prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — Ett viktigt inslag var att det skapadesen möjlighet för att till kyrkomötet delegera rätten att meddelaföreskrifter i inomkyrkliga frågor. Kyrkomötet fick ett beredande ochverkställande organ, svenska kyrkanscentralstyrelse. Centralstyrelsen är också styrelse för stiftelse för rikskyrklig verksamhet, som påriksplanet har ansvar för frivilliga arbete. Reformeringen av den rikskyrkliga organisationenföljdes av en reform beträffande svenska kyrkansorganisation på stifts- och lokalplanet. Den innebar att församlingarna i varje stift skall bilda en stiftssamfällighet med egen stiftsstyrelse och egetstiftskansli. Stiftskanslierna fungerar också som kanslieråt domkapitlen. Den nyaorganisationen har gjort det möjligt 12 för regeringen att tillstiftsstyrelserna delegera beslut om organisation och Prop. 1991/92:100resursanvändning på lokalplanet i stiften. Detta har medfört en påtaglig Bil. 14 begränsning av regeringens befattning med kyrkliga ärenden. Den statliga regleringen avkyrkomusikertjänsterna upphörde vid utgångenav . Pastoraten ansvarar numera själva för den kyrkomusikaliska verksamheten. Vidare haren nybegravningslag (1990:1144) trätt ikraft den och ansvaret förfolkbokföringen harfr.o.m. den Ijuli1991 förts över till skattemyndigheterna. Förändringarhar genomförts också i fråga om finansieringen av svenska kyrkansverksamhet. Ett nytt system för ekonomisk utjämning mellankyrkokommunerna gäller sedan år1983. Det innebär att utjämningen nu sker helt genom kyrkofonden i stället försom tidigare delvis via fonden, delvis via statsbudgeten. 1 samband med att det nya utjämningssystemet infördesfick kyrkofonden en särskild styrelse. har lagt framett betänkande (SOU 1991:98) medförslag som får konsekvenser för de kyrkliga kommunernas ekonomi. Detta bör kompletteras med enöversyn av det kyrkliga utjämningssystemet. har fått väsentligt utökadearbetsuppgifter i samband med den nya organisationen på stifts- ochlokalplanet. Förutom uppgifter inomutjämningssystemets ram har styrelsen numera också till uppgift attbesluta om bl.a. stiftsbidrag till de nya stiftssamfälligheterna och omkyrkobyggnadsbidrag för underhåll av kulturhistoriskt värdefulla församlingskyrkor. Den nya ordningen har inneburit enomfattande delegering som ligger väli linje med regeringens strävan mot minskad statlig reglering. Kyrkofondens totala ekonomi har bl. a. härigenomkunnat förbättras avsevärt. Ifråga om de fria trossamfundens verksamhet består statens medverkan främst i beviljande av statsbidrag.Stöd till de fria trossamfunden utgår i form av bidrag till den religiösa verksamheten, tillgudstjänstlokaler och till utbildning av präster och pastorer isamfundens egen regi. Antalet medlem mar i de samfund som betjänar invandrare har ökat kraftigt . På grund av denna medlemsökning ochändrade principer för fördelningen av statsbidrag har en för varje årallt större andel av bidraget till defria trossamfunden tillfallitinvandrarsamfunden. Fördelningen av bidrag mel lan olika trossamfund görs avrepresentanter för de bidragsberättigade sam funden. Samma beräkningsprinciper tillämpas därvid för invandrarsam funden som för de svenska frikyrkosamfunden. finansförmögenhet Prop.1991/92:100 Kyrkofondensstyrelse har på uppdrag av regeringen utrett möjligheterna ' ' att öka avkastningen av den kyrkligafinansförmögenheten. Styrelsens förslag, som redovisades i betänkandet"Jorden, skogen och fonderna. En effektivare förvaltning av kyrkans finansförmögenhet",remissbehandlades . På grundval av denna utredning och de avgivnaremissyttrandena har det inom civildepartmentet utförts ett kompletterandearbete med inriktning på attytterligare förenkla och avreglera förvaltningen av kyrkans finansförmögenhet. Det förslag som detta arbeteresulterat i kommer att remissbehandlas . Ettförslag till ny kyrkolag skall inomkort läggas fram för . Den nya kyrkolagen skall ersätta kyrkolag, lagen (1982:942) om och ytterligare ett stort antal lagar påkyrkans område. Genom den nya kyrkolagen sammanfattas detomfattande reformarbete på område som har bedrivits . Sammantaget innebärreformerna att på alla plan har utrustats med egna demokratisktutsedda beslutande och verkställande organ, till vilka större delen av deärenden som har handlagts i har kunnat delegeras. Statens inflytande över kyrkanhar minskat i omfattning och utövasi fortsättningen huvudsakligen genom lagstiftningsmakt ochregeringens beslut i fråga om kyrkofonden samt i vissa utnämningsärenden. Det fortsatta reformarbetet på detkyrkliga området inriktas på att ytterligare öka kyrkanssjälvbestämmande. En särskild utredare (1989:02), den s.k.ERK-utredningen, tillkallades för att närmare klargöra svenska kyrkansekonomiska och rättsliga förhållanden. Syftet var att få fram ett aktuellt underlagför en bedömning såväl av situation som av dessekonomiska och rättsligaframtidsfrågor. Utredaren har haft i uppdrag att överväga vilka alternativaekonomiska modeller som kan erbjuda sig för samt att studera vilka ändringar i regelsystemetsom behövs, om man vill göra nya avvägningar i fråga om ansvarsfördelningenmellan statliga och kyrkliga organ.Däremot förväntas utredaren inte själv ta ställning till olika tänkbara modeller. Det kommer därefter att bli föremål för ett brettsamrådsförfarande. För det fortsatta arbetet med angelägna frågor somrör regleringen av svenska kyrkansförhållanden bör en särskild beredning tillkallas med parlamentarisktinslag och med företrädare för kyrkan. 5 Konsumentpolitik Prop.1991/92: lOO 14 Regeringens ekonomiska politik syftartill att bryta den ekonomiska stagnationen och att återupprätta som entillväxt- och företagarnation medstark och växande ekonomi. En utveckling i denna riktning leder till att konsumenterna får en stärkt ställning bl.a. genomökad köpkraft. En översyn på det konsumentpolitiska området kommer attgöras. Konkurrenspolitiken är viktig för att man skall fåväl fungerande marknader till gagnför konsumenterna och för dynamiken i ekonomin. Regeringen har aviserat att man avseratt lägga fram ett förslag till förstärktkonkurrenspolitik, skärpt konkurrenslagstiftning och fortsatt avreglering. Ettnytt konkurrensverk skall bildas genom att uppgifter som utförs avnäringsfrihetsombudsmannen och statens pris- och konkurrensverk förssamman. Riktlinjernaför den statliga konsumentpolitiken fastställdes av . Enligt riksdagsbeslutet är måletför konsumentpolitiken att stödjahushållen i deras strävan att använda sina resurser effektivt samt att stärka konsumenternas ställning på marknaden.Goda resultat har uppnåtts iarbetet. Bl.a. har utvecklingen av budget- och skuldrådgivningen lett till att enskilda hushåll har kunnat förbättrasin ekonomi varvid kommunernas kostnaderför socialbidrag har minskat. Hushållens ekonomiska situation bedöms i vart fall leda till stor efterfrågan på hushållsekonomiskrådgivning. Hushållens skuldsättning är fortfarande såväl ett samhällsekonomiskt som ett privatekonomisktproblem. Regeringen har lagt fram förslag om en ny konsumentkreditlag(prop. 1991/92:83) samt avser att återkomma medställningstagande till frågan om lagstiftning rörande sanering av enskildahushålls skulder. Undersenare år har flera förändringar inträffat som påtagligt påverkar arbetet med konsumentfrågorna och som inte kundeförutses när den nuvarandeinriktningen av konsumentpolitiken fastställdes. Det gäller framföralltnärmandet till EG. Ett kommande förpliktigar EFTA-ländernaatt i sin nationella lagstiftninginföra de EG-regler som omfattas av avtalet. På konsumentområdet innebär dettaatt vissa lagar måste kompletteras. Det gäller bl.a. marknadsföringslagen(1975: 1418) och hemförsäljningslagen (1981:1361). Särskild lagstiftning krävs vidare bl.a. när detgäller paketresor, leksakers säkerhet samt farliga produktimitationer. Förslagpå dessa områden kommer att läggas fram . Insatser kommer att krävas för att inom ramen förett ta till vara svenska konsumenters intressen. InomEG förbereds bl.a. lagstiftning när det gäller produktsäkerhet, oskäliga avtalsvillkor, ansvar för tjänster samt s.k. distansförsäljning. I har ettaktivt arbete bedrivits för att förebygga Prop. 1991/92:100 olyckor och förbättraprodukters säkerhet. har fram- Bil. 14 gångsrikt kunnat hävda svenska skyddsnivåer i deteuropeiska standardiseringsarbetet.Svensk medverkan i detta standardiseringsarbete är angelägen även ifortsättningen. Den fortgående internationaliseringen ändrarkraven på de konsumentpolitiskainsatserna. Ytterligare underlag för att bedöma vilka konsekvensernablir för arbetets inriktning och omfattning måste tas fram. Några av de stora vinsterna med ett förkonsumenterna finns i en förstärktsamhällsekonomi, bättre tillväxt och ökad konkurrens. Lägre priser och störreutbud kan också bli effekten av ett . Denlokala konsumentverksamheten är viktig i det konsumentpolitiska arbetet.Det betonades av senast (skr. 1990/91:143, LU37, rskr. Inom kommunerna kandet skönjas en utveckling i riktning mot en neddragning av den lokalakonsumentverksamheten. Trots dettabedrivs en omfattande lokal verksamhet där viktiga inslag är budget- och förköpsrådgivning samtreklamationshantering. Utvecklingeninger dock farhågor för framtiden och frågan om hur konsumenterna skall kunnatillförsäkras ett fortsatt lokalt stöd på konsumentområdet måste därföraktualiseras. Närmandettill EG kommer att innebära att det blirnödvändigt att belysa vilkakonsekvenser som uppstår på det konsumenträttsliga området. Utvecklingen av den lokala konsumentverksamhetenmåste också följas upp. Det finns även andra frågor som kräver ytterligareanalyser. Det gäller bl.a. avvägningenmellan olika typer av konsumentpolitiska åtgärder, utvecklingen av defrivilliga organisationernas insatser och företagens egna ansträngningar föratt förbättra konsumenternas förhållanden samt möjligheterna att utveckla alternativ till anslagsfinansiering av verksamheter. Myndighetsstrukturen på området byggdes upp i börjanav och har i sina huvuddelar varit oförändrad . En översyn på det konsumentpolitiska området ärmot den här bakgrunden påkallad. Den bör omfatta inriktningen och omfattningenav verksamheten, det statliga åtagandet samt den organisatoriska strukturen påområdet. Jag avser att återkomma tillregeringen om detta och då föreslå att en särskild kommitté tillkallasför översynsarbetet. Miljöaspekterpå den privata konsumtionen blir allt viktigare. Den nordiska miljömärkningen som för närvarandeutvecklas kommer att underlätta för konsumenter att välja produkter som är de minst miljöbelastande. Det har initialt förelegat svårigheter medmiljömärkningar, bl.a. har arbetet med att 16 ta fram kriterier tagit längre tidän beräknat. kommer dock Prop. 1991 /92:100 flera produktermärkta med den "vita svanen" att finnas på marknaden. 14 Arbetet kommer att följas upp noggrant. För attfullfölja kriteriearbetet och aktivtsamarbeta med bör verksamheten ges fortsatt statligtstöd under /93. Enöverföring av sunda normer från vuxna till barn och ungdomar bör genomsyra allt ungdomsarbete. Grundläggandevärderingar om humanism och alla människors lika värde måste värnas. Målet förregeringens politik på barn- och ungdomsområdet är att alla barn och ungdomarskall få växa upp under tryggaförhållanden och med god omsorg. Huvudansvaret för vård och fostran ligger på familjen. Samhälletsinsatser för barn och ungdomar skallses som ett komplement till hemmets vård och fostran och bygga på ett nära samarbete med föräldrarna. I dettasammanhang är ungdomarnas egna föreningar också en värdefull resurs. Ett antal rapporter från myndigheter och forskarehar visat att ungdomar drabbas hårdare än andra åldersgrupper . Oroväckandemånga ungdomar har tvingats vända sig till för att få ekonomisk hjälp.Det finns en allvarlig risk för att antalet utslagna ungdomarökar. Särskilt allvarligt är att den strukturellaungdomsarbetslöshet som finns i nu även kan befaras bli en realiteti . En växande grupp av långtidsarbetslösa ungdomar har uppstått. Riskenär stor att denna grupp aldrig riktigt etablerar sig i samhället. Jag avser attunder ta initiativ i denna fråga. Ungdomarsbehov spänner över en rad olika samhällsområden. Ungdomspolitiken bör syfta till att sätta den enskilde individens behov icentrum. Det är viktigt att olikasamhällsinsatser harmoniserar och kompletterar varandra. För detta krävs, påsamtliga nivåer, en samlad syn på ungdomsfrågorna. Barn- och (Ju 1983:01) ärregeringens rådgivande organ i frågorsom rör barn och ungdomar. Andra viktiga uppgifter för delegationen är attstimulera till debatt i barn- ochungdomsfrågor samt besluta om visststöd ur allmänna arvsfonden till projekt som avser att främja "fostran av ungdom". Frågan omtilläggsdirektiv för delegationen bereds i civildepartementetmed inriktning på att poängtera föräldrarnas och hemmens roll iungdomsarbetet. Satsning på grundforskning, uppbyggnad av centrumför ungdomsforskning ochinternationellt samarbete inom området är viktig. Detsamma gäller utvecklingen av det nordiska och europeiskasamarbetet inom ungdomsforskningen. Administrationenav de statliga insatserna för barn och ungdomar är 17 2 1991/92. spriddpå en mängd olika organ, bl.a. och socialstyrel- Prop.1991 /92: 100 sen.Arbets- och ansvarsfördelningen mellan de berörda myndigheterna ses Bil. över av en särskildutredare (1991:06). bl.a.mot bakgrund av förändrade behov till följd av kommunernas ändrade organisation,belysa behovet av en renodling och samordning av de statliga insatserna.Resultatet av översynen skall presenteras . har fått i uppdrag attutveckla metoder för att öka ungdomarsdelaktighet och inflytande på lokal nivå. Resultatet skall redovisas tillregeringen senast . har vidare fått i uppdrag att ge stöd till lokala projekt som syftar tillatt direkt stärka ungdomars inflytande och delaktighet. På lokal nivå är en nära samverkan mellan deoffentliga insatserna och de frivilliga insatserna inom föreningslivet av storbetydelse, inte minst när det gällersärskilt utsatta ungdomar. 1 ett drygt tiotal stadsdelar i storstäderna haromfattande projekt kring detta startats med stöd ur allmänna arvsfonden. Projekten, som består av såväl allmäntförebyggande som individuellt riktadeinsatser, bygger på en mycket nära samverkan mellan skolan, , den kommunala fritidsverksamheten ochpolisen samt de lokala föreningarna.Syftet är att utveckla nya metoder i arbetet med ungdomar som hamnat i svårigheter. I det fortsatta arbetetskall föräldrarna engageras i större utsträckning. Ungdomars engagemang och fritid Mångaungdomar engagerar sig i föreningar av olika slag. Det är viktigt attföreningslivet ges goda möjligheter att utveckla sitt arbete och nå fler ungdomar, inte minst invandrarungdomar och ungdomarmed olika slag av handikapp. För många ungdomar har musiken kommit att spelaen viktig roll som ett sätt attuttrycka sig, utvecklas och söka sin identitet. Detta, liksom ungdomarsintresse för andra former av kultur, bör uppmuntras. Nya lösningar när det gäller lokaler ochmötesplatser för ungdomar behöver utvecklas. har fått iuppdrag att stimulera olika typer av träffpunkter. Arbetet skall redovisas tillregeringen . De ideella insatserna i föreningslivet är av storbetydelse. Flera av de idébärande organisationerna har dock fått alltsvårare att intressera och engageraungdomar. Det är angeläget att försöka bryta denna utveckling och bl.a. finna nya former för att stärka ungdomarsintresse för politik och samhällsarbete. Det ideella engagemanget och den idéburnaverksamheten har också en väsentligroll då det gäller att utveckla flera av de insatser som bedrivs ioffentlig regi. Jag avser att ta initiativ till att en översyngörs av målen för samhällets stöd till barn- ochungdomsorganisationerna. 1 samband härmed bör även ett mer målrelaterat system för stödetutarbetas. En fortlöpande prövning bör göras i vilken utsträckning stödet till organisationerna svarar mot de mål som 18 bör barn-ochungdomsorganisationernas arbetsvillkor Prop. 1991/92:100 kartläggas samtåtgärder föreslås som även på andra sätt än genom det Bil. 14 ekonomiskastödet stärker deras möjligheter att bedriva och utveckla sin verksamhet. Flertaletungdomar i har en trygg hemmiljö och lever under goda materiella villkor. Många ungdomar växer dock uppi en miljö med svagt vuxenstöd, inslag av våld, missbruk och kriminalitet. Särskilda insatser behövs för att på olika sättförebygga att ungdomar kommer ikontakt med droger och brottslighet. Insatser behöver också sättas in för att motverka skadliga effekter avvåldsskildringar i olika typer av medier. Tendenser till ökad intolerans mot invandrare och flyktingar har under senare tidblivit alltmer tydliga bland ungdomar. Många enskilda personer och organisationer arbetar intensivt för attmotverka främlingsfientligheten. Föratt stödja de frivilliga insatser som görs har regeringen under hösten 1991tagit initiativ till en radaktiviteter. Insatserna för att motverka främlingsfientlighetbör nu inriktas på stöd till lokalaaktiviteter, bl.a. i form av kulturprojekt, där barns och ungdomars egetengagemang för humanism och människovärde uppmuntras. Jag har i dessa frågor samrått med kulturministernsom föreslagit attsärskilda medel avsätts till regeringens disposition under elfte huvudtiteln för åtgärder mot främlingsfientlighetoch rasism. betänkande (SOU 1991:60) Olikamen ändå lika, om invandrarungdomari det mångkulturella , bereds i . Åtgärder med anledning avförslagen kommer att övervägas. Enöversyn pågår av hur uppfyller , somomfattar barn och ungdomar upp till . Det är viktigt att konventionenfortlöpande följs upp i såväl myndigheters som organisationers verksamhet. Isammanhanget kan nämnas att ett förslag om en ombudsman för barn och ungdom bereds inom . En uppföljning av iform av en nationell handlingsplanskall redovisas till FN under våren1992. Det internationella ungdomsutbytet bidrar tillökad förståelse över gränserna ochför olika kulturer. Ett öppnar möjligheter för svenska ungdomar att fr. o. m. den delta iEG:s ungdomsutbytesprogram Youth for Europé. ungdomsutbyte haransvar för att bygga upp en central databas som skall görainformation om utbytesmöjligheter mer lättillgänglig för ungdomar.Stiftelsen har också hand om det svenska ung domskortet som är ett resultat av ett aktivt samarbete inom . Avsikten är attungdomskortet skall generera ett överskott som skall Prop.1991/92:100 kunna användas för stöd till utbyte. Ungdomsorganisationernas egna internationellakontakter och utbyten skall stimuleras. I detta sammanhang spelar Landsrådetför ungdomsorganisationer (LSU) en viktig roll. Omvälvningen i Öst- och , med bl. a.ändrade visum- och resebestämmelser,har lett till ett ökat intresse föroch bättre möjligheter till ett fastsamarbete på ungdomsområdet. Speciellt när det gäller vårt närområde finns ett mycket stort intresse hos svenskaungdomar. Folkrörelse-och föreningssektorn är betydelsefull i det svenska samhället. Allt fler människor engagerar sig i olika typer avföreningar. Människors ökadesjälvständighet och kunskaper samt vidgade intresse att ta ett personligt ansvar i olika frågor är väsentligainslag i föreningslivets förnyelse. Det statliga föreningsstödet uppgår enligtstatskontorets rapport (1991:6) Statligt föreningsstöd en kartläggning till ca . Det statliga stödetfinns upptaget under flera huvudtitlar i statsbudgeten. Exempel är stöd till folkbildning, idrott, ungdom, handikappade, humanitära ändamåloch trossamfund. Statens motiv för att ge föreningsstöd bygger iallmänhet på att verksamheten ärviktig från social synpunkt och att den främjar demokrati och samhällsgemenskap. Statskontorets undersökning visar att det sällanfinns tillräckligt underlag för attavgöra om de mål som riksdag och regering uppställt i fråga om bidragen uppnås. Dessutom saknas etthelhetsperspektiv på bidragsgivningen. Föreningslivets och folkrörelsernas arbetsvillkorpåverkas inte bara av bidrag. Även egenfinansieringen har betydelse. Förutsättningarnaför att själv bidra till finansieringen av verksamheten påverkas av flerafaktorer, bl.a. möjligheterna attanordna lotterier. Skattelagstiftningens utformning är en annan viktigfaktor. Även den ökade internationaliseringen kommer attpåverka folkrörelsernas ochföreningslivets villkor . Forsknings- och utvecklingsinsatserhar också stor betydelse. Föreningslivets ekonomiska villkor fciljs upp Statenssamlade stöd har efterhand skapat ett i många avseenden stort bidragsberoendehos föreningslivet. Det ekonomiska beroendet förstärks av att möjligheterna att självfinansiera verksamheterinom föreningslivet i regel är små. Den statliga administrationen i fråga om stöd ochkontakter med för eningslivet är uppsplittrad och administrativt kostsam. Det statliga stödet framstår som alltför detaljreglerat som målen är otydliga och uppföljningen bristfällig. Det är angeläget att nära följa upp folkrörelsernasfinansieringsfrågor, inte Prop. 1991/92:100 minst från skatte- och avgiftssynpunkt. I samband med detta kan detfinnas Bil. 14 behov att överväga om en samlad översyn skall göras för attklarlägga föreningslivets ekonomiska villkor. Målet bör vara att möjliggöra en större grad avsjälvfinansiering av verksamheten och att öka föreningslivets självständighet.Bidragsgivningen bör förenklas ochtyngdpunkten läggas på uppföljning och utvärdering. Utvecklingeninom den offentliga sektorn går mot att produktion av tjänster i ökad utsträckning skall utföras av friaentreprenörer. Detta sker i olika former.Bl. a. har den kooperativa företagsformen visat sig lämplig. Antalet kooperativ inom barnomsorgen och vården har underde ökat snabbt. Blandkommuner och landsting finns också uttalade intressen för kooperativa lösningarinom t.ex. skolan, handikappvården och andra sociala områden. Den kooperativa företagsformen är även lämpad för mobilisering av människor i t.ex. glesbygd som självavill ta ansvar för bygdens utveckling. Information och rådgivningsverksamhet om denkooperativa företagsformen förmedlasfrämst av de lokala kooperativa utvecklingscentrumen som finns inästan varje län. Det fortsatta arbetet bör inriktas på attutveckla den kooperativa företagsformeninom den offentliga sektorns områden. Det är viktigt att stimuleraden kooperativa företagsformen för att utveckla landsbygden och attstödja bildandet av arbets- och personalkooperativ. Utvecklingen i kan förutses få storbetydelse för kooperationen i har lagt fram ett förslag till stadgar om . Förslaget kan, om det antas av ministerrådet,komma att påverka den svenska lagstiftningen om ekonomiskaföreningar. Vidsidan av frivilliga insatser och statsbidrag är folkrörelsernas verksamhet ihög grad beroende av inkomster från lotterier. Lotterilagen (1982:1011), reglerarföreningslotterierna. Lagen är för närvarandeföremål för en översyn av en parlamentariskt sammansatt kommitté (C1991:01), lotteriutredningen. skall undersöka om föreningarnai högre grad än nu skall kunnafinansiera sin verksamhet genom ökade inkomster från lotterier. Kommittén skall också lämna förslag tillförenklingar och avregleringar av vissalotteriformer, om detta är möjligt från kontrollsynpunkt. Förändringarna skall också leda till att lagen blir lättare att förstå, överblickaoch tillämpa. Kommitténberäknas avsluta sitt arbete . 14 Förnyelsen av denoffentliga sektorn skapar behov av ökad kunskap om Förtroendevalda och anställda i både stat och kommun måste i större utsträckning än tidigare ta till varaforskningsresultat som underlag förbeslut i olika samhällsfrågor. Det gäller således att genom ökad forskning få fram ny kunskap om den offentliga verksamheten.Detta är särskilt betydelsefullt itider med kärv ekonomi. Genom beslut inleds arbetetmed ett nytt forskningsprogram om förändringsprocessen i den offentliga sektorn (prop. 1991/92:16, FiU4, rskr. För att få till stånd en samverkan om forskningsfrågor inom hela den offentligasektorn har en arbetsgrupp (C I991:A) för samverkan mellan stat och kommun om forskningsfrågor inrättats icivildepartementet.