prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — Uppdraget i övrigt skall vara slutfört föreutgången av . Informations- och förhandlingsrätt för anställda vid vissa förvärv avaktier Inom harutarbetats en promemoria (Ds 1991:34) medförslag till lag om informations- ochförhandlingsrätt för anställda vidvissa förvärv av aktier. Förslaget bygger på Ägaratredningens betänkande (SOU 1990:1) Företagsförvärvi svenskt näringsliv. Enligt förslagettillförsäkras anställda i börs- och OTC-bolag informations- och förhandlingsrätt när en köpare riktar etterbjudande till aktieägama om att pågenerellt angivna villkor överlåta sina aktier i bolaget (målbolaget) tilldenne (offentligt förvärvserbjudande).Förslaget har remissbehandlats. Remissyttrandena finns tillgängliga hosarbetsmarknadsdepartementet. Flertalet remissinstanser har avstyrkt förslageteller är starkt kritiska till det. har lagt fram ett förslag till ett13:e bolagsrättsdirek-tiv. Förslagettar sikte på företagsköp som sker genom offentliga erbjudanden omförvärv av aktier eller andra värdepapper som omsätts på en organiserad marknad (s.k. take-overs). 1förslaget uppställs bl.a. en rad informationsregler. De förslag som har lagts fram idepartementspromemorian sammanfaller i stort med det förslag på området somEG-kommissionen lagt fram. Enligt minmening bör resultatet av EG:s arbete på området avvaktas. Jag avser därför inteatt nu lägga fram något förslag rörande de anställdas rätt tillinformation och förhandling vid offentligt förvärvserbjudande. Inom arbetsmarknadsdepartementethar gjorts en inventering av vilka företagsformer som ligger utanförtillämpningsområdet för lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för deprivatanställda (prop. 1987/88:10, s. 79, AUI O, rskr. Inventeringen har utförts i form av en enkät i vilken LO, TCO och deltagit.Enkätsvaren har inte gett vid handen att styrelserepresentation nu borde vidgastill ytterligare företagsformer. Den interdepartementalaarbetsgrappen för arbetsmiljö- och arbetslivsfrå gor har slutfört genomgången avbefintliga EG-regler på arbets miljöområdet. Resultatet avanalysarbetet har redovisats i den s. k. grön boken om konsekvenserna av ett svenskt EG-medlemskap utgiven 1991 av utrikesdepartementetshandelsavdelning. rade isamarbete med handelsavdelningen Bil. ett seminarium om den socialadimensionen i Europasamarbetet. arbetsmiljöfrågor utgjorde därvidett av flera teman. utarbetadearbetsmarknadsdepartementet en skrift om Arbetsmiljön och EG(Fakta 1991:1). tillsattes en arbetsgrapp inomarbetsmarknadsdepartementet med uppgift att föreslå de ändringar iarbetsmiljölagen som föranleds av . Arbetsgrappen avslutade sittarbete och redovisadesina förslag i rapporten (Ds 1991:72) EES-anpassning av arbetsmiljölagen.Arbetsgrappen har granskat relevanta EG-direktiv på arbetsmiljöområdet och har på grandval av resultatet avgenomgången föreslagit vissaändringar i arbetsmiljölagen. Arbetsgrappens förslag remissbehandlasför närvarande. Regeringen gav arbetarskyddsstyrelseni uppdrag att utföra det förberedelsearbete som behövs för att anpassaföreskriftema på arbetsmiljöområdet till åtagandena enligt . Arbetarskyddsstyrelsen har också fåttsärskilda medel för att kunna delta i det europeiska standardiseringsarbetetoch för andra insatser i samband med det västeuropeiska integrationsarbetet. Genom beslut ijuli 1991 harEG:s ministerråd proklamerat som det europeiska arbetsmiljöåret. Regeringentillsatte en nationalkommitté för arbetsmiljöåret.Nationalkommittén utgör ett sam-rådsforam med syfte att sprida information omEG:s verksamhet på arbetsmiljöområdet och att lägga fram förslag tillsvenskt deltagande i olika aktiviteter i anslutning till arbetsmiljöåret. ingår bl.a. företrädare för arbetarskyddsstyrelsen,, arbetsmiljöfonden,föreningen för arbetarskydd, arbetarskyddsnämnden, SAF, LO, TCO och . Regeringen har vidaregenom beslut beviljat I milj.kr. Medlen har finansierats över fonden för arbetsmiljöförbättringar. I arbetsmarknadsdepartementethandläggs ärenden som rör förhållandet till internationellaarbetsorganisationen (). För beredning av vissa ärenden som rörsamarbetet med finns en trepartiskt sammansatt kommitté, (SFS1977:987; ändrad senast 1987:900). Vid arbetskonferens antogs en konvention(nr 172) och en rekommendation (nr179) om arbetsvillkor i hotell- och resturangbran-schen. Dessa instramentkommer att föreläggas . Nya ämnen arbetskonferens är delsförebyggande av storolyckor inom industrin i syfte att anta etteller flera nya instrament, dels för allmändiskussion i ämnet strakturanpassning samt utveckling av mänskliga resurser. Då skall även de nyainstramenten om skydd avarbetstagares fordran i händelse av arbetsgivarens konkurs slutbehandlas. Inovember 1990 företog en översyn av medlemskapet i 25 Sverigeerhöll därvid plats i nio av de samman- Prop. 1991 /92:100 lagt tolv industrikommittéema, nämligen ikommittéerna för inlandssam- Bil. 11 färdsel, jäm- och stålindustri,verkstadsindustri, byggnads-, anläggnings-och offentliga arbeten, kemiskindustri, tjänstemän och utövare av fria yrken,hotell, catering och turism, skogs- och träindustri samt livsmedelsindustri.Den nya mandatperioden för industrikommittéema börjar den . Vid arbetskonferensens möte i juni 1990förrättades val till lLO:s styrelseför perioden 19901993. invaldes därvid på den nordiska platsenpå regeringssidan. Under år 1991har två anmälningar riktats mot beträffande tillämpningen av vissa . TCO påtalade i en skrivelsetiU bristande tillämpning avILO-konventionema (nr 87) om föreningsfrihet och skydd förorganisationsrätten, (nr 98) om organisationsrätten och den kollektiva förhandlingsrätten, (nr 151) om offentligt anställdaoch (nr 154) om främjande avkollektiva förhandlingar. Anmälan föranleddes av de ändringar isjukförsäkringen m. m., sorn trädde i kraft den . Det svenskaarbetsgivarombudet till lLO:s 78:earbetskonferens ingav ett klagomål motSverige beträffande tillämpningen av konventioneraa nr 87, 98 samt konventionen (nr 147) om miniminormer i handelsfartyg.Klagomålet grandar sig på de ändringar i lagen om medbestämmande iarbetslivet som trädde i kraft (""). De båda anmälningarna behandlas av lLO:s styrelsevåren 1992. Måloch inriktning av arbetslivspolitiken /93 Regeringensambition är att på olika sätt stödja en utveckling inom arbetslivet som leder till en förbättring av arbetsförhållandena ochminskad utslagning från arbetslivet. För dem som ändå drabbas av ohälsaoch olycksfall måste det finnas en snabb ochväl fungerande arbetsplatsanknutenrehabiliterings- och anpassningsverksamhet, som en väg tillbaka till lämpligtarbete. Arbetsmiljöarbetetmåste omfatta hela arbetssituationen. Med hänsyn till de ofta mycket komplexa orsakssambanden behövs flera olika åtgärder föratt komma till rätta med riskfaktorer i arbetsmiljön, bl.a. är ofta arbetsorganisatoriska förändringar i vidastebemärkelse nödvändiga. Det fortgår en ständig förändring och förnyelse avarbetets villkor. Nya arbetsmetoder och nya sätt att organisera arbetetintroduceras. Förnyelsearbetetmåste genomföras på ett sådant sätt att arbetstagama kan känna tryggheti förändringarna. Några av de viktigaste föratsättningama för ettbättre arbetsliv är ett rikt arbetsinnehåll och möjlighet för arbetstagama att själva kunna påverka sin arbetssituation. Detta innebär ökade krav på arbetstagarnas kunskaper och kompetens. En viktig föratsättning äratt de anställda ges möjlighet att lära, utvecklas och bredda sin kompetens. En breddning av arbetskraftens kompetens är också en föratsättning för ökad konkurrenskraft och flexibi litet inom näringsliv och förvaltning. Jag hartidigare konstaterat att antalet anmälda arbetsskador och sjuk- Prop.1991/92:100 frånvaron har minskat. kan konstateras att viflkoren iarbetsli- Bil. 11 vet är olika och mycket återstår att göra för attförverkliga en god arbetsmiljö i vid bemärkelse. De av riksdagenvåren 1991 beslutade ändringama i arbetsmiljölagen har trätt i kraft. Därmedhar arbetsgivarens ansvar för arbetsmiljö och rehabiliteringförstärkts. har betydelsen av samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare i det lokalaarbetsmiljöarbetet lyfts fram. En bra och ändamålsenlig samverkan mellanparterna på olika nivåer kommer sannolikt att vara ännu viktigare i framtidenmed hänsyn till den vidgade synen påarbetsmiljöarbetet och de krav som bör ställas på arbetets organisationoch innehåll. Ett arbete med ätt förändra arbetsmiljöer och fåmänniskor tillbaka tifl arbetet har inletts på många arbetsplatser.Myndighetema inom arbetsmiljöområdet kommeratt ha en stor betydelse när det gäller att genomföra förändringarna på arbetsmiljöområdet. Införandetav den nya budgetprocessen med ökadlångsiktighet och fokusering på resultaten av verksamheten syftar till en effektivare användning avresursema. Arbetslivsfonden har en viktig roll i dettasammanhang och dess verksamhet har kommit i gång i stor omfattning.Regeringen har lämnat i uppdrag till den centrala arbetslivsfonden att utredaföratsättningama för inrättandet avregionala kunskapscentra som ett led i arbetet med att nå ut med kunskaperoch erfarenhet på arbetslivsområdet. Den arbetstagare som blir utan lönpå grand av att arbetsgivaren har försatts ikonkurs kan i vissa fall få ersättning enligt lagen (1970:741) om statliglönegaranti vid konkurs från lönegarantifonden. Fonden finansieras genom en socialavgift som uppgårtill av löneunderlaget. Enligtlönegaranti lagen har länsstyrelseraa hand om utbetalningama frånlönegarantifonden. har antalet konkurser ökatkraftigt. Detta har fått till följdatt länsstyrelsema har fått ett mycket stort antal utbetalningsärenden atthandlägga. Även under /93 förväntas antalet lönegarantiärendenatt förbli mycket högt. Den uppkomna situationen motiverar en förstärkning avlänsstyrelsemas resurser för utbetalningar från lönegarantifonden. Jag beräknar, efter samråd medchefen för , attlänsstyrelsema bör tillföras 6 milj. kr. för dessa ärenden. Denna resursförstärkning bör finansieras genom enengångsvis särskild disposition av avgifter till lönegarantifonden. Jag vill starktunderstryka att resursförstärkningen är en engångsvis åtgärd. Det stora antalet lönegarantiärenden orsakas av den negativa ekonomiska utvecklingen ilandet. Inom arbetsmarknadsde partementet bereds de förslag som har lämnats av lönega rantiutredningen. Förslagen avser blandannat handläggningsfrågor. Mitt förslagom disposition av medel i lönegarantifonden kräver stöd i Prop. 1991/92:100 lag. Ett förslag till lag om tillfällig avvikelse från lagen(1981:691) om Bil. 11 socialavgifterhar upprättats inom . 1 lagförslaget tas även uppvissa andra frågor. Jag återkommer därför till den närmare utformningen av lagen och min hemställan tillregeringen om förslag till riksdagenunder anslaget B 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder (avsniti 2.6). () har i skrivelse den 14 febraari 1991 till statsministern hemställt attintresseorganisationer inte bör representeras i beslutande myndighetsstyrelserutan ha en rådgivande funktion. SAF har också beslutat att organisationen fr.o. m. /92 inte kommer att företrädas i styrelser i ettantal myndigheter där flertalet finns inomarbetsmarknadsdepartementets ansvarsområde. Dessa myndigheter ärarbetsmarknadsverket, AMU-styrelsen, arbetslivscentram, arbetarskyddsverket, arbetslivsfonden, arbetsmiljöfondenoch . Regeringen har mot denna bakgrand beslutat att ialla centrala styrelser hålla deplatser vakanta som SAF enligt resp. myndighets instraktion har rätt att lämna förslag till. I regionala ochlokala styrelser kan det i SAF:s ställebli aktuellt att ta in andra arbetsgivarrepresentanter. Regeringen kommervidare att se över myndighetemas ledningsansvar m.m. 1 detta sammanhang kommer bl. a. verksstyrelsemassammansättning att behandlas. Mitt förslag: Statsbidraget till företagshälsovården avvecklas och behållningen på kontot hosriksgäldskontoret för företagshälsovårdenförs till statsbudgetensinkomsttitel. Skälen lör mitt förslag: Ett nytt bidragsystemför företagshälsovården infördes den1 i syfte att stimulera till förebyggande arbetsmiljöarbete och förbättra anslutningen av de småföretagen. En översyn av effekteraa av de nya bidragsreglema redovisades i juni1990 i betänkandet (Ds 1990:42) Företagshälsovård i omvandling. Betänkandet lågsedan till grand för beslut om nya riktlinjer förföretagshälsovården och bidragssystemet. 1 en rapport (Fu 1991:9) om den statligastymingen av företagshälsovården har RRV kommit fram till att statsbidragets styrande effekter är svaga,bl. a. när det gäller att öka anslutningen av de små företagen. RRV tror inte attde nya ändringama kommer att ge avsedd effekt och föreslår att bidragetavskaffas. Jag har sammauppfattning som RRV och anser att det generella stats bidraget bör avvecklas. Tidpunkten bör enligt min mening vara den 1 28 Regeringen avseråterkomma senare i vår till riksdagenmed Prop. 1991/92:100 förslag om ändring ilagen (1981:691) om socialavgifter. Jag vill emellertid Bil. 11 redan nuatt regeringen föreslår att godkänna att det generella statsbidragetavvecklas . Detta kommer attinnebära en sänkning av arbetarskyddsavgiften i nämnda lag . Detta utrymme bör utnyttjas för atthöja arbetsskadeavgiften medmotsvarande belopp. Jag har i denna fråga samrått med statsrådetKönberg. Jag avser emellertid att föreslåregeringen att besluta om en översynav företagshälsovården. En utgångspunkt för utredaren är därvid en avveckling av det nuvarande generellabidraget. Utredaren skall i stället övervägaandra former för stöd t. ex. riktade insatser. Därvid bör i första hand ett bidragssystem övervägas som tillgodoserde mindre företagens behov av företagshälsovård. Genom beslut av (prop. 1990/91:140,AU22, rskr. 302) utgår ett bidragmotsvarande högst av de medel som avsätts som stöd till företagshälsovården till ett centralt organ för samverkan och utveckling av företagshälsovården (FUR). För kalenderåret1992 har regeringen beslutat om 6 milj. kr. Utredaren bör även pröva om dettabidrag bör lämnas sedan det generella bidraget avvecklats. Bidrag till företagshälsovården finansieras genom att av arbetarskyddsavgiften enligt lagen (1981:691)om socialavgifter förs till ett särskilt konto hos riksgäldskontoret.Överskottet på nämnda konto uppgår denIjuli 1991 till ca 850 milj. kr. Jagbedömer att dessa medel inte kommeratt behövas för att finansiera nuvarande bidragssystem för företagshälsovårdenunder nästa kalenderår. Mot bakgrand härav föreslår jag att dessa medeleller det högre belopp som finns innestående på kontot efter den förs som en förstärkning av statsbudgeten tillstatsbudgetens inkomsttitel. Det bör ankomma på regeringen att besluta om dennaöverföring. Mitt förslag: De s. k. MBL-medlen avvecklas successivt med början denIjuli 1992. Skälen for mittförslag: I enlighet med beslut (prop. 1975/76:182, AU 46, rskr. 182) har regeringen /77 anvisat medel för bidrag till utbildning och informationom medbestämmandelagen (MBL) och därmed sammanhängande avtal. finansierades verksamheten med anslagsmedel, menfrån och med har den finansierats genom arbetarskyddsavgiften. Regeringen har faststäflt en ram förbidragets storiek. En viss andel av de medel som flyter in från arbetarskyddsavgiften till arbetsmiljöfonden skall användas för detta ändamål. Av bidraget lämnas en åttondel till arbetsgivarorganisationer, resten till arbetstagarorganisa tioner. RRV har , på uppdrag avregeringen, granskat användningen av Prop. 1991/92:100 de s.k. MBL-medlen ochbl.a. funnit att medlen använts för utbildning Bil. 11 och informationsinsatsermed svag anknytning till MBL. MBL-medlen beräknas uppgå till 271 milj. kr. Jag föreslårnu att bidraget avvecklas så när som på 75 milj. kr. Deåterstående medlen bör i sin helhet tilldelas arbetstagarorganisationerna och avse /93. Därefterskall bidraget i sin helhet vara avvecklat. Det bör ankomma påregeringen att närmare besluta härom. 1987/88:105 om jämställdhetspolitikeninför 90-talet har beslutat om ett särskilt program förjämställdhetsåtgärder inom arbetslivsområdet för tiden fram t.o.m. den31 . Medel härför skulle enligtriksdagens beslut åriigen avsättas från MBL-medlen. Regeringen har därefter genom särskilt beslut närmarefastställt medlens användning. Jagavser att senare förslå regeringen att uppdra åt arbetsmiljöfonden att avsättasärskilda medel härför så att programmet kan pågå fram t.o.m. den 31december 1993. Riksdagenbeslutade om att arbetslivscentram skulle omvandlas tiflett renodlat forskningsinstitut och att antalet fasta tjänster skulle vara högst 35, varav 25 forskare. Regeringen har uppdragit tillarbetslivscentram att senast den I april1992 inkomma med förslag till anslag för /93 och till deförfattningsbestämmelser som den nya organisationen ger anledning till. Den nya organisationen beräknas kunna trädai kraft . Genom beslut av medanledning av prop. 1990/91:150 bil. 11:9 medförslag till rörande omställning och minskning av den statliga administrationen (FiU30, rskr. 386) gällerett besparingskrav om 10 milj.kr. för arbetslivscentram.Arbetslivscentram finansieras helt genomarbetsmiljöfonden och därvid över arbetarskyddsavgiften. Jag avser att sedan arbetslivscentramkommit in med sin anslagsframställningden återkomma till regeringen med förslag till riksdagenangående ifrågavarande besparing. Mittförslag: Fonden för arbetsmiljöförbättringar avvecklas . Som ett led i avvecklingenöverförs 40 milj. kr. budgetåret1992/93 från fonden tillstatsbudgetens inkomsttitel. Skälen fbr mitt förslag: Fonden förarbetsmiljöförbättringar inrättades för att täcka statens ekonomiska åtaganden för garantilån för arbetsmiljöförbättringar, s.k. AG-lån (prop. 1975:66, SoU 16, rskr. AG-lånen kunde, efter att beslutatom förlängning av systemet, tecknas undertiden den 1 september1975 . Genom AG-lånenkom nästan 300 milj.kr. att investeras i Prop. 1991/92:100 arbetsmiljöförbättringar. Systemet innebaratt staten, föratom att ställa garantier för företagens lån hos bankema, betalade räntan på lånen . Kostnadernaför AG-lånen bestod därför av räntekostnader, administrationskostnader samt kostnader för infriande av ställdagarantier. Kostnadema finansieradesav en särskild arbetarskyddsavgift på som togs ut . De influtna medlen fördestill fonden för arbetsmiljöförbättringar. Vid införandet av AG-lånesystemet slogs ocksåfast alt överblivna medel i fondenför arbetsmiljöförbättringar fick användas för andra ändamål på arbetsmiljönsområde (prop. 1975:66 s. 23). Fonden har därför funnits kvar även efter att garantiåtagandena upphört. Fonden förvaltas av kammarkollegiet. Jag föreslår att fonden avvecklas under entreårsperiod med början /93. Behåflningen på fonden var drygt92 milj. kr. Av dessa medel kommer en viss del att behöva tas i anspråkför redan gjorda åtaganden. Avvecklingen avfonden bör påbörjas /93 genom att 40 milj. kr. förs frånfonden till statsbudgetens inkomsttitel som en förstärkning till statsbudgeten.Det bör ankomma på regeringen att beslutaom denna överföring. De återstående medlen bör fram till dess fonden ärhelt avvecklad få användas för de ändamål som tidigare beslutat om. Jaghemställer att regeringen föreslår att godkänna 1. attdet generella statsbidraget till företagshälsovården avvecklas , 2.de av mig anförda riktlinjemaom en ändring av arbetarskyddsavgiften, 3.den av mig föreslagnaöverföringen av medel från arbetarskyddsavgiftenfrån ett konto hos till statsbudgetens inkomsttitel, 4.den av mig föreslagnaavvecklingen av de s. k. MBL-medlen, 5.vad jag har anfört omavveckling av fonden för arbetsmiljöförbättringar, 6.vad jag har anfört omöverföring av medel från fonden för arbetsmiljöförbättringartill statsbudgetens inkomsttitel. Regionalpolitik Prop.1991/92: lOO 1 Den regionala problembilden Denallmänna försämringen av konjunkturen har, somjag tidigare beskrivit, bl. a. medfört en kraftig ökning av antaletvarsel om uppsägning och av antalet arbetslösa i hela landet. Den långsiktiga regionala problembilden har inteförändrats väsentligt . De arbetsmarknadspolitiskaproblemen har i allmänhet ökat i minstsamma takt i de regionalpolitiskt prioriterade regionema som i landet i övrigt. Den långa högkonjunkturenmedförde att planerade strakturförändringar i många fall sköts upp. Ettuppdämt förändringsbehov utlöses nu ochmedför mycket stora påfrestningar i orter och regioner som redan tidigare hade ett ensidigt och svagtnäringsliv. Detta gäller bl. a. Norriand och Bergslagen. De regionalpolitiska problemen är sedan längestörst i stora delar av de sju s. k.skogslänen. har dessa dock haft en stabilare befolkningsutveckling än tidigare, främstberoende på en förhållandevis högnettoinvandring men även på ökade födelsetal. De inomregionala obalansernaär dock fortfarande stora inom länen. Beträffande befolkningsutvecklingkan noteras det trendbrott medflyttningsunderskott gentemot övriga landet som skedde 1988. Under de tre första kvartalen 1991 har dettaunderskott uppgått till ca 3 200 personer, vilket kan jämföras med ettunderskott på ca 4500 personer under sammaperiod 1990. Länet har dock fortfarande betydande födelseöverskott och enförhållandevis omfattande nettoinvandring, vilket medfört en fortsattkraftig befolkningstillväxt. I underbilaga 11.2 redovisas länsvis uppgifteromarbetslösheten, antalet varsel m. m. 2 Regionalpolitikens allmänna inriktning Regionalpolitikenskall enligt de av fastlagda målen inriktas på att ge människortillgång till arbete, service och godmiljö oavsett var de bor i landet. Politiken skall främja en rättvisfördelning av välfärden mellan människor iolika delar av landet och en balanserad befolkningsutveckling så att betydandevalfrihet i boendet kan åstadkommas. Regionalpolitiken skall vidare underlätta för rationell produktion varigenomekonomisk tillväxt kan uppnås. Om målen skall kunna uppnås måste det skapasföratsättningar för ekonomiskt,socialt, kulturellt och ekologiskt fungerande regioner. 1 regeringsförklaringenanges bl. a. att hela skall leva. Det föratsätter en aktiv regionalpolitik. Utvecklingskraften i demindre företagen är avgörande för den regionalt spriddasysselsättningen, liksom satsningar på bättre infrastruktur, dvs. modemajärnvägar, förbättrat vägnät, förbättradetelekommunikationer, utbyggd högskoleutbildning m. m. Föratt bättre ta tillvara och utveckla kraften i den växande grappen kvinnliga företagare har regeringen idecember 1991 givit närings- och teknikutvecklingsverket () ett särskilt uppdrag att bl.a. analysera 32 villkoren för kvinnorsföretagande. I uppdraget ingår också att utarbeta ett Prop. 1991/92:100 åtgärdsprogram för att främja kvinnorsföretagande i stödområdet. har fastställt en långsiktigstödområdesindelning som gäfler från den . Beslutet innebär att detregionalpolitiska företagsstödet koncentrerats till två stödområden,benämnda stödområde I och 2. Dessa områden omfattar de kommuner eller delar avkommuner som långsiktigt bedöms ha desvåraste regionalpolitiska problemen. Till regeringen har inkommit ett antalframställningar om inplacering av nya områden i stödområde eller uppflyttningfrån stödområde 2 tifl 1. Enligt min mening är det viktigt attstödområdesindelningen inte ändras förofta, särskilt som de långsiktiga problemen förändras mycket långsamt. Jag är därför inte nu beredd att föreslå någraändringar i denna stödområdesindelning. Utöver dessa "permanenta" stödområdenfinns s. k. tillfälliga stödområden.Regeringen har möjlighet att i sådant område placera in kommuner eller delar av kommuner med allvarligasysselsättningsproblem till följd av exempelvis omfattande strakturrationaliseringar.För närvarande är 14 kommuner eller delarav kommuner inplacerade i tillfälligt stödområde t.o.m. . Fram tilldenna tidpunkt har regeringen också utnyttjat möjligheten att tillfälligt höjaden maximala andelen lokaliseringsbidrag för fyra kommuner ellerkommundelar i stödområde 2. Jag avser attunder våren göra en översyn av de tillfälliga stödområdesinplace-ringama ochåterkomma till regeringen med eventuella förslag till förändringar. I rådandelågkonjunktur har som nämnts strakturomvandlingsproble-men på olika håll i landet accentuerats.