prop · GF0329 · 1991-12-31 00:00:00 — 10 § Finner konsumentombudsmannen ellernäringsfrihetsombudsmannen att kommissionens beslut är uppenbart ogrundat, skall han anmäla saken för regeringen. I annat fall skall han väcka talan hos . Finner alt kommissionens beslut inte ärförenligt med avtalet eller föreskrifter som grundas på avtalet, skalldomstolen genast anmäla sitt beslut för regeringen. I annat fall skalldomstolen förklara att kommissionens beslut skall gälla. 11 § Sanktionsavgiftcr och viten sombeslutats av kommissionen skall vid prövning enligt 8 § bestämmas i svensktmynt. 12 § Har kommissionen funnit att enkommun lämnat stöd som inte är förenligt med 6 §, skall frågan prövas avregeringen. Giltigheten av vissa beslut av kommissionen 13 § Har kommissionen i ett enskilt fall funnit attdet inte finns grund för tillämpning av 4§ första stycket eller 5§ beträffande ett visst avtal, beslut eller samordnat förfarande eller har kommissionen enligt 4§ tredje stycket i ett enskilt fall medgett undantag från tillämpningen av 4 § första stycket, gäl ler beslutet här i landet. 14 § prövar frågor omöverträdelse av föreskrifterna i 4 § första stycket eller 5 § eller av de föreskrifter som anges i 2 § och somrör konkurrensfrågor eller frågor om kontroll av företagsförvärv. Ansökan om prövning får göras av eller en näringsidkare. Beträffande prövning gäller, i den mänsärskilda föreskrifter inte har meddelats i denna lag, konkurrenslagen(1982:729) i tilllämpliga delar. 15 § Att svenska domstolars och andra myndighetersbehörighet att pröva frågor som avses i denna lag kan vara inskränkt när kommissionen har inlett en undersökning framgår av föreskrifter som anges i 2 §. 16 § I fråga om handläggningen hos marknadsdomstolenav ärenden som av ses i denna lag gäller 3-10 och 14§§, 15 § första stycket samt 16-22 §§ lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. i tillämpliga delar. 17 § beslut enligt 8 § färöverklagas till regeringsrätten genom besvär. Andra beslut av enligt denna lag fär inte överklagas. beslut enligt 8 § skall gälla även ombeslutet överklä- 280 gas, såvida interegeringsrätten förordnar att verkställighet tills vidare inte Prop. 1991/92:29 fär äga rum. 18§ I fråga om prövningen av besvär i regeringsrätten gäller förvaltningsprocesslagen(1971:291) i tillämpliga delar. Vad som i 35-37§§ sägs om kammarrätt skall istället avse . Dennalag träder i kraft . Sammanställning av remissyttranden över Prop. promemorian (Ds 1991:28) Luftfartsavtal - ''''8 - EG Yttrande över promemorian har avgetts av regeringsrätten,kommerskollegium, luftfartsverket, (), ,(), statens pris- och konkurrensverk (SPK),konsumentombudsmannen (KO), samt Aktiebolaget . Remissinstanserna har tillstyrkt att ansluter sigtill avtalet och har också i huvudsak godtagit promemorians lagförslag. ,luftfartsverket, industriförbundet samt AB Aerotransport framhåller det värdefullai att snabbt ges samma övergripande regler pä luftfartens område somde som gäller inom EG. Flera remissinstanser anser atl den i avtalet valdalösningen kan godtas mot bakgrund av att avtalet är avsett att gälla endastfram till dess att ett träder i kraft. Sålunda framhållerkommerskollegium och luftfartsverket att avtalets karaktär av övergångslösninggör att man får acceptera vissa avtalsbestämmelser som annars skulle te sigsvära att acceptera vid ett mera långsiktigt avtal. Bl.a. hade enövervakningsmodell enligt EES-av-talets tänkta lösning varit att föredra. KOframhåller att avtalet ställer krav på en omarbetning och anpassning av desvenska regelsystemen och att de bestämmelser som föresläs bör i avvaktan påett kunna fungera som en sådan anpassning. , luftfartsverket och industriförbundetanser att avtalet skulle kunna ligga till grund för en fortsatt överenskommelsemed EG, om EES-förhandlingarna inte skulle leda fram till ett avtal eller tillett avtal som inte omfattar transportsektorn. E:nligt industriförbudet bör dockvid en ev. fortsatt giltighet av luftfartsavtalet reglerna för tvistlösningändras. anser att den tolkning av art. 19:3 som görs ipromemorian inte är acceptabel och att avtalet i vart fall måste få fortsattgiltighet om ett inte kommer att omfatta transportsektorn. Med anledning av vad som i promemorian uttalats angåendeavtalets innebörd framhåller luftfartsverket att den s.k. SAS-klausulen (art.2) även torde omfatta fall där SAS opererar med ett flygplan som är registreratutanför men ett skandinaviskt land utövar den tekniskt-operativatillsynen över flygplanet. efterlyser närmare information frånkommissionen om vad som med hänvisning till regionalpolitiska skäl är normalt accepterat i fråga 282 om stöd till flygplatser och flyglinjer (art. 6). 1991/92:29 det finnas skäl att klarlägga vilkarättsakter som omfattar både luftfartspoli- Bilaga 3 tiska frågor ochkonkurrensfrågor. förtydligar (art. 8) att kommissionensexklusiva kompetens att göra utredningar enligt bestämmelser kanses snarare som en regel än undantag. Negativattester enligt förordning 17/62(nr 4) och individuella undantag enligt art. 85:3 i samt förhandsgodkännandeenligt fusionsförordningen kan endast beslutas av kommissionen. SPK anser att det är oklart hur art. 9 bör tolkas. Tankenatt luftfartsavtalet, på ett liknade sätt som inom EG, skulle medge ennationell tillämpning av de gemensamma konkurrensreglerna är inte orimlig. Ipromemorians kommentar till art. 9 och i lagförslaget återspeglas inte dennamöjlighet. Däremot anges i kommentaren till art. 8 att svenskakonkurrensmyndigheter är oförhindrade att på vanligt sätt utreda brott motavtalets konkurrensregler. SPK finner att det råder en oklarhet i fräga ommöjligheten eller skyldigheten att pä eget initiativ tillämpa avtaletskonkurrensregler. Även NO framför synpunkter pä gränsdragningen mellangemenskapsrätten såsom den bestämts genom luftfartsavtalet och nationell rätt.Enligt art. 9 skall se till att avtalet bestämmelser om konkurrenstillämpas och verkställs med samma effekt som inom EG. Enligt sin ordalydelseinnebär inte 14 § en obligatorisk exklusiv tillämpning av avtaletskonkurrensbestämmelser i fall då dessa i och för sig är tillämpliga.Kommentaren till 14 § ger dock intrycket av att avsikten är en anvisning tilldomstolen om exklusiv till-lämpning av avtalets regler. Konstruktionenöverensstämmer inte med vad som princip gäller inom EG för tillämpning avRomfördragets art. 85 och 86 i förhällande till nationell lagstiftning.Myndigheter torde ha kompetens att tillämpa sina nationella regler parallelltmed fördragets regler förutsatt att det inte inverkar menligt pä tillämpningenav gemenskapsrätten. Enligt NOs uppfattning är svenska myndigheter, medundantag av företagsförvärv som omfattas av fusionsförordningen, oförhindradeatt tillämpa konkurrenslagen (KL) pä en viss konkurrensbegränsnings effekterinom . Särskilda undantag gäller dock enligt 13 § (enskilda undantag,negativattester). Av-gränsningsfrågorna bör få en utförligare behandling än ipromemorian. När det gäller arbetet i den blandade kommittén (art. 13)är det enligt luftfartsverket viktigt att verket och andra svenska myndigheternära samråder och samarbetar. Rollfördelningen i EG-arbetet mellan verket ochdepartementet behöver övervägas och klargöras sä att luftfartsverket och andrasvenska myndigheter kan delta i arbetet och företräda inom ramen försvensk förvaltningspraxis. Verket bör ges möjligheter till nära kontakt ochlöpande information rörande arbetet på de frågor som är av stor betydelse förluftfarten och luftfartsverkets affärsdrift inom EG. Verket betonar vidare vikten av att svenska domstolar iaktarprincipen om föredragskonform tolkning och förutsätter att vid osäkerhet om EG-sidanstolkning yttrande kan inhämtas via den blandade kommittén från behörig EG-instans.Vid olika tolkning kan avtalet nämligen äventyras (art. 14:5). Remissinstanserna har tillstyrkt eller lämnat utan erinranförslaget om att ° avtalet skall införlivas med svensk rätt genom en särskildlag. påpekar att avtalet formellt ingås med denekonomiska gemenskapen inom EG och inte med EG som angetts både i förslagettill till-lämpningslag och den svenska avtalsöversättningen. Vid utarbetande av tillämpningsförordningen bör enligtverket en utvidgad delegering till verket ske vad gäller tillämpningen avavtalets bestämmelser och de ingående rättsakterna. Verket instämmer sålunda ipromemorians uppfattning att vissa frågor om rätt för utländska företag tillluftfart i som prövas av regeringen så vitt gäller avtalet i ställetprövas av verket. föreslär vidare att mål vid domstol somberör verkets myndighetsområde och i vilket verket inte är part inte skall fåavgöras utan att verket beretts tillfälle att avge yttrande. Även införövervägande av om talan skall väckas hos bör yttrandeinhämtas från verket. NO föreslär att NO fär rätt att avge yttrande dåkommissionsbeslut i sädana luftfartpolitiska frågor som harkonkurrensrättsliga implikationer tillställs regeringen eller luftfartsverketför verkställighet. delar promemorians ståndpunkt att ett erkännadeav kommisionens utredningskompetens inte innebär att myndighetsutövningöverlåts på kommissionen eftersom kommissions beslut saknar direkt rättsverkani . Annorlunda med t.ex. negativattesters och enskilda undantagsinförlivande, vilka kan ske mod stöd av 10 kap. 5 § tredje stycket regeringsformen.Kollegiet delar vidare uppfattningen i promemorian att gruppundantag tordekunna betraktas som utfyllnad till art. 4:3 i avtalet och därför kunnainförlivas med svensk rätt i forrn av förordning. tillstyrker promemorians förslag tillarbetsuppgifter för domstolen. instämmer i bedömningen attmarknadsdomstolen bör vara behörig när det gäller konkurrensfrågor ochföretagsförvärv medan tingsrätterna är behöriga att pröva övriga frågor. Regeringsrätten ifrågasätter slutsatsen i prornemorian attett beslut av ofrånkomligen mäste kunna överklagas när detavser verkställighet av ett kommissionsbeslut mot enskilda. NO framhåller att med föreliggande förslag kan svenskallmän domstol, på det sätt som gäller nationella domstolar inom EG, intetillämpa gemenskapsrätten när det gäller konkurrensfrågor. 9:2 skall avtalsslutande parter säkerställa att rättigheter enligt art. 4och 5 samt bilagda rättsakter kan åberopas inför nationella domstolar. I 14§ lagförslagetges exklusiv behörighet såvitt gäller prövning av konkurrensfrågoroch kontroll av företagsförvärv. Från konkurrensrättslig synpunkt kan fråganvisa sig ha stor betydelse. Teoretiskt blir det nämligen möjligt för en part iett civilrältsligt avtal som i och för sig står i strid med luftfartsavtaletatt framtvinga fullgörelse vid allmän domstol i , trots att en sådan fullgörelsestrider mot luftfartsavtalet (art. 9). Några remissinstanser har haft synpunkter på promemoriansförslag om arbetsfördelningeni övrigt mellan myndigheterna. När det gäller uppgifts- fördelningen mellan NO och SPK påpekar NO att i SPKsuppgifter ingår Prop. 1991/92:29 prövning av vissa av kommissionens beslut,nämligen beslut om uppgiftsin-- Bilaga 3 samling under utredning somkommissionen fattat enligt de i 2§ angivna rättsakterna, något som inte framgårav lagförslaget men väl av kommentaren. Vad som inte framgår är hur sakenskall hanteras om SPK finner att kommissionens beslut inte kan godtas. NO anserde av stor vikt att det klart och tydligt framgår vem som ansvarar för en vissuppgift. Den valda konstruktionen att SPK skall var mottagare avinformation från kommissionen i allmänhet kan få effekter som enligt NOs meninginte är tillräckligt belysta i förslaget. Frägan hänger samman medansvarsfördelningen mellan de svenska myndigheterna. Det är t.ex. lämpligt attNO direkt får uppgifter om utredningar som igångsatts av kommissionen. Det ärtveksamt om informationen i fall av tillämpning av konkurrenslagen, bör gä vägenöver SPK. Det är nämligen nödvändigt att tydligt klargöra om en visskonkurrensbegränsning som kommissionen utreder är samma sak som NO vill angripaenligt nämnda lag. Även bestämmelser i de rättsakter som skall inkorporerasaktualiserar enligt NO frågor om ansvarsfördelning och informationsöverföringmellan SPK och NO. I promemorian har inte övervägts vilken myndighet som skallnärvara vid de priskonsultationer som flygbolagen tillåts göra med varandraenligt rättsakt nr 10. NO borde ligga närmast till hands. Det är vidare tänkbartatt SPK får information som påvisar att ett ingripande med stöd av konkurrenslagenär aktuellt. Enligt sekretesslagen skall SPK pröva om upplysningar som verkethar bör överlämnas till annan myndighet. Art. 17 resp. 20 i rättsakterna 4 och5 synes enligt sin ordalydelse begränsa möjligheterna för SPK att lämnaupplysningarna vidare för annan utredning än den kommissionen i det enskildafallet häller pä med. En besläktad fråga är om SPK vid husrannskan fär säkrabevis för annat än det direkta syftet med aktuell husrannsakan. Problemen harinte belysts i promemorian. NO anser vidare att det inte framgår hur NO skall fänödvändig information för att lösa de uppgifter som ålagts NO i lagförslaget.Direktkontakt mellan NO och kommissionen borde i sådant fall var det mesteffektiva. Om SPK blir den enda officiella informationskanalen inom avtaletsram bör företrädare för i vart fall ha rätt att följa utredningar som SPKgör åt kommissionen och även fä närvara vid t.ex. husrannsakan. Det blir dänaturligt att att de båda myndigheterna samråder när SPK skall pröva ett kommissionsbeslutunder förfarandet. NO föreslår att lagstiftningen kompletteras i detta avseende.Även om ett klarläggande sker av uppgiftsfördelningen ochinformationsöverföringen mellan SPK och NO kan praktiska problem uppkomma itillämpningen. Med hänsyn till den begränsade giltigheten för lagen och attingripanden sannolikt endast kommer att aktualiseras i ett fätal fall vill NOinte motsätta sig den föreslagna ordningen i stort. tror för sin del inte attarbetsfördelningen mellan SPK och NO kommer att medföra nägra problem, eftersomdet föreslagits att dessa myndigheter skall slås ihop. KO haringet att invända mot att EGs regler om kompensation vid nekad ombordsstigning (rättsakt 11) görs till en del av svensk rätt. Det s.k. säll skapsresedirektivet (rättsakt 16) innehåller i flera avseenden regler som är 285 sämre än de nya allmänna resevillkor som förhandlats frammed resebran- Prop. 1991/92:29 schens organisationer och som börjar gälla fr.o.m.november . Eftersom Bilaga 3 direktivet är ett minimidirektiv finns detutrymme att tillämpa för resenären förmånligare regler varför verket utgår fränatt de rättigheter som de nya svenska reglerna tillförsäkrar resenärerna intekommer att försämras i en kommande lag. Sällskap.sdirektivet gäller inte enbartcharterflygningar utan även i förväg arrangerade kombinationer av t.ex. resormed reguljärflyg och hotell varför direktivets regler kan i viss utsträckningbli tillämpliga vid reguljära flygresor. Direktivets bestÉimmelser kommer inteatt gälla enbart för flygföretag utan även researrangörer kan komma att bliberörda. anser att en enhetlig svensk text böranvändas och hänvisar till den officiella översättningen av . KO efterlyser ett förtydligande £.v 5 § så att paragrafeninte kan tolkas som varande tillämplig på transportvillkor eller liknande. anser att rubriksättningen vid 4§ ilagförslaget även bör omfatta 5 och 6 §§ samt att rubrikenbör preciseras eftersom även 10 § handlar omdomstolsprövning. och anser att i 6§första stycket orden "i detta avtal" bör bytas ut rnot "i dennalag". Kollegiet anför att hänvisningen till "avtalet" som görspä en del andra ställen inte är sä lämplig här, eftersom detta är en viktigbegränsning i regelns tillämplighet och sädana bör kunna läsas ut direkt avlagen. anser att förslaget i fräga omgiltighet och verkställighet i av kommissionens beslut och åtgärderriktade mot enskilda är oklart. Detta gäller i första hand förhållandet mellan 7§och 8-10§§. Den upplysningsskyldighet som åläggs enligt 7 § skall fullgörastill svensk myndighet medan uppgiftskyldigheten enligt de i 2§ angivnarättsakterna skall fullgöras till kommissionen. Dessa tolkningsfrågor omfattaräven beslut som har karaktären av husrannsakan. Frågor rörande denna typ avtvångsmedel bör belysas ytterligare. SPK anför liknande synpunkter. Enligt verket är det oklarthur det svenska lagförslagets och avtalets bestämmelser om uppgiftsskyldighetför enskilda och de svenska myndigheternas roll härvidlag skall tolkas, exempelvismot vem uppgiftsskyldighet föreligger. Avtalets bestämmelser och lagförslagetstår i strid med varandra. ifrågasätter om SPK, som anges i specialmotivieringen,skall vara den enda myndighet som regeringen utser enligt bestämmelsen.Luftfartsverket bör, eftersom vissa frågor som berörs av 7 § är luftfartspoli-liskaärenden, även kunna vara en myndighet enligt den paragrafen och den sakligaärendefördelningen dem emellan avgöras i förordningen. Verket delar promemorians uppfattning att verketsföreskrifter om upp- lysningsskyldighetbehöver kompletteras så att skyldigheten även gäller de Prop. 1991/92:29uppgifter frän enskilda som kommissionen behöver enligt rättsakterna 1-3. Bilaga 3 Detla sker lämpligen genom ett tillägg till 92 §luftfartsförordningen. menar att NO, med hänsyn till sinerfarenhet av aktuella frågor, i stället för SPK bör vara vara den myndighetsom biträder kommissionen vid utredningar i . Det är smidigare om denmyndighet som biträder kommissionen även för talan i medavseende pä kommissionens beslut. Slås NO och SPK samman, som förslagits av konkurrenskommittén,bör detta gälla den nya myndigheten. tar vidare upp frägan om intebestämmelserna om uppgiftsskyldighet i nuvarande konkurrenslag börkompletteras dä NO utreder t.ex. en ifrågasatt överträdelse av bestämmelserna i4§ första stycket lagförslaget. /Ftillstyrker förslaget att SPK fär begära handräckninghos kronofogdemyndigheten för genomförande av husrannsakan. Nägra ändringareller till-lägg lill utsökningsbalken torde inte behövas. SPK:s beslut omhusrannsakan torde kunna verkställas enligt nuvarande regler i 16 kap. utsökningsbalken. finner, mot bakgrund avkompetensuppdelningen mellan och tingsrätterna enligtspecialmotiveringen till 14 § lagförslaget, att det är oklart om marknadsdomstolenenligt 8§ skall pröva verkställighet av kommissionens beslut riktade motenskilda även om beslutet inte rör en fräga som omfattas av marknadsdomstolensvanliga kompetensområde. Verket ifrågasätter konsekvensen och lämpligheten aven sädan ordning, i vart fall när det gäller prövning på den enskildes begäran.Marknadsdomstolens prövning av kommissionens beslut borde begränsas till sammafrågor som anges i 14 § Enligt KO har de uppgifter KO föresläs fä med ett undantaganknytning till områden där KO redan nu agerar. Undantaget gäller avtalsvillkormellan näringsidkare. KO kan inte enligt tillämplig lag ansöka om ingripandehos . KO har i och för sig ingen invändning mot att i dettasammanhang tilläggas uppgifter inom detta område men ifrågasätter om inte dessafrågor har större anknytning till konkurrensområdet. NO anför att kompetensfördelningen mellan NO och KO sådanden uttrycks i 9§ ser ut att utesluta NO frän allt som gäller marknadsföringoch avtalsvilkor mellan näringsidkare inom aktuella områden. KOs kompetensgäller dock bara vissa speciella situationer som motsvararav de lagar som KOtillämpar. Den föreslagna formuleringen kan tolkas sä att NO utestängs frän attagera beträffande t.ex priskarteller mellan flygbolag eller tillämpning av konkurrensbegränsandeCRS-system. Detta kan inte vara avsikten. Lagtexten bör preciseras. SPK föreslär att skrivningen i 9 och 10 §§ anpassas tillden av konkurrens-kommittén föreslagna sammanläggningen av SPK och NO, varförordet ersätts med ett mer neutralt uttryck. har 13 § fått en olycklig formulering eftersom 5 § titiagaJ inte omfattar någon av de i 13 § uppräknade situationerna utan missbruk avdominerade ställning. Regeringsrättenanser att de beslut av som enligt förslaget skall kunnaöverklagas bör överklagas till högsta domstolen i stället för tillregeringsrätten. En följd av promemorians förslag är att i fall av begäran omresning regeringsrätten blir behörig instans enligt förslaget medan högstadomstolen är behörig i alla övriga fall av resning. NOmenar att man i denna fråga bör följa samma modell som konkurrenskommittén harföreslagit. Marknadsdomstolengodtar förslaget att överklagandet av dess beslut skall ske hosregeringsrätten. Marknadsdomstolenpåpekar att rättsakt nr 4 inte gäller på företagsförvärv enligt rättsakt nr 17i bilagan. I övrigt har flera remissinstanser påpekat en del översättnings- ochciteringsfel. RSViästeiuppmärksamheten vid den skatterättsliga frågan om avdragsrätt försanktionsavgift som beslutas av kommissionen. Luftfartsverketerinrar om att även frågor som inte särskilt nämns i protokoll nr 1 kan varaav sådan betydelse att de måste övervägas för inkorporering i avtalet. Somexempel nämns planerna på att i möjligaste mån eliminera gränskontrollen inomEG. De remitterade förslagen Prop. Lag om tillämpning av avtalet den 00 (månad) 1991 mellan ,och EEG om civil luftfart Härigenom föreskrivs följande. 1§ Denna lag gäller tillämpningen av avtalet den 00(månad) 1991 mellan , och den Europeiska ekonomiska gemenskapen(EEG) om civil luftfart. Lagen gäller endast i fräga om lufttransporter ochsådan därmed sammanhängande verksamhet som anges i bilagan till avtalet. Med konventionsstat avses i denna lag , ochstat som är medlem i EEG. Med fördraget avses det i den 25 mars 1957undertecknade fördraget om bildandet av EEG. Med kommissionen avses kommissionenhos de Europeiska gemenskaperna. Med rådet avses . 2§ Följande bestämmelser i de i bilagan till avtaletupptagna rättsakterna nr 4-7, 11, 12 och 17 skall gälla som lag här i landet. Artiklarna 1-4, 8, 9, 11, 12, 14,15 utom tredje stycket, 16 utom tredje stycket samt 17-20 i rådets förstaförordning 62/17/EEG om tillämpning av fördragels artiklar 85 och 86, medvidtagna ändringar (nr 4). Artiklarna 1-7, 9, 11, 12 utomtredje stycket, 13 utom tredje stycket samt 14- 17 i rådets förordning 87/3975/EEGom proceduren för tillämpning av konkurrensreglerna pä företag inomluftfartssektorn (nr 5). Artiklarna 1-3 och 7 i rådetsförordning 87/3976/EEG om tillämpningen av artikel 85:3 i fördraget pä vissakategorier av överenskommelser och samordnade förfaranden inom luftfartssektorn(nr 6), med de ändringar som anges i artikel 1 första och andra styckena irådets förordning 90/2344/EEG om ändring i förstnämnda förordning (nr 7). Artiklarna 1-9 i rådets förordning 91/295/EEGom införande av gemensamma regler om kompensation till passagerare som nekas ombordstigningpå flygplan i regelbunden luftfart (nr 11). Artiklarna 1-19 och 22 i rådetsförordning 89/2299/EEG om en uppförandekod för datoriserade bokningssystem (nr12). Artiklarna 1-8, 11, 13, 14-18 och21 i rådets förordning 89/4064/EEG om kontroll av företagskoncentrationer (nr17). Tillämpliga delar av avtalet ftnns intagna som bilaga tilldenna lag. 3§ Beteckningarna "medlemsstat" och"gemenskapen" i de i 2§ angivna rättsakterna skall anses inbegripaSverige och . Hänvisningar i rättsakterna till artiklarna 85 respektive86 i fördraget skall i stället avse 4 respektive 5 §§ denna lag. 4§ Följande är oförenligt med denna lag och förbjudet:Överenskommelser mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfa randen som kan medföra att handeln påverkas mellan konventionsstaterna 289 19 1991/92. och som har till syfte eller följd att konkurrensenförhindras, begränsas eller Prop. 1991/92:29 snedvrids inom det geografiskaområde som täcks av det i 1 § angivna avtalet. Bilaga 4 Detta gällersärskilt de som innebär att a) inköps- eller försäljningsprisereller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs, b) produktion, avsättning, tekniskutveckling eller investeringar begränsas eller kontrolleras, c) marknader eller leveranskällordelas upp, d) olika villkor tillämpas för likvärdiga prestationergentemot handels partner, varigenom dessa får konkurrensnackdel,