventionen utgör enligtmin uppfattning ett viktigt instrument i det pågående internalionella arbetetatl reglera hanteringen av kemikalier och all stärka skyddet för människan ochmiljön. Rekommendationenföranleder enligt min mening ingen ytterligare ål-gärd. 3 Konventionen (nr 171) och rekommendationen (nr 178) omnattarbete samt protokollet till konventionen (nr 89) om kvinnors nattarbete EnligtILOs statistik uppgår andelen nattarbetare lill mellan sju och femton procentav samtliga löntagare i industriländerna. Nattarbete utförs i betydligt högregrad av män än av kvinnor. Av samtliga nattarbetare är mellan hälften och tvåtredjedelar skiflarbetare. Andelen nattarbetare som regelbundet arbetar nattsynes öka. I utvecklingsländerna är nattarbete mindre utbrett än iindustriländerna men tenderar all öka i takt med industrialisering ochurbanisering. Nästansamtliga ILOs medlemsländer har någon form av lagstiftning som förbjuderkvinnors nattarbete åtminstone i industriverksamhet. Flera länder förbjudereller reglerar såväl mäns som kvinnors nattarbete, men undanlag medges i olikaomfattning. I några länder bland dem , och råder sammarestriktioner för nattarbete oavsell om del utförs av män eller kvinnor. ILOhar antagit en rad konventioner och rekommendationer med regler förnattarbete i vissa branscher, med förbud för bams och minderårigas nattarbeteeller med restriktioner för kvinnors nattarbete. Något instrument som reglerarnattarbete i allmänhet har dock inte förekommit förrän arbetskonferensen ijuni 1990 antog de nu föreliggande konventions- och rekommendationstexterna. Redanvid sill första möte antog internationella arbetskonferensen enkonvention (nr 4) om kvinnors nattarbete, senare reviderad genomkonventionen nr 41. Båda dessa instrument reviderades genomkonventionen nr 89. Samtliga tre konventioner äger tillämpning endast påkvinnors nattarbete i industriverksamhet. Konventionerna har vunnii sloranslutning. var 115 stater bundna av någon av dem, 56stater av konventionen nr 89. Men de är också konven- tionersom i hög grad sagts upp av medlemsstaterna i tretton fall utan Prop.1991/92:98 samtidig ny ratifikation. Enförändrad syn på kvinnors arbete har fått till följd atl nattarbetsför-budelför kvinnor uppfattas som alkmer kontroversiellt. Flertalet länder har sagt uppkonventionen nr 89 av det skälet alt den är diskriminerande gentemot kvinnoroch minskar kvinnors möjligheter atl la anställning inom industrin. Konventionernaanmäldes för genom propositionerna 1921:361, 1935:84 resp. 1949:162.Sverige har inle ratificerat någondera av konventionerna. Infören ny möjlighet att säga upp konventionen nr 1991 beslöt inovember 1987 att föra upp ämnet nattarbete för förstaårs-behandling pådagordningen arbetskonferens. Syftet var två-faldigt, nämligendels all utarbeta förslag lill ändringar av konventionen (nr 89) om kvinnorsnattarbete, dels att ta upp till behandling behovet av nya internationellainstrument om nattarbete i allmänhet. Somett led i förberedelsearbetet inför förstaårsbehandlingen av ämnet nattarbeteår 1989 anmodade medlemsstaterna att besvara ett av arbetsbyrån utarbetatfrågeformulär. redogjorde i sitt remissvar för den svenskaarbetstidslagstiftningen med förbud mot nattarbete i princip saml för deundanlag från förbudet som lagen medger. De av arbetsbyrån föreslagnaILO-reglerna avsåg förbättringar av de allmänna arbetsvillkoren i samband mednattarbete. Även om detla i och för sig var värdefullt ansåg kommittén atlhuvudfrågan i ett nyll instrument borde vara hur en begränsning av nattarbetetsom sådant skall åstadkommas. Utgångspunkten borde vara all nattarbete iprincip skall vara förbjudet för både män och kvinnor. Förbudet borde varagenerellt och inle bara gälla i industrin. Från ett generellt natlarbelsförbudmåste man dock undanta sådana arbeten som måste bedrivas nattelid på grund avallmänhetens behov, som t. ex. vakttjänst, sjukvård och transporter. Även förverksamheter, som vissa processarbeten, som inte utan stora svårigheter kanavbrytas, får man acceptera nattarbete. Synen på arbeten som måste ulförasunder natten bör vara restriktiv. De som ändå måste ulföra nattarbete skalltillförsäkras en rätt till behövlig dygnsvila. Frågor om kompensation förnattarbete, social service och andra åtgärder som bör vidtas för atl uppvägaverkningarna av nattarbete borde i instrumenten behandlas i andra hand, ansågkommittén. Eftersedvanlig tvåårsbehandling antog internalionella arbetskonferensen år 1990konventionen (nr 171) och rekommendationen (nr 178) om nattarbete (bil. 3 4).Konventionen antogs med röstsiffrorna 348 för, 24 emol och 15 nedlagda.Rekommendationen antogs med 341 röster för, 22 röster emol och 17 nedlagda. Avde svenska ombuden röstade regerings-och arbelstagarrepresenlanlerna för bådekonventionen och rekommendationen medan arbetsgivarrepresentanten rostadeemol. antog även ett protokoll till konvention (nr89) om kvinnors nattarbete (bil. Protokollet antogs med röstsiffrorna 323för, 7 emol och 27 nedlagda. Samtliga svenska ombud röstade för protokollet. Yllrande över de treinstrumenten har avgells av , som i Prop. 1991/92:98 sin tur harinhämtat yttranden från , , statensarbetsgivarverk, arbetarskyddsslyrelsen, arbetsmiljöinstitulel,jämslälldhelsombudsmannen. , , i ,och akademikers centralorganisation. ILO-kommitténfinner all f n bör avslå från en ratificering av konventionen samt allprotokollet saknar aktualitet för svensk del. 3.2 Konventionens, rekommendationens och protokolletshuvudsakliga innehåll Ikonventionen nr 171 erinras inledningsvis om vissa tidigare antagnaILO-instrument, bl a konvention (nr 79) och rekommendation (nr 80) omminderårigas nattarbete (icke-industriell verksamhet), konvention (nr90) om minderårigas nattarbete (industri) och rekommendation (nr 14)om minderårigas nattarbete (jordbruk) samt konvention (nr 89) omkvinnors nattarbete med tilläggsprotokoll och rekommendation (nr 13)om kvinnors nattarbete (jordbruk). Konventionensmateriella innehåll omfattar elva artiklar. Den äger till-lämpning på allaarbetstagare oavsett kön men med undantag för anställda inom jordbruk,boskapsskötsel, fiske, sjöfart och transport på insjöar och floder. Länder somratificerar konventionen kan vid särskilda problem undanta ytteriigarebegränsade kategorier arbetstagare men regeringarna skall då i detillämpningsrapporter, som de fortsättningsvis är skyldiga att till följd av enratifikation lämna enligl artikel 22 i ILOs stadga, beskriva alla de åtgärdersom vidtagits för all successivt utsträcka konventionens lillämpning även lilldessa arbetstagare. Konventionendefinierar nattarbete som "alll arbete som utförs om minstsju sammanhängande limmar, inkl. intervallet mellan midnatt och kl.05.00". Enligl konventionen skall särskilda åtgärder vidtas för alt skyddanattarbetares hälsa, tillhandahålla skydd vid havandeskap och barnsbörd ochbistå nattarbetare i familje- och sociala frågor. Dessutom skall nattarbetareerbjudas möjligheler lill yrkesmässigt avancemang och lämplig ekonomiskkompensalion. Samtliga dessa åtgärder som kan tillämpas successivt - omfattarhälsokontroller före anställning och med jämna intervaller därefter, tillgångtill lämplig första-hjälpen-utrustning, garantier vid varaktig eller tillfälligolämplighel för nattarbete saml särskilda skyddsåtgärder för gravida kvinnoroch nyblivna mödrar. Lämplig social service bör tillhandahållas. Nattskift fårinle införas ulan föregående konsultationer med berördaarbelstagarrepresenlanter. Kompensalion lill nattarbetare i form av arbetstid,lön eller liknande förmåner skall innebära elt erkännande av nattarbetetsbeskaffenhet. Rekommendationeninnehåller ytterligare detaljerade bestämmelser i sådana frågor som arbetstidoch vilotid, ekonomisk kompensalion, arbetarskydd och social service. Protokollet som reviderarkonventionen (nr 89) om kvinnors nattarbete fastslår alt variationer inallperiodens längd och undanlag från förbudet för kvinnor alt utföranattarbete i industrin kan införas genom beslut av behörig myndighet eftersamråd med de mest representativa arbelsgivar-och arbetstagarorganisationerna.Sådana undanlag kan antingen gälla en särskild bransch, ett yrke eller etteller flera förelag. Minbedömning: bör inle tillträda konventionen nr 171.Förutsättning för en ratifikation av protokollet lill konventionen nr 89föreligger inle. ILO-kommitténsbedömning: Överensstämmer med min bedömning. är dock inte enig isina slutsatser. Arbetstagarsidans representanter i kommittén har avgivit enreservation lill förmån för ratifikation av konventionen nr 171. Remissinstanserna:I fråga om ratificering av konventionen nr 171 uttrycker remissinstansernaskilda uppfattningar. och ser ingahinder för ratificering av konventionen. Arbetarskyddsslyrelsen pekar på fleraskillnader mellan å ena sidan konventionen och rekommendationen saml å andrasidan den svenska arbelsmiljö-och arbelsiidslagsliftningen, någol som enliglstyrelsens mening inte bör medföra atl de svenska bestämmelserna ändras, ochavstyrker ratifikation. avvisar en svenskratifikation av konventionen. Ställningstagandet grundas dels på konventionenssakliga innehåll, främst definitionen av nattarbete och nattarbetare, och delspå mera allmänna överväganden. uttrycker tveksamhet införde slutliga konventions- och rekommendalionslexterna. Statens arbetsgivarverkanser all fördelarna med nuvarande svenska syslem skulle gå förlorade vid enratifikation. i och anser all de hinder som föreligger för ratificering lättkan undanröjas genom inte alltför långtgående lagändringar. Sverigesakademikers centralorganisation visar på ett anlal exempel där konventionensregler saknar sin motsvarighet i och där åtgärder skulle behövas i formav ändrad lagstiftning och/eller överenskommelser mellan arbetsmarknadesparter. Intenågon remissinstans kommenterar protokollet till konventionen (nr 89) omkvinnors nattarbete. Skälenför min bedömning: Jag konstaterar all i likhet med de ursprungligen föreslagnareglerna anger de nu föreliggande slutliga konvenlions-ochrekommendalionslexterna som mål atl nallarbelets risker om möjligt skallelimineras, all dess ölägenheter skall minskas saml all de berördaarbetstagarna skall kompenseras på elt lämpligt säll. Denav ILO-kommillén föreslagna förbudslinjen med möjlighel lill generella ochandra undanlag vann sålunda inle gehör. Konventionen innehåller inle någolförbud mol nattarbete, inle heller några bestämmelser om allförekomsten av nattarbete skall begränsas så vill möjligt. Däremot Prop.1991/92:98 omgärdas nattarbetet med en mängd detaljstyrande regler. Införandraårsbehandlingen av ämnet nattarbete fann all de dåföreslagna konventions- och rekommendalionslexterna om nattarbete var så svårabåde alt tillämpa på svenska förhållanden och att omsätta i svenskabestämmelser att en framtida ratifikation av en konvention med den föreslagnautformningen syntes utesluten. Jagkonstaterar nu all den slutligen antagna konventionen nr 171 i stortöverensslämmer med det tidigare lexlförslaget. Konventionens definitioneravviker helt från del i svensk lagstiftning och i det övriga svenskaregelsystemet tillämpade begreppet naltvila. Denna konvention och även denvidhängande rekommendationen med detaljerade bestämmelser utgår från ettsynsätt som inte överensstämmer med svensk lagstiftning. Somjag nämnt utgårsvensk lagstiftning från ett principiellt natlarbelsförbud med möjlighet tillundanlag för arbete som på grund av sin natur, allmänhetens behov eller andrasärskilda omständigheter måste bedrivas och definierar perioden förnaltvila till 24.00 05.00. Arbetstidslagen är en ramlag som ger möjligheteratt helt eller delvis reglera frågor om arbetstid genom centrala och/ellertidsbegränsade lokala kollektivavtal. Arbetstidslagen har också ersatts avarbetstidsavtal på stora delar av arbetsmarknaden. Ulöverdessa principiella skillnader mellan ILO-instmmenlen och det svenskaregelverket pekar bl. a. arbetarskyddsstyrelsen på flera skiljaktig-helermellan krav i enskilda konventionsartiklar och svenska bestämmelser.Konventionen ger sålunda en generell rätt till läkarundersökning (artikel 4),alternativ sysselsättning i samband med graviditet (artikel 7) och särskildbetalning (artikel 8). uppfyller inte dessa krav. Möjligen kanföreskriften om särskild betalning för nattarbete enligt arbetarskyddsstyrelsenanses uppfylld om man beaktar gällande kollektivavtal. Parallelltmed utarbetandet av de nya ILO-instmmenlen har i arbetslidskommitténavslutat sitt arbete. Kommitténframhåller i sitt slutbetänkande att "generella skyddsregler beträffandeförläggningen av arbetstiden måste finnas kvar, t. ex. veckovi-la och naltvila,men liksom vara dispositiva (dvs.