prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — vilket innebar ett negativt bidrag till BNP-utvecklingen med 2,2procentenheter. syneslagrens BNP-päverkan i stort sett ha varit neutral. Därmed skullebidraget ha varit , dvs. nästan lika stort som den totela BNP-nedgången.Handelslagren minskade kraftigt såväl inom parti- som deteljhandeln. Förindustrins del har stora lageraeddragningar skett av insatsvaror och varor iarbete. Industriproduktionen föll 1991 kraftigare än denslutiiga varaefterfrågan i ekonomin. Därmed borde föratsättningama hafiinnits för industrin att dra ner sina stora färdigvaralager. fortsatte emellertid dessalager att öka. förhållande hänger samman med den kraftigalageraeddragningen i handelsledet, vilken har fördröjt industrinslageraweckling av färdigvaror. Lageromdömen i bl. a. konjunkturinstitutetsindustribarometer tyder på att mdustrin även haft svårtatt minska färdigvaralagren. förhållande fär viktiga konsekvenser förutsikteraa för en uppgång i industriproduktionen. Denna kan nu försenas då en tilltegande efterfrågan iförste skedet kan mötas med lagerminskningar. Lageraeddragningarär att vänte också . Industrin kan då börja avveckla sina färdigvaralager i en betydande utsträckning. Vissa trimningarav lagren av insatsvaror och varor i arbete genomförs sannolikt.Lagerrörelseraa inom handeln väntas i är bli betydligt svagare än . En viss ytterligare minskning skerdock såväl inom parti-som deteljhandel. Även om lagerminskningaraa blirtämligen omfettande även 1992 blir det positiva bidraget tillBNP-tillväxten så stort som . 1993 bedöms lagren i huvudsakvara oförändrade. Enda undantaget gällerindustrins fardigvaralager som i ett förbättrat efterfrågelägefortsätter att sjunka. Det positiva BNP-bidraget blir även detta år betydande. Lagrens betydelse för konjunkturmönstret harallmänt sett minskat . Icke desto mindre har lagercykelnen central betydelse för denmakroekonomiska bilden innevarande prognosperiod. Den starka lagerawecklingenunder 1991 bidrog till att nedgången i BNP blev tämligen kraftig. fanns ett intimt samband mellan lageraeddragningaraaoch det stora importfellet. Detta i sin tur medförde betydande förbättringar ihandels- och bytesbalansen. föratses rekyleffekter av destora lagerminskningaraa . neddragningar ger lagren tamligenkraftiga positiva bidrag till BNP-tillväxten beroende på att förändringen ilagerinvesteringaraa är positiv efter destora minustalen 1991. Motsvarande rekyleffekt finns för importutvecklingen1992. Lagercykeln gör att importen ökar betydligt snabbare än vad denslutliga efterfrågan indikerar. Detta är förklaringen till att exportnettotsbidrag till BNP-tillväxten beräknas bli jämförtmed 1,7 trots att skillnaden irelativt konjunkturläge mellan och omvärlden snarare är större iår. 1991/92:100 Bil. Diagram 8:5 BNP-utveckling och lagerbidrag. Förändringar i procent av BNP föregående år, 1985 årspriser. 1970 1973 1976 1979 1982 1985 1988 1991 Källor: och fmansdepartementet. 9 Den offentliga verksamheten Den offentliga sektoras fmansiellasparande försämrades med dtygt . Det finansiella sparandetvisade ett underskott motsvarande avBNP, efter fyra är av överskott. Nedgången i sparandet fortsätter 1992och 1993, men i måttlig takt. Det är statens finanser som försämras medan kommuneraas ekonomi förbättras.Kalkyler av konjunk-turaedgångens effekter på statens finanser visar attäven rensat för effekteraa av tillbakagången i ekonomin föll sparandet 1991,vilket tyder pä att finanspolitiken var expansiv. Detta kommer också tilluttryck i förbättringen för kommuner och den starka inkomstökningen för hushällen.För 1992 och 1993 beräknas det statliga sparandet vara i stort sett oförändratom man korrigerar för den onormalt låga BNP-tillväxten. 9.1 Den konsoliderade offentliga sektom Diagram 9:1 Skatter och offentliga utgifter 70 65 60 55 50 45 40 35 30 -I Utglftskvön ■ 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 Källor: , ,och . Den offentligasektoras finanser förbättrades markant . Det finansiellasparandet gick från ett underskott motsvarande av BNP 1980 till ettöverskott 1990 på . Av denna förbättring på berorca pä en ökning av skattekvoten (skatteraa ochsocialavgifteraas andel av BNP) medan utgiftkvoten minskade med knappt 1/2procentenhet, se diagram 9:1. Jämfört med dess högsta värde 1982 har dockutgiftskvoten minskat . Höga nominella löneökningartillsammans med icke indexreglerade skatteskalor bidrog till att driva uppskattekvoten. Den reala resursförbrukningen inom den offentliga sektora i form av 1991/92:100 Bil. konsumtion och investeringar sjönkmed som andel Prop. 1991/92:100 av BNP mellan 1980 och1990. Transfereringaraas andel steg under Bil. 1.1 med drygt 2procentenheter och ränteutgifteraas andel ökade . Skattekvotensjönk 1991 preliminärt med till 53,av BNP. För 1992och 1993 beräknas en successiv fortsatt nedgång av skattekvoten till ,se tabell 9:1. Skattekvoten beror dels på hur skatteunderlagenutvecklas i förhållande till BNP, dels pä förändringar i skatteuttagen. Ävenbetalningsratiner och redovisningsprinciper påverkar skattekvoten.Mervärdeskatten på den kommunala sektoras inköp av varor och tjänster lyfts avfr.o.m. och pä den stetliga sektoras inköp fr.o.m. 1 juli1991. Dessa avlyft bidrar till en minskning av skattekvoten med ca 1/2procentenhet 1991 och ca 1/4 procentenhet1992, efter beaktande av att även nominella BNP reduceras till följd avavlyften. Avskattningen av skatteskulder pä företegens reserveringar bidrartill att höja skattekvoten med ca 1/. Arbetsgivaravgifter Social försäkringsavgifter Övriga arbetsgivaravgifter Källor: , ,och fmansdepartementet En del större skatteändringargenomförs 1992 och 1993: Skatten på vissa kapitelinkomster har sänkts i äroch den generella skattesatsen på kapitalinkomster sänks . Skattereduktionenför feckföreningsavgifter slopas . Mervärdeskattesatsen på livsmedel, mrikes resorsamt på restaurang och hotell sänktes från till . Uttaget av arbetsgivaravgifter sänktes I januari1992 med , som andel av avgiftsunderlaget. Därav är 2,3procentenheter en kompensation för arbetsgivaraas kostnad för den i ärinförda arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen. Punktskatteraapå en rad olika varor slopas . De offentligautgiftemas andel av BNP steg preliminärt 1991 med ca Prop. 1991/92:100 2procentenheter till . Transfereringaraa till hushåll ökade i Bil. 1.1samband med skattereformen men också genomdet försvagade läget på arbetsmarknaden. Även transfereringaraa tillnäringlivet ökade kraftigt , vilket avspeglar ökade räntesubventionertill bostader, investeringsbidrag till bostadsbyggande och omstallningsstödtill jordbraket, se tabell 9:2. Den i tabellen redovisade nedgången av denoffentiiga konsumtionens andel av BNP 1991 beror helt pä det ovannämndaavlyftet av mervärdeskatt. För 1992 och 1993dämpas ökningen i transfereringaraa. Arbetsgivarperioden i sjukförsäkringenbidrar till att dra ned utgiftskvoten (och skattekvoten)med . Investeringsbidraget tillbostadsbyggandet sänktes frän 9,till 3,av byggnadskostnaderaa. Tidseftersläpning ochövergångsregler gör att besparingseffekten blir liten underprognosperioden. Subventioneringen av läkemedel och tandvård dras ned.Kostnaderaa för arbetsmarknadspolitiken och satsningar på infrastrakturinvesteringargör dock att utgiftskvoten fortsätter att stiga för att sedan vara i stortsett oförändrad 1993. TabeU9:2 De offentUga utgifternas andel av BNP Transfereringar till hushåll därav arbetslöshetsbidrag m.m. Källor: , konjunkturinstitutetoch fmansdepartementet. Genom besparingar i den statliga administrationenoch det kommunala skattestoppet begränsas den offentliga konsumtionensvolymtillväxt . Inkluderatökning av sysselsättningsskapande åtgärder och arbetsmarknadsutbilding beräknaskonsumtionen öka med drygt 0,1992 och sedan ligga kvar på oförändrad nivå1993. Skillnadenmellan skatter och utgifter med tillägg för den offentliga sektoras övrigainkomster, som till 1/3 bestar av AP-fondens ränteinkomster, ger det finansiellasparandet. beräknas detta uppgå till -. Underskottetmotsvarar av BNP. I är blir nivån i stort sett oförändrad for att 1993minska till nära , motsvarande 2,av BNP, se tabell 9:3. TabeU 9:3 Den offentUga sektoms inkomster och utgifter 1991/92:100 Bil. Soc ial försäkr ingsavg ifter 884,5 558,8 198,7 126,9 -1.2 9.5 5,0 2,6 -1.2 13,5 2,3 6,1 -3,4 10,8 13,6 13,8 15,5 6,3 3,5 2,7 1.9 4.6 3,0 17,0 5,5 0,4 5,2 3,8 10,3 -15,0 -17,1 -38,7 Procent av BNP Skatter och avgifter Utgifter Finansiellt sparande 53,5 63,8 -1.0 52,9 64,3 -1.2 52,2 64,2 -2,5 I investeringar ingårinvesteringar i personalbostäder, lagerinvesteringar samt nettot av köp och försäljningav fastigheter och mark. Källor: , statistiskacentralbyrån, och fmansdepartementet. 9.2 Staten inkl. socialförsäkringssektorns finanser Staten inkl. socialförsäkringaraaomfettar, föratom den statiiga sektora, ävenallmänna sjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen samt allmänna tilläggspensioneringen(AP-fonden). Sektora är en konsolidering av nationalräkenskapssektoreraa statenoch socialförsäkringssektora, där transaktioneraa mellan sektoreraa eliminerats. TabeU 9:4 Statens ocb socialförsäkringssektornsinkomster och utgifter Exkl. statliga affärsverk och aktiebolag -1,8 -1,5 -10,6 -6,3 -0,3 -2,7 -6,2 Bidrag till kommuner' -5,6 -13,2 -2,2 -15,2 -33,1 -45,8 -59,7 -74,2 -83,6 ' I bidrag till kommuner är avräkningsskatten bortdragen. Källor: , ,och . Bakomförsämringen av den offentliga sektoras finanser 1991 ligger en Prop.1991/92:100 ännu kraftigare nedgång för statens finansiella sparande. 1.1 med nästan . och gick därmed frän ettöverskott på ca . 1990 till ett underskott på ca 60 miljarderkr. Stetens finansiella sparande fortsätter att sjunka , men inte alls i samma takt som 1991. AP-fondens överskott beräknas krympamed ca . , se tebell 9:4. Stetens (inkl. socialförsäkringaraa) inkomsteroch utgifter påverkas av regelsystemen för t.ex. skatter och pensioner,konjunkmriäget och av vidtegna politiska åtgärder. Regelsystemen och depolitiska åtgärderaa skulle kunna sägas utgöra finanspolitiken. För att kunnaavgöra om fmanspolitiken är expansiv ellerkontraktiv måste man isolera konjunkturens inverkan på stetensinkomster och utgifter. En indikator på fmans-politikensinriktning erhålls genom att beräknaförändringen av det BNP-korrigeradefinansiella sparandet för steten (inkl. socialförsäkringaraa). Indikatornsyftar inte till att beräkna vilken effekt fmanspolitiken har pä ekonomin. TabeU9:5 BNF-förändringens inverkan på staten och socialförsäkrings-sektomsfinansieUa sparande. -15,2 -33,1 -45,8 -75,6 -17,9 -12,8 -35,4 -21,2 -9,0 -23,7 -16,1 -40,2 -3,8 Andel av BNP i procent -2,2 -5,3 -1,2 -0,8 -2,5 -1,4 -0,6 -1,6 -0,4 -2,8 -0,2 'Beräknatpä aktuellt års BNP-nivå. Beräkningaraa av konjunkturens inverkan på stetens(inkl. socialförsäkringaraa) sparande bygger på en metod som uterbetetsinom . Metoden är dock modifierad ochanpassad efter svenska förhållanden. Kalkylen visar hur statens (inkl.socialförsäkringaraa) inkomster och utgifterpåverkas när den reala BNP-tillväxten avviker från , vilket i stortsett motsvarar trenden . Vidare bygger kalkylen på attarbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder ligger kvar på föregående årsnivå. Konjunkturens inverkan på löner och priser beaktas ej. 1 kalkylenjusteras företagens skattebetalningar endast för det reala BNP-gapet. Detta medföratt förändringen av det BNP-korrigerade statliga sparandet överskattas vidvariationer i företegens skattebetelning- Prop. 1991/92:100 ar, som inteberor på utvecklingen av den reala ekonomin. 1.1 ningar,extraordinära vinster och förluster m.m. gör att sambandet mellan företegensskattebetelningar och BNP-tillväxten är svagt. Beräkningaraavisar att hade skatteinkomsteraa blivit ca . större omBNP ökat i stallet för att minska med 1,. Utgifteraa förarbetsmarknadspolitiken och bidrag till arbetslösa hade blivit ca . lägre om arbetslösheten legat kvar pä1990 års nivå. Då BNP-tillväxten även liggerunder och arbetslösheten stiger ger konjunkturen ett negativt bidrag till statens (inkl. socialförsäkringaraa) fmansiellasparande även , se tebell 9:5. DetBNP-korrigerade finansiella sparandet minskar 1991 med ca , motsvarande av BNP.Detta tyder på finanspolitiken var expansiv . och1993 visar beräkningaraa att finanspolitiken är i stort sett neutral, eftersomdet BNP-korrigerade sparandet är i det närmaste oförändrat. Tillnedgången av statens BNP-korrigerade sparande 1991 bidrog att företagensskattebetalningar sjönk med ca , utöver vad som förklaras avfellet i BNP. Då företagens skattebetalningar 1992 återgår till en mer normalnivä dras det BNP-korrigerade sparandet upp. Omföretagens skattebetelningar legat på en för konjunkturen mer normal nivå1991 hade förändringen av det BNP-korrigerade sparandet i stallet blivit ca -23miljarder kr. 1991, ca -. 1992 och ca -. Som tidigarenämnts beaktas ej konjunkturens mverkan på löner och priser. Nedväxlingen avlöneökningstakten (till 5,1991 frän 1989 och 1990) får, främst genomreglema för utbetalningaraa av kommunala skattemedel, en mycket kraftig effektpä statens sparande 1991 och 1992. Skatteutbetalningarna till kommunerna stigerkraftigt 1991 och1992 till följd av löneökningaraa tvä år tidigare, medan de totala skatteinkomsteraa ökar svagare. Medan de totela skatteinkomster na BNP-justerat stiger med ca 4,1991 och 3,1992 så ökar utbetelningama av kommunalskatt (efter avdrag för avräkningskatt) med 1991 och 1992. Om kommunalskatteutbetelnmgaraa ökat i samma takt som de totela skatteinkomsteraa samma är hade statens sparande blivit ca . bättre 1991 och ca . Å andra sidan hade nivån på statens sparande 1990 varit lägre om kommunalskatteutbetalningaraa följtde totela skatteinkomstema de år då inflationen tilltog. Pensionsutbetalningarna beror också, genomkopplingen till basbeloppet, pä den historiska inflationen. I samband medskattereformens båda steg 1990 och 1991avräknades den del av prisuppgängen, som var hänförlig till reformen.Basbeloppet steg dock med mer än timlönen 1991. Om basbeloppetökat som timlönen hade pensionsutbetelningama efter skatt blivit ca 3 miljarderkr. ökar basbeloppet i stort sett i samma takt somtimlönen och 1993 något mindre. Att den fortsatt kraftigaökningen av kommunalskatteutbetelningama 1992 intefår större genomslag på det BNP-korrigerade fmansiella sparandet beror på att detmotverkas av andra faktorer: Företegsskatteraa Prop. 1991/92:100 stigersterkt efter fellet 1991. Inleveranser från stetliga affärsverk ökar Bil.1.1 tillfälligt. En tidigare besluted indragning från kommuneraa bidrar ocksåtill att stärka stetens finanser . För 1993aviseras dels ytterligare indragning från kommuneraa, dels införande avkarensdagar vid sjukdom. Dessa åtgärder beräknas sammantegna förstarka statens(inkl. socialförsäkringaraa) finansiella sparande med . Ovanstaendediskussion, om bl.a. företagens skattebetahiingar och samspelet mellan regelsystemen för kommunalskatter, pensioner och den ekonomiskautvecklingen i stort, visar på svårighetema att renodla konjunkturatvecklingensresp. finanspolitikens roll för de offentliga finanseraa. De beräkningar somredovisas i tabell 9:5 bör därför tolkas medförsiktighet. Avsikten är att i anslutning till det framtida arbetet med nationalbudgetaraavidareutveckla metodiken. Den kommunala sektora bestar avkommuner och landsting samt kyrkokommuner och kommunalförbund. Mellan 1985 och1990 hade sektora ett negativt finansielltsparande. Inkomsteraa tackte de löpande utgifteraa medan en del avinvesteringaraa finansierades med upplåning, försäljning av tillgångareller neddragning av rörelsekapitalet. År 1991förbättrades sektoras finanser och det finansiella sparandet beräknas vara ibalans. Inkomsteraa ökade starkt medan utgifteraa bl.a. drogs ned av attkommuneraa fr.o.m. fick lyfta av mervärdeskatten på sina inköp.Nedan används ordet kommuner som en beteckning för hela sektora. väntasen kraftig förbättring av den kommunala ekono-min trots att kommunalskattensänkts något och en tidigare beslutad indragning pä ca . Det fmansiella sparandet beräknas uppgå till . i år.För nästa år aviseras en indragning frän kommuneraa pä mellan 5-10 miljarderkr. Med en indragning mitt i detta intervall minskar det finansiella överskottettill ca . 1993, se tabell 9:6. Det ska understrykas att beräkningaraaär osäkra med hänsyn till skattereformens och andra regeländringars effekterpä kommunernas ekonomi. Den förbättrade fmansiella situationen ärhuvudsakligen en följd av den tvååriga eftersläpningen ochavräkningsförferandet vid utbetalningen av kommunalskattemedel.Skatteinkomsteraa och 1992 stiger kraftigt till följd av de högalöneökningaraa tvä är tidigare. leder den föratsedda dämpningen avlöneökningaraa och inflationen till att de kommunala utgiftema inte växer i samma snabba takt. Bidrag från staten och social försäkringssektorastod för av kommunernas inkomster . Statsbidragen bestar avallmänna och speeialdestinerade bidrag. Skatteutjämningsbidraget uppgick till10,. netto och despeeialdestinerade bidragen till . De speeialdestineradebidragen ökar med ca . Den kraftiga höjningen beror bl.a.pä bidrag i samband med äldrereformen och vårdgarantin samt bidrag tillupprastning av skolor, för sysselsättningsskapande åtgärder och ersättningarför mottagande av flyktingar. Nästa årdämpas ökningen av de speeialdestinerade bidragen betydligt. För att neutraliseraskattereformens effekter på den kommunala ekonomin har delsbidraget till kommuneraa avseende garantibeskattningenavskaffets, dels en särskild skatt införts (avräkningsskatt). Skattenbaseras på kommuneraas skatteunderlag och beräknas uppgå till ca 6,5 miljarderkr. 1991, ca . 1992 och till ca24 miljarder kr. I tabellen har statsbidragen minskats med dessa belopp. TabeU 9:6 Kommunernas inkomster och utgifter Exkl. kommunala aktiebolag och stiftelser 1991/92:100 1 Bidrag från staten och -5,6 15,5 -13,2 (5,3 Transfereringar till hushåll Övriga transfereringar Konsumtion Investeringar 12,7 11.0 11,3 15,1 -9,5 -1,7 -8,5 Anm.l investeringar m.m. ingår förutom kommunalamyndigheters investeringar även kommunala affärsverks investeringar, investeringar ipersonalbostäder samt nettot av köp och försäljning av fastigheter och mark. Källor: ,, och fmansdepartementet. De kommunala utgifteraa bestar till 3/4 avkonsumtion. steg konsumtionen knappt 1,i volym.Konsumtionen drogs upp av att inköpen avvaror och tjänster ökade relativt starkt. Sysselsättningen i kommuneraastagnerade, trots en viss uppgång av sysselsättningsskapande åtgärder ikommunal regi. talar bl.a. äldrereformenoch vårdgarantin, och därmed förknippadestatsbidrag, för en viss ökning av den kommunala sysselsättningen. Däremotväntas inte kommuneraas förbättrade ekonomi i sig leda till nägon expansion avverksamheten. Förbättringen av kommunemas finanser är nämligen tillfällig ochregeringen har deklarerat att det inte finnsnågot samhällsekonomiskt utrymme för expansion. Mot denna bakgrandberäknas den underliggande ökningen av konsumtionsvolymen begränsas till ca 1/. Växande antal i kommunalasysselsättningsskapande åtgärder drar dock upp konsumtionen, som totaltberäknas stiga . Nästa är väntas konsumtionen vara oförändrad. 6 1991/92. 1 samt Nr 100. Denfördröjda konjunkturäterhämtningen i världsekonomin återspeglades under1991 pä de finansiella marknaderaa. Räntoraa har i flertalet länder fellitbetydligt efter bl.a. penningpolitiska lättnader. Intresset för köp av aktier,som under början var betydande, har successivt avtagit. Även de svenska räntoraa har underåret som helhet fellit betydligt. Under slutet av året tvingades emellertidriksbanken att strama åt penningpolitiken efter att stora valutautflöden uppkomunder november. Lågkonjunkturen i kombination med prisfell påfestighetsmarknaden medförde att kieditinstimtens kreditförluster ökadekraftigt för andra året i följd. 10.1 Internationell ränte- och valutautveckling har den interaationellaräntenivån fellit. Undantaget är Tysklanddär räntoma hållits uppe av en stram penningpolitik. Räntenedgången harvarit särskilt tydlig i Förenta statema. Sänkningenhar föranletts av en svag konjunkturatveckling och lättnader i penningpolitiken. 1991/92:100 Bil. Diagram10:1 6-mäQaders euromarknadsräntor 1990-1991 Sista observationen avser . Den amerikanskacentralbanken, Federal reserve, har fört en expansiv penningpolitik ända sedanslutet av . Räntan på sexmånaders placeringar har sedan årsskiftet1989/90 fellit med . Effekteraa på den reala ekonomin av desenaste årens räntesänkningar förefeller ännu vara begränsade. En anledning äratt den lättare penning- politiken främst påverkat de kortaräntoraa medan de länga endast sjunkit Prop. 1991/92:100 något. Betydandekreditförluster i det amerikanska banksystemet medför Bil. 1.1 också attbankema inte i full utsträckning har anpassat utlåningsräntoma till de sänktamarknadsräntoma. har priseraa fellit på denamerikanska festighetsmarknaden. Andelen outhyrda lokaler är betydandei viktiga större stader. Kollapsen påfestighetsmarknaden i kombination med lågkonjunkturen har ökat kreditförlustema i det amerikanska banksystemet. Den amerikanskabankstrakturen, med relativt små och regionalt inriktade banker, har förvärratkrisen. Generösa regler för inlåningsförsäkringen har vidare medfört att denfederala regeringen har tvingats tillskjuta ansenliga mängder kapital.Kreditinstitutens restriktivare policy och knappheten på riskvilligt kapitalmedför att de högt belånade företagen och hushällen primärt söker minskaskuldsättningen. De fortsatt höga utläningsräntoraaoch osäkerhet över ekonomins utveckling medför därför att företag ochkonsumenter intar en avvaktande hållning. Konjunkturäterhämtningenunder 1992 beräknas bli förhållandevis svag. Detta talar för en förhållandevislåg räntenivå. En sådan politik underlättas av att inflationstrycket i ekonominf.n. Allt tydligaretecken på en avmattning i den japanska ekonomiska aktiviteten har iimeburit att lättat på penningpolitikenunder . Marknadsräntoma har sammantaget fellitmed /91. Även i harkreditförlustema ökat väsentligt i spåren av fellande priser pä festighetsmarknaden, kursfell pä aktiebörsen och dämpadekonomisk aktivitet. För att dämpa oron på de finansiella marknadernasamt påskynda en konjunkturåterhämtning beräknas de penningpolitiskalättnaderaa besta även . har den tyska ekonominpräglats av hög aktivitet och stigande inflation i spåren avåterföreningsprocessen. För att dämpa överhettningen har fört enrestriktiv penningpolitik. Omfettandebidrag till de östra delstaterna medför att underskottet i den offentligasektora är betydande, vilket accenmerat behovet av en stram penningpolitik. Enligt de senaste prognosemaberäknas underskottet inom den offentiiga sektom uppgå till130 miljarder D-mark, eller 4,av detenade BNP. har höjt diskontot med sammanlagt till . Räntan pä sexmånadersplaceringar noterades till 9,, vilket är nägot högreän /91. Den tyska penningpolitiken beräknas förbliförhållandevis stram . Den höga efterfrågan i de östra delaraa av och denöverhettade arbetsmarknaden i de västra delaraa har gett högre löne-ochprisstegringstakt. Den nuvarande inflationstakten på är med tyska måttmätt hög. En markant reduktion av budgetunderskottet föratses som ett resultatav såväl höjningar av skatter och sociala avgifter som reduceringar av deoffentliga utgifteraa. Den offentliga sektoras länebehov beräknas emellertid alltjämt bli betydande under dekommande åren. Sammantaget är utrymmet för lägre räntor, även vid enavmattning i konjunkturen, begränsat. Till skilhiad från har övriga Västeuropaen låg aktivitetsnivå. Inflationstakten har fellit betydligt i flertaletEG-länder. Detta har möjligjort en viss nedgång av räntoraa. 1 Storbritannienhar de korte räntoraa fellit med ca treprocentenheter medan nedgången i , och har begränsatstill mellan en halv och en procentenhet. Den europeiskaväxelkursmekanismen, , innebär att de ingående valutoraas förhällande tillvarandra endast fär variera mom ett smalt band. I praktiken iimebär detta attpenningpolitiken måste inriktas på att klara den festa växelkursen.