prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — Medan vin- ochstarkspritkonsumtionen minskar i Bil.6 ungdomsgrappen fortsätter starkölskonsumtionenbland ungdomar att öka. En annan oroande tendens är att konsumtionen fortsätteratt öka bland kvinnor i åldersgrappen . På det intemationella planet harSverige medverkat till olika åtgärder mot alkohölmissbraket. i WHOs alkoholpolitiska arbete inom Europaregionen. Ett led i det är WHOsarbete med att ta fram en handlingsplan för att minska alkoholkonsumtionen iregionen i enlighet med WHOs mål. Under anslaget A4. Interaationell samverkanhar medel beräknats för att stärka WHOs alkoholpolitiska arbete inomEuroparegionen. har beslutat att inrättaett folkhälsoinstitut med ansvar för att bl.a. samordna samhällets alkohol- ochdrogförebyggande verksamhet. Det alkohol- och drogpreventiva arbetet kommer attbli institutets mest omfattande område. En avinstitutets uppgifter blir att ta fram och tillhandahålla basfakta ochinformationsmaterial inom alkohol- och drogområdet för olika avnämares behov,bl.a. kommuner, landsting, arbetsplatser och föreningsliv. Institutet skalli sin verksamhet sfimulera, utveckla och stödja lokala drogförebyggande verksamheter som bedrivs av organisationer och myndigheter. Andra viktiga uppgifter för folkhälsoinstitutetblir att initiera forskning och annan kunskap för att få fram underlag församhällets fortsatta insatser inom det alkohol- och drogpolitiskaområdet. Att utveckla nya och effektiva metoder för det förebyggande arbetet ärockså en central uppgift för institutet. Regeringenhar tillsatt en organisationskommitté som svarar för förberedelsearbetet införfolkhälsoinstitutets start . Kommittén skall bl.a. närmareprecisera arbete med de alkohol- och drogförebyggandefrågoraa. har också i enlighet med sina direktivgenomfört överläggningar med ochnarkotikaupplysning (CAN) om en samordning av CANs och folkhälsoinstitutetsverksamheter. Vid dessa överläggningar har det bl.a. uppnåtts enighet om attuppgiften att följa drogutvecklingen och att utarbeta vetenskapliga översikterbör övertas av folkhälsoinsfitutet. Efter en treårsperiod böransvarsfördelningen utvärderas och möjligheteraa att åstadkomma en ytterligaresamordning övervägas. Överenskommelsensom är preliminär innebär alltså att ansvaret för de delar av CANs verksamhetsom har mer direkt forskningsanknytning överförs till folkhälsoinstitutet.I samband härmed bör viss del av CANs Prop.1991/92:100 statsbidrag övergå tillfolkhälsoinstitutets alkohol- och drogverksamhet. Eftersom CAN har betydandekompetens inom bl.a. forskningsområdet bör emellertid enligtöverenskommelsen CAN även i fortsättningen kunna vara verksamt inom dessaområden. Detta kan ske genom att institutet köper CANs tjänsterenligt särskilt träffade avtal. Genomöverenskommelsen, som jag ser som väl avvägd, kan det folk-rörelseägda CAN äveni fortsättningen bedriva sin befydelsefiilla verksamhet inom området samtidigtsom en samordning uppnås med det blivande arbete. Folkrörelsemas drogförebyggandeinsatser utgör viktiga komplement till det arbete som myndigheteraa bedriver.De enskilda organisationeraa bör utforma sina insatser utifrån den egnaorganisationens särart så att mångfalden i det drogförebyggande arbetet väraas.Därigenom kan större trovärdighet och bättre effekt av insatseraa uppnås. Statsbidragkommer även fortsättningsvis att utgå till folkrörelseraa och andraorganisationer, dels i form av centralt organisationsstöd, dels somprojektmedel till drogförebyggande verksamheter. Jag vill i detta sammanhangerinra om uttalandet i folkhälsopropositionen att stödet fill organisationemasinsatser inom alkohol- och drogområdet bör förstärkas inom ramen för de medelsom kommer att förfoga över. Nykterhetsrörelseraaoch vissa andra organisationer får organisationsstöd för sin centralaverksamhet. Under anslaget E 17. beräknas drygt 18milj.kr. som organisationsstöd tillvissa nykterhetsorganisationer m.fl. Särskilda projekt- och utvecklingsmedelbeviljas till ungdomsorganisationemas och övriga intressenters drogförebyggandeverksamheter. Under anslaget E 17. beräknas vidare att minst ca 19 milj.kr.skall fördelas av till organisationer och koinmuner somgenomför lokala projekt. Bidrag utgåräven till organisationer för deras arbete att stödja och hjälpa f.d.missbrakare, dels i form av centralt organisationsstöd bl.a. till de s.k.KALV-organisationeraa, dels i form av bidrag till lokala stöd- ellerrehabiliteringinsatser i organisationeraas regi. Det yttersta målet för den svenskanarkotikapolitiken är att skapa ett narkotikafritt samhälle. Narkotikan fåraldrig bli en accepterad del av samhället. Denna restriktiva grundsyngenomsyrar det svenska samhället och det råder en i det närmaste total politiskenighet om narkotikapolitikens huvudinriktning. Ett narkotikafritt samhälle ärockså den nya regeringens mål. Narkotikapolitiken behöver emellertid stärkas ivissa avseenden. Jag återkommer till detta i det följande. Detexperimentella och tillfälliga braket av narkofika bland ungdomar har minskatkraftigt . Av de stickprovsundersökningar somregelbundet görs bland elever i årskurs 9 framgår att av eleveraauppger att de använt narkotika, vilket i en intemationell jämförelseär en mycket låg nivå. För tjugo är sedan var motsvarande andel . 1991/92:100 Bil. Andelungdomar som använt narkotika Procentav värnpliktiga resp elever i äk 9 1972 Källa: CAN _i I I l_ När det gäller det tungamissbrakets utveckling är de uppgifter som finns att tillgå mer osäkra. Denhitfills enda landsomfattande kartläggningenav det tunga narkotikamissbrakets omfattning genomfördes under år 1979.Då bedömdes att det fanns mellan 10 000 och 14 000 tunga narkotijcamissbrakarei landet. Av dessa var 7 500 - 10 000 injektionsmissbrakare. De bedömningarsom kan göras av det tunga narkotikamissbrakets omfattning är mednödvändighet behäftade med en betydande grad av osäkerhet. Olika indikationersåsom antalet anmälda brott mot narkotikastrafflagen, antaletnarkofikamissbrakare inom kriminalvården, antalet beslag av narkotika osv.tydde i mitten av 1980-taiet på en påtaglig minskning av dettunga missbraket. har dessa indikatorer visat enuppåtgående trend. 1991/92:100 Bil. Antalbeslag av olika narkotiska medel Beslag1975-1990 av tuU och polis 1975 1977 1979 1981 1983 1985 1987 1989 Källa: CAN Det bör dockpåpekas att statistik över narkotikabeslag inte bara speglar problemetsutbredning utan även omfattningen av myndigheteraas insatser och att därför enviss försiktighet bör iakttas när det gäller att dra slutsatser om det tunganarkotikamissbrakets förändringar. De flesta bedömare är emellertid eniga omatt det inte har skett några dramatiska förändringar inomområdet. Olika uppgifter talar för att medelåldern ökarbland de tunga narkotikamissbrakaraa. Detta tyder på attnyrekryteringen av unga till grappen minskar. Denna tolkning stöds av vissarättsstafistiska uppgifter, varav framgår att andelen personer i yngreåldersgrapper som misstänks eller lagfors för narkotikabrott minskar. Det vanligaste narkotiskamissbraksmedlet i är cannabis. Det tunga missbraket domineras annars avcentralstimulantia. Kokainmiss-braket är fortfarande av mycket liten omfattningi . Det har tidigare främst varit en s.k. innedrog men har enligtpolisens informationer även i viss utsträckning börjat användas itradifionella, kriminellt belastade missbrakarkretsar. Ytterligare ettoroande tecken är uppgifteraa om en ökning av heroin-missbrak, främst s.k.rökheroin, bland invandrarangdomar. '() kommer Prop. att i samarbete medsocialstyrelsen genomföra en ny kartläggning av Bil.6 narkotikamissbrakets omfattning ilandet. Resultatet av undersökningen kommer att kunna presenteras kring årsskiftet1992/93. Från praktiskt taget hela världenrapporteras en kraftig ökning av narkotikamissbraket, även om antaletheroinmissbrakare förefaller ganska stabilt i de flesta västeuropeiska länder.I många europeiska länder uppges medelåldera, liksom i , öka blandinjicerande heroinmissbrakare. Detta tolkas även utomlands som attnyrekryteringen till heroinmissbrak avtar. uppges emellertid dennarkotikarelatera-de dödligheten öka, vilket anses vara en följd av en ökningav bland-missbraket. Tillgången pånarkotika ar mycket stor. Produktionen av illegal narkofika ökar. Den illegala handeln med narkotika blir alltmervälorganiserad och finner nya vägar i takt med att de politiska ochekonomiska föratsättningaraa i världen förändras. I flera länder är läget såsvårbemästrat att man från kontrollmyndigheteraas sida i praktikenlågprioriterar insatser mot cannabis för att i stället koncentrera sig påhandeln med heroin och kokain. Ytterligaretecken på uppgivenhet är att alltfler röster höjs för legalise-ring avnarkotika samt att man inom vissa länders narkomanvård lägger större vikt vidatt minska missbrakets skadeverkningar för den enskilde missbrakaren än vid attförsöka rehabilitera missbrakare. Utvecklingen iEuropa när det gäller narkotikapolitiken är emellertid inte entydig. Även omdet i flera länder finns en debatt om legalisering av narkotika finns det ingenregering som öppet förespråkar legalisering av narkotiska preparat. Tvärtomfinns det inom EG en uppslutning kring det narkotikaprogram som utarbetats avCELAD, den antidrogkommitté som bildades inom EG . Denuppfattning som kommer till uttryck där ligger nära den svenska synen i dennafråga. Utmärkande för den svenska narkotikapolitikenär den starka inriktningen på förebyggande insatser. Efterfrågedämpandeåtgärder och åtgärder för att begränsa tillgången på narkotika måste gå hand ihand. Polisiära insatser mot gatuhandeln är betydelsefulla, både därför att debegränsar tillgången och därför att de har en avskräckande effekt på presumtivaköpare av narkotika. Det förebyggandearbete som tidigare bedrevs av den s.k. ATHENA-grappen bör utvecklasytterligare och fortsätta inom ramen för det folkhälsoinstitut som riksdagenhar beslutat om. Syftet medden svenska narkotikapolitiken är att på alla nivåer markera ettavståndstagande från narkotikan som företeelse. Detta framgår bl.a. avlagstiftningen, som inte enbart vänder sig mot narkotikaförsäljning utan även mot själva braket av narkotika. Regeringen har iregerings- Prop.1991/92:100 förklaringen framhållit attstraffskalan vid ringa narkotikabrott bör skär- Bil.6 Den närmare regleringen avdenna fråga ses över inom . Syftet med attskärpa straffskalan för eget brak av narkotika är emellertid inte i första handatt narkotikamissbrakare skall dömas till fängelse utan att än tydligaremarkera att narkotikamissbrak inte accepteras i vårt samhälle och samtidigtskapa bättre föratsättningar för att kunna nå missbrakare medbehandlingsinsatser. Narkotikaläget ivärlden påverkar situationen i . Den ökande produktionen av illegalnarkotika och den världsomspännande illegala handeln med narkotika kräver enfortsatt stark beredskap och en välorganiserad och samordnad nationellnarkotikabekämpning. Regeringens samordningsorgan för narkotikafrågor (SAMNARK)har i uppdrag att verka för en förbättrad samordning av samhällets insatserinom narkotikaområdet. SAMNARK har därför en betydelsefull roll när det gälleratt ytterligare stärka den negativa hållningen mot narkotika inom narkotikapolitikensalla områden. Det kommer bl.a. att ske genom en uppföljning av de insatser sominitierades av Aktionsgrappen mot narkotika som avslutade sitt arbete sommaren1991. deltarmycket aktivt i det interaationella samarbetet mot narkotika och hör till deländer som ger de största frivilliga bidragen fill FNs arbete mot narkotika.Inrättandet av ett samlat FN-program mot narkotika, UN Interaational DragControl Programme (UNDCP), kommer att innebära en effektivare samordning av FNsinsatser mot illegal narkotika. Det blir därmed möjligt för FN att spela enaktivare roll i den interaationella narkotikabekämpningen. deltaräven i den s.k. Dublingrappen, som är en informell konsultafionsgrapp i narkotikafrågor, där även EGs medlemsländer, ,, , och deltar. höllsi den första alleuropeiska ministerkonferensen om narkotikafrågor. Ministraraaenades om ett omfattande samarbetsprogram på bred europeisk nivå. Vid den s.k.Pompidougrappens möte beslutades om de närmare formeraa fördetta samarbete. Deteuropeiska samarbetet mot narkotika är utomordentligt betydelseftillt, inteminst mot bakgrand av den pågående europeiska integrationen och degenomgripande förändringaraa i . Regeringen har föravsikt att ytterligare stärka roll i detta samarbete. Under anslagetA 4. Interaationell samverkan beräknas . för stöd tillinteraationellt samarbete inom alkohol- och narkotikaoiArådet. Det nordiska samarbetet pånarkotikaområdet sker bl.a. inom ramen Prop.1991/92:100 för kontaktmannaorganet förnarkotikafrågor, vars sekretariat för när- Bil.6 varande är förlagt till Sverige.Det finns inom en i många avseenden likartad syn på problemen. Det ärdärför önskvärt att det nordiska samarbetet i:ökad utsträckning fungerar som engemensam plattform i förhållande till . En nordisk samsyn och ett tillvissa delar gemensamt nordiskt agerande ökar våra möjligheter att påverkautformningen av den framtida europeiska narkotikapolitiken. föralkohol- och narkotikaupplysning, CAN 1990/91 Utgift 8 453 509 1991/92 Anslag 10 542 000 1992/93 Förslag 7 964 000 Från anslaget utgår bidrag tillverksamheten vid CAN. narkotikaupplysning (CAN) CAN hemställerom reservationsanslag på . med hänsyn fill behovet att öka denverksamhet som är önskvärd utifrån samhällets drogpolitiska målsättningar. För CANsverksamhet har jag för /93 beräknat totalt 7 964 000 kr.Folkhälsoinstitutet skall i enlighet med den preliminära överenskommelse som träffats mellanorganisationskommittén och CAN överta uppgifteraa att följadrogutvecklingen och att utarbeta vetenskapliga översikter. Efterpriskompensation har anslaget minskats med 3 milj.kr. som överförs tillanslaget E 17. Jag hemställer att regeringen föreslårriksdagen att , , för budgetåret1992/93 anvisa ett reservationsanslag på . Bidrag till missbrukarvärd och ungdomsvård 1990/91 Utgift 921 390 817 1991/92 Anslag 950 000 000 1992/93 Förslag 950 000 000 En överenskommelseom statsbidragssystem träffades mellanstatens förhandlingsnämnd. 14Riksdagen 1991/92. godkänt regeringensförslag (prop. 1990/91:96, SoU14, Prop.1991/92:100 267) att 75 milj.kr. per årför skall avsättas Bil.6 inte anledning att göra några ändringar i det avtal som slutits. äskar oförändratbelopp för statsbidrag till missbrakarvård och ungdomsvård. har fattat ettprincipbeslut om att de särskilda ungdomshemmen skall överföras fill statligthuvudmannaskap. En särskild utredare har fillkallats för att utredaföratsättningaraa för att överföra de särskilda ungdomshemmen till statligthuvudmannaskap. Utredningen skall även belysa missbrakarvårdens innehålloch organisation främst vad avser tvångsvårdens insfitufioner. Utredningensförslag, som skall lämnas , kommer att remissbehandlas isedvanlig ordning. Därefter avser jag att föreslå regeringen att återkomma till med en proposition i frågan. (dir. 1990:20) har föreslagit att vissa delar av detta anslag skallinordnas i ett nytt generellt statsbidragssystem. En proposition avses lämnas till riksdagenvåren 1992. Ställningstagandetill de statliga kostnaderaa för institutioner inom ungdomsvården ochmissbrakarvården kan inte ske förrän vid beredningen av det förslag som kommeratt lämnas från utredningen om statligt huvudmannaskap för dessainstitutioner. Av statsbidragetär 30 milj.kr. avsatta för utvecklingsarbete inom institutioner elleralteraativ till sådana. Jag beräknaratt medel ur detta anslag kan tas i anspråk för den centrambildning förutvärdering av metoder i socialt arbete som skall byggas upp inomsocialstyrelsen. Jag har iavvaktan på nämnda beredning beräknat kostnaderaa för statsbidrag fillmissbrakarvård och ungdomsvård till950 milj.kr. Jag hemställer att regeringenföreslår att fillBidrag till missbrukarvärd och ungdomsvård för /93 anvisa ettförslagsanslag på . H 3.Bidrag till organisationer Prop. 6 1990/91 Utgift 59 654 592 Reservation 990044 1991/92 Anslag 63 501 000 1992/93 Förslag 28 755 000* *37 286 000 har överförts till anslaget F 17. Från anslagetutgår bidrag till organisationer enligt vad som redovisas i det följande. Socialstyrelsenföreslår att bidraget till arbetsmarknadens organisationer räknasupp med . för insatser inom området alkohol, narkotika ocharbetsliv. Bidraget tilldrogförebyggande verksamhet genom organisationslivet bör räknas upp med 328 000kr till . De frivilligaorganisationer och föreningar som arbetar med rehabiliterings- ochstödinsatser inom missbraksområdet är starkt beroende av stafiigt stöd. Detfinns behov av bidrag i samma omfattning som . som bidrag till organisationer som arbetar med utsatta bara ochfamiljer och människor i kris, varav . föreslås föras över frånanslagspost 4. som bidrag till Föreningenför föräldrars rättigheter (RFFR). Bidrag till dehomosexuellas organisationer bör användas av organisationeraa i arbetet motdiskriminering av homosexuella. äskar ett bidrag om 1 040 000kr. för /93. Socialstyrelsenäskar oförändrat 2 inilj.kr. som organisationsstöd för kvirmojourer och andraorganisationer som arbetar med kvinnor som utsatts för våld. Socialstyrelsenföreslår att Stiftelsen erhåller ett organisationsstöd för sinverksamhet. äskar inga medeltill ungdomsorganisationemas droginformation med hänvisning till att bidragetfr.o.m. /93 kommer att administreras av Statensfolkhälsoinsfitut. till vissa nykterhetsorganisationer m. fl. äskar 26 milj.kr.och hemställer att statsbidraget till räknasupp till . KALV-organisationema ansöker om enfördubbling av bidraget. 1991/92:100 Bil. Anvisat 1991/92 Bidrag till insatser inom Alkohol och arbetsliv Bidrag till drogförebyggande verksamhet genom organisationslivet Bidrag till ungdomsorganisationernas droginformation Bidrag till sammanslutningar av f.d. alkoholmissbrukare m.fl. Organisationsstöd till vissa nykterhetsorganisationer m.fl. a)17 129 b) 414 -17 129 - 414 ( + ( + 685) 17) ganisationer som arbetar för utsatta barn och deras familjer Bidrag till homosexuellas organisationer Som tidigare nämnts har riksdagenbeslutat att ett folkhälsoinstitut skall inrättas som bl.a. får till uppgiftatt samordna samhällets alkohol- och drogförebyggande verksainhet. Medanledning därav föreslår jag att vissa av de anslag inom alkohol- ochdrogområdet som disponeras av förs över tillfolkhälsoinstitutet. Bidrag som i huvudsak avser stöd- och vårdinsatser börligga kvar inom ansvarsområde. De sistnämndabidragen är sådana som utgår till organisationer, dels i form av centraltorganisationsstöd bl.a. till KALV-organisationema, dels i form av bidrag som reglerasi förordningen (1983:731) om statsbidrag fill organisationer för stöd tillmissbmkare m.m. för organisationeraas Prop.1991/92:100 Jag anser att dessa anslagsposter även Bil. fortsättningsvis skall disponerasav . Fördelningen av bidraget till KALV-organisationeraa preciseras av regeringeni regleringsbrevet. För bidrag tillsammanslutningar av f.d. alkoholmissbrakare, sammanslutningar för stöd ochhjälp åt narkotikamissbrakare samt vissa organisationer som bedriverrehabiliteringsarbete inom missbraksområdet beräknar jag för nästa budgetår . och för KALV-organisafioneraa . Organisationersom inriktar sitt arbete på utsatta bara och familjer gör betydelsefulla insatser.Föreningar som Baraens rätt i samhället (), solidaritet ochfamiljehemmens organisationer svarar för opinionsbildning, egna insatser ochmetodutveckling inom sina områden. Jag beräknar drygt 2,2 milj.kr. förorganisationsstöd till dessa organisationer. De homosexuellas organisationer bedriver enomfattande informations-och rådgivningsverksamhet. För stöd tilldessa organisationers arbete på riksplanet beräknar jag drygt 1,1milj.kr. För stöd tillkvinnojoureraas riksorganisation och invandrarorganisationer som stödermisshandlade kvinnor har jag för kommande budgetår beräknat drygt 2 milj.kr.Jag återkommer under anslaget H 4. Utvecklings- och försöksverksamhet medförslag till stöd för bl.a. utvecklingsarbete hos lokala kvinnojourer. Jag beräknar det totalaanslagsbehovet till . Jag hemställer att regeringen föreslårriksdagen att tillBidrag till organisationer för /93 anvisa ett reservationsanslagpå . 24 957 916 Reservation* 10 874 323 1991/92 1991/92 29 003 000** **Del av anslaget överförs till anslaget A 3. Uppföljning, utvärdering m.m. Från anslaget utgår medel för attutveckla och utvärdera behandlingsarbete inom individ - ochfamiljeomsorg, kurs- och konferensverksamhetbl.a. för handläggare av alkoholärenden vid länsstyrelseraa,utbildning, fortbildning, uppföljning och metodutveckling för att öka kompetensen i det sociala arbetet med utsattabara samt utvecklingsinsatser inom narkomanvårdsområdet. LSRiksdagen 1991/92. 6Socialstyrelsen föreslår att utvecklingsmedel anslås i oförändrad storleksordningoch disponeras av styrelsen i enlighet med en för olika områden beskrivenmålsättning. De omfattande organisatoriskaförändringar som genomförs inom innebär ett ökatbehov av uppföljning, utvärdering och utveckling av effektiva metoder i detsociala arbetet. Socialstyrelsenhar regeringens uppdrag att utforma och genomföra ett åtgärdsprogram för att höja kompetensen i arbetet med bam inom socialtjänstensindivid- och familjeomsorg. Enligt uppdraget bör ett samarbete i lämpliga delarske med sådana frivilliga organisationer och andra organ som är verksamma inomdetta område. skall redovisa uppdraget till regeringen senastden . Redovisningen skall innefatta en utvärdering avåtgärdsprogrammet. Enligt minmening är det av stor vikt att det sker en fortsatt utveckling avsocialtjänstens kompetens i arbetet med bara. Jag föreslår därför att ävenkommande budgetår minst 8 milj.kr. av anslaget skall avsättas för detta arbete. Kvinnojoureraa utför ett omfattande arbete tillstöd och hjälp för kvinnor som utsatts för misshandel och sexuellaövergrepp. De lokala kvinnojourerna har ofta behov av särskilda stöd- ochutvecklingsinsatser för att kunna förbättra sin verksamhet. För stöd tillkvinnojoureraas lokala arbete föreslår jag en utökning av anslaget med 3milj.kr. För utvecklingsarbete inom narkomanvården ochandra av angivna målområden har jag beräknat 18milj.kr. De medel, 2inilj.kr. , som disponerar för utvecklingsarbete inomsocialtjänstens individ- och familjeomsorg beräknas numera under anslaget A 3.Uppföljning, utvärdering m.m. Jag beräknar det sammanlagdamedelsbehovet till . Jag hemställer att regeringenföreslår att till Utvecklings- och försöksverksamhet för /93 anvisa ettreservationsanslag på . 6 Lag om ändring i lagen (1991:486) om ändring i lagen Bilaga 6 1 (1991:233)om ändring i lagen (1947:529) om allmänna bambidrag Härigenomföreskrivs att 1 § lagen (1947:529) om allmänna barabidrag' i paragrafenslydelse enligt lagen (1991:486) om ändring i lagen (1991:233) om ändring inämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § För bara,som är svensk medborgare och bosatt i riket, skall av allmänna medel såsombidrag till bamets uppehälle och uppfostran utgå allmänt barabidrag med 10 020kronor i enlighet med vad nedan närmare stadgas. Allmänt barabidrag skall utgå Allmänt barabidrag skall utgå jämväl för här i riket bosattbara, jämväl för här i riket bosatt bara, som icke är svenskmedborgare, som icke är svensk medborgare, såframt bamet eller endera av såframt baraet eller endera av dess föräldrar sedan minst sex dess föräldrar sedan minst sex månader vistas i riket. månader vistas i riket. gäller dock inte för tid dådagbidrag enligt 9 § lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökande m.fl. läinnastill barnet. Ett bara somlämnar skall fortfarande anses vara bosatt här, om utlandsvistelsen äravsedd att vara längst . Medföljande bam till den som av en statligarbetsgivare sänds till ett annat land för arbete för arbetsgivarens räkning,skall anses bosatta i .