prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — 7 Koncessionsnänmdenför miljöskydd, ramanslag 8 Kemikalieinspektionen,förslagsanslag 9 Särskilda projekt inombekämpningsmedelskontrollen, reservationsanslag 10Bidrag till Förenta Nationeraas rmljöfond, förslagsanslag 11Visst interaationellt miljösamarbete, förslagsanslag 12Stockholms interaationella miljöinstitut,reservationsanslag 13Forskning för ettavfallssnålt samhälle: Avfellshantering, reservationsanslag 14Inredning och utmstning av lokaler vid vissa myndigheter,reservationsanslag C Strålskydd, kärnsäkerhetm.m. *32 823 000 *19 573 000 1 : Uppdragsverksamhet, förslagsanslag 2 Bidragtill , reservationsanslag : 6 Visstinteraationellt samarbete i fråga om kärasäkerhet m.m., förslagsanslag 1 förfestighetsdata, förslagsanslag 95155 000 * Beräknat belopp 49 1 Lantmäteriet,förslagsanslag I000 2 Förvaltningskostnaderför lantmäteriet, ramanslag 391060 000 3 Bidragenligt lantmäterilaxan, förslagsanslag 12600 000 403 661 000F Övriga ändamål 1 Bidrag till interaationelltsamarbete kring den byggda miljön m.m.,reservationsanslag 1380 000 2 , ramanslag 4994 000 Prop.1991/92:100 XV. och dess myndigheter m.m. 1 Ersättningtill ledamöter m.m.,/örj/agia/w/flg 259468 000 2 Riksdagsutskottens resor utom ,reservationsanslag I000 3 Bidragtill studieresor, förslagsanslag 800000 4 Bidragtill IPU, m.m., förslagsanslag 11802 000 5 Bidragtill partigmpper, förslagsanslag 53600 000 6 : Förvaltningskostnader, förslagsanslag 259 660 000 7 Utgivande av otryckta ståndsprotokoll,reservationsanslag 225000 8 byggnader, reservationsanslag 25610 000 9 Riksdagstryck, förslagsanslag 36299 000 1 Riksdagensombudsmän, justitieombudsmännen, ramanslag 27595 000 2 Riksdagensrevisorer och deras kansli, reervar/onjanj/ag 11413000 3 svenska delegation och dess kansli, 4 svenska deligation och dess kansli: Andel i gemensamma kostnader för , 1991/92:100 XVI. Rän tor på statsskulden, m.m. 1 Räntor på statsskulden m.m.,/öra/agjfl/u/ag 70 000 000 000 1991/92:100 XVII.Oförutsedda utgifter 1 Ofömtsedda utgifter,förslagsanslag 1000 000 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde Närvarande: statsministem Bildt,ordförande, och statsråden , B. , , ,, , , , , , , ,, , , , , P. , Föredragande: statsråden ,, , , , , , , , , , , , , , Hömlund, P.Westerberg, , Thurdin Proposition med förslag till statsbudget för /93 Statsrådenföredrar inriktningen av den ekonomiska politiken under nästa budgetårsamt de frågor om statens inkomster och utgifter m.m. som skall ingå i regeringens förslag till statsbudgetför /93. Anförandena redovisas i underprotokollen för respektivedepartement. Det antecknades att statsrådet föredragit anmälan tillbudgetpropositionen 1991 såvitt avser område tidigaredenna dag. Med beaktande av de föredragnaförslagen har ett förslag till statsbudget för nästa budgetår med därtillhörande specifikationer av inkomster och utgifter upprättats. Jag hemställer att regeringen föreslårriksdagen att beräkna inkomster och besluta om utgifter för staten i enlighetmed det upprättade förslaget till statsbudget för /93. Regeringen ansluter sig tillföredragandenas överväganden och beslutar attgenom proposition förelägga vad föredragandena har anfört förde åtgärder och de ändamål som föredragandena har hemställt om. i under- Prop. Regeringen beslutar vidare att deanföranden som redovisas protokollen jämte i förekommande fell översikter överförslagen skall bifogas propositionen enligt följande: Kungliga hov- och slottsstatema (första huvudtitehi) (andra huvudtitehi) (tredje huvudtiteln) (fjärde huvudtiteln) (femte huvudtiteln) (sjätte huvudtiteln) (sjunde huvudtiteln) (åttonde huvudtitehi) (nionde huvudtiteln) (tionde huvudtiteln) (elfte huvudtiteln) (tolfte huvudtiteln) (trettonde huvudtiteln) (fjortonde huvudtiteln) och dess myndigheter m.m. (femtonde huvudtiteln) Räntor på statsskulden, m.m. (sextonde huvudtiteln) (sjuttonde huvudtiteln) totalförsvarets civila del Bilaga19 gotab 40436, 1991 Bilaga 1till budgetpropositionen 1992 1991/92:100Bil. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträdeden Föredragande: statsrådet Anmälan till budgetpropositionen 1992 såvitt avser finansplanen 1 Mål för en ny politik Huvudmålet för regeringensekonomiska politik är att bryta den ekonomiska stagnationen, pressa nerarbetslösheten och åtempprätfe somen tillväxt- och företagarnation med en stark och växande ekonomi. Inflationenskall bekämpas, medborgamas frihet och välfärd öka. Mycket talar för att 1990-taletkommer att räknas som ett av stora omvandlingsdecennieraa.Näringslivet står mitt uppe i en dramatisk strakturomvandling efter ensnabb teknologisk förayelse och en ökande internationaliseringav ekonomin. är den ekonomiskaintegrationen mellan stater, handelsområden och marknader både djupareoch mer omfettande än i något tidigare historiskt skede. 1 Västeuropahar den ekonomiska och politiska integrationen tagit ett nytt stort steg i ochmed överenskommelsen i som också beredermarken för en ytterligare utvidgning av EG. 1 Öst- och Centraleuropaliksom i det f.d. ersätts nu de kommunistiska kommandoekonomiemamed marknadshushållning, en process som öppnarnya möjligheter för hundratals miljoner invånare. Sammantaget innebär desenaste fem årens dramatiska förändringar i nya fömtsättningar förekonomiskt framåtskridande. 1 1991/92. 1 saml Nr 100. På de amerikanskakontinenteraa fortsätter avregleringen och liberali- Prop. 1991/92:100 seringen av handelsutbytet mellan länderaa. 1 bidraren rad nya tillväxtcentra till den ekonomiska expansionen. Dennaomvandlingsprocess innebär stora möjligheter för alla att tillgodogöra sig deninteraationella arbetsfördelningens vinster. För Sverigeinnebär denna utveckling i gmnden en mycket gynnsam förändring av villkoren. tillhör med sin öppna ekonomi deländer som skulle kunna gynnas mest av liberalisering och ekonomiskintegration. Det är i vårt närområde som en viktig del av åttiofelets ochnittiofelets omvandling sker. Det gäller etableringen av EG:s inre marknad och det åtföljande ,utvidgningen av den Europeiska Gemenskapen och utvecklingen mot enEuropeisk Union. Det gäller också den dynamiska utveckling som kanfömtses i våra östra grannländer. Därtill kommer att flera av våra störstaföretag är globalt verksamma. Det är i detfeperspektiv som den svenska omvandlingen med en omfettandestmkturrationalisering i näringslivet och stora förändringar i den offentligasektora skall ses. Det är en dynamisk process där den som är mest flexibel ochförmögen att växla in på nya spår lättast kan övervinnaomställningsproblemen och bäst utnyttja de nya möjligheteraa. I dettaomvandlingsperspektiv måste också våra inhemska problem betraktas. Den svenskasfegnationen framstår som särskilt allvarlig när vi beaktar den dynamiskautvecklingen i vår omvärld. Gmnden för1970-felets och 1980-tolets svårigheter är de välkända långsiktigastmkturproblemen i vår ekonomi. Balansbristeraa har förstärkts av upprepadeekonomisk-politiska missgrepp . Misslyckandenahar försenat och försvårat anpassningen till ändrade konkurrensförhållanden ivår omvärld. Överbryggningspolitiken var ett försökatt undvika konsekvenseraa av oljeprissteg-ringaraaoch den åtföljande dramatiska förändringen av relativpriserna på varor ochtjänster. I efterhand har det visat sig att denna politik minskadeomvandlingstrycket i ekonomin och fördröjde en nödvändig strakturomvandling. Industristödspolitiken i slutet av sjuttiotaletliksom devalveringspolitiken var i detta hänseende även de misslyckade. Näringslivetsstmkturoravandling sköts och den anpassning som borde ha skettinom stat och kommun försenades eller uteblev helt.Sverige kom därigenom att fortsätta en politik med höga offentliga utgifteroch höjda skatter som befäste strukturproblemen i vår ekonomi. Utvecklingen iSverige har präglats av en politik som litat till kollektiva ochstorskaliga lösningar. Resultatet har blivit en ekonomi med regleringar ochbristande konkurrens, stigande skatter och svag ekonomisk tillväxt. Utrymmet för individens krav och behov har krympt. Det kollektivaoch institutionella ägandet har ökat på bekostnad av det enskilda och spridda.Den offentliga sektoras verksamheter har slukat ökande resurser sommånga människor inte har kunnat få den service och hjälp de har rätt till. Huvudmålet förregeringens ekonomiska politik under de kommande Prop. 1991/92:100 åren äratt bryta den ekonomiska stagnationen, pressa ned arbetslösheten Bil. 1 ochåtempprätta som en tillväxt- och företagarnation med en stark ochväxande ekonomi. Att åstadkomma detta är en långsiktig uppgift som kräveråtskilliga år av omvandling och förayelse. Den ekonomiskapolitiken kan därför inte ses åtskild från de många och omfettande reformer påpolitikens övriga områden som regeringen har initierat och avser att föreslåunder kommande år. Den ekonomiska politiken är således en del i en samladstrategi för att återställa tillväxtkraften i svensk ekonomi. behöver en ny, välståndsskapande politik.Ar av försummelser av de drivkrafter i ekonomin som skapar tillväxtskall efterträdas av stimulans av devälståndsbildande krafteraa. Den tidigare nedvärderingen av företagsamhet skallbytas i sin motsats med tilltro till företagande och skapande. Denenskildes och femiljens rörelsefrihet skall vidgas. Syftet är att öka friheten och välfärden för medborgarnaoch ge en stark ekonomi. Genom en politik som erbjuder bättrefömtsättningar för att skapa resurser läggsgrunden för stigande sysselsättning och ökade inkomster. Större utrymmeskapas därmed för stöd till de svagaste och socialt mest utsatta människoraa ivårt land samt för egen växtkraft i hela . Regeringensekonomisk-politiska strategi är en kombination av strategiska skattesänkningar för att gynna sparande, investeringar och företagandeoch av en stram fmanspolitik som ger låg inflation och låg ränta. Hög ekonomisktillväxt innebär omedelbara välfärdsvinster för medhorgaraa. Fördelarna växeröver tiden. I en ekonomi som växer motverkasspänningar och motsättningar mellan olika gmpper. Samhället blir meratolerant och öppet. Möjligheteraa att skydda och förbättra miljön är beroendeav varaktig tillväxt. skall vara eanation där medborgarna har stor individuell frihet, där det lönar sigatt arbeta och spara. Resurstillväxtenskapar utrymme för sociala reformer som ger ett mjukare och mer solidarisktsamhälle. Dessutom ges möjligheter att bedriva en ansvarsfull miljöpolitik tillgagn för kommande generationer. 1 dagens problem finns morgondagensmöjligheter till ökat välstånd. Den ekonomiska politiken ställsunder inför två uppgifter. En förstauppgift är att öka tillväxt- och utvecklingskraften i den svenska ekonomin. En andra uppgift är att bedriva en långsiktig ochtrovärdig politik som lägger grunden fören god konkurrenskraft och en varaktigt låg inflationstakt. Dennainriktning bygger på en fest valutapolitik och en stram finanspolitik baserad på en mycket restriktiv prövning av de offentligautgifteraa. måste under de närmasteåren klara den nödvändiga övergång- Prop. 1991/92:100 en från etthöginflationssamhälle till ett låginflationssamhälle utan att Bil. 1 hamna i ensituation med permanent hög arbetslöshet. Den snabba ökning av arbetslöshetensom nu sker har sin gnmd i den tidigare förda politikens oförmåga att angripade grundläggande strukturproblemen i svenskekonomi. Arbetslöshet får aldrig bli ett medel i den ekonomiska politiken.Sverige skall deltaga i det europeiska samarbetet, vilket skärper kraven på låg inflation, mindre budgetunderskottoch minskad statlig upplåning. Den ekonomiska politiken skall skapaförtroende och respekt för den festa växelkursen och för möjligheteraa attklara de krav, reella och formella, som ett medlemskap i medför. Vårt välståndbygger på öppenhet mot omvärlden. Att deltagit i en fri ochinteraationell handel och i den interaationella arbetsfördelningen har spelat och kommer att spela en helt avgörande roll förlevnadsstandarden i vårt land. Ett svenskt medlemskap i den EuropeiskaGemenskapen har stor betydelse i detta sammanhang. Medlemskap ger oss ocksåbättre möjligheter att bidra till en fredlig utveckling, globalamiljöförbättringar och ökad samhörighetskänsla mellan människor. Den styrka medlemskap och interaationellt samarbete ger,ökar våra möjligheter att bistå sämre lottade nationer och folk, såväl i detidigare förtryckta länderaa i samt Öst- och som iu-länderaa. Regeringens ekonomiska politik vilar påmarknadsekonomins grund och präglasav socialt ansvar, god resurshushålLaing och god miljö. Marknadsekonominsätter konsumenteraas önskemål i centmm och bidrar till att skapa resurser ochallmän välfärd. Regeringens politik syftar till att ge goda fömtsättningar förnäringsidkare i hela landet, men också till att föra en generellvälfärdspolitik som ger medborgama ett ekonomiskt gmndskydd samt sätta uppramar för att garantera en god miljö. Privat ägande ären fömtsättning för att marknadsekonomin skall fungera. Regeringen kommer därför att lägga fram förslag om att stärka äganderättenpå olika områden. En parlamentarisk utredning har tillsatts med uppgift att föreslå ett gmndlagsfäst skyddför äganderätten. Ett etiskt förhållningssätt hos ekonomins aktörer börfrämjas. Hederlighet och rättssäkerhet har ekonomiskt gynnsamma effekter. Regeringen avser att uppmuntra det privatasparandet. Därigenom ökar individemas oberoende. Ett ökat privatsparande krävs också för att få ekonomisk tillväxt och innebär dessutom attinflatinsbekämpningen underlättas. Det är intepolitiska beslut utan enskilda människor som skapar resurser och välfärd. Regeringens politik bygger på denna grundläggandeinsikt. Politiska beslut kan skapa fömtsättningar för utveckling ochtillväxt men det är bara enskilda människors skapande som kan vända stagnationtill framåtskridande. Denna insikt har stor betydelse också i synen på arbetslivet. Erferenhet, kompetens ochinitiativkraft bland de anställda måste tillvaratas i växandeutsträckning. Reformarbetet inom den offentliga sektom måste ha detta som enviktig utgångspunkt. Den ekonomiskapolitiken skall främja en effektiv konkurrens. 1991/92:100förändringar krävs för att avskaffe konkurrenshinder, inom såväl det Bil. 1privata näringslivet som den offentliga sektora. De offentliga monopolen skallbrytas. En valfrihetsrevolution skall genomföras inomvälfärdspolitiken. Medborgarna skall få möjlighet att själva fetta viktigaheslut om vård, utbildning och omsorg. Stat och kommun skall koncentrerasig på de uppgifter som ingen annan kan sköta. Välfärdspolitikenskall vara generell. Skattefinansiering av viktiga sociala tjänster skallkombineras med system där pengaraa i stor utsträckning följer de val denenskilde själv träffer. skallåtempprättas som industrination och den ekonomiska stagnationen brytas. Tillväxt är nödvändig för att upprätthållasyssebätt-ning och välfärd.Regeringens politik syftar till att skapa en tillväxt i nivå medjämförbara europeiska länders. Bara en växandeekonomi skapar utrymme för att upprätthålla viktiga offentliga åtaganden. Inga omfördelningsåtgärder i en krympande eller stagnerandeekonomi kan ge samma utbyte för människor med låga inkomster som god tillväxt. Utan tillväxt kan inte målet att helaSverige skall leva uppnås. Med en varaktig tillväxt skapas de resursersom krävs för en effektiv miljöpolitik. Regeringensavsikt är att fullt ut skall deltaga i det europeiska samarbetet.Den ekonomiska politiken måste skapa förtroende och respekt för förmågan attklara de reella och formella krav som EG-samarbetet medför. EES-avtaletmedför sannolikt att blir en del av en europeisk marknad somomfettar 380 miljoner människor och som präglas av betydande öppenhet. Processen moteuropeisk integration fullföljs för svensk del genom ansökan om medlemskap iEG. Endast som medlem kan vi fullt utfå del av integrationens fördelar ochsamtidigt aktivt bidra till och påverka utvecklingen inom EG. Regeringensambition är att skall bli medlem i EG 1995. De omfettande kontakter somregeringen har haft medEG-kommissionen och företrädare för medlemsländernas regeringarbekräftar att den svenska tidsplanen är realistisk. Deltagandet i den europeiska integrationenställer stora krav på den ekonomiska politiken. Finanspolitiken måstevara stram för att varaktigt säkra en låg inflation och en låg räntenivå. Sommedlemsland i EG, deltagare i det europeiska monetära systemet, EMS, och i denframväxande ekonomiska och monetära unionen, EMU, kommer att få sinekonomi granskad. Den svenska ekonomin måste utvecklas i linje med de mest stabila ekonomieraa inom EG för attSverige skall kunna bli fullvärdig medlem i , vilket är innebörden av des.k. inflationstakten skall varaetablerad på en låg nivå och får inte vara högreän i de tre som har den Prop. 1991/92:100 lägsta inflationstakten Bil.1 de långaräntoraa skall vara etablerade på en låg nivå oeh får inte vara mer än 2procentenheter högre än i de tre som har den lägsta inflationstakten denkonsoliderade offentliga sektoras underskott får utgöra högst av BNP den konsoliderade offentliga sektoras(bmtto)skuldsättning får uppgå till högst av BNP växelkursen skall ha hållits stabil, inom ramenför normala fluktuationsmarginaler, av minst 2 år En viktigutgångspunkt för den ekonomiska politiken är att göra det möjligt för Sverigeatt inträda i EG-samarbetet utifrån en så stark position som möjligt. Dentidigare förda ekonomiska politiken ledde till en alltför hög inflation ochhöga räntor och motverkade därmed möjligheteraaatt uppfylla konvergensvillkoren. Även av detta skäl är en omläggning avpolitiken således nödvändig. Det bästa sättetför att kunna tillgodogöra sig vinsteraa av den fördjupade integrationen i är att snabbt uppfylla de krav somden ekonomiska och monetära unionenställer på den ekonomiska utvecklingen. Den dämpning av inflationen ochdet trendbrott i inflationsförvänt-ningaraa som kommer att ske ärcentrala. 1.4 Det ekonomiska läget Den svenska ekonomin har bådestarka och svaga sidor. har starka,interaationellt framgångsrika företag, befolkningen är välutbildad ochsamhället fungerar i inånga avseenden väl. Men utvecklingskraften har försvagats genom med en felaktigpolitik en process som har förstärkts genom missriktade ekonomiskaåtgärder. Devalveringamaav den svenska kronan medförde, tillsammans med enihållande interaationell högkonjunktur, tillfälligten period med hög tillväxt och sysselsättning. Devalveringspolitikendolde emellertid de underliggande stmkturella problemen och motverkade därmedlångsiktigt nödvändiga förändringar. Den konkurrensutsatta sektora ökade intetillräckligt för att ge balans i utrikesbetal-ningaraa. Finanspolitiken varinte tillräckligt stram genom att de offentligautgifteraa inte hölls tillbaka. Avregleringen av kreditmarknaden kombineradesinte heller med nödvändiga skattesänkningar för det privata sparandet.Priser och löner ökade bl.a. därför betydligt snabbare än i omvärlden. Den regionala obalansen medöverhettning i vissa områden bidrog till att driva upp inflationen och minskadekonkurrenskraften. Vid ingången uteblev tillväxten ochden samlade produktionen av varor och tjänster t.o.m. minskade. De strukturellaproblemen blev åter fullt synliga. Problemen harunder 1990 och 1991 manifesterats inom alla delar av den svenska ekonomin. Industriproduktionenhar minskat medomkring medan den i EG-området under samma period stigit med (sediagram 1). Ca 100 000 industrijobb har försvunnit, vilket är fler än somskapades imder . Lönsamheten i näringslivet har försämratskraftigt och investeringama har rasat. Konkurseraa har ökat dramatiskt. Det äruppenbart att den konkurrensutsatta sektora är alldeles för liten.Bytesbalansen visar imderskott trots en svag inhemsk efterfrågan. Den öppnaarbetslösheten har fördubblats. Diagram1.1 Industriproduktionen i och EG. 1991/92:100 Bil. 1986 1988 1990 1992 Sammantaget kan konstateras att situationen iväsentliga avseenden är allvarligare än . Den tredjevägens ekonomiska politik har, sett , inneburit enallvarlig försvagning av svensk ekonomi. Denna utvecklingskall nu brytas genom en omläggning av den ekonomiska politiken. 2 Den ekonomisk-politiska strategin En framgångsrik politik måste angripaproblemen i rätt ordning. problem är till stor del strakturella.Kortsiktiga åtgärder måste ligga i linje med den långsiktiga strategin.Det är viktigt att snabbt komma igång med nödvändiga forändringar. Detta gällerinte minst skattesänkningar och sanering av budgetens utgifter. Det gällerockså reformer inom de stora offentliga utgiftssystemen. Därmed förstärksSveriges möjligheter att få glädje av en framtida positiv intemationellutveckling. Tillväxten måste ledas av de konkurrensutsattaföretagen. Det höga skattetrycket och den stora offentliga sektom göratt utrymmet för kortsiktigaekonomisk-politiska åtgärder har minskat. därför tanken att stimuleraverksamheten inom de sektorer av ekonomin Prop. 1991/92:100 som är skyddadefrån utländsk konkurrens. Det skulle förstärka dagens Bil. 1 obalanser och försvåra en kommande, långsiktigthållbar, tillväxtprocess. Den ekonomiska politiken måste inriktas pä attgenomföra öveigången från en höginflationsekonomi till en låginflationsekonomi.En bestående låg inflation är avgörande för levnadsstandarden i vid bemärkelse. 2.1 En långsiktig utgiftsstrategi Det höga skattetrycket i Sverigebidrar till ekonomins försämrade utvecklingskraft. Höga skatter snedvrideranvändningen av resurser och försvagar motiven för arbete och sparande. Ettviktigt skäl till att sänka skatteraa är att fa ekonomin att fimgera bättre.Ett annat är att den interaationella ekonomiska integrationen och deteftersträvade medlemskapet i EG gör det nödvändigt att sänka skattetrycket såatt svenska företag och svenska produkterkan konkurrera. Ett lägre skattetryck kan också vidga den enskildesvalmöjligheter. höga skattetryck är en viktig orsak tillekonomins försämrade utvecklingskraft. Politiken skall därför inriktaspå en successiv sänkning av det totala skattetrycket. Sänkningaraa skall ske påett sådant sätt att ekonomins utvecklingskraft och konkurrenskraft stärks.Preliminära bedömningar tyder påskattesänkningsbehov av i storleksordningen . framtill mitten av . hargodkänt att en långsiktig strategi för de offentliga utgifteraa läggs fäst. Föratt detta skall kunna ske krävs: 1.Att den långsiktiga utgiftsutvecklingen bedöms. 2.Att det totala utgiftsutrymmet festställs och fördelas dels övertiden, dels enligt politiska prioriteringar. 3.Att avstämningar görs för att bestämma utgiftsutrymmetför en ny treårsperiod. Det totala utgiftsutrymmet måste bestämmas motbakgrund av vad som krävs för att uppnå en eftersträvad ekonomiskutveckling på . Utvecklingenunder har tydligt demonstrerat de stmkturella bristeraa i de storaoffentliga utgiftssystemen. Exempel på detta är arbetsskade- ochsjukförsäkringaraa, där utgifteraa ökat kraftigt utan att man kan hävda att riskeraa i arbetslivet ellerbefolkningens hälsotillstånd försämrats.Arbetslöshetsförsäkringen ger inte tillräckligt stöd till en ansvarsfylldlönebildning. Pensionssystemet är inte tillräckligt stabilt, eftersom det ärstarkt beroende av den ekonomiska tillväxten. Denekonomiska tillväxten och därmed den möjliga standardökningen är samtidigtberoende av ett förbättrat sparande medan de offentliga utgiftssystemen, ochsärskilt pensionssystemet, inte är så utformade att de gertillräcklig stimulans till det nödvändiga sparandet. En reformering av socialförsäkringssystemen måsteske enligt samma huvudinriktning som gäller reformeringen avskattestmkturen. Det skall löna sig att arbeta och spara. Den nuvarandeutformningen av regleraa innebär stora ochväxande utgifter som den fördelningspolitiska Därför måste transfereringssystemen Prop. 1991/92:100 ändras så att arbetslinjen hävdas och motiven för sparande ökar. I anslutning till långtidsbudgeten 1992 avserregeringen att återkomma med en precisering av den långsiktigautgiftsstrategin för hela nästa treårsperiod. Det är emellertid redan nuuppenbart att den utgiftspolitik som måste föras för att klara tillväxtmålenkräver vissa konkreta beslut: