prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — integälla de fall där harmoniseringen redan tidigare skett. 16.6 Internationell publicering av nya regler m. m. Avsiktenär att för de länder som ingår i EES åstadkomma ett samordnat system förpublicering av bl.a. nya regler, olika beslut och meddelanden samtolika slag av information. Sådan publicering avses ske dels i EGT, dels i ensärskkd EES-bilaga till EGT. EGT kommer att vara publiceringskälla för de tregemensamma EG/EFTA-språken (franska, italienska och tyska) när den informationsom skall publiceras för EG resp. EFTA-länderna är identisk. Information på deåterstående fyra språken finska, isländska, norska och svenska avses att publicerasi EES-bilagan till EGT. EFTA-staterna kommer att ha ansvaret för att i rätttid tillhandahålla de översättningar som behövs på de språk som inte redan ärrepresenterade inom EG. , andra beslut m. m. Närdet gäller nya EES-regler motsvarande förordningar och direktiv eller ändringarav sådana kommer dessa att ske genom folkrättsliga avtal. På det nationellaplanet finns inte skäl att låta publicera dessa i sin helhet i SÖ lika litetsom det finns skäl att publicera bilagorna till huvudavtalet (och de uppräknaderättsakterna). Beslut av som rör EG: s regelverk avsespubliceras på de nio officiella EG-språken i en särskild EES-del i EGT. Denpubliceringen avses också att vara publiceringskälla för de tre gemensamma EG/EFTA-språken(franska, italienska och tyska). Dessa beslut kommer också att publiceras på denordiska EFTA-staternas officiella språk i EES-bilagan. Möjligen kommer iEES-bilagan besluten också att publiceras på det arbetsspråk EFTA-ländernaanvänder sig av. Samma publiceringssystem är tänkt för andra beslut,rättsakter och meddelanden som tagits av EES-organ särskilt vad gällerEES-rådet och gemensamma . Vad beträffar beslut av som rör EG: sregelverk kommer i innehåksförteckningen att göras hänvisningar till varrelevanta EG-texter finns. Enligt SÖ-förordningen skall internationellaöverenskommelser publice ras där men publicering kan även ske i notisform (4 § SÖ-förordningen) med angivande av var texten finns tillgänglig. Nya förordningar kommer 188 att inkorporeras och dåfinns i regel den bakomliggande överenskommel- Prop. 1991/92:170 sen medsom bilaga. Också när det gäller t. ex. direktiv är det viktigt att Bilaga1 kunna ta del av den överenskommelse som ligger tik grund för en transformeradförfattning. Dessa kommer alltså att finnas tillgängliga i EES-bilagan tillEGT. I SÖ liksom i SFS görs en hänvisning till den. Att på detta sätt redan nu använda sig av eninternationell publikation innebären mjuk övergång till medlemskapssituationendå ju förordningar, direktiv m. m. skall publiceras i EGT. Till skillnad frånvid ett medlemskap kommer dock de EES-regler som skall vara direkt tillämpligai att behöva kungöras i en svensk publikation. Äveninformation som härrör från EFTA-staterna, EFTA: s övervakningsmyndighet,EFTA-staternas ständiga kommitté och måste publiceras. Somexempel på information som avses kan nämnas konkurrensområdet, statsstöd,offentligupphandling och tekniska standarder. Även här avses en EES-del i EGTvara publiceringskälla. Enligt bestämmelser i olika direktiv om offentligupphandling skall t. ex. i EGT publiceras meddelanden om dels planeradupphandling, dels förestående upphandling och dels hur upphandlingenavslutats. I bilagor till direktiven finns närmare angivet hur meddelandenaskall utformas. 1 protokoll till avtalet finns vidare bestämmelser om att varjeupphandlare skall presentera detta meddelande på förhand, i på svenskaoch på något av de officiella EG-språken. Detta skall vidarebefordras tillByrån för EGT i som ombesörjer ytterligare översättningar. Inom tolvdagar skall sedan meddelandet publiceras i EGT. Här kan också nämnas att byrånsköter den databas () där olika meddelanden omoffentlig upphandling förs in och som man kan vara abonnent på. Databasen förspå engelska. Inom konkurrens- och statsstödsområdet tordepublicering av övervakningsorganets beslut i enskilda ärenden krävas för atttredje man skall kunna hävda sina intressen. EFTA: s övervakningsmyndighetskulle därför behöva publicera samma information som kommissionen är skyldigatt publicera enligt EG: s konkurrensregler. Mittförslag: Regeringen skall bestämma om ikraftträdandet av den föreslagnaEES-lagen. Prop.1991/92:170 Bilaga1 Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinsinstansema: Remissinstanserna har iallmänhet inte uttalat sig om ikraftträdandet av den föreslagna lagen. I frågaom ikraftträdandet av avtalet har dock två remissinstanser framhållit attartikel 129 p 3 i bör ändras så att avtalet kan träda i kraft närEG, EG:s medlemsländer och minst fyra EFTA-länder har ratificerat det. Enföre-skriftsgivande myndighet har påpekat att förseningen av avtalet med däravföljande försening av riksdagsbehandlingen av avtalet påverkar myndighetensförfattningsanpassning på det sättet att det inte är möjligt för myndighetenatt besluta om de författningsändringar som krävs så att dessa kan träda ikraft . Skälen för mitt förslag: skall (art.129.3) träda i kraft , under fömtsättningen att allaavtalsslutande parter har deponerat sina ratifikations- ellergodkännandeinstrument. Efter denna dag träder avtalet i kraft den första dagenav som följer efter den sista notifikationen. Den senastetidpunkten för en sådan notifikation är . Efter den dagenskall avtalsparterna sammankalla en diplomatkonferens för att bedöma läget. Avtalet har undertecknats . medEES-avtalet skall övervakningsavtalet och kommitté-avtalet träda i kraft. Jagär självfallet angelägen om att skall kunna träda i kraft den 1januari 1993 i samband med att EG:s inre marknad fullbordas. De avtalsslutandeparterna har emellertid enats om att det är angeläget att alla EFTA-ländernaratificerar avtalet så att det Europeiska ekonomiska samarbetsområdetverkligen kan omfatta aka EG- och EFTA-länder. Mot bakgmnd av det nu sagdaanser jag det varken möjligt eker lämpligt att skuke söka åstadkomma ensådan förändring av avtalstexten som förordas av två remissinstanser. I fråga om myndigheternas utfärdande avföreskrifter i anledning av hyser jag den största förståelse för deförhållanden som påtalats av en remissinstans. Det är naturligtvis olyckligtom inte alla myndighetsföreskrifter som måste utfärdas kan träda i kraftsamtidigt med avtalet och den föreslagna EES-lagen. Om ingen annan lösning stårtik buds finns det dock enligt min mening i vissa fall den möjligheten attmyndigheten, även om en författning måste träda i kraft senare än ,föreskriver att författningen får tillämpas från och med dagen förEES-avtalets ikraftträdande. Detta förutsätter givetvis att det inte är frågaom för enskilda betungande föreskrifter. Det kan inte uteslutas att avtalet träder i kraftsenare än . Regeringen bor därför bestämma tidpunkten förEES-lagens ikraftträdande. 18 Utbildnings- och informationsfrågor Prop. Bilaga 1 Flera remissinstanser liksom lagrådet harunderstrukit behovet av en omfattande utbildningsverksamhet inför EES-lagens ikraftträdande. detta ämne vill jag sägaföljande. spänner över i stort sett helasamhällsområdet och har därför betydelse för de flesta människor. Det kommeratt påverka arbetsuppgifterna och rutinerna hos ett stort antal myndigheter. Under EES-förhandlingarnas gång harutrikesdepartementets handelsavdelning fortlöpande gett ut information omSverige och den europeiska integrationen med inriktning på EG och EES. Somexempel kan nämnas den årliga publikationen Sverige-EFTA-EG Det västeuropeiskaintegrationsarbetet och de s. k. grönböcker som har utgivits vid skildatillfällen . Vidare har seminarier och andrainformationsmöten anordnats samt en omfattande föredrags- och kursverksamhetägt mm. Inför ikraftträdandet av EES-lagen krävs att dessainformations- och utbildningsinsatser intensifieras. Det föreligger ettomfattande informationsbehov till allmänheten och det krävs storautbildningsinsatser för tjänstemän och andra som hos myndigheter och på andrahåll har att tillämpa EES-reglerna. Det förhållandet att innebär enanpassning till regler och principer som gäller inom EG gör att kraven ärsärskilt stora när det gäller personalen vid domstolar och andra myndigheter,inte minst därför att bestämmelsernas innebörd i många fall måste utrönas medledning av rikhaltiga praxis. viduniversitet i framhållit torde det bli nödvändigt att kommentarer ochanvisningar till stöd för tolkning och tillämpning utarbetas. Eftersom en stor del av regler liggerpå myndighetsnivå, är myndigheternas medverkan väsentlig vid både införlivandetoch tillämpningen av EES-reglerna. Det krävs också förbättrade språkkunskapermed hänsyn till avtalets internationella inrikting. Naturligtvis finns det också ett omfattandeinformationsbehov hos den breda allmänhet som berörs av EES-avtalet.Bestämmelserna i avtalet grundar i viktiga hänseenden rättigheter ochskyldigheter för enskilda och det är, som vissa remissinstanser och ävenlagrådet har varit inne på, därför av vikt att information når ut till alla somomfattas. För att tillgodse detta behov är det som harpåpekat viktigt att inte bara och de berörda myndigheternautan också näringslivets olika organisationer tar sitt ansvar när det gälleratt sprida information om . Även mer långsiktiga utbildnings- ochinformationsinsatser behövs. Som Akademikers Centralorganisationframhållit ställer den ökade europeiska integrationen stora krav på kunskaper ispråk samt kännedom om andra kulturer. Det är också nödvändigt med enEG-inriktad fortbildning av personer som arbetar inom rättsväsendet. I årets budgetpropostion (prop. 1991/92:100, bil.4, s. 20) anfördes bl.a. att integrationsarbetet kommer att ställa stora krav på den svenska stats förvaltningen. Betydelsefulla insatser kommer att krävas inte bara från .q. departementens utan ocksåfrån myndigheternas sida. 1991/92:170 måste dock självata ansvaret för utvecklingen av sin kompetens, både när Bilaga 1 det gälleratt behärska tillämpningen av de nya reglerna och när det gäker deltagandet ibeslutsprocessen. Detta måste emellertid ske inom ramen för tillgängligaresurser, vilket kan innebära att omprioriteringar blir nödvändiga på sinahåll. Behovet av informationsinsatser om europeiskintegration tas upp också i regeringens förslag till slutlig reglering avstatsbudgeten för /93, m.m., kompletteringspropositionen (prop.1991/92:150 Bilaga 1:2). Där sägs mot bakgrund av vad bl.a. haruttalat om ytterligare informationsinsatserom Europasamarbete attdet är av stor betydelse att det utgårsärskilda medel för dels information, dels sådan verksamheti enskilda organisationers regi. Regeringen föreslår därför att medel motsvarandetotalt 100 milj. kr. anslås på ett nytt anslag (E 7) fördelade med 50 milj. kr.på ett vart av de kommande två budgetåren. Beträffande budgetåren 1992/93 sägsbl. a. att bidrag är tänkta att utgå för allsidiga och seriösa informations-och utbkdningsprojekt som behandlar den europeiska integrationsprocessen,samt EG dess institutioner och verksamhet. Förslaget behandlasför närvarande i (1991/92: KU35). Vidare har regeringen beslutat att eninterdepartemental arbetsgrupp skall inrättas med uppgift att ta fram underlagför en bedömning av kompetensutvecklingsfrågor inom statsförvaltningen infördet väntade ikraftträdandet av och ett senare svenskt medlemskap m.m. Frågor som rör information och utbildning omSveriges närmande tik EG är således också enligt min uppfattning utomordentligtviktiga och jag fömtser att det på många områden även i fortsättningen kommeratt göras stora insatser för att se till att de krav på kompetens och kunskapsom detta närmande till EG innebär blir tillgodosedda. Som jag har nämnttidigare förekommer också redan på flera håll utbildning och information idetta syfte. 19 Upprättat lagförslag Prop. 1991/92: no Bilaga 1 I enlighet med vad som anförts i detföregående har inom upprättats förslag till lagom ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES). Förslagethar, som framgått, granskats av lagrådet. Lagförslagetbör fogas tik detta protokoll som bilaga 1.5. 13 1991/92. 20 Specialmotivering Prop. Bilaga 1 Förslag till lag om etteuropeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) ,övervakningsavtalet och kommittéavtalet Paragrafenanger lagens tillämpningsområde. Bestämmelseri avtalen som skall gälla som svensk lag Genomparagraferna inkorporeras dels huvudbestämmelserna i (artiklarna ) och de till detta avtal hörande protokollen 1, 2, protokollet 8 andrapunkten samt protokollen 13, 14, 17, 2125 och 39, dels huvudbestämmelserna iövervakningsavtalet (artiklarna 1 53) och de till detta avtal hörandeprotokollen 1 -4 samt protokoll 1 tik kommittéavtalet. Avtalsbestämmelserna fogas som bilagorna 1 3 tilllagen. Såvitt avser framgår redan av avtalet självt att samtligaspråkversioner som avtalet är upprättat på äger lika giltighet. Någonmotsvarande bestämmelse finns inte i övervakningsavtalet och kommittéavtalet. Paragrafenhar behandlats i avsnitt 14.2. Reglerom statliga och kommunala stödåtgärder Begränsningav svenska myndigheters prövningsrätt Iparagrafen anges en begränsning i visst hänseende av svenska myndig heters prövningsrätt av stödåtgärder. Begränsningen tar sikte på att en svensk myndighet endast om särskilda skäl föreligger får pröva tillåtlighe ten av stödåtgärder som avses i artikel 61 och som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har anmäk tik enligt bestäm melsema i artikel 62 i och protokoll 3 till övervakningsavtalet innan saken slutligt avgjorts av genom beslut som vunnit laga kraft eller av . Bestämmelsen utgör en erinran om den be tydelse som har vid tillämpningen av bestämmelserna om offentligt stöd i . Bestämmelsen syftar till att förhindra att svenska myndigheter i praktiken kammarrätt och regeringsrätten tillämpar artikel 61 på annat sätt än . Av den allmänna motiveringen framgår att 194 sådana särskilda skäl somanges i bestämmelsen kan vara att överklagandet Prop. 1991 /92:170uppenbarligen är ogmndat eller att det kommunala beslutet har sådana Bilaga1 brister vid sidan av ett eventuellt brott mot artikel 61 att det under allaomständigheter skall upphävas. Ett mer utförligt resonemang kring paragrafenstillämpning finns i den akmänna motiveringen (se avsnkt 14.7). Upplysningsskyldighetför kommuner och landsting Iparagrafen föreskrivs en skyldighet för kommunerna och landstingen att lämnaupplysningar tkl regeringen om alla former av stöd som planeras och som kan bliföremål för ESA:s prövning. OmESA har funnit att en statlig stödåtgärd står i strid med och medanledning därav begär att den skall ändras eller upphävas, skak frågan prövasav regeringen. Något lagstöd torde inte erfordras för det ändamålet. Har stödetbestämts av , kan beslutet inte ändras utan ett nytt riksdagsbeslut. Regeringen bör, av skäl som närmare utvecklats iden akmänna motiveringen, i motsvarande fall kunna pröva om en stödåtgärd somlämnats av en kommun eller ett landsting skall upphävas. I paragrafens förstastycke har därför tagits in en bestämmelse som ger regeringen en möjlighet attupphäva sådana av kommuner eker landsting beslutade stödåtgärder som genomlagakraftvunnet avgörande eller funnit strida mot artikel 61.Bestämmelsen skall enligt andra stycket dock inte tillämpas om en svenskmyndighet i praktiken kammarrätt eller regeringsrätten har funnit attbeslutet är förenligt med artikel 61 i , eller om denna frågaalltjämt är föremål för sådan prövning. I fråga om rättelse av verkställighet när ettbeslut upphävs skall enligt tredje stycket i paragrafen regeln i 10 kap. 15 §kommunallagen (1991:900) gälla. Detta innebär att det åligger det organ somfattat det upphävda beslutet att, om beslutet redan verkställts, se till attverkställigheten rättas i den utsträckning som det är möjligt. Ett utförligare resonemang kring paragrafenstillämpning finns i den allmänna motiveringen. Genomdenna paragraf införlivas med svensk lag de i bilaga XIV till angivna delarna av bindande EG-rättsakter som innehåller materieka konkurrensregler. Det rör sig dels (9 § 1) om bestämmelser om 195 tillåtligheten avföretagskoncentrationer (rådsförordning (EEG) nr Prop. 1991/92:170 4064/89),dels (9 § 2 4) om sådana bestämmelser ur rättsakter på sär- Bilaga 1 skildasektorer, nämligen landtransporter (rådsförordning (EEG) nr 1017/68),sjötransporter (rådsförordning (EEG) nr 4056/86) och kol- och stålsektorn (högamyndighetens beslut 24 54/EKSG), vilka materiellt kompletterar degrundläggande konkurrensreglerna. Andra delar av innehållet i dessa rättsaktermed bestämmelser om påföljder samt olika slags förfaranderegler förövervakningen m.m. ingår i EFTA-anpassad form i olika kapitel i protokoll 4till övervakningsavtalet. Hela protokoll 4 inkorporeras med svensk lag genomlagens 3 §. I enlighet med lagrådets förslag anger paragrafenatt de angivna bestämmelserna skall gälla med den anpassning som framgår avbilaga XIV till . Paragrafen,som erhållit sin slutliga utformning på förslag av lagrådet, anger i försiastycket att den svenska texten tik de i föregående paragraf angivnarättsakterna finns i bilagorna 4 7 till lagen. I bilaga 8 finns EES-avtaletsbilaga XIV i de delar den innehåller anpassningar av nämnda rättsakter. Av andra stycket framgår att texterna skall ha likagiltighet på avtalsparternas samtliga språk. EES-avtaletkräver att varje fördragsslutande stat utser ett organ att vara behörignationell myndighet med de uppgifter som framgår av de gemensammakonkurrensbestämmelserna. Myndigheten skall bistå övervakningsorganen med utredningaroch upplysningar samt på begäran medverka vid eller verkställa undersökningarhos företag eller företagssammanslutningar. Myndigheten skall också yttra siginnan övervakningsmyndigheten fattar beslut om sådana undersökningar. Vilken svensk myndighet som uppgifterna skallankomma på bör lämpligen bestämmas av regeringen i förordning. Paragrafeninnehåller en upplysning om detta. I de följande paragraferna hänvisas tilldenna myndighet. Ikapitel II artikel 13 i protokoll 4 till övervakningsavtalet,som motsvarar samma artikel i den grundläggande rådsförordningen (EEG) nr 17/62, föreskrivs att medlemsstaternas behöriga myndigheter skall på begäran av övervakningsmyndigheten genomföra de undersökningar som övervak ningsmyndigheten anser nödvändiga enligt artikel 14.1 eller som den har 196 beslutat om enligt artikel14.3. En sådan begäran eller ett sådant beslut kan Prop. 1991/92: 170 ocksågmndas på de motsvarande bestämmelserna i protokollets kapitel VI Bilaga 1 artikel 20, kapitel IX artikel 17, kapitel XI artikel10 och kapitel XIII artikel 12. Paragrafen ger den behöriga myndigheten rätt attinom den angivna ramen vidta de åtgärder som behövs för att åtagandet i avtaletskall kunna uppfyllas. Det skall understrykas att uppgiften inte innefattarbefogenheten att besluta om åtgärderna. Skyldigheten för företaget ellerföretagssammanslutningen att underkasta sig dessa följer av det genom lagens 3§ inkorporerade protokollet 4 till övervakningsavtalet och av övervakningsmyndighetensmed stöd därav fattade beslut. Undersökningar enligt artikel 14.1 är företagenaldrig skyldiga att underkasta sig. Om de frivilligt samtycker till attmedverka är de emellertid underkastade skyldigheten att lämna fullständig ochkorrekt information. Denna skyldighet är sanktionerad genomövervakningsavtalets påföljdssystem. Ett beslut om undersökning enligtprotokollets kapitel II, artikel 14.3, är däremot förpliktande. Sådant beslutkan komma tik stånd, oavsett om det först har förekommit någon begäran omundersökning, som företaget har avböjt att frivilligt ställa sig tillefterrättelse. Valet att gå fram på det ena eller det andra sättet ligger iövervakningsmyndighetens skön. Vid behov skall det kunna verkställas av svenskmyndighet, se vid 13 § nedan. har rätt att självgenomföra undersökningen och behöver aktså inte anmoda den behöriga myndighetenatt ombesörja denna. Den kan däremot inte själv företa verkställighetsåtgärder. Det till grund för åtgärderna liggande avgörandetav skall uppvisas vid undersökningen. Det skall innehålla upplysning omESA:s begäran om undersökningen och dess föremål och syfte. I kapitel II artikel 13 i protokoll 4till övervakningsavtalet föreskrivs också att de tjänstemän som har tilluppgift att genomföra undersökningarna skall utöva sina befogenheter efteruppvisande av en skriftlig fullmakt utfärdad av den behöriga myndigheten.Fullmakten skall ange föremålet för och syftet med undersökningen. Motsvarandebestämmelse finns i de andra kapitlen. Bestämmelsenanger att den behöriga myndigheten har rätt att få hand räckning av kronofogdemyndigheten för att genomföra de åtgärder som avses i 12 § 1, 2 och 4 när övervakningsmyndigheten har beslutat om undersökning. Reglerna i 16 kap. 10-12 §§ utsökningsbalken kommer att bli tillämpliga på detta handräckningsförfarande. Paragrafen skiljer sig till sin utformning något från det till lagrådet remitterade förslaget. Syftet därmed har endast varit att klargöra att handräckningsmöjligheten bara skall stå till buds i sådana fall där för företagen bindande beslut föreligger. Handräckningsmöjligheten måste stå till förfogande för att de förpliktel ser har åtagit sig genom skak uppfyllas. Det är dock svårt att föreställa sig att den i realiteten skall behöva tas i anspråk i förevarande situationer. Den bör därför mera betraktas som ett stöd åt den 197 Vid all tvångsmedelsanvändning gäl- Prop. 1991/92:170 ler som en allmän princip att tvångsmedlet inte får tillgripas om samma Bilaga 1 resultat kan uppnås på frivillig väg eller med lindrigare tvångsmedel. Verkanav domar och beslut 14 och 15 §§ Paragrafernahar behandlats i avsnitt 14.9. Genom att artikel 110 införlivas medsvensk rätt genom lagens 2 § kommer svensk rätt att innehålla denlagbestämmelse som behövs för att exekutionstitlar från deövervakningsmyndigheter och domstolar som tillämpar EES-reglerna skak kunnaverkstäkas i . För förfarandet vid verkställigheten blirutsökningsbalkens regler tillämpliga. 14 § anger att avgörandena skall verkställas somsvensk domstols lagakraftägande dom, om inte annat följer av EG-domstolenseker beslut. Andra stycket anger att regeringen utser denmyndighet som enligt artikel 110, andra stycket, skall kontrokera avgörandenasäkthet. 75 anger att andra domar och beslut avEG-kommissionen, och dess första instans enligt EES-avtaletskonkurrensregler än sådana som föranleder verkstäkighetsåtgärder gäller här ilandet. Det är då fråga om andra rättsliga verkningar mot enskilda än sådanasom innefattar betalningsförpliktelser. Vad gäller EFTA-organens motsvarandeavgöranden följer av inkorporeringen enligt 2 och 3 §§ att dessa blirgällande. Vissasärskilda bestämmelser om 16 och 17 §§ Paragrafernahar behandlats i avsnitt 14.3. D ÖVRIGALAGSTIFTNINGSFRÅGOR M.M. Införlivandeav vissa protokoll tik aktualiserar ett par lagändringar som jagfinner det motiverat att ta upp i anslutning till införlivandet av degmndläggande avtalen. Det gäller framförallt tullområdet samt de ändringar sombehövs i fråga om immunitet och privilegier. Sistnämnda ändringsförslagföranleds av protokollen 6 och 7 till övervakningsavtalet. Jag har på resp.område samrått med chefen för samt statsråden ochLaurén. Innanjag går in på dessa frågor vill jag emellertid nämna frågan om upphävande avvissa kvantitativa exportrestriktioner. 1991/92:170 Bilaga 1 skall kvantitativa exportrestriktioner samt åtgärder medmotsvarande verkan vara förbjudna mellan de avtalsslutande parterna, med vissai avtalet specificerade undantag. Mot bakgmnd härav ämnar jag föreslå regeringen attavskaffa de särskilda restriktioner på export av järn- och stålskrot som förnärvarande gäller. 2 Ursprungsmärkning av kläder Mitt förslag:Lagen (1982:736) om urspmngsmärkning av kläder upphör att gäka vid utgången avår 1992. Skälen för mitt förslag:Kommerskollegium har föreslagit att kravet på urspmngsmärkning av kläderavvecklas, bl.a. med hänvisning tik att i en dom (207/83kommissionen mot [1985] E.C.R.