prop · GF0388 · 1991-12-31 00:00:00 — Begreppetnäringsverksamhet och frågan under vilka förutsättningar man skall anse attnäringsverksamheten drivs i behandlas ytterst kortfattat i promemorian.Där anges endast att någon ändring i förhållande till vad som tidigare gällt inteär avsedd och att begreppet därför har samma innebörd som i annan civilrättsliglagstiftning. 1 motiven till den nu gällande lagen (prop. 1968:98) ges en delexempel på dels vad som avses med näringsverksamhet, dels näringsverksamhet förvilken tillstånd inte krävs. Som exempel på näringsverksamhet som inte krävertillstånd kan nämnas byggentreprenad som drivs ochtransportföretags försäljning av egna transporter till och från . Av förslagelframgår inte om sådan näringsverksamhet som kan drivas utan tillståndoch därmed utan registrering skall registreras. För tillämpningenav den nu föreslagna lagen är det väsentligt att det står klart vad som i dettasammanhang menas med att driva näring i . Kollegiet efteriyser därförett klargörande, 1promemorian föreslås (3 §) att ansökningar om undantag från lagens bestämmelser skall prövas av regeringen. De frågor som främst torde bli 32 aktuellaär undantag från kravet att för en filial eller en utomlands bosatt Prop.1991/92: 88 utländsk medborgare utse en i bosatt verkställande direkörrespek- Bilaga 1 tive föreståndare. Även kravet på att över huvud tagetregistrera en filial liksom andra frågor kan bli aktuella. Förvaltningsärendenbör i möjligaste mån delegeras till myndigheter. Kollegiet prövar förnärvarande dels frågor om tillstånd för utländska företag att idka näring iSverige, dels överklaganden av beslut i fråga omnäringstillstånd för utländsk medborgare. Kollegiet prövar vidare frågor omundantag från aktiebolagslagens krav på bl. a. bosättning i förstyrelseledamot och verkställande direktör. Även undantag från krav somuppställs i det nu aktuella lagförslaget kan därför lämpligen prövas avkollegiet. Enligt2 § i förslaget skall det finnas en i bosatt föreståndare för näringsverksamhetsom bedrivs i av utomlands bosatt utländsk medborgare, I promemorianhänvisas till att inte hindrar utlänningskontroll som motiveras avallmän ordning, säkerhet och hälsa. Kollegiet kan einellertid inte finna detmotiverat att i detta hänseende ställa lägre krav på svenska än på utländskamedborgare. Här kan en jämförelse göras med de bestämmelser som gäller enligtaktiebolagslagen för styrelseledamot, verkställande direktör, m.fl. Iaktiebolagslagen ställs vissa krav vad gäller bosättning i medansamtliga krav som rör medborgarskap har slopats. Kollegiet, som har förståelseför att man inte vill införa nya restriktioner genom att kräva att även svenskamedborgare bosatta utomlands skall utse föreståndare för näringsverksamhet iSverige, vill ändå förorda en sådan ordning. som vill driva näring i är filialformen ett alternativtill aktiebolagsformen. Enligt kollegiets uppfattning är det därför lämpligtatt i möjligaste mån anpassa de krav som ställs på filialer till vad som gällerenligt aktiebolagslagen. Enligtförslagets 17 § skall verkställande direktörens förvaltning och filialensräkenskaper granskas av en auktoriserad revisor. Här anser kollegiet attaktiebolagslagens bestämmelser bör tjäna som förebild och att även en godkändrevisor bör kunna utses som revisor i vissa filialer. Närdet gäller verkställande direktörens åligganden i fråga om att ge in årsredovisningoch revisionsberättelse till registreringsmyndigheten (18 §) vill kollegieterinra om förslaget i regeringens proposition 1990/91:198 om vissa ändringar iaktiebolagslagen. Där föreslås att underlåtenhet att ge in ifrågavarandehandlingar i vissa kvalificerade fall skall medföra att styrelseledamöter ochverkställande direktörer blir personligt ansvariga för bolagets förpliktelser.Skäl att i detta hänseende göra skillnad mellan verkställande direktör förfilial till utländska foretag respektive för svenskt aktiebolag torde inteföreligga. 1lagförslagets 12 och 27 §§ har skrivits in att en verkställande direktör respektiveen föreståndare inte får ha näringsförbud. 1 likhet med vad som gäller förexempelvis styrelseledamot och verkställande direktör i aktiebolag bör dennafråga regleras i lagen (1986:436) om näringsförbud. Finansinspektionenhar från sina utgångspunkter ingen annan erinran mot promemorieförslaget än att det bör noteras, vilket inte direkt sker i promemorian, att särskilda bestämmelser om rätt för utländska företag att 33 3 1991/92. drivaverksamhet gäller även för värdepappersföretag enligt 2 kap. 7§ Prop.1991/92:88 lagen(1991:981) om värdepappersrörelse och för finansbolag enligt 5 a § Bilaga 1 lagen(1988:606) om finansbolag. Även om dessa bestämmelser också fortsättningsviskommer att gälla med den uppläggning lagförslaget har voredet att föredra om detta direkt framgår av den föreslagna lagen på sätt somsker i den lagom ändring(1991:1022) lag som trädde i kraft () tillstyrker förslaget men vill göra följande påpekanden. Detframhålls i specialmotiveringen (s. 35) att begreppet "näringsverksamhet"har samma innebörd som i annan civilrättslig lagstiftning. Det kan tilläggasatt uttrycket numera även används inom skattelagstiftningen. Lagenär tillämplig på näringsverksamhet "som bedrivs i ...". Dettauttryckssätt är enligt RSV:s mening alltför vagt och bör utvecklas ytterligare.Uttrycket ger inte besked huruvida ett utländskt företag bedrivernäringsverksamhet här i riket enbart genom att från utlandet administrera ochtillhandahålla svensk eller utländsk arbetskraft vid en entreprenad i Sverige.1 skattelagstiftningen har detta klarlagts genom att till definitionen av fastdriftställe lagts "plats för byggnads-, anläggnings- ellerinstallationsverksamhet" (p. 3 av anvisningarna till 53 § kommunalskattelagen).Trots detta upplever skatteförvaltningen att betydande kontrollsvårigheterföreligger att kartlägga sådan typ av verksamhet här i landet. Som en följd avden eftersatta kontrollen erlägger många företag inga eller för lågaarbetsgivaravgifter och en stor andel av arbetstagarna betalar ingen eller förlåg skatt på sina inkomster. Lagförslagetgäller utländska företag och utomlands bosatta utländska medborgare. förstås en juridisk person som är bildad enligt lagen i enfrämmande stat. Om begreppet juridisk person skall bedömas enligt hemlandetslagstiftning kommer vissa associationer som inte betraktas som juridiskapersoner i hemlandet att kunna bedriva näring i utanregistreringsskyldighet. 1 betraktas t.ex. handels- och kommanditbolagsom juridiska personer medan motsvarande bolagstyper i , offene Handelsgesellschaftoch Kommanditge-sellschaft, inte behandlas som juridiska personer. RSVpåpekar att ansvarsbestämmelser saknas när det gäller utländska företag sombedriver näringsverksamhet i innan registrering har skett och utan attutse verkställande direktör. RSVefterlyser vidare uttalanden om hur tillsynen kommer att ske över att lagenefterlevs. Det vore olyckligt om lagen kommer att uppfattas som verkningslösbeträffande sådana företag och företagare, vilka det är särskilt angeläget atttidigt få kännedom om. Patent-och registreringsverket (PRV) tillstyrker promemorians huvudförslag att kravetpå näringstillstånd avskaffas. PRV är också positivt till den förenkling iregelsystemet som ligger i att ett företag som vill starta en filial i fortsättningen normalt bara skall behöva vända sig till en svensk myndighet (PRV)för att få den nödvändiga registreringen. PRVuppfattar förslaget så att frågan huruvida en juridisk person skall anses föreligga eller ej primärt skall bedömas efter lagen i det land där det 34 utländska företaget ärregistrerat. Härvid kan i vissa fall tveksamheter Prop. 1991/92:88 uppstå eftersomalla utländska rättsordningar inte använder begreppet Bilaga 1 juridisk person.Vidare kan enligt utländsk lag andra företagsformer omfattas av begreppetjuridisk person, än vad som är fallet i . Det kan därför finnas behov avatt utreda detta närmare vid registreringstillfället. PRV föreslår därför attregistreringsmyndigheten skall ges rätt att, i förekommande fall, av sökandenkräva in bevis om att registrering skett i hemlandet och att företaget ärjuridisk person. PRVanser att förslaget ej tillräckligt klart anger den nya lagens sakliga tillämpningsområde.Exempelvis saknas egentlig belysning i motiven av hur de historiska undantagenpå kravet på näringstillstånd och därmed registrering i fortsättningen skalluppfattas. Vidare föreligger oklarhet beträffande institutet filial fördeltagande i svenskt handelsbolag och om registrering fortfarande skall krävasi sådana fall (jfr 29 § i nuvarande filiallagen). PRV föreslår därför att ettklarläggande i detta avseende sker i lagförslaget. Beträffandebestämmelsen rörande filialens revisorer vill PRV föreslå att det även skallges möjlighet att utse en revisorssuppleant. För att få överensstämmelse medaktiebolagslagens bestämmelser bör det även föreskrivas att huvudansvarig förrevisionen skall anmälas och registreras om revisionsbolag utses till revisor. PRVföreslår att det i lagen tas in en bestämmelse som ålägger filialens verkställandedirektör att anmäla för registrering det utländska företagets (och därmedfilialens) räkenskapsår. Motivet för detta förslag är att det bör råda likhetmellan filialer och aktiebolag när det gäller PRV:s möjligheter till bevakningav att årsredovisning m. m. sänds in till registreringsmyndigheten i rätt tidoch omfattande rätt räkenskapsperiod. Föratt få överensstämmelse med aktiebolagslagen föreslår PRV även att ordet"redovisningshandlingar" byts ut mot ordet"årsredovisning". Enligt 11 kap. 1 § aktiebolagslagen definierasårsredovisning såsom omfattande resultaträkning, balansräkning och förvaltningsberättelse. PRVifrågasätter det lämpliga i att ha kvar om filial. PRV föreslår i stället att man, i likhet med vad somgäller i aktiebolagslagen, använder vite i dessa fall. De situationer, där enligtaktiebolagslagen böter förekommer, har ingen tillämplighet i förslaget till nyfiliallag. Angåendetidpunkten för lagens ikraftträdande framhåller PRV det angelägna i att en nyfilialförordning kan föreligga fastställd till sitt innehåll åtminstone tvåmånader före den tänkta tidpunkten för lagens och förordningens ikraftträdande.PRV bedömer att är den tid som behövs för att ta fram nyttinformationsmaterial och för att utbilda personalen i de nya rutiner sombehöver införas bl. a. på grund av att PRV övertar granskning som förut gjortspå kommerskollegium. PRVföreslår vidare att det i övergångsbestämmelserna stadgas en skyl dighet för verkställande direktör i redan befintliga filialer att anmäla för registrering de förhållanden som skall registreras enligt den nya lagen. Härvid bör lagens bestämmelser om föreläggande och vite vid försummad anmälan äga motsvarande tillämpning. () har, i enlighet med remiss- Prop. 1991/92: listan,skickat promemorian på underremiss till samtliga länsstyrelser. 23 Bilaga 1länsstyrelser har svarat på remissen. Samtliga tillstyrker eller har ingen erinranmot förslaget att slopa tillståndsplikten. Några länsstyrelser ifrågasätterdock om kravet på näringstillstånd skall slopas även för medborgare från länderutanför EG. LONtillstyrker att kravet på näringstillstånd slopas enligt förslaget i promemorian.Om institutet näringstillstånd skall utmönstras ur lagstiftningen bör dettaske generellt. Institutet har, vilket också framhålls av en del länsstyrelser,spelat ut sin roll. Antalet ärenden är få och det är i ett ytterst ringa antalfall som tillstånd vägras. 1 och för sig kan man väl tänka sig att redan kravetpå tillstånd är avhållande såtillvida att de mest belastade potentiellasökandena avstår från att över huvud taget söka. Några belägg för att det föhållersig på det viset finns emellertid inte. kan dock tänka sig att gå längreoch ifrågasätter om inte även kravet på föreståndare bör utgå ur förslaget tillny lag. Detta har föreslagits av ett par länsstyrelser, bl.a. iStockholms län. Hovrättenför har inga invändningar mot en reglering av det huvudsakligainnehåll som skisseras i promemorian men anser att vissa av de frågor sombehandlas i denna bör övervägas ytterligare. Lagförslagetinnebär en näringsfrihet i inte bara för rättssubjekt inom EG och EESutan också för sådana i samtliga länder i världen. Detta väcker frågan delsvilka konsekvenser en sådan generell öppning kan tänkas få, dels om en sådannäringsfrihet är förenlig med de fördrag som ingåtts eller övervägs med EG- ochEES-länderna eller mellan dessa länder. Näringsverksamhetkan i andra länder bedrivas under ett stort antal former bl. a. genom olikatyper av juridiska personer. Det finns anledning att anta, att dessa inte allagånger är jämförbara med juridiska personer i . Detta kan förutsättas geupphov till svårigheter för registreringsmyndigheten. När det gäller EFTA- ochEG-länderna är problemet kanske överblickbart, men det är knappast fallet ifråga om hela världen. Enstraftbestämmelse bör övervägas även för det fall att någon driver ellerförestår näringsverksamhet i innan registrering av eller anmälan omverksamheten har skett. Detföreslagna bemyndigandet för registreringsmyndigheten att få döma ut ettförelagt vite stämmer inte överens med de allmänna intentioner som kommit tilluttryck i lagen (1985:206) om viten (jmfr prop. 1984/85:96 särskilt s. 38). Manbör undvika att ge den myndighet som förelagt ett vite befogenhet att ocksådöma ut detta. Kammarrätteni ansluter sig till förslaget att upphäva kravet på näringstillståndför utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket. Domstolenhar inte några erinringar mot att vissa beslut i registreringsfrågor skall fåöverklagas hos kammarrätt. I promemorian föreslås emellertid attöverklagandetiden skall vara från beslutets dag. Kammarrättenförordar särskilt med hänsyn till att registrering enligt försla- getkommer att ske efter endast ett anmälningsförfarande att i stället, i Prop.1991/92: 88 enlighet med vad som gäller för flertalet målgrupper som handläggsvid Bilaga 1 kammarrätt, bestämmelserna i 7§ förvaltningsprocesslagen (1971:291)om tre veckors besvärstid får gälla. I överensstämmelse med vad som gällerenligt nämnda lagrum bör vidare överklagandetiden räknas inte från beslutetsdag utan från den dag då klaganden fick del av beslutet. Möjligen kan vad somföreslagits i promemorian i denna del förklaras av att delgivning i vissa fallkan behöva ske med företag i utlandet vilka kan ha upphört med sin verksamhet.Det kan här påpekas att tiden för överklagande av kammarrättsavgöranden i dessamål, liksom , kommer att vara från delgivningen. Detankommer enligt förslaget på registreringsmyndigheten att utdöma viten. Enligt6 § lagen (1985:206) om viten (viteslagen) prövas frågor om utdömande av vitenav länsrätt, i allmänhet på ansökan av den myndighet som har utfärdatvitesföreläggandet. Inför valet av prövningsinstans diskuterades i förarbetenaolika lösningar. Föredragande departementschefen anförde (prop. 1984/85:96 s.36 ft) bl.a. alt med hänsyn lill all s.k. materiella viten (jfr prop. s. 18)ibland kan avse betydande belopp del är uppenbart all elt utdömande av vitemåste föregås av en noggrann prövning, bl.a. från legalitetssynpunkter.Principiella skäl talade enligt departementschefen mot en ordning enliglvilken denna prövning mera generellt skulle göras av den myndighet som harförelagt vitet. Denna måste nämligen anses inta en motparlsslällning gentemotden mol vilken föreläggandet har riktats. På sålunda anförda skäl finner kammarrällenalt även på här förevarande område den gängse ordningen bör gälla och föreslårdärför all frågor om utdömande av viten prövas i den ordning som föreskrivs i viieslagen. Enliglpromemorian skall den föreslagna lagstiftningen träda i kraft den Ijuli 1992.Med hänsyn lill ovissheten om när EFTA-staterna kan komma all underteckna ettavtal om Europeiskt Ekonomiskt Samarbelsområde (EES) förordar kammarrällen atlriksdagen överlåter åt regeringen alt beslula för ikraftträdande. () anser atl lagförslaget i huvudsak väl reglerar bokföringen hos utländskaförelags filialer i . Del kan dock eventuellt uppkomma svårigheter altdefiniera vad som avses med svenskt företag av motsvarande slag, då utländskaföretagsformer inle självklart kan jämföras med svenska. Närdet gäller ulomlands bosatt utländsk medborgare som bedriver näringsverksamheti anser BFN all del i lagen bör anges all för dennes bokföring ochredovisning gäller samma regler som för i bosall näringsidkare. Genomett sådant tillägg blir reglerna för näringsidkare tydligare och likformigamed reglerna för utländska filialer. och anför bl.a. all för utländska bankers möjlighet all bedriva verksamhet genom filial gäller särskilda regler. Enligt 1 kap. 4§ bankrörelselagen (1987:617) har utländska banker rätt att öppna filial i om den planerade rörelsen kan antas komma all uppfylla kraven på en sund bankverksam het. En hänvisning lill nämnda lagrum finns också i den nuvarande lagen 37 om rält för utlänning ochutländskt förelag all idka näring här i riket. 1991/92:1 lagförslagetsaknas emellerlid en motsvarande hänvisning. Den nya lagen Bilaga 1 bör tillundvikande av missförstånd kompletteras med en hänvisning till 1 kap. 4 § bankrörelselagensåvitt avser bankförelag. Industriförbundetanför bl.a. alt bestämmelsen om filialens bokföring och redovisning, somhänvisar till vad som gäller för eil svenskt bolag , är oklar. För svenska aktiebolag gäller på flera punkter olikastränga krav beroende på bolagets slorlek (se t.ex. ABL 11:5, 11:9 och 11:12jämförda med ABL 10:3). Del vore därför önskvärt all del i bestämmelsen omfilialers redovisning klart framgick hur denna gränsdragning skall görasbeträffande filialer. Lagradsremissenslagforslag pp- 1991/92: Bilaga 2 1 Förslag till Lag om utländska filialer m. m. 1 §Denna lag gäller formerna för näringsverksamhet som bedrivs i Sve rige av utländska företag och ulomlands bosatta svenska eller utländska medborgare. Medeil utländskt företag avses i denna lag en juridisk person, som är bildadenligt lagen i en främmande stal. Förverksamhet som omfattas av lagen gäller även andra föreskrifter om näringsverksamheti . 2 §Utländska förelag skall bedriva sin näringsverksamhet i ge nom ett avdelningskontor med självständig förvaltning (filial). Förnäringsverksamhet som bedrivs i av ulomlands bosalla svenska ellerutländska medborgare skall del finnas en i bosall föreståndare medansvar för den här bedrivna verksamheten. Regeringenfår för viss typ av verksamhet meddela föreskrifter om undanlag från kravet påfilial eller föreståndare där della inte bedöms nödvändigt för att tillgodosesyftet med denna lag. Omdel finns särskilda skäl, får regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer, för särskilt fall, medge undanlag från kravet på filial ellerföreståndare. 3 §Om rätt för vissa utländska förelag all driva verksamhet i finns särskilda bestämmelser, nämligen 1.för bankförelag 1 kap 4 §bankrörelselagen (1987:617), 2.för värdepappersförelag 2 kap.7 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 3.för finansbolag 5 a § lagen (1988:606)om finansbolag, 4.för utländskaförsäkringsförelag 1 § lagen (1950:272) om räll för utländskaförsäkringsföretag atl driva försäkringsrörelse i . 4 §Utländska förelag och ulomlands bosalla utländska medborgare skall anses som svenska rättssubjekt vid bedömning, om de i elt rättsförhållan de som gäller av dem i bedriven näringsverksamhet lyder under svensk lag och om de i ett sådant rättsförhållande är skyldiga all svara inför svensk domstol eller underkasta sig svensk myndighets avgörande. Vidlillämpning av växellagen (1932:130) och checklagen (1932:131) anses dockutländska förelag och utländska medborgare som anges i första stycket somutländska rättssubjekt. 5§ Del utländska förelagels verksamhet genom filial i skall drivas under firma, som innehåller förelagels namn med tillägg av ordet filial och som tydligt anger företagels nationalitet. Firman skall tydligtskilja sig från andra bestående firmor som förut Prop. 1991/92:88 införts iakiiebolagsregislrel eller filialregislrel. Firman för ett utländskt Bilaga2 bankförelags filial skall dessutom innehålla ordet bank. För registrering av filialsfirma gäller i övrigl vad som föreskrivs i firmalagen (1974:156). 6§ Firman tecknas avverkställande direktören. För elt utländskt bankförelags filial skall firman istället tecknas av två eller flera personer i förening. 7§ Om förbud mot användning avfirma och om hävande av firmaregistrering finns bestämmelser i firmalagen(1974:156). Ansernågon i annat fall än som avses i första stycket atl han lider skada avregistrering som gjorts i filialregislrel, får han hos domstol föra talan om registreringenshävande och om skadestånd. 8 §Filialen skall slå under ledning av en verkställande direktör. Dessut om kan en vice verkställande direktör utses. Vadsom sägs i denna lag om verkställande direktör gäller också vice verkställandedirektör. 9 §Verkställande direktören skall vara bosalt i , om inle regering en eller den myndighet som regeringen bestämmer för särskilt fall tillåter annat. Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § kan inte vara verkställande direktör. 10 §Verkställande direktören är ansvarig för filialens verksamhet. Del utländska företagel skall utfärda fullmakt för honom all i alla frågor, som rör verksamheten i , handla på det utländska förelagels vägnar saml mottaga stämning för del utländska förelaget och själv eller genom annan tala och svara för della. Omdel finns särskilda skäl, får regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer, för särskilt fall, medge undanlag i fråga om fullmaktens innehållför filial lill utländskt bankförelag. 11 §Filialen skall ha egen bokföring, som är skild från det utländska förelagels bokföring i övrigl. Förfilialens bokföring och redovisning gäller i lillämpliga delar delsamma somför ett svenskt förelag av motsvarande slag. 12§ Verkställande direktörensförvaltning och filialens räkenskaper skall granskas av en auktoriserad ellergodkänd revisor. Till revisor kan även utses auktoriserat eller godkäntrevisionsbolag. Dessutom kan en revisorssuppleant utses. Verkställandedirektören skall se lill all en revisor utses och all denne efterräkenskapsårels slut för granskning får redovisningshandlingarna i originaleller bestyrkt kopia. 13§ Verkställande direktörenskall till regislreringsmyndighelen ge in en bestyrkt kopia av 1.filialens redovisningshandlingar och revisionsberättelse för del 2.motsvarande handlingar för förelaget i dess helhet, om de gjorts offent- Prop.1991/92: liga i företagets hemland. Handlingarnaskall ges in efler det att det utländska förelagelsredovisningshandlingar och revisionsberättelse har lagts fram för företagelsdelägare, dock senast från del atl filialens räkenskapsår harutgått. 14 §Den som utsetts lill verkställande direktör enligl 8 § skall göra anmälan om filialen lill patent- och registreringsverket (regislreringsmyn dighelen) som för eil filialregister för registreringar enligt denna lag. Verkställandedirektören skall också lill regislreringsmyndighelen anmäla ändringari de uppgifter som anmälts för registrering. Näringsverksamhetenfår påbörjas när anmälan enligl första siyckei har skett. 15 §Om den som gjort anmälan för registrering inle har följt vad som föreskrivits om anmälan eller om del finns något annat hinder mol regist rering på grund av denna lag eller någon annan författning, skall den som gjort anmälan föreläggas all inom viss lid avge yttrande eller vidta rättelse. Följsinle föreläggandet, skall anmälan avskrivas. Underrättelse om all delta kan skeskall las in i föreläggandel. Föreliggeräven efler del all yllrande har avgells hinder mot registrering och har den somgjort anmälan haft tillfälle all yttra sig över hindret, skall registreringvägras, om del inle finns anledning atl utfärda ett nytt föreläggande. 16 §Om anmälingsskyldighelen fullgjorts och någol hinder inle finns på grund av denna lag eller någon annan författning, skall den anmälda filialen registreras i filialregislrel.