prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — När man i verksamhet som anses mindre farlig användermikroorganismer som anses mindre farliga föreligger skyldighet att föraprotokoll över det utförda arbetet. Protokollet skall på anmodan företes förbehörig myndighet. All annan användning av genetiskt modifierademikroorganismer skall förhandsanmä-las till den behöriga myndigheten. Anmälan skallinnehålla bl.a. tekniska uppgifter, riskbedömning samt beskrivning av skydds-och kontrollåtgärder. Tillstånd krävs för att i verksamhet som inte ansesmindre farlig få använda mikroorganismer som inte tillhör den mindre farligagmppen. Denberörda svenska lagstiftningen utgörs av miljöskyddslagen, arbetsmiljölagen(1977:1160) och föreskrifter som har meddelats med stöd av dessa lagar. Arbetarskyddsstyrelsen har meddelat föreskrifter(AFS 1988:12) om användning av mikroorganismer i yrkesmässig verksamhet.Enligt dessa bestämmelser, som också gäller genmodifierade mikroorganismer,krävs bl.a. tillstånd från arbetarskyddsstyrelsen för samtidig användning avmer än kulturmedium med mikroorganismer i skyddsklass 2 och för allanvändning av mikroorgansimer i skyddsklasserna 3 och 4. Skyddsklass 2 innebärmåttlig risk, medan klasserna 3 och 4 innebär hög resp. mycket hög risk. Enligt skall direktivets bestämmelserha genomförts i senast den 1 januari 1995.1 pågår förnärvarande en översyn av lagstiftningsbehovet på bioteknikområdet. Dennaöversyn kommenteras nedan i samband med direktivet (90/220/EEG) om avsiktligutsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön. Rådetsdirektiv /220/EEG om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismeri miljön som har antagits med stöd av artikel 1(X) a i syftartill att närma medlemsstaternas lagar och andra författningar till varandra ochatt skydda människors hälsa och miljön när genetiskt modifierade organismeravsiktligt sätts ut i miljön och när produkter släpps ut på marknaden sominnehåller eller består av genetiskt modifierade organismer avsedda att senareavsiktligt utsättas i miljön. Medlemsstaterna skall säkerställa att allalämpliga åtgärder vidtas för att undvika sådana negativa effekter påmänniskors hälsa och på miljön som kan uppkomma när genetiskt modifieradeorganismer avsiktligt sätts ut eller släpps ut på marknaden. Direktivetär tillämpligt på genetiskt modifierade organismer, dvs. varje Prop.1991/92:170 biologisk enhet som kan föröka sig eller överföra genetisktmaterial och i Bilaga 13 vilken det genetiska materialet har ändrats på ettsådant sätt som inte förekommer naturligt genom parning eller naturligrekombination. Avsiktlig är varje form av utsättning i miljön utan särskildinneslutning, varmed avses fysiska hinder eller en kombination av fysiskahinder och kemiska eller biologiska hinder vilka syftar till att begränsakontakten med människor i allmänhet och med miljön. En produkt är en beredningsom släpps ut på marknaden och som består av eller innehåller genetisktmodifierade organismer eller en kombination av sådana. Avsiktiig utsättning av en genetiskt modifieradorganism i miljön för forsknings- och utvecklingsändamäl och för varje annatändamål än att släppa ut den på marknaden skall föregås av en anmälan till denbehöriga myndigheten. Anmälan skall bl.a. innehålla tekniska uppgifter,miljöriskbedömning, kontroll- och övervakningsåtgärder, avfallsbehandling ochåt-gärdsplan för nödsituationer. Myndigheten skall frän mottagandetta ställning till om utsättningen uppfyller kraven i direktivet. Anmälan skalli så fall godtas. Anmälaren får utföra utsättningen först sedan han fåttmyndighetens skriftliga medgivande och har då att följa de villkor sommyndigheten kan föreskriva. Sedan en utsättning slutförts skall anmälarenunderrätta den nationella myndigheten om resultatet med avseende på risker förmänniskors hälsa eller för miljön. Kommissionen skall etablera ett system förutbyte av de uppgifter som lämnas i anmälningarna och vidarebefordra dessasammanfattningar till de övriga medlemsstaterna. Innan en produkt som innehåller eller består avgenetiskt modifierade organismer släpps ut på marknaden skall tillverkareneller den som importerar produkten till gemenskapen lämna en anmälan därom tillden behöriga myndigheten och inhämta myndighetens medgivande tillutsläppandet. Medgivande får endast lämnas om ett skriftligt medgivande harlämnats enligt föregående avsnitt eller om annan motsvarande riskanalys skett.Vidare krävs att produkterna uppfyller kraven i EG:s tillämpligaproduktlagstiftning och uppfyller kraven i direktivet i fråga ommiljöriskbedömningen. Myndigheten skall underrätta kommissionen om anmälan ochkommissionen underrättar i sin tur övriga medlemsländer. Dessa lämnas tillfälleatt anmäla invändningar. Om sådana invändningar uteblir ochmyndigheten själv inte har några invändningar mot produktanmälan skallmyndigheten lämna skriftligt medgivande så att produkten kan släppas ut påmarknaden. Om invändningar har framställts tillämpas ett förfarande enligtvilket beslut i sista hand fattas med kvalificerad majoritet. Medlemsstaterna får inte på grunder somsammanhänger med anmälan och det skriftliga medgivandet enligt direktivetförbjuda, begränsa eller hindra att produkter som innehåller eller består avgenetiskt modifierade organismer och som uppfyller kraven i direktivet introduceraspå marknaden. Om en medlemsstat har gmndad anledning att anta att en produktsom omfattas av skriftligt medgivande utgör risk för människors hälsa ellerför miljön, får medlemsstaten besluta att tillfälligt begränsa etier förbjudaanvändning eller försäljning av produkten. Kommissionen skall underrättas ombe- slutet.Kommissionen skall därefter fatta beslut enligt samma Prop.1991/92:170 förfarande som används vid godkännandet av produkten. Denberörda svenska lagstiftningen utgörs främst av miljöskyddslagen, växtskyddslagen(1972:318), djurskyddslagen (1988:534), lagen (1991:639) om förhandsgranskningav biologiska bekämpningsmedel, produktsäkerhetslagen (1988:1604) samt avföreskrifter som har meddelats med stöd av dessa lagar. Enligt 30 §växtskyddsförordningen (1972:319) skall den som odlar gentekniskt förändradeväxter i växthus eller utomhus ha tillstånd till verksamheten. Vid prövningenskall särskilt beaktas att odlingen inte får innebära risker för omgivningeneller för miljön eller risk för utarmning av den genetiska mångfalden. Enligt skall direktivets bestämmelserha genomförts i . Om en avtalsslutande parthar grundad anledning att anta att en produkt som blivit anmäld och somomfattas av ett skriftligt medgivande enligt direktiv /220/EEG utgör en riskför människors hälsa eller för miljön, får den avtalsslutande parten begränsaeller förbjuda användning eller försäljning av produkten inom sittterritorium. Av avtalet framgår också att de avtalsslutande parterna är ense omatt direktiv /220/EEG endast omfattar förhållanden som rör potentiella riskerför människor, växter, djur och miljön och att EFTA-staterna förbehåller sigrätten att tillämpa sådan nationell lagstiftning inom detta område som avserannat än skyddet för hälsan och miljön, i den utsträckning det är förenligtmed avtalet. En parlamentarisk beredning, genteknikberedningen(Ju 1990:03), arbetar med en översyn rörande behovet av åtgärderi fråga om genteknikens användning och frisläppandet av gentekniskt förändradeorganismer. Översynen bör enligt direktiven (dir. 1990:16) omfatta bl.a. kunskapslägetbeträffande de ekologiska risker som är förbundna med ett frisläppande avgenetiskt förändrade organismer och principer för anmälningsplikt och prövningav genteknisk verksamhet samt organisationen av denna kontroll. Beredningenskall redovisa sitt arbete senast vid utgången av . En nylagstiftning kommer att aktualiseras efter detta. Genomförandet i avbestämmelserna i båda direktiv kommer att bli ett av resultaten av dettaarbete. Närdet gäller avfallsdirektiven bör tre av dessa bli föremål för närmare övervägandeni fråga om behovet av ändringar i den svenska lagstiftningen. Detta gäller fördirektiv /439/EEG om omhändertagande av spilloljor, för det allmännaavfallsdirektivet 75/442/EEG och för direktiv /278/EEG om skyddet för miljön,särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket. Farligt avfall Prop. Rådets direktiv /319/EEG om giftigt och annat farligtavfall innebär att av- Bilaga 13 fall bara skall hanteras eller deponeras avgodkända verksamheter. Tillstånd till hantering och deponering skall omfattafyp och mängd av avfall, tekniska föreskrifter, skyddsåtgärder, metoder ochplats för hantering och destruktion. Farligt avfall skall vid behov hållasskilt från annat avfall eller material. Emballaget skall märkas och avfalletskall registreras och vara identifierbart. Direktivet är ersatt avdirektiv /689/EEG om farligt avfall som inte ingår i . Dessutomgäller enligt bilaga XX tillEES-avtalet att EFTA-länderna skall sätta i kraft de åtgärder som är nödvändigaför att följa bestämmelsema i direktivet såvidainte en översyn görs före detta datum. Rådets direktiv /631/EEG omövervakning och kontroll inom Europeiska gemenskapen av gränsöverskridande transporterav farligt avfall syftar till kontroll över gränsöverskridande transporter avmiljöfarligt avfall. Avsikten är vidare att få enhetiiga regler för attundvika handelshinder och snedvridning av konkurrensförhållanden. När det gäller definitionen avfarligt avfall i direktivet hänvisas till den definition av sådant avfall somfinns i direktiv /319/EEG om giftigt och annat farligt avfall. Det direktivetupphör emellertid att gälla och ersätts då avdirektiv /689/EEG om fariigt avfall. Med miljöfarligt avfall avses enligtdetta nya direktiv det avfall som omfattas av en lista som skall upprättas påbasis av bilaga 1 och 2 till direktivet senast direktivetsbestämmelser skall vara genomförda i medlemsstaterna. Bestämmelserna i direktiv84/631/EEG innebär i korthet följande. Avfallsinnehavaren skall göra enanmälan om transporten med en enhetlig fraktsedel till mottagarlandets ochtransitländernas behöriga myndigheter samt i vissa fall till det egna landetsmyndigheter. Av anmälan skall framgå bl.a. avfallets ursprung ochsammansättning samt transportvägar. En gränsöverskridande transport får intepåbörjas förrän nämnda myndigheter bekräftat mottagandet av anmälan.Myndigheterna skall inom efter mottagandet lämna bekräftelsen samteventuella invändningar mot transporten. Invändningar måste grundas på lagaroch andra föreskrifter avseende bl.a. miljöskydd och dessa skall överensstämmamed detta direktiv samt med andra gemenskapsinstrument eller internationellakonventioner som slutits av medlemsstaten innan direktivet anmäldes. Reglerfinns även om hur en invändning skall hanteras. Myndigheterna i den medlemsstatfrån vilken avfallet sänds och i transitländer får från det attanmälan mottagits besluta om villkor som behövs för transporten. Den behörigamyndigheten i den stat frän vilken avfallet sänds fär från mottagandetav en anmälan göra invändningar mot transporten om den försvårar genomförandetav en avfallsplan eller strider mot internationella överenskommelser på dettaområde som ingåtts innan direktivet anmäldes. I vissa fall fåravfallsinnehavaren tillämpa ett gemensamt anmälningsförfarande vid regelbundnatransporter via samma tullkontor. Sedan avfallsinnehavaren tagit emot bekräftelsen skall hanföre transpor- ten fylla i fraktsedelnoch sända kopior till berörda länder. En kopia skall Prop. 1991/92:170följa transporten och alla företag som genomför transporten skall fylla iden. Bilaga 13 Avfallsmottagaren skall dagar efter att avfalletmottagits sända en kopia av den fullständigt ifyllda fraktsedeln tillavsändaren av avfallet samt till berörda länders myndigheter. När avfall skall bortskaffas utanför gemenskapenskall tullmyndigheten i den sista medlemsstat som avfallet passerar lämna enkopia av fraktsedeln till detta lands behöriga myndigheter som vidarebefordraren kopia till myndigheten i den medlemsstat från vilket avfallet sänds.Avfallsinnehavaren skall vidare senast efter att avfallet lämnatgemenskapen infyga för de behöriga myndigheterna att avfallet nått sin rättadestination. Direktivet innehåller också bl.a. bestämmelser omhur avfallet skall vara förpackat och märkt. Beträffande icke järnhaltigt metallavfall som äravsett för återanvändning, regenerering eller återvinning får tillämpas ettenklare förfarande under vissa förutsättningar. Densvenska lagstiftningen på området utgörs av lagen om kemiska produkter,förordningen om miljöfarligt avfall samt myndigheternas tillämpningsföreskrifter. Enligt 19-21 §§ förordningen om miljöfarligt avfallfår miljöfarligt avfall utföras ur riket endast efter särskilt tillstånd ellerinföras till riket endast av den som har särskilt tillstånd. Miljöfarligtavfall får utföras ut riket endast om det kan visas att avfallet slutligtkommer att omhändertas på ett sätt som från hälso- och miljöskyddssynpunkt hadevarit godtagbart om avfallet slutligt hade omhändertagits i är . I anges beträffande detta direktiv attEFTA-staterna skall sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga för att följabestämmelserna i direktivet fr.o.m. , såvida inte en översyngörs före detta datum. Som angetts har det inom gemenskapenantagits ett nytt direktiv om farligt avfall som innehåller en ny definition avmiljöfarligt avfall. Det nya direktivet ingår emellertid inte i . Dessutom pågår det ett internationellt arbete somkommer att påverka både och EG. Inom ramen för harutarbetats en konvention om kontroll av gränsöverskridande transporter ochslutligt omhändertagande av farligt avfall, den s.k. från år1989, som har undertecknats av 53 stater. Huvudsyftet med konventionen är attkomma till rätta med den omfattande exporten av miljöfarligt avfall frånindustriländerna till utvecklingsländerna. Konventionen är i kraft sedan den 5maj 1992 eftersom 20 stater, däribland , har ratificerat konventionen.Även inom den europeiska och utveckling() arbetas med frågor om hantering av miljöfarligt avfall. Sverigebör vidta vissa förordningsändringar för att implementera Basel- 47 Jag avser att återkomma med förslag till rege- Prop.1991/92:170 ringen i den frågan. Det kan förutsättas att EG till viss delomarbetar direk- Bilaga 13 tiv 84/631/EEG i samband med att man ratificerarBaselkonventionen. Eftersom inte behöver genomförabestämmelserna i detta direktiv förrän samt med hänsyn tillatt resultatet från det arbete som pågår på området bör avvaktas finns det nuinte skäl att vidta någon lagstiftningsåtgärd i anledning av detta direktiv. Rådetsdirektiv /176/EEG om avfall från litandioxidindustrin har antagits med stödav artiklarna 100 och 235 i . I direktivets inledning påpekas attförorening som orsakas av avfall från titandioxidindustrin utgör en risk förmänniskors hälsa och miljön och att det därför är nödvändigt att motverka ochgradvis minska sådan förorening i syfte att slutligen eliminera den. För avfallfrån titandioxidindustrin skall ett särskilt system tillämpas, för attsäkerställa att människors hälsa och miljön skyddas mot de skadliga effektersom kan uppstå när utsläpp, dumpning eller tippning av sådant avfall sker utankontroll. För att uppnå detta skall medlemsstaterna inrätta och tillämpa ettsystem med förhandstillstånd för utsläpp, dumpning, lagring, deponering ellerinjicering av sådant avfall. Förhandstillståndet får endast meddelas om vissa idirektivet angivna villkor är uppfyllda. Om t.ex. villkoren iförhandstillståndet ej uppfylls eller resultaten av övervakningen av denberörda miljön visar en försämring i det aktuella området kan den myndighetsom meddelat förhandstillståndet kräva att den tillståndspliktiga hanteringenupphör. För befintliga industrianläggningar skulle medlemsstaternasenast ha utarbetat program för gradvis minskning avföroreningen genom denna fyp av avfall, i syfte att slutligen eliminera den.Genom programmen skulle fastställas allmänna reduktionsmål samt de åtgärder somskulle vidtas vid varje anläggning. Reduktionsmålen skulle ha uppnåtts senastden . För nya industrianläggningar skall medlemsstaterna utfärdaförhandstillstånd. Sådana tillstånd måste föregås av en undersökning avmiljöpåverkan och får bara ges till företag som förbinder sig att endastanvända de material, processer och tekniker som är minst miljöskadliga av demsom finns på marknaden. Rådets direktiv /883/EEG om kontroll ochövervakning av miljöer som påverkas av avfall från titandioxidindustrininnehåller bestänunelser om metoder för kontroll och övervakning av inverkanpå miljön av utsläpp, dum-ping, lagring, deponering på marken ellermarkinjicering av avfall från titandioxidindustrin, med beaktande avfysikaliska, kemiska, biologiska och ekologiska miljöaspekter. Syftetmed direktiv /176/EEG är enligt direktivets artikel 1 att motverka förorening genom avfall frän titandioxidindustrin, för att slutiigen eliminera föroreningen. Ur artikel 2 som innehåller definitioner av vissa ord och ut tryck som används i direktivet kan utläsas bl.a. att med "förorening"avses utsläpp till miljön av restprodukter irån framställning av titandioxid och att med "avfall" avses varje restprodukt irn framställning avtitandioxid. de.somfattar regleringen i direktiv /176/EEG endast avfall från sådan in- Prop. 1991/92:170 dustri som framställer titandioxid. Någon sådan industrifinns inte i . Denmineralpolitiska utredningen behandlade i sitt delbetänkande (SOU 1977:75)"Industrimineral" bl.a. frågan om möjlighet och lämplighet av inhemskförsörjning av titanråvara. Av betänkandet framgår bl.a. att grundämnet titanär ett vanligt förekommande element i jordskorpan (medelhalt ).Metallen används bl.a. i överljudsflygplan och flygplansmotorer. Denmetalliska användningen svarar emellertid för avvärldens titanförbrukning. Titan används huvudsakligen i form av avtitandioxid. Titandioxid används i mest vid tillverkning av pigment ochsvetselektroder. Ett stort antal oxidiska titanmineral är kända men som råvaraför industriellt bruk kommer huvudsakligen ilmenit och rutil i fråga. Sverigeär helt beroende av import för sin tillförsel av titanråvara inkl. titandioxid.Sverige har flera befydande ilmenithaltiga järnmalmsförekomster och ilmenitförekommer också i tungsand i norra . Titanhalten i dessa förekomster ärdock förhållandevis låg. Någon ekonomiskt intressant fyndighet av rutil ärinte känd i . Med hänsyn till dessa uppgifter är det inte troligtatt frågan om att inleda framställning i av titandioxid uppkommer inomöverskådlig framtid. Det kan antas att framställning av titandioxid i Sverigeskulle komma att kräva en anläggning av betydande omfattning eller åtgärd avingripande beskaffenhet. Regeringen kan enligt 4 kap. 2 § lagen om hushållningmed naturresurser m.m. besluta att en sådan anläggning eller åtgärd inte fårutföras utan tillstånd av regeringen. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag haranfört om EES-avtaletoch den svenska miljölagstiftningen. Anmälantill propositionen om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) 1Tekniska föreskrifter på miljöområdet............... 2.1 Utsläppfrån motordrivna fordoa................ 0Personbilar, lastbilar och bussar............ 0Klassificering, förpackning ochmärkning av farliga ämnen och beredningar 1Allmänna regler om begränsningar avanvändning och utsläppande pä marknaden av farliga ämnen och preparat(beredningar)... 2Batterier och ackumulatorer................. 5Ämnen som bryter ned ozonskiktet........ 3 Miljöbilagan tillEES-avtalet............................ 3Kemikalier och bioteknik........................... 2 10 10 11 14 15 19 20 22 25 26 28 28 34 37 38 40 41 42 46 50 1991/92:170 Bilaga14 Huvudavtal DELII FRIRÖRLIGHET FOR VAROR Kapitel2 Jordbruks- och fiskeprodukter Kapitel3 Samarbete i tullfrågor och om handelslättnader Kapitel4 Andra regler som avser fri rörlighet för varor Kapitel5 Kol- och stålprodukter DEL III FRI RÖRLIGHET FÖR PERSONER, TJÄNSTER OCH KAPITAL Ekonomiskt och monetärt samarbete DELIV KONKURRENSREGLER OCH ANDRA GEMEN- Kapitel1 Regler tillämpliga på företag Kapitel3 Andra gemensamma regler DELV ÖVERGRIPANDE BESTÄMMELSER AVSEENDE DE DELVI SAMARBETEVID SIDAN OM DE FYRA FRIHE- Kapitel2 Förfarande vid beslutsfattande Kapitel3 Homogenitet, övervakningsförfarande och tvistlösning DEL VIII FINANSIELLMEKANISM Prop. Bilaga 14 DEL IX ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄM- Huvudavtal AVTAL OM EUROPEISKA EKONOMISKA SAMARBETSOMRÅDET EUROPEISKA EKONOMISKA GEMENSKAPEN, EUROPEISKA KOL- OCHSTÅLGEMENSKAPEN, , , FÖRBUNDSREPUBLIKENTYSKLAND, HELLENSKA REPUBLIKEN, , FRANSKA REPUBLIKEN,, ITALIENSKA REPUBLIKEN, STORHERTIGDÖMET ,, PORTUGISISKA REPUBLIKEN, REPUBLIKEN , REPUBLIKEN , , , SCHWEIZISKA EDSFÖRBUNDET, KONUNGARIKETSVERIGE, REPUBLIKEN , härefter kallade de AVTALSSLUTANDE PARTERNA, SOM ÄR ÖVERTYGADE OM att ett europeiskt ekonomisktsamarbetsomräde kommer att bidra till uppbyggnaden av ett grundat påfred, demokrati och mänskliga rättigheter, SOM PÅ NYTT BEKRÄFTAR den höga prioritet som givits åt detprivili-gierade förhållandet mellan Europeiska gemenskapen, dess medlemsstateroch EFTA-staterna och som är grundat pä närhet, långvariga gemensammavärderingar och europeisk identitet, SOM ÄR FAST BESLUTNA att på grundval av marknadsekonomimedverka till världsomfattande liberalisering av handeln och till samarbete,särskilt enligt Allmänna tull- och handelsavtalet och Fördraget om upprättandeav och utveckling, SOM BEAKTAR målet att upprätta ett dynamiskt och homogenteuropeiskt ekonomiskt samarbetsomräde, som är grundat på gemensamma regleroch lika konkurrensvillkor och som tillhandahåller lämpliga medel förverkställighet, också på den rättsliga nivån, och som kan uppnås på grundval avjämlikhet och ömsesidighet samt allmän jämvikt i fräga om fördelar, rättigheteroch skyldigheter för de avtalsslutande parterna, SOM ÄR FAST BESLUTNA att vidta åtgärder för att så långtdet är möjligt Prop.1991/92:170 Bilaga 14 Huvudavtal förverkliga fri rörlighetför varor, personer, tjänster och kapital inom hela Prop. 1991/92:170Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, liksom ett ökat och breddat Bilaga14 samarbete i fråga om de angränsande och övergripande politikområdena. SOMAVSER att främja en harmonisk utveckling av Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet och som är övertygade om behovet att genom tilllämpning avavtalet bidra till en minskning av de ekonomiska och sociala regionalaolikheterna, SOMÖNSKAR bidra till att stärka samarbetet mellan ledamöterna av Europaparlamentetoch av EFTA-staternas parlament samt mellan arbetsmarknadens parter inomEuropeiska gemenskapen och i EFTA-staterna, SOMÄR ÖVERTYGADE OM den betydelsefulla roll som enskilda kommer att spela inomEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet genom att utöva de rättigheter som detillerkänns i avtalet och genom att rättsligt försvara dessa rättigheter, SOMÄR FAST BESLUTNA att bevara, skydda och förbättra miljön samt att säkerställaett varsamt och förnuftigt utnyttjande av naturresurserna, på grundval avsärskilt principen om en varaktig utveckling samt av principen attförsiktighetsåtgärder och förebyggande åtgärder bör vidtas, SOMÄR FAST BESLUTNA att vid den vidare utvecklingen av regler bygga på en högskyddsnivå vad gäller hälsa, säkerhet och miljö, SOMÄR MEDVETNA OM vikten av att utveckla den sociala dimensionen, däri inbegripetlika behandling av kvinnor och män, inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdetoch som önskar säkerställa ekonomiskt och socialt framåtskridande och främjaförutsättningarna för full sysselsättning, en högre levnadsstandard ochförbättrade arbetsvillkor inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, SOMÄR FAST BESLUTNA att främja konsumenternas intressen och stärka deras ställningpå marknaden genom att sträva efter en hög grad av konsumentskydd, SOMHAR DE GEMENSAMMA MÅLEN att stärka den vetenskapliga och teknologiska grundenför europeisk industri och att stimulera den, sä att den blir merkonkurrenskraftig pä det intemationella planet, SOMANSER att ingåendet av detta avtal inte på något sätt skall begränsamöjligheten för någon EFTA-stat att ansluta sig till Europeiska gemenskaperna,