prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — Vidare kan följande åtgärder komma att anses varaförenliga med EES: (I) stöd som främjar utvecklingen i regioner därlevnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarligsysselsättningsbrist, (2) stöd för projekt av gemensamt europeiskt intresse,(3) stöd för att rätta till en allvarlig störning i ett lands ekonomi, (4) stödför att främja utvecklingen av viss näringsverksamhet eller vissa regioner, omsådana åtgärder inte påverkar handeln på ett sätt som strider mot deavtalsslutande parternas gemensamma intressen, samt (5) stöd av annat slag somEES-kommittén kan besluta om. När det gäller regionalpolitiskt stöd har främst denordiska länderna varit måna om att få möjlighet att utse stödområden enligtkriterier som är relevanta för den specifika regionala problembilden inomNorden, t.ex. gles befolkningsstmktur och långa avstånd tik marknaderna. Dettaönskemål har tillgodosetts genom en gemensam deklaration fogad till avtaletsgrundläggande bestämmelser om offentligt stöd. Genom denna tillförsäkrasSverige möjlighet att även fortsättningsvis driva en regionalpolitik där ocksåsådana kriterier skall kunna åberopas som t. ex. låg befolkningstäthet. Idetta sammanhang bör ånyo understrykas att stöd till individer och insatser föratt bygga upp infrastruktur i eftersatta regioner i regel är förenliga medEES-avtalet. Vid sidan av dessa gmndläggande bestämmelser hörtik avtalet vissa rättsakter som närmare anger hur EES-reglerna skall tillämpasinom särskilda branscher, t.ex. stålindustrin, eller när det gäller vissa slagav stöd, t. ex. stöd till forskning och utveckling (FoU) och stöd tillmiljöinvesteringar. Beträffande övervakningen av bestämmelsernasefterlevnad gäller följande. Artikel 62 i föreskriver att allaförefintliga former av offentligt stöd samt alla planer på att introduceraeller ändra sådant stöd fortlöpande skall granskas med avseende på derasförenlighet med bestämmelserna i artikel 61 i . Denna granskningskall utföras av i enlighet med artikel 93 i Romfördragetsåvitt avser EG: s medlemsstater och av EFTA: s övervakningsmyndighet, ,såvitt avser EFTA: s medlemsstater. Enligt anförtros uppgifter ochbefogenheter motsvarande dem som tillkommer enligt artikel 93i . Dessa uppgifter och befogenheter har också på kol- ochstålfördragets område. ESA:s uppgifter och befogenheter definieras i protokoll26 till avtalet och vidare i protokoll 3 tik övervakningsavtalet. Skulle efter att ha notifierats om planeradestödåtgärder besluta att inleda undersökning med avseende på stödetsförenlighet med artikel 61, får stödet inte utgå innan meddelat slutligtbeslut i ärendet (protokok 3 till övervakningsavtalet). Som ett led i Övervakningen på stödområdet kankommissionen och , inom sina resp. ansvarsområden, besluta att befintliga stödåtgärder som strider mot bestämmelserna i artikel 61 skall ändras eller upphävas. Inom ramen för denna övervakning äger också, i enlighet med den praxis 82 somutvecklats av , kommissionen och befogenhet att Prop.1991/92: 170 begära att ett EES-land från mottagaren återvinner ett redanutbetalat stöd Bilaga 1 som befunnits EES-stridigt. saknar emekertidrättsliga medel att tvångsvis genomdriva ett sådant beslut i ett EFTA-land. ESA:s beslut på stödområdet riktar sig tikstaterna. Om en berörd EFTA-stat inte följer ESA:s beslut inom en vissföreskriven tid, får , liksom andra EFTA-stater som har intresse i saken,väcka talan mot staten i fråga för fördragsbrott vid . I syfte att säkerställa enhetliga riktlinjer förövervakningen skall kommissionen och samarbeta i enlighet med särskildabestämmelser härom, vilka intagits i protokoll 27 tik . Dettasamarbete innefattar bl. a. utbyte av information liksom samråd i fråga ombedömningen av enskilda fall. Vidare föreskrivs i artikel 64.1 i ensärskild procedur för införande av skyddsåtgärder på stödområdet. Förfarandetomfattar även stöd tik stålindustrin och innebär i korthet följande. För detfall kommissionen eller skulle anse att den andra övervakningsmyndighetenstillämpning av reglerna om offentliga stödåtgärder inte är i enlighet medupprätthåkandet av lika konkurrensvillkor inom EES, skall ett utbyte avsynpunkter äga mm enligt den procedur som föreskrivs i protokoll 27(f) tillEES-avtalet. Om en gemensamt överenskommen lösning därvid inte uppnås inom tvåveckor, får behörig myndighet i den drabbade avtalsslutande parten omedelbartvidta lämpliga interimistiska åtgärder för att avhjälpa den snedvridning avkonkurrensen som uppkommit. Samråd skall sedan äga mm i den gemensammaEES-kommittén. Kan enighet om en ömsesidigt tillfredsställande lösning inteuppnås i kommittén , får de interimistiska åtgärderna ersättasav slutliga åtgärder. En förutsättning för införande av sådana slutligaåtgärder är dock att förfarandet i fråga orsakar eller hotar att orsakasnedvridning av konkurrensen som påverkar handeln mellan de avtalsslutandeparterna. Åtgärderna skall begränsas till vad som är absolut nödvändigt för attneutralisera följderna av snedvridningen. Bestämmelserna i artikel 64.1 skall även tillämpasbeträffande statliga monopol som etableras efter undertecknande(art. 64.2). Kapitel3 Andra gemensamma regler Iartikel 65.1 hänvisas till bilaga XVI till avtalet som innehåller särskildabestämmelser om offentlig upphandling. Enligt artikeln skall bestämmelsernatillämpas på alla där angivna varor och tjänster, om inte annat sägs. I artikel65.2 sägs att protokoll 28 och bilaga XVII till avtalet innehåller särskildabestämmelser om immateriell äganderätt som om inte annat anges skall tillämpaspå alla varor och tjänster. 8.6 DEL V Övergripande bestämmelser om de fyra Prop. Utöverde områden som redovisats i föregående avsnitt, dvs. varor, personer, tjänsteroch kapital, finns en rad andra områden som blivit föremål för gemensamreglering i EG. Även om dessa områden i formell mening inte utgör del av deninre marknaden, betraktas de som väsentliga för genomförandet av denna. är dessa områden uppdelade på sociala frågor (arbetarskydd,arbetsmiljö, arbetsrätt och jämställdhet mellan kvinnor och män), miljöskydd,konsumentskydd, statistik och bolagsrätt. 1 avtalet behandlas dessa områden på samma sätt somden inre marknadens övriga komponenter. De enskilda artiklarna motsvarar i deflesta fall artiklar i . EFTA-länderna åtar sig genom avtalet attöverta ett antal relevanta EG-regler inom sekundärlagstiftningen. Målet är attäven framtida lagstiftning skall vara enhetlig inom hela EES-området. Det bör slutligen noteras att samarbete via programeker andra aktiviteter inom området sociala frågor, miljö eller konsumentskyddi avtalet faller under del VIav avtalet om samarbete utanför defyra friheterna. Socialafrågor är en sammanfattande benämning på ett brett spektrum av politikområden.Under detta avsnitt faller de gemensamma reglerna inom arbetarskydd,arbetsmiljö, arbetsrätt och jämställdhet mellan kvinnor och män. Syftet med degemensamma reglerna är att bidra till förbättrade arbetsförhållanden och bättrelevnadsstandard för arbetstagare (art. 66). Inom EG har också ett omfattandesamarbete i form av program, nätverk och enskilda projekt vuxit fram på nämndaområden men också i frågor som rör hälsa, åldringsvård, sysselsättning ochhandikappfrågor. Bådepå arbetsmiljö- och arbetsrättsområdet fastslås i artiklarna 67 68 attparterna skall fastställa gemensamma regler. Härmed avses regler som angerlägsta kravnivåer. En enskild part är således fri att införa mer långtgåendeåtgärder. Skrivningen motsvarar artikel 118a. Reglernasäkerställer en viss lägsta skyddsnivå och medverkar därigenom tillatt skapa likvärdiga konkurrensförhållanden. Påarbetsrättens område ger avtalet utrymme både för regler som fastställer en lägsta kravnivå och för harmoniserade regler. Exempel på det förra är ett förslag till direktiv om arbetstidens förläggning. Direktiven om kokek- tiva uppsägningar är exempel på det . Den sekundärrätt som identi fierats inskränker sig till fyra direktiv. I artikel 71 fastslås att parterna skall främja dialogen mellan arbetsmark- 84 nådensparter inom EES. EFTA-länderna har enats om en deklaration i Prop. vilkenEFTA-ländernas uppslutning bakom den sociala stadga som antogs Bilaga 1 avelva av EG:s tolv medlemsländer bekräftas ( ställdesig utanför). Stadgan innefattar bl. a. åtaganden om fri röriighet, anställningoch lön, förbättring av levnads-och arbetsförhållanden, sociak skydd,förenings- och förhandlingsfrihet, yrkesutbildning, likabehandling avmän och kvinnor, information, samråd och medbestämmande för arbetstagaresamt åtgärder för handikappade. Jämställdhetmellan kvinnor och män Principenatt kvinnor och män skall ha lika lön för lika arbete slås fast i artikel 69.Artikelns skrivningar motsvarar artikel 119 i , enligt vilken medlön i detta sammanhang avses, fömtom gmnd- eller minimilön, alla övriga förmåner,i pengar eller natura, som arbetstagaren erhåller av sin arbetsgivare, direkteller indirekt, på gmnd av sin anställning. På gmndval av denna artikel har enomfattande rättspraxis vuxit fram. I artikel 70 förbinder sig parterna att iakttaprincipen om likabehandling mellan kvinnor och män. Sekundäriagstiftningen på jämställdhetsområdetintagen som bilaga XVIII till avtalet omfattar bl. a. likalönedirektivet frånår 1975, som syftar till att medlemsländerna skak närma sin nationellalagstiftning till principen om lika lön så som den definierats i . Iartikeln hänvisas till bilaga XIX som innehåller bestämmelser om konsumentskydd.Konsumentpolitiken rör många områden på en framtida integrerad marknad. Dettakommer på olika sätt till uttryck i . Som framgått anger parterna iavtalets inledande avsnitt sin avsikt att främja konsumenternas intressen ochstärka deras stäkning på marknaden i syfte att uppnå en högkonsumentskyddsnivå. Gmnden för framtida regler till skydd förkonsumenterna finns inte bara i bilaga XIX utan även i avtalets vam- ochtjänsteavsnitt. omfattar omkring tjugo rättsakter som gällerkonsumentområdet. Med utgångspunkt i ambitionen att utgå från en högkonsumentskyddsnivå, slås fast att parterna skall ha likvärdiga möjligheteratt utveckla sin lagstiftning, bl. a. när det gäller konsumentskydd. Sekundäriagstiftningen på området omfattar bl. a.direktiv om fartiga imitationer av livsmedel, leksakers säkerhet, vilseledande reklam, märk ning av tobaksvaror samt prisinformation. Regler om avtalsvillkor finns i flera rättsakter. Dessa inkluderar bl. a. direktiv om hemförsäljning, paket resor och konsumentkrediter. När det gäller ansvarsfrågor omfattar sekun däriagstiftningen ett direktiv om produktansvar. Kapitel 3 Miljö Prop. Artiklarna73-75 ''81 Underdetta kapitel har de miljöregler tagits in som inte är att betrakta somvamrelaterade. Denna senare kategori faller under avsnittet om fri rörlighetför varor. Syftet med den gemensamma miljölagstiftningen inomEES skall enligt artikel 73 vara att bevara, skydda och förbättra miljön, bidratill skydd av människors hälsa samt säkerställa ett klokt och rationelltutnyttjande av naturresurser. Målsättningen motsvarar den som slås fast iRomfördragets artikel 130 r. De gemensamma åtgärder som vidtas skall enligtartikel 73 gmndas på sådana principer som att åtgärden skall så långt möjligtvidtas vid förore-ningskäkan samt att förorenaren skall betala. Vidare skallenligt samma artikel miljöhänsyn ingå i överväganden också på andra områden. I artikel 74 hänvisas till bilaga XX tillavtalet som innehåller de särskilda bestämmelser om skyddsåtgärder som skalltillämpas enligt artikel 73. På gmndval av artikel 130 r-t har en omfattandesekundärlagstiftning vuxit fram i EG. Totalt omfattar bilaga XX ett40-tal rättsakter. Dessa rör allmänna miljöregler, regler för utsläpp i luftoch vatten, regler avseende kemikalier, industriolyckor och bioteknik samtavfallsregler. Enligt artikel 75 skall avtalsparterna vara friaatt vidta mer långtgående åtgärder än som överenskommits. Skrivningarnamotsvarar artikel 130 t. EES-avtaletinnebär att det blir nödvändigt att etablera ett omfattande statistisktinformationssystem baserat på samordnade statistiska metoder och definitioner,gemensamma statistiska program och procedurer. Detta gemensamma statistiskasystem skall tillhandahålla statistik som är jämförbar inom alla de områdendär gemensamma bedömningar och gemensamt beslutsfattande blir aktuellt. Statistikutbytet inleds stegvis när man är överensom utbyte såvitt avser enskilda statistikprodukter; samarbetet enligt avtaletskall vara fullt utbyggt . Avtalet innebär att statistikuppgifter skall lämnastill EG: s statistikkontor, (även kallat SOEC). För utveckling avstatistiken samarbetar regelbundet med de nationellastatistikbyråerna. Huvuddelen av arbetet genomförs i arbetsgrupper, där allastatistikbyråer och finns representerade. Antalet rättsakter på statistikområdet äromfattande. Rättsakterna in tagna som bilaga XXI till avtalet täcker sådana områden som industrista tistik, transportstatistik, handelsstatistik, socialstatistik, service- och tu rismstatistik, jordbruksstatistik och energistatistik. Härtill kommer rätts akter om nomenklaturer och en om konfidentialitet, vilken senare säker- 86 ställerskyddet av de statistiska uppgifterna vid . En gmndläg- Prop. 1991/92:170 gande rättsakt för statistiken gäller näringsgrensindelningen. Åtagandenai avtalet på bolagsrättens område grundar sig på etableringsrätten sådan dennareglerats i artiklarna 31 och 34 i avtalet. Dessa artiklar hänför sig i sin turtill artiklarna 52 och 58 i . Av betydelse för bolagsrätten är ävenartiklarna 54.3.g. och 221 i fördraget. Artikel 221 reglerar behandlingen avandra medlemsstaters rättssubjekt vad avser kapitalplacering i bolag. Som nämnts ovan skall det enligt artikel 31 iEES-avtalet inte föreligga några restriktioner för rättssubjekt i ett EFTA-eller att fritt etablera sig inom EES. Denna rätt innebär ävenmöjlighet att upprätta agenturer, filialer eker dotterbolag. Rättssubjekt fårockså bilda och driva företag på de villkor etableringslandet föreskriver föregna rättssubjekt. Artikel 34 i avtalet, som hänför sig till artikel 58 iRomfördraget, likställer bolag som bildats enligt lagstiftningen i ett avavtalsländerna och som har sitt säte, huvudkontor eller huvudanläggning inomavtalsparternas område med fysiska personer, som är medborgare i någotavtalsland. EG: s bolagsrätt utgörs av elva direktiv och enförordning. De direktiv som utfärdats är i huvudsak tillämpliga endast påbolagsformer utan personligt ansvar. Direktivens syfte är att underlättabolagens verksamhet och samarbete inom den gemensamma marknaden och att skapaett likvärdigt skydd för olika intressenter, såsom delägare, borgenärer ochanstäkda. 8.7 DEL VI Samarbetevid sidan av de fyra friheterna Utöverde i föregående kapitel nämnda frågorna reglerar även andra formerav samarbete mellan parterna, i första hand EFTA-ländernas deltagande iEG-program. Inom EG: s ram har en omfattande flora avsamarbetsaktiviteter vuxit fram vid sidan av de som bygger på lagstiftning.Aktiviteterna växlar från dialog mellan medlemsländerna och kommissionen tklregelrätta samarbetsprogram. EFTA-länderna har haft möjlighetatt på vissa villkor delta i en del av dessa aktiviteter. Längst har samarbetetkommit på utbildnings- och FoU-områdena. Samarbete har vidare etableratsomkring hälsofrågor och åtgärder för att skapa bättre fömtsättningar för småoch medelstora företag. På ad hoc-basis har samarbete också förekommit inom enrad andra områden, exempelvis sysselsättningsområdet. Karakteristiskt för samarbetet har emekertidhittills varit att EFTA- länderna som regel inte kunnat delta i aktiviteterna på samma vklkor som EG: s medlemsländer. Deltagandet har i de flesta fall förhandlats fram på gmndval av artikel 228, en process som visat sig mycket 87 Särskiltpåtagligt har detta varit på utbildnings- och FoU- Prop. 1991/92:170 områdena. Mot denna bakgmnd har parterna värk eniga om att iEES-avtalet lägga fast en effektivare stmktur för det framtida samarbetet.EES-avtalet avses ge en fast gmnd för en förstärkt dialog mellan EFTA-ländernaoch EG. Dialogen skall syfta till att identifiera de aktiviteter där ettfördjupat samarbete är önskvärt. Men avsikten är också att på ett eller annatsätt utsträcka den kontinuerliga dialog som pågår inom EG, t. ex. vad gällerutbildningsfrågor, till att omfatta EFTA-länderna. Dessa nätverk utnyttjasflitigt, inte minst av kommissionen. Avtalet ger hög grad av flexibilitet i valet avsamarbetsstruktur. Den vanligaste formen blir sannolikt att EFTA-ländernadeltar i ett EG-program. Men avtalet ger också möjlighet för andra former somgemensamma projekt eller nära samordning av aktiviteter som olika parterbedriver. I den senare kategorin faker ett åtagande om attparterna skak när så betraktas som önskvärt agera samordnat i internationekaorganisationer eller gentemot tredje land. En särskild fråga under förhandlingen har gällt hurlagstiftning som inte hänför sig tik de fyra friheterna skall behandlas. InomEG finns exempelvis direktiv om naturskydd som inte har någon inverkan på deninre marknaden. Där krävs inte samma strikta harmonisering som på t. ex.varuområdet. Å andra sidan är samordning önskvärd och avtalet stadgar därföratt parterna skak eftersträva att införa likartad lagstiftning också i dessafall. I avtalets allmänna bestämmelser regleras deövergripande villkor som skall gälla för det framtida samarbetet. Där reglerasfrågor om EFTA-ländernas medinflytande vid utformningen av framtidaEG-aktiviteter, deltagande i styrningen och finansiella åtaganden i aktiviteterdär man deltar. I artikel 78 uppräknas de sakområden där parternaskall söka uppnå ett fördjupat samarbete i enlighet med den samarbetsstmktursom läggs fast i avtalet. Dessa är forskning och utveckling,informationstjänster, miljö, undervisning, utbildning och ungdomsfrågor,sociala frågor, konsumentskydd, små och medelstora företag, turism ochaudiovisuella tjänster samt räddningstjänst. Samarbetet skak ske inom ramen förgemenskapens akti-vUeter. Skulle, akt eftersom samarbetet utvecklas, nyaområden kvalificera sig för ett fördjupat samarbete ger artikel 87 parternamöjlighet att föra in dessa. En sådan ändring förutsätter godkännande avEG-parlamentet och parlamenten i EG: s och EFTA:s medlemsländer. Artikel 79 lägger fast ramen för samarbetet.Dialogen mellan EFTA-länderna och EG skall intensifieras för att fördjupasamarbetet. Parterna ges genom artikel 79.2 möjlighet att när som helst inledaen informations-och konsukationsprocedur som ytterst syftar tik att skapafömtsättningar för närmare samarbete. Denna informations- ochkonsultationsprocedur är mindre långtgående men mer flexibel än densom kommer att gälla för avtalet i övrigt (jfr de institutionekabestämmelserna). Om parterna beslutat att EFTA-länderna skall deltai enskilda EG- aktiviteter, finns det i många fall anledning att tillämpa en mer långtgående 88 Detta gäller i synnerhet i de fak Prop. 1991/92:170EFTA-länderna gör finansiella åtaganden. Artikel 79.3 ger därför parterna Bilaga 1 möjlighet att i tillämpliga delar använda avtalets allmännainformations-och konsultationsprocedur. Artikel 80 räknar upp de sex former för samarbetesom förutses. Dessa är EFTA-länders deltagande i olika EG-aktiviteter,gemensamma EFTA-EG-aktiviteter, informationsutbyte, gemensamma insatser för attstödja speciella aktiviteter inom EES-området, parallell lagstiftning samtsamordning i internationella organisationer och gentemot tredje land. Artikel 81 slår fast de akmänna principer som skallvara styrande för EFTA-ländernas deltagande i EG:s aktiviteter. EFTA-ländernaskall få tikträde tik aka delar av ett aktuellt program. På projektnivå skalldeltagare från EFTA-länderna få samma rättigheter och skyldigheter somdeltagare från EG: s medlemsländer. Vidare skall EFTA-länderna ges samma möjlighetersom EG: s medlemsländer att använda resultaten från programmet i fråga.Parterna åtar sig också att underlätta programdeltagares möjligheter att rörasig mellan de olika länderna. En fråga som särskilt regleras i artikel 81 ärEFTA-ländernas deltagande i kommittéer som är knutna till administrationen avEG: s program och andra aktiviteter. Artikel 81 b föreskriver attEFTA-ländernas deltagande i dessa kommittéer skall spegla EFTA-ländernasfinansiella bidrag till programmet eller aktiviteten i fråga. Detta innebärvid fukt finansiellt deltagande att EFTA-länderna också kommer att fullt utdelta i den aktuella kommitténs överväganden. I vissa av kommittéerna finnsmöjligheten att ytterst fatta beslut genom röstning, något som hittillsutnyttjats sällan. Avtalet fömtser ej att EFTA-länderna är deltagare i självaomröstningen. Däremot kan de till skillnad från EG: s medlemsländer gemensamtbesluta sig för att avstå från att delta i aktiviteten i fråga. Av artikel 81 framgår vidare att framtida beslutrörande aktiviteter där EFTA-länderna deltar skall följa den mer krävandeordning som gäller för avtalet i övrigt (jfr art. 79.3). Enligt artikel 82 skall storleken på EFTA-ländernasekonomiska bidrag till EG-aktiviteter i vilka man deltar i första hand beräknaspå gmndval av en proportionalitetsfaktor. Faktorn skall för varje EFTA-landberäknas som förhållandet mellan EFTA-landets BNP och summan av EG-ländernasoch EFTA-landets BNP uttryckt i marknadspriser. Storleken på EFTA-ländernasfinansiella åtaganden erhålls genom att faktorn för varje EFTA-landmultipliceras med den samlade budgeten för den aktuella aktiviteten. Som alternativ ger artikel 82 också parternamöjlighet att var för sig svara för de egna kostnaderna vid samarbete omkringen aktivitet. Formerna för utbetalning av EFTA-ländernas bidrag regleras i ensärskild bilaga. Det bör i detta sammanhang noteras att artikel 82 uttryckligenslår fast att EFTA-länderna inte kan bli betalningsansvariga för betalningsåtagandensom beslutats innan EFTA-länderna börjat delta i aktiviteten i fråga. Artikel 83 reglerar formen för informationsutbytemellan parternas myndigheter. Redanexisterande samarbete skall enligt artikel 85 följa de former som Prop.1991/92:170 lagts fast i , om parterna inte beslutar annorlunda.Detta Bilaga 1 innebär att t.ex. EFTA-ländernas deltagande iutbildningsprogrammen COMETT och efter den skallregleras genom . Enligt artikel 86 skall den gemensammaEES-kommittén fatta alla nödvändiga beslut vad gäller implementeringen avartiklarna 78 till 85. Därigenom kommer framtida beslut om samarbete inom deområden som uppräknats i artikel 78 att fattas utan den betungande ochtidsödande procedur som föreskrivs i artikel 228 i . Avtalet innebär inte bara åtaganden om framtidasamarbete. Vid avtalets ikraftträdande inleds samarbete inom en rad EG-programoch andra EG-aktiviteter. I ett särskilt protokoll (nr 31) anges omfattningenoch innehållet i detta samarbete. Avsikten är att komplettera protokollet alltefter det samarbetet utvecklas. 8.8 DEL VII Institutionella bestämmelser institutionella uppbyggnad avses organ och procedurer förutveckling, administration, samråd, beslutsfattande, övervakning ochtvistlösning. En gmndläggande förutsättning för att EES-avtaletskall vara rättsligt effektivt är att den institutionella formen församarbetets olika delar bygger på gemensamma samrådsmekanismer. Det gäller inteminst beslutsprocessen där utgångspunkten för förhandlingarna varit attåstadkomma ett medinflytande som står i proportion till de åtaganden som görsav avtalets parter, främst vad avser avtalets materiella innehåll. Mot den bakgrunden har parterna enats ominrättandet av ett antal EES-institutioner. På ministernivå tillskapas ettEES-råd mellan samtliga EFTA: s och EG: s medlemsländer och förpolitisk vägledning och utveckling av EES. En gemensam inrättas påhög tjänstemannanivå med ansvar för avtalets löpande administration. Den blirockså central instans för den gemensamma beslutsprocessen i EES. Samarbetemekan såväl parlamentariker som samhällslivets parter i EES-länderna sker isärskilda organ och bygger till formen på ett konsultativt samrådsförfarande.