prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — Promemorian, som behandlar i EES-avtaletingående EG-direktiv om miljökonsekvensbeskrivningar, om skydd för luft, omvattenföroreningar och om avfallshantering m.m. har sänts på remiss.Jag avser att föreslå regeringen att återkomma till riksdagenmed de förslag till ändringar i den svenska miljöskyddslagstiftningen som kanbehövas med anledning av ikraftträdande. Jag kommer därför att nuendast anmäla sådana författningsändringar som kan ske utan beslut avriksdagen. Ett antal remissinstanser har isina remissvar över departementspromemorian (Ds 1992:14) införlivandem.m. kommenterat miljöaspekterna på avtalet. I min framställning anknyter jagtill dessa remissyttranden såvitt gäller sådana frågor som är specifika förmiljöområdet. Det utmärkande för miljösamarbetet i EG är att nästan allamiljöregler är bindande, dvs. de utfärdas i form av förordningar ellerdirektiv, och att de förutsätter uppföljning i form av nationella bestämmelser.EG är därmed pådrivande i förhållande till medlemsländerna när det gäller attutveckla miljöarbetet. och medlemsstaternasamlade i rädet har antagit femåriga miljöhandlingsprogram. Detvar dock först genom enhetsakten som miljöfrågorna kom in i EG:sstadgar. har det skett en snabb och dynamisk utveckling som bidragittill att hänsyn till miljön tas i ökad utsträckning. Trots olikheter mellanmedlemsländerna har betydande framsteg gjorts. De normer som har utarbetats ochsom kommer att utarbetas innebär att ambitionsnivån gradvis höjs. Ett omfattande regelverk har utvecklatspä områdena luftföroreningar, vattenföroreningar, buller, kemiska produkter ochbioteknik, avfallshantering och naturvärd. De nationella miljöskyddsreglerna får inte vara svagare ände minimireg- 2 ler som EG antagit.Däremot får medlemsländerna i flertalet fall ha och in- Prop. 1991/92:170föra strängare regler än vad som föreskrivs av Gemenskapen. Såvitt gäller Bilaga 13 miljökrav mot varor eller produkter som är föremål för handel inomGemenskapen är normalt harmoniserade, dvs. de tekniska och säkerhetsmässigakraven skall vara desamma i alla länder. Vid i den 9-10 december1991 enades medlemsstaterna bl.a. om vissa ändringar i som kommeratt stärka EG:s miljöarbete. Ett av målen för den gemensamma marknaden skallvara tillväxt som tar hänsyn till miljön. Miljöpolitik blir också ett av EG:spolitikområden. Beslut om miljöregler kommer, med vissa undantag t.ex. rörandestadsplanering, att kunna fattas med kvalificerad majoritet. För närvarandekrävs enhällighet beträffande alla miljöregelbeslut som inte avser regler omvarors fria rörlighet. En miljöfond inrättas för att möjliggöra för allamedlemsländer att acceptera striktare miljöregler. Om en miljöåtgärd medföroproportionella kostnader för någon medlemsstat kan denna medlemsstat fåfinansiellt stöd från miljöfonden för åtgärdens genomförande.Fördragsändringsfördraget, det s.k. Unionsfördraget, undertecknades i februari1992 och träder i kraft när det ratificerats av samtliga EG-medlemsstater iöverensstämmelse med deras konstitutionella bestämmelser. presenterade sittförslag till ett nytt handlingsprogram för EG:s miljöarbete. Det skall ses över . Programmetinnehåller en strategi för en hållbar utveckling. Större vikt läggs nu jämförtmed tidigare vid det förebyggande miljöarbetet och vid ett delat ansvar mellanolika aktörer. Vidare skall stor vikt läggas vid ekonomiska styrmedel,utbildning och information. De miljömål som sätts upp i programmet är intelegalt bindande men utgör ambitionsnivåer för det framtida miljöarbetet. Handlingsprogrammetinnehåller bl.a. förslag till: - Ett system för samlad miljöprövning vidtillståndsgivning för industrianläggningar. - En strategi för varaktigt hållbara transporter därhänsyn till miljökostnader vid beskattning och investeringar är en viktig del. - Större miljöhänsyn vid användning av EG:sstrukturfonder. - Tre nya samrådsgrupper inom miljöområdet skall sammankallas:En rådgivande grupp bestående av företrädare för företag, fackföreningar, yrkesorganisationersamt lokala och regionala myndigheter skall behandla allmänna miljöfrågor. Engrupp bestående av nationella miljömyndigheter och företrädare för kommissionenskall bildas för att underlätta utbytet av informationer om och erfarenheterav miljöarbete samt för att underlätta utvecklandet av gemensamma metoder påmiljöområdet. Slutligen skall en grupp bildas för översyn av miljöpolitiken. ges och de övriga EFTA-staterna möjligheter att delta i detmiljöarbete som pågår inom EG. En gemensam västeuropeisk miljöpolitik kommeratt växa fram inom avtalets ram. sättningarför att på ett mer effektivt sätt kunna svara upp mot de miljöpoli- Prop.1991/92:170 tiska utmaningar som står inför. Samarbetet i EES kommer att utgå från EG:smiljöpolitik. Under förhandlingarna om framkom emellertid attSverige på vissa områden hade mer långtgående miljö- och hälsoskyddskrav. Närdessa motsvarades av minimiregler i EG utgjorde de inget problem. Där EG:sregler - som på varuområdet - utgjordes av harmoniserad lagstiftning varemellertid situationen en annan. Från svensk sida hävdades underförhandlingarna att det inte var rimligt att vi skulle tvingas att sänkaetablerade miljö- och hälsoskyddskrav. Resultatet blev att acceptablaövergångslösningar har utarbetats. Huvudområden för samarbetet med EG blir miljöreglersom berör varor, såsom kemikaliereglering och avgaskrav, samt krav påföroreningsutsläpp frän industri och avfallshantering. Avsikten är att och de övriga EFTA-staternaskall samarbeta med EG också på en rad andra miljöområden såsom t.ex. beträffandemiljöavgifter och vid framtagande av aktionsprogram pä miljöområdet samt genomsamräd inför internationella förhandlingar. Den har, tillsammans med deövriga EFTA-staterna, begärt förhandlingar om deltagande pä likavillkor i den europeiska miljöbyrän (). EG:s beslutatt upprätta miljöbyrån väntar bara pä att enighet skall uppnås omlokaliseringen av miljöbyrån. Den europeiska miljöbyrån skall förse EG ochdeltagande länder med objektiva, tillförlitliga och jämförbara uppgifter omeuropeiska miljöförhållanden som underlag för nödvändiga åtgärder för attskydda miljön, liksom för att utvärdera effekter av sådana åtgärder samt förinformation till allmänheten om miljötillståndet. I anges att nödvändiga beslut för atttillförsäkra EFL\-sta-terna deltagandet i den europeiska miljöbyrån skallfattas efter det att har trätt i kraft ominte denna fråga har klarats ut tidigare. Enligt kommer och de övrigaEFTA-staterna att delta i EG:s hela ramforskningsprogram, vari miljöforskningenär en del. EES och den svenska miljöpolitiken Beroendepå många miljöfrågors gränsöverskridande karaktär har miljöområdet alltmerblivit föremål för internationella överenskommelser och avtal. Handeln medmiljö- och hälsofarliga kemikalier är gränsöverskridande. Det är mot denbakgrunden miljöaspekterna på skall ses. Förutom samordning avbestämmelser ges också vissa möjligheter för EFTA-staterna att få insyn i ochgenom expertsamarbete påverka kommissionens förslag till nya gemensammamiljöregler. Därigenom får således möjlighet att påverka utformningenav bl.a. sådana EG-regler som reglerar föroreningsutsläpp av betydelse förSverige i andra europeiska länder. Genom kommer , särskilt på detharmoniserade om rådet, att ha gemensamma regler med de andra EFTA-staterna och med EG. 4 Dettakommer också att innebära att förändringar av EES-reglerna fordrar Prop.1991/92:170 Oro har därför ibland uttryckts för att Bilaga 13 kommeratt medföra begränsningar i möjligheter att föraen fortsatt ambitiös miljöpolitik. Enligt min uppfattning innebär just det ovannämndaexpertsamarbetet och kravet på gemensamma EES-beslut att Sverigefår direkta och ökade möjligheter att påverka de andra länderna och Flera länder i EES-området har för övrigt Tillsammans med dessa stater kan inomEES-avtalets ram driva på det miljöpolitiska arbetet i . skapar således, enligt min mening, nyamöjligheter för ett intensifierat miljösamarbete och ger oss en plattform föratt påverka den framtida gemensamma miljöpolitiken i . En allmänbedömning är att det har gått att kombinera vårt avtal med den inre marknadenmed att vi kan behälla de svenska miljökraven i de fall de är mer långtgåendeän EG:s motsvarande regler. Transformeringen av lederdärutöver i vissa fall till en skärpning av svenska miljöregler. Regeringen är mitt inne i ett arbete för att höjaambitionsnivåerna i miljöarbetet både i och utomlands. Iförhandlingarna om medlemskap i skall högsta tillämpade ambitionsnivå gällapå miljöområdet. Avsikten är att vidmakthålla och utveckla ett effektivtmiljöskydd. Det är oklart om närmandet till EG kommer att geSverige draghjälp till att i fortsättningen skärpa de svenska miljökraven. Våraegna ambitioner kommer därför att även fortsättningsvis bli avgörande. Dettagäller även åtgärder som kan vidtas före ett ikraftträdande ochföre ett eventuellt EG-medlemsskap. När det däremot gäller degränsöverskridande miljöhoten, vilka kräver internationella lösningar, kommerSverige att ha nytta av EG som en murbräcka i det globala miljöarbetet. I dennaprocess kommer den att spela en pådrivande roll tillsammansmed likasinnade länder inom och utom EG. Remissinstanserna , ,, de Gröna och Grön Ungdom anser att EES-avtaletskonsekvenser från miljösynpunkt borde analyseras och redovisas. anseratt en sådan bedömning vore förenlig med om miljökonsekvensbeskrivningari ett gränsöverskridande sammanhang. anser att iavvaktan på att ett sådant material tas fram bör regeringen och avståfrån att ta slutlig ställning till . I flera fall har remissinstanserna förutsatt atteffekterna på den svenska miljön av skulle bli desamma som de sombeskrivs i en expertrapport, "Task force report on the environment andthe internal märket", som låtit utarbeta. Rapporten, somavser miljöeffekter av EG:s inre marknad, drar slutsatsen att miljöbelastningenkommer att öka, särskilt genom användningen av energi och transporter, om inteeffektiva miljöåtgärder vidtas. Utmaningen blir därför, enligt rapporten, attgenomföra policyåtgärder som tillförsäkrar att den tillväxt som den inremarknaden genererar blir miljömässigt hållbar. Följande principer föreslås blivägledande - förebyggande åtgärder skall vidtas, - förorenaren skall betala, 5 - ansvar och beslut skall ligga på lägstapolitiska nivå, dvs. inom de delar Prop. 1991/92:170 av miljöområdet, där Gemenskapen inte har exklusiv kompetens, skall Bilaga13 åtgärder vidtas i de enskilda medlemsstaterna på lokal, regional eller cen tral nivå om en sådan nationell reglering är tillräckligt effektiv för att uppnååtgärdens syfte (subsidiaritetsprincipen), - ekonomisk effektivitet och kostnadseffektivitetsamt användning av ekonomiska styrmedel skall tillförsäkra att befintiigamiljömål uppnås med minsta möjliga ekonomiska kostnader och erbjuda incitamentför ytterligare miljöförbättringar, - effektiva lagregler. De principer för miljöpolitiken som föreslåsstämmer väl överens med flera av de grundläggande principerna för det svenskamiljöarbetet. Inom ramen för EES-samarbetet kommer den svenskaregeringen att verka för att sådana miljöskyddsåtgärder vidtas att den tillväxtsom leder till blir miljömässigt hållbar. För att närmare bedöma behovet av framtidamiljöåtgärder på grund av och ett eventuellt medlemskap i , som statsrådet har angett, enmiljökonsekvensbedömning av de beräknade effekterna på svensk miljö att göras.Eftersom situationen ter sig snarlik för de nordiska länderna är det angelägetatt samarbetar med och i syfte att få fram ett brettunderlagsmaterial. Det gäller särskilt den motsättning som på kort sikt kanfinnas mellan fri handel och konkurrenskraft å ena sidan samt miljöambitionernaå den andra. menar att ger mindrelångtgående möjligheter för EFTA-länderna att skydda miljön än de som EG:smedlemsländer har enligt såsom det förändrats genom enhetsaktenoch genom Maastrichtöverenskommelsen om den europeiska unionen. menarvidare att enligt denna överenskommelse förbinder sig att utvecklaen gemensam miljöpolitik medan endast förutser åtgärder påmiljöområdet. Jag har ovan beskrivit gmnderna för detmiljöpolitiska samarbetet i EES. De förändringar i som föranleddesav enhetsaktens ikraftträdande har beaktats i EES-a-vtalet. Samarbetet kommersåledes att utgå från EG:s nuvarande miljöpolitik. Maastrichtöverenskommelsenom den europeiska unionen har inte trätt ikraft. Det har därför inte varitmöjligt att i redan från början beakta de ändringar på miljöområdetsom överenskommelsen innebär. Enligt min uppfattning blir det emellertid enviktig uppgift för den att i de fall Maastrichtöverenskommelsenmedför mer långtgående möjligheter att skydda miljön, verka för motsvarandeändringar i . uttrycker oro över att , på gmndav , kan vidta ensidiga åtgärder mot nyamiljöbelastningar. Grön Ungdom konstaterar att EFTA-länderna inte har en givenrätt att ensidigt höja sina miljökrav på produkter. Enligt deGröna får därmed inte det goda miljöexemplet chansen och önskemålet om Sverigesom miljömodell-land omintetgörs. drar slutsatsen attEES-avtalet gör det svårare att skärpa miljöreglerna i . Såsomjag angett tidigare får EG:s medlemsländer ha längre gående miljö- 6 krav än de gemensammaminimikraven inom omräden där sådana tillämpas. 1991/92:170 Inget hindrar att agera på samma sätt. I de fall syftar till en harmonisering,vilket framförallt är fallet inom varuområdet, är situationen en annan. Dettakommer att innebära att förändringar av EES-reglerna fordrar gemensammaställningstaganden. Vår möjlighet att skärpa lagstiftningen blir här beroendeav att vi kan övertyga de andra länderna om behovet av sådan skärpning. Dettager i sin tur en direkt möjlighet att påverka andra länders miljöpolitik. Ung Vänster anser att principen om fri konkurrenskan komma i motsättning till andra intressen, såsom t.ex. miljöfrågor. JordensVänner anser att undermåliga krav på miljöskydd bör likställas medsubventioner. Det är just i syfte att undvikakonkurrenssnedvridande låga miljöskyddskrav som EG tillämpar s.k. minimikravsom medlemsländerna måste leva upp till. Motsvarande kommer att gälla inomEES-avtalet. framhåller betydelsen av ettvidgat samarbete på expertnivå mellan EG och EFTA och mellan enskilda länder.Verket anser att detta är önskvärt med hänsyn till miljöproblemens gränsöverskridandekaraktär. Statsrådet har redogjort förEES-avtalets samarbetsformer med särskild betoning på expertsamarbetet. Jagbedömer att också samarbetet med andra länders miljömyndigheter kommer attintensifieras med anledning av . Samarbetet på expertnivå kommer iviss mån att ersätta nationellt arbete. Enligtartikel 73 i avtalet skall de avtalsslutande parternas åtgärder i fråga ommiljön ha följande syften; 0att bevara, skydda och förbättramiljön, 1att bidra till skyddet av människornashälsa och 2att säkerställa ett varsamt ochrationellt utnyttjande av naturresurserna. De avtalsslutande parternas åtgärderi fråga om miljön skall grundas på principernaatt förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis börhejdas vid källan och att den som förorenar miljön skall betala.Miljöskyddskraven skall ingå som en del av de avtalsslutande parternas övrigapolitik. Bilaga XX till (miljöbilagan) innehåller de särskilda bestämmelser om skyddsåtgärder somskall tillämpas enligt artikel 73. Dessa skyddsåtgärder skall enligt artikel 75 intehindra någon avtalsslutande part från att bibehålla eller införa strängareskyddsåtgärder som är förenliga med . Enligtartikel 8 i skall det mellan de avtalsslutande parterna råda fri rörlighet för varor i enlighet med bestämmelserna i avtalet. Förbu den mot kvantitativa import- och exportrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan enligt artikel 11 och 12 skall dock enligt artikel 13 inte hindra sådana förbud eller restriktioner för import, export eller transitering som grundas på hänsyn till allmän moral, allmän ordning eller allmän säker het eller intresset att skydda människors och djurs hälsa och liv, att bevara 7 växter,att skydda nationella skatter av konstnärligt, historiskt eller arkeolo- Prop.1991/92:170 giskt värde eller att skydda immateriell äganderätt. Detta innebäratt undan- Bilaga 13 tag kan göras för väsentliga miljöpolitiska intressen.Sådana förbud eller restriktioner får dock inte utgöra ett medel förgodtycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning av handelnmellan de avtalsslutande parterna. Möjligheten att göra undantag blir beroendeav praxis. I avtalets vamavsnitt hänvisas i artikel 23 tillbilaga II som bl.a. omfattar rättsakter som motsvararbestämmelser i den svenska miljölagstiftningen. Dessa rättsakter anges i bilagaII under rubrikerna motorfordon, traktorer, farligaämnen och miljöskydd. Jag skall strax redogöra för den del av EG:smiljöregler som omfattas av . påpekar att medan i artikel100 a.3 kräver att nya miljöåtgärder skall baseras på en hög skyddsnivå,endast nämner kravet på hög skyddsnivå i inledningen. Greenpeaceframhåller vidare att också saknar en motsvarande bestämmelse tillartikel 100 a.4 i , vilken innehåller undantag för strängaremiljökrav. Denna omständighet anses av vara en av de mest iögonfallandeoch betydelsefulla bristerna i avtalet. Artikel 100 a i tillämpas när EGbeslutar att anta vissa rättsakter som syftar till att upprätta den inremarknaden och att få den att fungera. När sådana rättsakter har beslutats avEG kommer frågan om EG-rättsaktens tillämpning inom att avgöras avavtalsparterna. För att den nya EG-rättsakten skall ingå i krävsenhälligt beslut. Med stöd av bl.a. artikel 13 i har EFTA-staternadä möjlighet att hävda från EG-regeln avvikande nationella miljö- ochhälsokrav. Vidare har möjlighet att enligt artiklarna 112 ochll3 iEES-avtalet ensidigt vidta lämpliga skyddsåtgärder om det uppstår allvarligaekonomiska, samhälleliga eller miljömässiga svårigheter på ett visst områdeeller i en viss region. Den kommer att verka för attinförandet av nya EG-miljöregler i medför en hög miljöskyddsnivåinom EES. Av inledningen till framgår också att avtalsparterna ärfast beslutna att vid den vidare utvecklingen av regler bygga på en högskyddsnivå vad gäller hälsa, säkerhet och miljö. 1 fråga om reglerna om varors fria rörlighet gälleratt , och i vissa fall övriga EFTA-stater, i flera avseenden har en frånmiljöskyddssynpunkt längre gående lagstiftning än vad som gäller inom innehåller, såsom utvecklas nedan, vissa övergångslösningar sominnebär att EFTA-ländema kan bibehålla strängare nationella miljökrav antingentill dess att ny gemensam lagstiftning trätt i kraft (bilavgaser,bekämpningsmedel) eller eller en öppen tidsperiod varunder enöversyn av EG-rätts-aktens tillämpning inom skall ske (farligakemikalier, ozonnedbrytande ämnen, batterier). Greenpeaceanser att det inte skall föreligga någon möjlighet till harmoni sering nedåt även om den fria marknaden påverkas av de längre gående åt gärdema. är av uppfattningen att vi får mycket svårt att 8 skärpa dessa miljökravinnan EG hunnit ikapp. Ung Vänster drar slutsatsen att övergångsreglerna gällerfram och att regelverket därefter skall övergå till EG:s regler.Miljöpartiet de Gröna hävdar att inte i längden kommer att kunnabehålla strängare krav än EG på varor. förutsätter attnär det gäller särlösningen för bilavgaser gör det möjligt att ävenefter tillämpa de svenska avgasreglernas bestämmelser förtillverkaransvar, produktionskontroll och kontroll av hållbarhetskrav. Jagkommer, i samband med genomgången nedan av de olika EG-miljö-rättsakterna, attredogöra för de särskilda övergängsarrangemang som gäller för SverigesEES-tillämpning av dessa rättsakter. Imiljö- och naturresursdepartementets ansvarsområde ingår bl.a. plan-ochbygglagen (1987:10) och plan- och byggförordningen (1987:383) där bl.a. krav påbyggnader regleras. I ingår bl.a. rådets direktiv /106/EEG omtillnärmning av lagar och andra författningar rörande byggvaror. Genomförandetav i denna del handläggs av och behandlas idet departementets bilaga (bilaga 11) till denna proposition. Inledningsvisvill jag också nämna att viktiga delar av inte omfattas avEES-avtalet. Det gäller EG-regler som i svensk rätt motsvaras av bl.a.naturvårdslagen (1964:822), lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet ochstrålskyddslagen (1988:220). Jagredogör i min framställning för de av som ingår i EES-avtaletoch följer då avtalets disposition. Redogörelsen utgår från reglernastillämpning inom EG och därför omnämns bl.a. vissa skyldigheter förmedlemsstaterna gentemot kommissionen t.ex. att hålla kommissionen informeradom medlemsstatens tillämpning av rättsakten. Inom ram harEFTA-staterna motsvarande skyldigheter gentemot olika EFTA-institutioner. 1991/92:170 Bilaga 13 Tekniska föreskrifter på miljöområdet (Bilaga II till ) 2.1 Utsläpp från motordrivna fordon Minbedömning: Ändringar i den svenska bilavgaslagstiftningen behövs inte medanledning av att träder i kraft. I ingår om begränsningar avavgasutsläpp från motordrivna fordon. Sådana bestämmelser finns dels idirektiven om personbilar, lastbilar och bussar (70/220/EEG, 72/306/EEG och88/77/EEG med ändringar), dels i direktivet om utsläpp fräntraktorer(77/537/EEG med ändring). Beträffande direktiven om personbilar,lastbilar och bussar gäller enligt avtalet en särskild övergångsbestämmelse,enligt vilken EEG-godkän-nande skall gälla i EFTA-staterna fr.o.m. år 1995.Direktivet om utsläpp från traktorer skall tillämpas fr.o.m. den tidpunkt däEES-avtalet träder ikraft. InomEG pågår en snabb utveckling på detta område. 1991/92:170Sannolikt kommer direktiven i den lydelse som anges i delvis Bilaga13 att vara inaktuella . I det följande redovisas innehålleti de tre direktiven /220/EEG, 72/306/EEG och 88/77/EEG, följt av en bedömningav vilka författningsändringar som kommer att krävas inför den 1 januari 1995.Därefter behandlas direktiv /537/EEG om utsläpp från traktorer. I detta sammanhang berörs inte frågor som rör desvenska reglerna om registrering och typgodkännande av fordon. Inte hellerbehandlas direktivet om bullerkrav för fordon (70/157/EEG). Dessa frågortillhör ansvarsområde. 2.1.1Personbilar, lastbilar och bussar Rådetsdirektiv /220/EEG om tillnärmning av medlemsstatemas lagstiftning om åtgärdermot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon innehåller regler omutsläpp av avgaser och andra ämnen från lätta bilar (personbilar ochlastfordon med en totalvikt på högst ). Direktiv /220/EEG anknyter - liksom övrigadirektiv om avgasutsläpp från motorfordon - till om typgodkännandei direktiv /156/EEG. Det finns ett stort antal andra direktiv som innehållerkrav på motorfordon i olika avseenden. Avsikten är att fr.o.m. den 1 januari1993 ett gemensamt typgodkännande för hela fordonet skall kunna utfärdas i enmedlemsstat. Godkännandet skall gälla i alla de övriga medlemsstaterna ochskall visa att alla EG:s fordonskrav enligt de olika direktiven är uppfyllda. Genom direktiv /441/EEG gjordes i juni 1991omfattande ändringar i direktiv /220/EEG. Helt nya regler har införts förfordon i kategori Mi (personbilar med högst åtta passagerare). De nya reglerna,medför att skillnaderna mellan EG:s avgaskrav och de strängare svenskaavgaskraven har blivit mindre än förut. Kvarstående skillnader gäller främstdet tillverkaransvar som tillämpas i och som inte har någonmotsvarighet inom EG. EG tillämpar vidare ett kombinerat gränsvärde förkväveoxider och kolväten, medan har separata gränsvärden. EG ochSverige tillämpar även olika körcykler vid prov. De skärpta kraven för personbilar införs i tresteg. Enligt artikel 2 i direktivet får en medlemsstat från den 1 januari 1992inte på grunder som hänför sig till avgasutsläpp vägra EEG-typgodkännande ellernationellt godkännande för en fordonstyp eller förbjuda att fordon tas i bruk,om direktivets krav är uppfyllda. Från skall EEG-typgodkännandeoch nationellt typgodkännande vägras för fordon som inte uppfyller kraven.Efter skall förbud gälla mot att fordon tas i bruk om deinte uppfyller kraven. För lätta lastfordon gäller enligt direktiv91/441/EEG lindrigare avgas krav.