prop · GF039 · 1991-12-31 00:00:00 — Det som, enligt lässtyrelsensmening, talar emot förslaget att alla områden som begär att bli registreradeför B-licens och som är minst 5 ha utan särskild prövning skall få sin anmälanregistrerad, är följande. Genom en slopad prövningvid B-licens kommer helt visst antalet B- områden att öka. Detta får till följd att bestående A-områden får en sämre arrondering eftersom B-områden kan komma att finnas inne i området. Vilka konsekvenser detta kommer att få vid jakt med hund är lätt att förstå. Många A-områden.kan komma att tvingas övergå till.B- områden därför att de arealmässigt inte längre fyller kravet för A-område. Inomvissajaktvårdskretsar bedrivs arbete med att sammanslå mind- Prop.1991/92:9 re jaktområden till större enheter. Attdetta arbete leder till bättre jakt- och viltvård är ett obestritt förhållande.Jaktvårdskretsarnas arbete bedrivs helt på ideell basis. Om ett värdefulltarbete genom ett penndrag omintetgörs så är det förståeligt om den ideellainsats som görs inte längre känns så meningsfull. Länsstyrelsenbefarar att den samverkan och dialog, som eftersträvar mellanjägare och markägare, uteblir. Detta gagnar ingen. Det är visserligen sant attarbetet med prövning vid B-licens är omfattande och tidsödande men detta ärnödvändigt om begreppet "god älgvård" skall få vara en ledstjärna.Arbetet med att pröva om ett "splittrat" A-område fortsättningsviskan vara ett sådant område har inte berörts i förslag menkan på goda grander också antas bli omfattande. Till kännedomhar kommit att markägarna inom ett A-område planerar att var för sig söka B-licens.Markägama är 31 till antalet. Genom att ändra licensform ökas antalet älgar somfår fällas från 2 till 31. Om ett sådant extremt exempel får efterföljare ärdet lätt att inse de negativa konsekvensema för vården av älgstammen. Utan attvara siare kommer nog markägarna att samordna sina jaktintressen och fälla ettför trakten alltför högt antal älgar. Föratom de negativa konsekvenserna förviltvården tillkommer ett administrativt merarbete som inte gagnar någon. Naturvårdsverkethar i sitt förslag betonat att dessa små områden svarar för en omotiverad stordel av arbetsbelastningen och kostnadema hos . Naturvårdsverketförenklar inom ett område men föreslår åtgärder som skapar merarbete.Logiken är svår att spåra. och : Förbundet delar verkets uppfattningatt administrationen rant jakten kan minskas genom enklare ratiner, exempelvisgenom förenklat registerförfarande av jaktmark samt att vissa överklagningsratinerändras. Mankan konstatera att regeringen lagt en proposition med förslag om att älgjaktenpå generell mark, som enligt tidigare riksdagsbeslut skall upphöra fr.o.m. 1990års älgjakt, kommer att förlängas t.o.m. den i viltskadeutredningen föreslagnaövergångstiden, dvs. förslag vad avser omregistreringav generella marker till B-licensområden är därför överspelat. Ianslutning till införandet av nya samverkansformer framstår det föga meningsfulltatt genomföra administrativa omläggningar av det slag som förespråkas avnaturvårdsverket. Frågan om nya ratiner på detta område bör enligt våruppfattning anstå och komma till övervägande först efter den avviltskadeutredningen föreslagna treåriga försöksperioden 1994. Skogsindustrierna:Registreringsförfarandet är den del av administrationen som är mest resurskrävande.Det är också inom detta område som de största föratsättningarna finns förförenklingar och besparingar. Enligt förslaget skallingen kontroll av uppgiftema göras vid anmälan av älgjaktsområde. Uppgifterna noteras bara i register. terbeslutas om området registreras som A- eller B-licens eller inte alls Prop.1991/92:9 (kalvjaktsområde). Våruppfattning är att det inte är positivt att förenkla registreringsförfarandetför mycket. Genom en sådan schablonisering ökas möjligheterna till att erhålla B-licenspå små marker. Därmed är risken stor att angeläget samarbete inom A-licensområdenupphör. I stället bör man verka för att A-licensområden består och attsamarbeten mellan jaktområden upptas. Dessutom finns en markant risk attkontrollen över älgjakten försvinner vid ett uppsplittrande till mindrejaktenheter. Registreringsförfarandet bör dock kunna förenklas utan att man förden delen underlättar en uppsplittring av större jaktområden. delar i huvudsak de synpunkter som härredovisar. Förbundet vill emellertid understryka det angelägna i att såväl B-områdensom kalvjaktsområden stimuleras att ingå i någon form av jaktlig samverkan.Förutsättningar härför torde obetingat föreligga. Medlen bör varakunskapsuppbyggnad, utbildning och information. "Tvång" bör förekommaendast i den balanserade omfattning som följer av gällande lagstiftning. understryka att ståndpunkt att den separataälgjakten på småområden "inte har någon egentlig negativ inverkan påälgstammen" i sig är korrekt dock endast under föratsättning att de småområdena utgör en liten andel av helheten. Däremot har den ifrågavarande jaktenen så negativ inverkan på alla jaktliga och viltvårdande samordningssträvandenatt denna betydelse knappast kan övervärderas. Mot bakgrand härav kan inte dela tankegångar om att underlättatillkomsten av små separata älgjaktsområden för att minska administrationen. tillstyrker i princip en förenkling av registreringsförfarandet. Naturvårdsverketsförslag är emellertid av flera skäl synnerligen svårbedömt. får för sin del framhålla följande principiella synpunkter. Den svenska älgstammenskall, enligt jägareförbundets mening, inte skötas enligt ett schablonmönster med minsta A-områden inom resp. älgvårdsdistrikt som norm. Föratom vad i frågan anförts ovan finns skäl att erinra om de synpunkter som redovisas i "Vilt och jakt" Jakt-och viltvårdsberedningens slutbetänkande SOU 1983:21 och i jordbraksut- skottets betänkande 1986/87:21.1 fråga om älgjakten betonas bl. a. vikten av att 236 enförbättrad samordning till stora och stabila älgjaktsområden Prop.1991/92:9 eftersträvas. främjaen jaktlig samverkan och motverka en fortsatt uppsplittring av licensområden, redanregistrerade älgjaktsområden med generell tilldelning får behållas under enövergångstid, och under vissa föratsättningar efter ansökan kunna registrerassom särskilda licensområden (B-licens), omen jakträttshavare på en mindre mark bryter sig ur en redan etablerad samverkanskall han inte ha möjlighet att få marken registrerad som eget licensområde.Detta synes bl.a., enligt Svenska jägareförbundets mening innebära att riksdageni sitt beslut ansett att älgjakten skall bedrivas inomområden av sådan storlek att älgstammen kan vårdas och att enbart tidigareregistrerade generellområden skall kunna registreras för B-licens. Förbundetanser i likhet med verket att det av politiska skäl är svårt att för närvarandeompröva älgjaktssystemet med B-licensområden och kalvjaktsområden. Från älgskötselsynpunktfinner emellertid det direkt felaktigt att underlättabildandet av sådana områden inom redan etablerade älgskötselområden. 1särskild ordning har berett Svenska jägareförbundetmöjligheter att avge yttrande över ett förslag från statensnaturvårdsverk "Registrering av särskilt licensområde, B-område, för jaktefter älg". föreslår i denna framställning ettautomatiskt överförande av de ca 20000 generellområdena till område med B-licens. Iremissvar avstyrker jägareförbundet naturvårdsverkelsförslag: avstyrker mot bakgrund av vad ovan anförtsSNVs förslag och föreslår att de generella områdena med oförändradebestämmelser får kvarstå t.o. m. är 1994. intilldess skall så långt möjligt jakten söka samordnas i egentliga älgvårdsområden.Samordningen bör eftersträvas ske på frivillig väg.I de fall inte en sådan samordning kan åstadkommas bör övervägasom de ifrågavarande områdena verkligen fortsättningsvis -- bör ha tillstånd fälla vuxen älg. vidhåller denna sin uppfattning och avstyrker såledesnatuvårdsverkets förslag vad avser det principiella innehållet i punkt7.2.5 i sin helhet. vill förbundetunderstryka att en rimlig förståelse måste fin nas för de problem av olika slag som finns när del gäller samordning av mindre jaktområden. Målsättningen bör, som sagts, vara att ge nom information och utbildning successivt nå största möjliga samordning. Till den del detta inte leder till önskat resultat kan de fastlagda målen för älgvården ändock uppnås, förutsatt att separat älgjakt på mindre områden inte når större omfattning än . Förbundet vill häratöver framhålla följande: finner att registreringen bör kunna genomföras utan 237 något remissförfarande.Jägareförbundet delar denna uppfattning. I prin- Prop. 1991/92:9 cip skallregistreringen enbart kunna grundas på de lämnade uppgiftema. I Bilaga 5den mån ett registreringsbeslut emellertid berör andra älgjaktsområden måstedessa ovillkorligen underrättas om nyregistreringen. Vidarefinner att det av beslutet bör framgå att det "kan kommaatt återkallas om uppgiftema senare visar sig vara felaktiga, varvid jakt intefår bedrivas, annat än efter älgkalv". Detta att jakt får ske efterälgkalv även om uppgifterna är felaktiga är, enligt jägareförbundets mening,äventyrligt. En felaktighet som förekommit är nämligen att man avmisstag (?) söker registrera fastigheter där sökanden inte disponerar jakträtt överhuvud taget. Naturvårdsverketanför att då den totala arealen med B-licenser är så liten avden totala älgjaktsarealen och jakten på dessa områden inte har någon negativinverkan på skötseln av älgstammen bör "klappjakten" på de små älgjaktsområdenaupphöra. Naturvårdsverketåterkommer i promemorian till att småområdena saknar betydelseför skötseln av älgstammen. Som ett utflöde härav förordas att mindre områden"som bryter sig ur större områden registrerade för A-licens, regelmässigtutan annan prövning än från arealsynpunkt skall registreras somälgjaktsområden för B-licens". Totaltfinns för A-licens registrerat ca 18 200 jaktområden. Generellområden och B-licensområdenutgör ca 21 000. Deproblem som de små jaktområdena skapar vad avser påverkan av möjligheterna tillfrivilliga överenskommelser angående avskjutningsprin-ciper, m.m.,rättvisesynpunkter, flytande registrering en jaktmark ena året i ettA-licensområde nästa åreget B-licensområde tredje året i ett annatA-licensområde oförståelse inför riktad avskjutning, m. m. har i någon månovan berörts. Dessa förhållanden torde emellertid kunna vidimeras av envar somarbetat med skötseln av älgstammar i . Naturvårdsverketsförslag att "utbrytningar" skall accepteras utan invändningar och omden "utbratna" arealen är större än 5 ha omgående resultera i inte samtycka till. förslag innebär nämligen isig en direkt "försvårad administration av älgjakten" och striderhelt mot beslut. Vadgäller uttryckssätt "klappjakten" på små älgjaktsområden har detta inte exemplifierats och får stå helt för naturvårdsverketsräkning. finner länsälgkartan vara ett av de viktigaste instrumenten iälgjaktsadministrationen. Länsälgkarta skall, enligt jägareförbundets mening,fortlöpande föras. Underdenna rabrik utvecklar det angelägna i att dels bilaga 5"skapa marginaler" dels vid "förändringar som bedöms gelångsiktiga effekter på älgstammen" se över arealkravet för minsta (? Såvälunder denna rabrik som vad avser övriga frågor i förslag harverket förträngt att länsjaktvårdsföreningen och jaktvårdskretsarna i resp.län är organ som fortlöpande följer de aktuella frågoma. Baserat på samråd ochlokal kunskap ger länsjaktvårdsföreningen fortlöpandeinformation och förslag till när arealgränser, m. m. bör justeras. 3 Tilldelning av älg Skogsstyrelsen:I promemorian föreslås förenklingar i tilldelningen inom områden med A-licens.Grandläggande skall vara den minimiareal som krävs för att få fälla ett vuxetdjur. Minimiarealen fastställs efter hörande av jaktvårdsorganisationerna,övriga berörda myndigheter och organisationer samt länsviltnämnden.Skogsstyrelsen vill poängtera att det är viktigt att även markägare/skogsbrakarefår ett reellt inflytande vid denna process. Skogsstyrelsenanser att förslag till schablonmässig älgtilldelning tillA-licensområden inom älgvårdsdistrikten, trots detta kan uppfattas som ettavsteg från önskemålet om en beskattning av älgstammen på ett produktionsanpassatsätt, bör genomföras . bedömning attskötseln av älgstammen inte motiverar det tillsynes exaktatilldelningsförfarandet är förmodligen riktigt. Förslagenom fri kalvjakt inom A-licensområden och långa jakttider avdramatiserar, om degenomförs, älgjakten på ett för viltvård och skogsbrak välgörande sätt. Frikalvjakt kan lämpligen inledningsvis prövas . tillstyrker förslag, att tilldelningen inomA-licensområden skall avse vuxna djur jämte en rekommendation att minst likamånga kalvar bör fällas. Länsstyrelseni : Ett införande av i för preliminära beslut skulle inte ge några administrativa vinster, sannolikt det motsatta. tillämpas följande ratiner i . Alla A-licensregistrerade områdeshavare tillskrivs i de cember . Därvid erinras om anmälningsskyldigheten och fällav- giftsinbetalning. Det upplyses vidare om att licenstilldelningen kommer att ske automatiskt och bli densamma som föregående år, om inte länsvilt nämnden föreslår annat. Slutligen upplyses om att eventuell ansökan om omregistrering eller egna synpunkter på älgtilldelningen skall göras anser att detta brev väl uppfyl- Prop. 1991/92:9 ler områdeshavarnas berättigade krav på myndighetsservice. Tillföljd av utsändandet av decemberbrevet behöver kommunicering bara ske av sådanalänsviltnämndsyttranden i vilka föreslås mindre licenstilldelning än förateller som innebär en minskad tilldelning i förhållande till registerhavarensyrkande. Preliminära beslut enligt utredningens modell skulle enligtlänsstyrelsens mening bara medföra ytterligare arbete och kostnader. Databaseradelicenstilldelningsberäkningar enligt Hallandsmodellen kan innebära att denenskilde får göra samma invändningar och på samma sättkorrigera tilldelningen vid slutligt beslut vaqe år. Systemet förefaller frånStockholms regionala horisont inte att medföra någon arbetsbesparing. Förslagetom licenstilldelningar som gäller tills vidare vill med kraftframhålla som arbetsbesparande och rationellt varför det tillstyrks. Det haräven kommenterats i yttrandet över "Skada av vilt", vartill hänvisas. Attslopa tilldelningen av älgkalv till A-licensområden medför ingen administrativvinst om inte både rapporteringsplikt och fällavgifter för kalv slopas. Någonstörre ökning av det faktiska kalvskyttet är inte trolig. Erfarenhetsmässigtkan det vara svårt att få tag på de sista kalvarna på licensen. Ettbibehållande av kalvlicensgivningen förordas. Länsstyrelseni län: föreslår en schablonmässig tilldelning av älg idirekt relation till disponibel areal för resp. A-licensområde inom ett älgvårdsdistrikt(jaltvårdskrets). Enligt verket erfordrar skötseln av älgstammen inte störreexakthet i angivet hänseende. Häremot kan anföras att marker, därtillgången av älg är stor och där riskerna för allvarliga skador är störst, börutsättas för ett proportionellt hårdare jakttryck än områden med mindretillgång på älg och lindrigare skador. Möjligheterna att nå godtagbara resultatenbart med rent matematiska beräkningar av tilldelningarna i förhållande tillarealtalen kan inte betecknas som realistiska. Om förslaget genomfördes skulleskadorna på många håll öka drastiskt genom en för låg tilldelning/avskjutningmedan avskjutningsresultaten för områden med låg/dålig tillgång på älg skullebli anmärkningsvärt låga jämfört med tilldelningsnormen. BeträffandeUppsala län kan anföras att utgör mer än hälften av älgvårdsdistriktenstorlicensområden, s.k. kretslicensområden. Älgvårdsdistrikten är i flertaletfall så stora att älgtätheten i markerna varierar avsevärt. Länets system medarealgränser, som tillämpats för tilldelningen inom älgvårdsdistrikten,möjliggör att tilldelningen successivt kan anpassas med hänsyn till älgtillgångenoch skadorna. Enligt mening fungerar tilldelningssystemet medindividuell anpassning inom distrikten/kretsarna i länet mycket bra. Deprinciper som sålunda utbildats och som innebär att olika hård beskattning avälg kan regleras och ske efter lokala behov inom älgvårdsdistrikten är enligtlänsstyrelsens bedömning användbara utan några påtagliga olägenheter och ökadearbetskostnader för det fall automatisk databehandling introduce- Prop.1991/92:9 ras. Enfortsatt statligt reglerad tilldelning enligt de arbets- och medverkansformersom nu tillämpas för länets vidkommande (inkl. eventuellt tillkommande stödmed hjälp av ADB) anser som den bästa garantin för att älgstammenskall komma i balans enligt högt ställda mål. Länsstyrelsenavstyrker därför förslaget i denna del. Naturvårdsverkethar i sammanhanget förordat ett nytt system angående självatilldelningsbesluten. Det system som föreslås innebär att länsstyrelsenangående älgtilldelningen till jägarna skulle sända ut beslutsförslagbetecknade som "preliminära tilldelningsbeslut". Dessa skulle övergåtill slutliga beslut om jägarna inte hör av sig . Länsstyrelsenifrågasätter nyttan och de praktiska fördelama av den förordade nyordningenrörande tilldelningsbesluten. Vidare ifrågasätter de lagenligaförutsättningarna för en nyordning av sådant slag. Angåendebesluts giltighetstid s. k. rallande tilldelning Länsstyrelsenavstyrker förslaget av följande skäl. Länsstyrelsenär av den meningen att huvudinsatsen mot viltskador av älg görs genom denfortlöpande prövning av licensjakten som sker och den därvid beslutadeoch fullföljda ordinarie avskjutningen under varje jaktsäsong. Prövningenhärvidlag skall i tillräcklig mån ta med i beräkningen alla de viktiga faktorersom måste särskilt beaktas , såsom älgskador på jordbraksgrödor ochskog, bedömning av den aktuella födosituationen, viltolyckor med älg m. m.Utredningen och själva prövningen bygger på förslag och yttranden på bredbasis från alla i sammanhanget berörda intressenter. Dessa har var och enmöjlighet att föra fram specifika förhållanden inom vars och ens intressesfärsom bör beaktas inför årets jakt. Vid prövningen beslutas på grandval av vadsom kommit fram och beaktats ramen för det innevarande årets nödvändigabeskattning av älgstammen. Detsystem med arealgränser, som tillämpats för tilldelningen inom älgvårdsdistrikten,möjliggör att tilldelningen successivt kan anpassas med hänsyn tillälgtillgången och skadorna. Enligt mening fungerartilldelningssystemet med individuell anpassning inom distrikten/kretsarna ilänet mycket bra. Enligtlänsstyrelsens uppfattning är denna ordning betydelsefull, särskilt i ettinledningsskede till en period, under vilken en kraftig decimering avälgstammen skall ske. Närförhållandena blivit mer stabila och älgstammen kommit ieftersträvad balans kan frågan om s. k. rallande tilldelning eventuellt tas upptill ny behandling. 16 1991/92. Frikalvjakt på vissa områden Prop. Utredningensförslag innebär att i fortsättningen endast skall "äga Dbesluta om tilldelning av vuxna älgar inom A-licensområden. Dock skall ibeslutet ges en rekommendation om att minst lika många älgkalvar skall fällas.Jakten efter älgkalv inom A-områden blir härigenom fri. kan det förväntas att kalvavskjutningen med hänsyn till defördelar som förslaget har uppnår en önskvärd nivå, vilket inte minst frånskadesynpunkt är angeläget. Häremotkan anföras att ett system med fri kalvjakt inte har prövats i praktiken. Detfinns anledning att också räkna med andra förhållanden som kan ge negativa effektervid en tillämpning. Sålunda finns det fortfarande en del jägare som harmotvilja att skjuta kalvar. Dessutom är det ofta svårare att skjuta älgkalv änvuxna älgar. De vuxna djuren enligt licenstilldelningen skjuts därförregelmässigt först. Den återstående tilldelningen enligt licensen utgörssåledes av kalvar. Den antalsbestämning som gjorts genom licensen kan antasutöva ett tryck på jägaren att fylla den bestämda kvoten. En rekommendationdäremot kan antas ha svagare effekt på jägaren, vilket kan innebära attkalvjakt underlåts. Detkan sålunda inte uteslutas att det föreslagna systemet med fri kalvjakt kan geden effekten att kalvjakten sammantaget minskar. Detta är minst av alltönskvärt med tanke på den kraftansamling som är nödvändig om älgstammen totaltskall nedbringas till balansnivå genom jaktinsatser de allra närmaste åren.Oprövade och osäkra system av aktuell karaktär bör därför anstå tills vidare.Eventuellt kan ett förslag om fri kalvjakt tas upp till behandling . Länsstyrelsenavstyrker på grund av vad sålunda anförts förslaget om införande av frikalvjakt inom A-licensområden. Länsstyrelsenavstyrker bestämt förslaget om schablontilldelning för ett helt älgvårdsdistrikt.Del bedöms verklighetsfrämmande, då älgförekomsten ofta är ojämnt fördeladberoende på födotillgång m.m. Någon administrativ vinst synes förslaget inteinnebära, eftersom jaktvårdskretsarna föreslås lämna förslag på arealkrav förA-områden. Det föratsätts att dessa förslag skall anpassas efter lokala behovav beskattning av stammen. Länsstyrelsenanser liksom SNV att dessa områden kan komma att svara för en omotiverad stordel av arbetsbelastningen och kostnaderna när de generella områdena upphör.Förenklade regler behövs men är tveksam till så drastiskaändringar som föreslås. bedömer attett system med flerårslicens i samtliga områ den vore bästa lösningen på problemen. Tilldelningav älgkalv bör tills vidare ske inom andra områden än älgsköt- ' selområden.Erfarenheterna från jakten i sistnämnda områden bör utvärderas innan en heltfri kalvavskjutning skall kunna bedrivas. Älgtäthetenär i vårt län högst varierande främst beroende på stora skillnader påälgbiotoper (bete, vatten, m. I norr och söder finns storskog ochmitt i länet ett mera renodlat slättlandskap. Dessa skillnader på biotop ochälgtäthet förekommer även ofta starkt inom ett och samma älgvårdsdistrikt. Attdärför gå in för statens naturvårdsverks förslag om att tillämpa meraschablonmässig beräkning av älgtilldelning för ett helt älgvårdsdistriktförefaller inte realistiskt och kan komma att av jägarna i länet upplevas somorättvist och oacceptabelt. En eventuell schablonmässig tilldelning måste, föratt accepteras av älgjägarna, vara mer lokalanpas-sad. Det bör i och för sigvara möjligt att via dator göra en mer nyanserad schablontilldelning inom delarav kommuner med hjälp av vissa församlingsgränser. Länsstyrelsenbedömer att om önskemålet om högre kalvavskjutning skall uppnås bör jägarna iklartext få se hur många kalvar som bör fällas. Dessutom är det inget stort merarbeteför att även tilldela kalv. Licenstilldelningenbör enligt förslaget kunna ske schablonmässigt efter areal för hela älgvårdsdistrikt.Enligt uppfattning är älgstammen allför ojämnt fördelad överytan för att man skall kunna ha samma tilldelning per areal i ett helt älgvårdsdistrikt.Däremot skulle, vilket i stor utsträckning också sker , tilldelningenkunna ske schablonmässigt inom en församling. Hanteringen skulle inte behövabli så mycket vidlyftigare, eftersom dator kan användas även vid en schablonmässigtilldelning för en församling. Om behov föreligger att differentieratilldelningen inom en församling, bör den möjligheten fortfarande kvarstå. Jaktefter årskalv inom A-licensområden Förslagetatt tilldela endast vuxna djur för A-licensområden kommer att avsevärt minska administrationen. Fördelningen mellan vuxna djur och årskalvar i licenstilldelningen utgör ett stort irritationsmoment hos jägarna och ger upphov till ett flertal erinringar och överklaganden, som 243 utnyttjas kalvtilldelningen dåligt vid avskjutningen Prop.1991/92:9 till stor del beroende på att tillgången är ojämnt fördelad mellan jaktområ-Bilaga 5 dena. Med det nya systemet skulle kalvarna kunna fallas där de finnsoch där det finns behov av en större kalvavskjutning. Om förslaget i betänkandet"Skada av vilt" SOU 1990:60 att ersättning för skada av vilt på skogoch gröda inte skall utgå, genomförs, blir också behovet att kunna fälla erforderiigtantal årskalvar där de finns och gör skada, större. I var detunder ett flertal år fri kalvavskjutning inom generella jaktområden, vilket inteinnebar några nackdelar ur älgvårdssynpunkt.