prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — Den Ijanuari 1992 överförs, efterbeslut av , administra- Prop.1991/92:100 tionen av avgifteraa försjukhusvård från försäkringskassoraa till sjuk- Bil.6 vårdshuvudmännen för bl.a.sjukpenningförsäkrade (prop. 1991/92:19, SfU3, rskr. Dennasystemförändring är föranledd av att en arbetsgivarperiod införsinom sjukförsäkringen. Arbetsgivaraa kommer att under derma period svara förutbetalning av sjuklön till sina anställda vid deras sjukfrånvaro.Föratsättningar föreligger därmed inte längre for att underdenna period ta ut avgifter för sjukhusvård genom avdrag på sjukpenningen. Avfrämst administrativa skäl har det inte ansetts vara motiverat att ha kvardetta avgiftssystem för bl.a. sjukpenningförsäkrade. Den nya ordningen skalldärför vara enhetlig oavsett om sjuklön, sjukpenning, föräldrapenning,rehabiliteringspenning eller smittbärarperming utges. Denna systemförändring har ställt krav påföljdändringar i avgiftssystemet för sjukhusvård. gälleratt sjukvårdshuvudmännen får ta ut en högsta avgift på . per vårddag ochatt det är sjukvårdshuvudmannen som beslutar om ev. regler för nedsättning avvårdavgiftens storlek. Det nya systemet ger således sjukvårdshuvudmärmenmöjlighet att besluta om lägre avgift än . Jag vill ianslutning härtill framhålla att frågan om en motsvarande överföring avadministrationen av sjukhusvårdsavgifteraa för ålders- och förtidspensionärerkommer att tas upp med företrädare för de båda kommunförbunden i anslutningtill överläggningaraa om ersättningar från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen för tiden . Från sjukförsäkringen lämnasersättning för resekostnader i samband med läkarvård eller annan sjukvårdandebehandling med anledning av sjukdom. Detta gäller även resekostnader i sambandmed tillhandahållande av hjälpmedel åt handikappad, tandvård, besök medanledning av sjukdom hos läkare eller sjukgymnast inom företags- och studerandehälsovårdsamt konvalescentvård. T.o.m. gäller att ersättningen beräknats ochlämnats till den försäkrade i efterhand genom försorg. Denförsäkrade har betalat en egenavgift för varje enkel resa. Avgiften har varitdifferentierad beroende på färdmedel. Den 1januari 1992 övergår huvudmannaskapet för sjukresoraa, ekonomiskt ochadministrativt, från försäkringskassoraa till sjukvårdshuvudmännen. Samtidigtövertar sjukvårdshuvudmännen ansvaret för de luft-buraa akutasjuktransporteraa. För detta har sjukvårdshuvudmännen erhållit ersättning frånsjukförsäkringen i enlighet med en av staten och företrädare försjukvårdshuvudmännen träffad särskild överenskommelse. Sammanlagt uppgår ersättningama från sjukförsäkringentill sjukvårdshuvudmännen för till 1 416 milj.kr., varav 80 milj.kr.avser ersättning för administration, 20 milj.kr. avser ett engångsbelopp förvissa initialkostnader vid genomförandet och 16 milj.kr. utgör ersättning för de luftbuma akuta transporteraa. överenskommelsen har av regeringen redovisats för Prop.1991/92:100 1991/92:74). Huvudmannaskapsförändringeninnebär i princip inga ändringar i de i lagen om allmän försäkring fastlagdagranderaa för ersättningar från sjukförsäkringen för sjukresor. Däremot kommerden statliga regleringen i fråga om beräkningen av resekostnadsersättning iindividuella fall - med några undantag - att slopas helt och ersättas av lokaltutfärdade föreskrifter av sjukvårdshuvudmännen som är anpassade till resp.huvudmans speciella möjligheter och föratsättningar. Regeringen kan dockalltjämt föreskriva ett maximum för den resekostnad som den försäkrade skallsvara för i form av en egenavgift samt det lägsta belopp som skall tillämpasvid beräkningen av ersättning vid sjukresa med egen bil. För att skapaföratsättningar för sjukvårdshuvudmännen att bättre kunna anpassa egenavgifteraa till de varierande lokala förhållandena vad gäller t.ex.kommunikationsnätets utformning och hälso- och sjukvårdens organisation har regeringen i enlighet med den nämnda särskildaöverenskommelsen beslutat att den hittillsvarande differentieringen avegenavgiften med hänsyn till färdmedel skall överges och enhögsta egenavgift på . per resa införas. När det gäller storleken påkilometerersättning som skall läggas tillgrand för beräkningen av kostnaden för resa med egen bil har regeringen beslutatatt den skall vara oförändrad, dvs. Läkemedelsförmåneraa omfattarprisnedsatta och vissa kostnadsfria läkemedel, kostnadsfriaförbrakningsartiklar vid vissa sjukdomar samt prisnedsatta läkemedel vid vissasjukdomar för bara under . Vid köp av prisnedsatta läkemedel och livsmedelbetalar patienten den faktiska kostnaden, dock högst . Kostnaderaa utöver detta belopp betalas genomsjukförsäkringen. Till läkemedelsförmåneraaräknas också det högkostnadsskydd som fmns för personer med stort behov avsjukvård och läkemedel. Det omfattar inköp av lakar- och tandläkarordineradeprisnedsatta läkemedel samt öppen sjukvård. Skyddet, som fick en ändradutformning till följd av den slopade statliga regleringen avavgifteraa inom öppenvården, innebär att kostnadsbefrielse uppnås och ettfrikort utfärdas när de sammanlagda utgiftema för läkemedel och öppenvårdunder en 12- månadersperiod uppgått till . Sjukvårdshuvudmännen hardock rätt att besluta om en lägre nivå på högkostnadsskyddet än denna.Flertalet huvudmän har också tillämpat ett lägre belopp, i regelhar detta understigit . Det har numera framkommit uppgifter om att detändrade regelsystemet medfört en betydande ökning av antalet frikort under år1991. Detta kan komma att innebära att några huvudmän höjer nämnda nivå för år1992. Även under år1991 har sjukförsäkringens utgifter för läkemedelsförmåneraa fortsatt att ökai ungefär samma takt som trots bl.a. höjda egenavgifter under senareår. Liksom tidigare bedöms ökningen Prop.1991/92:100 till övervägande delen vara enföljd av prisutvecklingen på framför allt Bil.6 Inom läkemedelsområdet pågår enförändringsprocess med en rad olika inriktningar. I föregående årsbudgetproposition redovisade min företrädare att frågan om föratsättnmgarförelåg för ett överförande av kostnadsansvaret för läkemedel inom öppenhälso- och sjukvård till sjukvårdshuvudmännen skulle utredas. Dettautredningsarbete har slutförts och den förra regeringen har i prop. 1991/92:19om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. uttalat sig för ättpåbörja överläggningar med sjukvårdshuvudmännen om att träffa en särskildöverenskommelse om ett sådant överförande med ett beräknat genomförande . har dock nyligenbifallit vad socialförsäkringsutskottet hemställt om i sitt betänkandeErsättningar till sjukvårdshuvudmännen(1991/92:SfU3, rskr. 38) angående den aviserade överföringen av kostnadsansvaret för läkemedel i öppen vård från riksförsäkringsverkettill sjukvårdshuvudmännen. Utskottet har ansett att frågan inte bör avgörasseparat utan behandlas skyndsamt i samband med den aviserade större översynenav hälso- och sjukvårdens organisation och fmansiering m.m. För närvarandepågår en genomgripande översyn av gällande läkemedelslagstiftning. Avsikten äratt detta arbete skall utmynna i en proposition med förslag till nyläkemedelslag som föreläggs . En viktig utgångspunktför utformningen av förslaget är att på läkemedelsområdet somSverige blir skyldigt att iaktta genom skall beaktas. Som utvecklasnärmare längre fram innebär detta bl.a. att någon priskontroll kanske i samband med registrering av läkemedel. Den genom merkostnadskommittén (S 1990:4)påbörjade översynen av bl.a. systemet med läkemedelsförmåner för attskapa bättre rättvisa mellan olika grapper som har betydande kostnader till följd av sjukdom och handikapp beräknasvara slutförd . Efter sedvanligt remissförfarande avutredningens betänkande kan en proposition föreläggas tidigast ibörjan av . Utformningenav det nuvarande förmånssystemet för läkemedel leder enligt min bedömning fill betydande effekfivitetsförluster ianvändningen av läkemedel. Ersättningssystemet innebär att läkemedel iden öppna vården är en praktiskt taget kostnadsfri behandlingsform för läkareoch sjukvårdshuvudmän. Det finns således inga direkta ekonomiska incitamentför den förskrivande läkaren att styra eller begränsaläkemedels-förskrivningama så att försäkringsutgiftema hålls tillbaka. Systemetinnebär också att konsumenten betalar en fast avgift vid varje inköpstillfälle,oavsett hur många och hur dyra läkemedel som förskrivs. Detta leder till attinte heller konsumenten blir särskilt kostnadsmedveten. Båda dessa svagheter inuvarande förmånsregler leder tillett större och för samhället kostsammare läkemedelsuttag än vad som ärnödvändigt. Mot bakgrand härav anser jag atten genomgripande förändring i av- Prop.1991/92:100 giftsregleraa för prisnedsattaläkemedel är mofiverad. Enligt min upp- Bil.6 fattning bör regleraa förprisnedsättning ändras på så sätt att en avgift tas ut för varje läkemedel vidett inköpstillfälle fr.o.m. . För det första läkemedlet börprisnedsättning göras med hela det belopp som överstiger . och för varjeytterligare förskrivet läkemedel som samfidigt inköps bör prisnedsättning görasmed hela det belopp som överstiger . Vid köp av mer än ett läkemedel börprisnedsättning med hela det belopp som överstiger . göras på detläkemedel som har högst pris. Vid inköp av t.ex. två läkemedel med ett pris på50 resp. . skulle i enlighet med vad som sagts, egenavgiftenfastställas till . (50 -I- 30). Denna effekt är dock inte avsedd utan egenavgiftenskall i sådant fall vara . Vid inköp av mer än ett läkemedel skallsåledes inte någon prisnedsättning ske om det sammanlagda priset för läkemedlenefter nedsättning inte skulle komma att överstiga . Åtgärden, som beräknasminska försäkringens utgifter med sammanlagt ca 400 milj.kr. , föranlederändring i 3 och 5 §§ lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader,m.m. För attytterligare begränsa försäkringens utgifter för läkemedelsförmånen förordarjag dessutom införande av ett system med referenspriser för läkemedel medgeneriska motsvarigheter . Systemet innebär att försäkringenersätter läkemedelskostnaden upp tillett s.k. referenspris, vilket motsvarar priset på det billigaste preparatet.Detta referenspris kan eventuellt sättas något högre än priset på det billigastepreparatet. Om konsumenten väljer ett dyrare preparat får denne - utöveregenavgiften - själv betala hela den del av kostnaden som överstigerreferenspriset. Ett genomförande av ett referensprissystem beräknas minskaförsäkringsutgiftema med ca 400 milj.kr. och för /93 ca200 milj.kr. Jag avser att återkomma tillregeringen med förslag om utformningen av ett sådant system med inriktning påatt frågan skall kunna tas upp i en proposition till under våren1992. Det finnsäven andra svagheter i nuvarande system för läkemedelsförmånen, t.ex. vadgäller inköp av receptfria läkemedel. Avsikten med att vissa läkemedel gjortsreceptfria är att konsumenten skall kunna köpa dessa direkt på ett apotek utanatt behöva besöka en läkare och svara för hela utgiften. Det finns dock inuvarande system inget hinder för att också dessa läkemedel förskrivs av läkareoch härigenom blir omfattade av prisnedsättningen på läkemedel. Det är enligtmin bedömning nödvändigt att betona huvudprincipen att receptfria läkemedelinte skall omfattas av förmånssystemet för läkemedel. Jag är dock medveten omatt vissa avsteg, främst av medicinska skäl, krävs från denna princip för ettantal läkemedel. kommer därför vissa receptfria läkemedel attundantas från bestämmelseraa om prisnedsättning på läkemedel. Denna åtgärdberäknas minska försäkringsutgifteraa med ca 60 milj.kr. Jag avser att senareåterkomma till regeringen med förslagom vilka läkemedel som skall omfattas av nämnda undantagande. En lista över bl.a. receptfrialäkemedel som inte skall omfattas av Prop.1991/92:100 förmånssystemet kan sannoliktgälla endast . förväntas EG:sregler genom rörande prissättning på läkemedel träda i kraft förSveriges vidkommande. De reglema innebär att den nuvarande modellen förpriskontroll på läkemedel måste slopas. Den nu gällande modellen är att ettläkemedel för att bli registrerat av läkemedelsverket och därmed få säljas måsteha åsätts ett s.k. skäligt pris vilket sker efter förhandlingar mellanfabrikanten och Apoteksbolaget. Enligt får dock priset inte varaett villkor för registrering. Med anledning härav anser jag att följandeordning bör ~" gälla . Regeringen bör inhämta ettbemyndigande av att besluta om vilka läkemedel som skall kunnaomfattas av förmånssystemet. Om en fabrikant önskar att ett läkemedel skall omfattasav försäkringen skall medlet åsättas ett pris som försäkringen täcker, vilketinnebär att en förhandling krävs om det pris som försäkringen skall ersätta. Jag avser attnärmare behandla denna fråga i anslutning till att den av mig tidigare nämndapropositionen om ny läkemedelslag föreläggs . Sammanfattningsvisinnebär de av mig föreslagna ändringama i förmånssystemet för läkemedel entotal årlig minskning av försäkringens utgifter med ca 860 milj.kr., varav 660milj.kr. under /93. I sjukförsäkringen ingår även denallmänna tandvårdsförsäkringen. Den omfattar alla försäkrade fr.o.m. . Bam och ungdomar under ålderhar rätt till avgiftsfri tandvårdgenom landstingens folktandvård. De vuxnas kostnader för tandvårdersätts enligt tandvårdstaxan , . samt för kostnader däröver. Under senare århar försäkringsutgiftema för tandvård ökat mer än beräknat. råderenighet om att tandhälsan blivit allt bättre för övervägande delen av befolkningen. Utgiftsökningen har många orsaker, avvilka den nuvarande prestationsinriktade tandvårdstaxan sannolikt är en. Föratt motverka utgiftsutvecklingen har ett flertal åtgärdervidtagits av regeringen och . Parallellt med detta harmer långsiktiga och övergripande förändringar i tandvårdsförsäkringendiskuterats och övervägts. Det har dock ansetts nödvändigt att utreda ochöverväga sådana förändringar ytterligare. För attskaffa underlag för ett ställningstagande har regeringen inhäm- . tatriksdagens medgivande till att få starta försöksverksamhet med syfte att bl.a.pröva olika system för ersättning från försäkringen till huvudmännen medutgångspunkt från att ersättningen beräknas efter ett visst belopp per individsom omfattas av försöket. Regeringen har med stöd härav utfärdat en förordning(1991:1234) om försöksverksamhet på tandvärdsområdet vilken trädde i kraft den1 . ordning har kommit att omfattaförsöksverksamheter inom folktand- Prop.1991/92:100 vården i län samtGöteborgs och och Bil.6 i för avlängst . De i föregående budgetproposition aviseradeförsöksverksamhetema inom landstingen i och har tyvärrinte kunnat genomföras. Det är angeläget att de påbörjade försöken följs uppoch utvärderas kontinuerligt. Det är enligtmin uppfattning också angeläget att arbetet med att utforma entandvårdsförsäkring och tandvårdstaxa som bättre svarar mot nuvarande ochframtida tandhälsosituation inte vilar i avvaktan på resultaten av nämndaförsöksverksamhet. Jag anser att detta nödvändiga arbete måste intensifierasoch avser därför att på lämpligt sätt låta utreda detta . I avvaktan påatt det pågående och förestående utrednings- och utvecklingsarbetet påtandvårdsområdet skall ge ett tillräckligt underlag för ett ställningstagandetill nödvändiga och långsiktiga ändringar inom tandvårdsförsäkringen krävsåtgärder på kort sikt som syftar till att i första hand motverka ytterligareutgiftsökningar för försäkringen. Enligt min bedömning är det därför nödvändigtatt minska försäkringens utgifter för tandvård med ca 580 milj.kr. I första hand bör utgiftsreduktionenske genom en ökad självrisk men även andra modeller kan komma att bliaktuella. Inriktningen på besparingen bör dock inte få en sådan utformning attnuvarande högkostnadsskydd försämras påtagligt. Jag avser att senare återkommatill regeringen med förslag om vilka ändringar i ersättningsbestämmelseraa itandvårdstaxan som skall genomföras för att denna utgiftsminskning skall kunnauppnås. Försäkring vid ålderdom m.m. Det offentliga pensionssystemet ären central del av den allmänna försäkringen och därmed av välfärdspolitiken.De olika ersättningar som utges dels från folkpensioneringen, dels frånATP-systemet skall ge ekonomisk trygghet till personer som till följd avålderdom eller makes eller makas frånfälle går miste om inkomster av förvärvsarbete.Den allmänna försäkringen omfattar vidare ett antal tilläggsförmåner (pensionstillskott,KBT, hustratillägg och baratillägg) vars syfte är att säkerställa en godekonomisk nivå för dem som haft relativt lågainkomster. Därfill kommer delpensionsförsäkringen som gör det möjligt förförvärvsarbetande i åldem att minska sin arbetsinsats samt detsärskilda pensionstillägget som är avsett att kompensera föräldrar som på grandav vård av sjukt eller handikappat bara gått miste om förvärvsinkomster. griper de offentliga pensionssystemendjupt in i andra viktiga funktioner i samhällsekonomin såsom sparande,kapitalbildning och arbetskraftsutbud. Därmed påverkar de inte bara deoffentliga finanseraa utan även i hög grad den ekonomiska tillväxten och därmedvälfärden både för nuvarande och framtida generationer. Folkpensioneraa fmansieras delsgenom en socialavgift som för år Prop.1991/92:100 1992 uppgår till avavgiftsunderlaget, dels genom anslag över Bil.6 statsbudgetenmotsvarande av avgiftsunderlaget. ATP finansieras genom ensocialavgift som för utgör av avgiftsunderlaget och genomavkastning från allmänna pensionsfonden. Denna fond uppgick vid utgången av år1990 fill 431 772 milj.kr. Den sammanlagda utgiften för folkpensioner och ATPmotsvarar av avgiftsunderlaget. Den allmännapensionsåldem är . En försäkrad kan göra förtida uttag av sinålderspension fr.o.m. den månad han fyller eller uppskjuta uttaget tilldess han fyller . Vid förtida uttag minskas pensionen för varjemånad före 65-årsmånaden som pensionen tas ut och vid uppskjutet uttag ökas denpå samma sätt . Såväl ökningen som minskningen blirlivsvarig för pensionären. Folkpensionutges med ett belopp som motsvarar av det vid årets ingång gällandebasbeloppet. Den som har låg eller ingen ATP har därutöver rätt till ettpensionstillskott som högst kan utgöra av basbeloppet.Pensionstillskottet avräknas mot utbetald ATP. För full ATP krävs medpensionsgrandande inkomst. Inkomster mellan 1 och 7,5 basbelopp ärpensionsgrandande. ATP ger en ålderspension av den årliga inkomstenberäknad som ett genomsnitt av de 15 bästa intjänandeåren. Antaletålderspensionärer har ökat något . Detta har framför allthaft effekt på utgifteraa inom ATP-systemet i och med att en allt större andelav ålderspensionärema tjänat in rätt till ATP-förmåner. Eftersompensionstillskottet är en tilläggsförmån avsedd för den som har låg eller ingenATP har denna utveckling medfört att antalet utbetalda pensionstillskottminskat. Antalet ålderspensionsförmåner frånfolkpensioneringen och kostnaderna (milj.kr.) för dessa har genomgåttföljande utveckling. Islutet Ålderspension Hustrutillägg Barntillägg år Antal Kostnad Antal Kostnad Antal Kostnad 1965 851400 3 146 41100 88 11100 13 Uppgifterna för åren 1991 och1992 är beräknade Motsvarande utveckling av antaloch kostnader för tilläggspension i Prop.1991/92:100 form av ålderspension framgår avföljande tabell. Utgifternaför är beräknade. Det nuvarandepensionssystemet kommer, om inga åtgärder vidtas, att mot ochdecenniema därefter utsättas för allvarliga finansiella påfrestningar tillföljd av den demografiska utvecklingen. som antalet personer iarbetsför ålder minskar relativt sett, ökar kraven på överföringar från deyrkesaktiva till de äldre i form av såväl pensioner som äldreomsorg ochsjukvård. Möjligheternaatt finansiera pensionsutfästelseraa är vidare starkt beroende av denekonomiska tillväxten. En god och stabil tillväxt föratsätter i sin tur etthögt och stabilt sparande som ger möjlighet till investeringar i förening med ett ökande arbetskraftsutbud. Samfidigt harpensionssystemet en betydande roll för utvecklingen av landets totalasparande. Ytterligare enfaktor som talar för ett reformerat pensionssystem är det svaga sambandetmellan avgifter och förmåner i dagens ATP-system, vilket bl.a. får negativaeffekter på arbetsutbudet. Pensionsberedningen(S 1984:03) redovisar i sitt slutbetänkande (SOU 1990:76) Allmän pension enöversyn av hela det offentliga pensionssystemet. I betänkandet ingåröverväganden om bl.a. föratsättningaraa för finansiering av denallmänna pensioneringen, regleraa för intjänande av rätt till ATP, indexeringav pensionsrätt och pensionsförmåner, den övre gränsen för beräkning avpensionsgrandande inkomst samtmöjligheteraa till integrering avfolk- och tilläggspensioneringen. Betänkandet har remissbehandlats. Iregeringsförklaringen lades fast att en trygg pensionering är en rättighet föralla. Det är därför en uppgift med högsta prioritet att reformerapensionssystemet. Regeringen harnyligen tillsatt en parlamentarisk arbetsgrapp med uppgift att mot bakgrand avpensionsberedningens förslag och inkomna remissvar utarbeta förslag till ettnytt system för den allmänna pensioneringen. Vägledande för grappens arbete ärockså de riktlinjer som lades fast i regeringens proposifion 1991/92:38 ominriktningen av den ekonomiska politiken. är det vikfigt attuppmärksamma behovet av åtgärder med Prop.1991/92:100 syfte att förbättra förhållandena förde sämst ställda pensionärema. vill här erinra om den pågåendeKBT-utredningen och den breda kartläggning av pensionäremas levnadsvillkor somför närvarande pågår. Vidare kommer möjligheteraa till en höjd grandpensionliksom riktade åtgärder till dem som har det sämst ställt att prövas i särskildordning. De kommunala bostadstilläggen tillfolkpension (KBT) är obligatoriska för kommunema. Fr.o.m. den 1 januari 1991skall KBT svara för av varje del av den månatliga bostadskostnadensom ligger mellan . för ogift pensionär samt mellan 80 kr.och . Kommuneraa fårstatsbidrag av sina KBT-kostnader i dessa intervall. Kommuneraabestämmer själva vilka grander som skall gälla, men bostadstillägget måstetäcka den bostadskostnad som ligger till grand för statsbidraget. Inkomstprövningsreglemaär fastställda i lag. KBT administreras av riksförsäkringsverketoch de allmänna försäkringskassoma och betalas ut med folkpension.Under år 1991 utbetalas KBT till ca 565 000 pensionärer. Kostnaderaa för KBT ökar genom den allmännaökningen av bostads-kostnaderaa. har den fortgående ökningen av antaletpensionärer med ATP en återhållande effekt på kostnadsutvecklingen. Somnämnts arbetar en särskild utredning med att göra en översyn av systemet medkommunala bostadstillägg. Kommittén beräknas avsluta sitt arbete . Det särskildakommunala bostadstillägg (SKBT) som infördes och som givitsförlängd giltighet skall täcka den del av bostadskostnaden sominte betalas i form av KBT för de pensionärer som på grand av låga inkomsteroch höga bostadskostnader inte når upp till norm försocialbidrag. Kommunema erhåller statsbidrag av sina kostnader förSKBT. Förvärvsarbetandei åldem har möjlighet att minska arbetsinsatsen genom att övergå tilldeltidsarbete i kombination med delpension. Delpensionen fyller då ut enviss andel av det inkomstbortfall som följer av arbetstidsminskningen. För attdelpension skall kunna utges krävs bl.a.att den försäkrade har haft ATP-grandande inkomst under sammanlagtminst fr.o.m. och att vederbörande under de senaste tolv månadema före arbetstidsminskningenförvärvsarbetat . För anställdagäller att arbetstiden måste minskas och efterminskningen uppgå till minst . Egna företagare måste minskasin arbetstid med i genomsnitt minst hälften och därefter arbetai genomsnitt minst . Kompensationsnivån inomdelpensionsförsäkringen är av inkomst- Bil.6 Inkomsten beräknas medutgångspunkt från pensionspoängen förearbetstidsminskningen. De två sämsta poängåren elimineras och därefterberäknas inkomsten före arbetstidsminskningentill den inkomst som motsvarar den genomsnittliga pensionsgrandandeinkomsten för de återstående tre åren. Den genomsnittliga inkomsten räknas uppmed aktuellt basbelopp. Delpensionen är knuten till basbeloppet och ärpensionsgrandande för ATP.