prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — Den genomsnittligaarbetslösheten uppgick till 2,eller ca 120 000 personer. Detinnebar en ökning eller drygt 50 000 personer jämförtmed 1990. Som tidigare nämnts bromsade nedgången i utbudet, ökadearbetsmarknadspolitiska insatser samt en minskad medelarbetstid uppgången i denöppna arbetslösheten. De regionalaskillnaderaa i arbetslöshet minskade under föregående högkonjunktur jämfört medtidigare högkonjunkturer. Relativt sett har arbetslösheten stigit mer istorstadsområdena än i skogslänen under iimevarandelågkonjunktur. Från den mycket överhettade arbetsmarknaden fördubblades arbetslösheteni storstadslänen under senare delenav 1991 till 2,. I skogslänen var arbetslösheten 4,, mot2,året innan. De som främstdrabbades av arbetslösheten 1991 är de grapper som traditionellt har en relativt svag stallning på arbetsmarknaden;ungdomar, invandrare och arbetshandikappade. Jämfört med tidigarenedgångar berörs också tjänstemän i störreutsträckning. Bland ungdomaraa uppgick arbetslösheten till hos 16 -I9-åringaraa och till i åldersgrappen 20 - . Efter en kontinuerlig nedgång under andra hälftenav började antalet längtidsarbetslösa att stiga i slutet av1990. Uppgången fortsatte 1991 med en fördubbling jämfört med och uppgickdärmed till ca 20 000 personer. Som mestvar antalet långtidsarbetslösa under föregående lågkonjunktur närmare40 000 personer. Antelet personersom skulle vilja arbete mer än de gör började stiga . Uppgångenhar fortsatt då nännare 250 000 personer, motsvarande av desysselsatta, uppgav att de skulle vilja arbeta mer omarbetsmarknadsläget tillät det. Enligt AMS statistiköver antalet deltidsarbetslösa bestar dessa till av kvinnor. del av de deltidsarbetslösa finns inom hälso- och sjukvården. Tabell5:4 Relativ arbetslöshet i olika åldrar Procentandelav arbetskraften i respektive åldersgrupp 1991/92:100 Bil. 9,2 4,7 2,2 2.4 4.3 5.5 2,0 2.8 4.1 5.3 1,8 2,5 3,6 5.1 1,7 2,1 3.6 4.4 1.4 1,9 3.1 3.4 1.2 1.6 4.5 3.0 1.1 1.4 6,7 5.7 2,1 1.9 Anm.:Siffrorna har reviderats med hänsyn till omläggningen av Diagram5:2 Arbetslösa och personer i koiyunkturberoende arbetsmarknadspolitiskaåtgärder 1985-1993 Öppen arbetslöshet personer i åtgärder 1 öppet arbetslösa || 1987 1988 1989 1990 Källor:Statistiska centralbyrån, och fmansdepartementet (prognos1991 till 1993). Den vikandesysselsättningen innebär att arbetslösheten bedöms fortsätta att stiga för att kulminera under första halvåret1993 och först därefter börja avta i långsam takt.Arbetslöshetsuppgången bromsas av att utbudet feller. Arbetslösheten beräknasuppgå till 3,i årsgenomsnitt 1992 och stiga ytterligare till 4,1993. Detinnebär att arbetslösheten ökar med 50 000 personer 1992 till ca 170 000 personer.År 1993 stiger den med ytterligare ca 30 000 personer till totalt ca 200 000arbetslösa. Jämfört med förra lågkonjunkturen innebär denna prognos att antaletarbetslösa stiger markant. Då uppgick andelen öppet arbetslösa plus andelen ikonjunkturberoende åtgärder som mest till . Det kan jämföras med dedrygt 7,som föratses . har arbetsmarknadspolitikenfokuserats pä åtgärder för att underlätta anpassningen påarbetsmarknaden. Det innebär en prioritering av utbildnings- ochrehabiliteringsinsatser samt en förstarkningav platsförmedlingen. Jämfört med 1984, då antalet personer i sysselsättningsskapandeåtgärder var som högst, har antelet kraftigt reducerats som anteletsom befinner sig i utbildning varit relativtoförändrat. förstarktes utvecklmgen genom att antelet personer i utbildning gick upp mycket sterkt,medan antelet personer i sysselsättningsskapande åtgärder steg i betydligtmindre omfettning. I prognosen bedöms antalet personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder öka med ca 50 000 personer 1992. Det totala antalet som befinner sig ikonjunkmrberoende åtgärder uppgår då till ca 140 000 personer, motsvarandedrygt av arbetskraften. görs ett tekniskt antagande om oförändrad nivå av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderaa. 1991/92:100 Bil. Tabell 5:5 Antal personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder - ungdomslag'/ utbildning (AMU) 'Ungdomslagen avskaffandes och ersattes med särskilda inskolningsplatser. Utbildning vid permitteringshot, flaskhalsutbildning m.m. , lönebidrag,() och offentligt skyddat arbete. "* Samtliga åtgärder exkl. arbetshandikappade.Källa: (). 6Löner och konsumentpriser °p 1991/92: lOO 1.1Aktivitetsdämpningen i den svenska ekonomin har fört med sig en betydandenedväxling av löneökningstakten. Skilhiaden jämfört med liknande tidigarekonjunkturfeser är att i stort sett samtliga lönepåverkande faktorer dennagång strävar åt ett och samma håll. Prognosen för såväl innevarande år som för1993 är att lönerna ökar med . Detta medför att de svenska löneraastiger långsammare än i våra viktigaste konkurrentländer. Prisökningstakten i konsumentledet avtar. Underden kommande våren föratses prishöjningaraa under de senaste 12månaderaa ha avtagit till , frånatt så sent som ha legat kring . Detta ligger ocksåväl i linje med hushållens egna förväntningar. Prognosen för i är och nästa årinnebär en ökning av konsumentprisema med ca 2,5 resp. 3,. Den underliggandeprisökningstakten feller frän 1991 till 1993. Densnabba löneökningstakten 1990 medförde omfettande överhäng inpå 1991. Lågaavtalsmässiga höjningar och en kraftigt dämpad löneglidning medförde ändå i detnärmaste en halvering av löneökningstakten, från 10 till ca 5,. Detinkluderar också effekten av förlängd semester med 0,. De låga löneökningaraamöjliggjordes genom en snabbt fellande aktivitetsnivå i den svenska ekonomin.Arbetslösheten steg kraftigt, vinster och priser föll ochproduktivitetsutvecklingen blev mycket blygsam. Lönebikostnaderaa höjdeemellertid, till följd av skattereformen, arbetskraftskostnaden medknappt 1,. De senasteårens forskning inom lönebildningen tyder pä att löneraa är mycket känsliga förförändringar i framför allt arbetsmarknadsläget. Andra viktiga förklaringsfektorer är t. ex. vmster, mflation,inflationsförväntningar och produktivitet. I diagram 6:1 och tabell 6:2illustreras hur några av dessa variablerhar utvecklats kring nägra olika konjunkturbott-nar i den svenska ekonomin. Tabell 6:1 lunlöner och arbetskraftskostnader -0,1 -0,3 Anm.: Uppgifterna för samtliga löntagare baseras pålönesummestatistik. Uppgifterna för industriarbetare grundas på förtjänststatistik.Förtjänststatistiken har i förekommande fall kompletterats med engångsbelopp, som ej ingår i SCB:s statistik.Avtalskonstruktionen för industriarbetare 1987 omöjliggör en meningsfull uppdelning på avtal och löneglidning. Källor:Statistiska centralbyrån, och fmansdepartementet. Det är slåendehur förklaringsfäktoreraa i den nuvarande nedgången, jämfört med andrakonjunkturaedgångar, samverkar till att dämpa den nominella löneökningstakten.Detta gör att nedväxlingen sker snabbt. 1 absolutatal har endast upplevt en lika kraftig förändring, mellan åren1975 och 1976. Ett par saker bör speciellt uppmärksammas. Den avtegande produktivitetsökningen från mitten av1970-talet medförde tillsammans med kraftigt höjda arbetsgivaravgifter enmarkant ökning av arbetskraftskostnaden, trots att löneökningstakten isig avtog. Under i huvudsak kom också oljeprischockeraa.Resultatet blev snabbt stigande priser. Detta hindrade emellertid inte attvinsteraa rasade i botten, eftersomreallönen (inkl. arbetsgivaravgifter) steg snabbare än produktiviteten.Prisökningaraa förblev höga ochproduktivitetsutrymmet användes till stor del till att förbättra vinsteraa.Konkurrenskraften starktes och under bojan av1980-telet med hjälp av en serie devalveringar. Därmed förhindrades en kraftig uppgång i arbetslösheten men också en nedväxlingav de nominella löneökningaraa. Diagram6:1 Jämförelse av perioder med lägkoiyunktur ,,*<<':''.......... 14 12 10 8 6 4 2 O X ,..-... ~->.r--' '">c < ... V............ v... 19801983 ''=-'"'' Anm.: Se tabell 6:2 för specificering av variablerna. Källor:Statistiska centralbyrån, och fmansdepartementet. Prop1991/92:100 Bil. 1.1 TabeU 6:2 Timlöner och dess viktigasteförklaringsvariabler -0,8 -1,7 -1,0 Anm.: KPI är konsumentprisindex, NPI är nettoprisindex,PPI är producentprisindex. Arbetslöshetstalen är nivåjusterade bakåt i tidenför att överensstämma med dagens definition. Serien bör därför tolkas med viss försiktighet. Vinstandel ärbruttoöverskottets andel av förädlingsvärdet. Skattereformen 1990 och 1991medförde att underlaget för arbetsgivaravgifter breddades. Ar 1992 togarbetsgivarna över ansvaret för sjukersättningen , kostnadsökningenneutraliserades genom sänkt arbetsgivaravgift. Källor: , konjunlaurinstitutet ochfinansdepartementet. Estimeringar av löneökningstakten indikerar enblygsam löneutveckling såväl som 1993, se diagram 6:2. Dämpningenförklaras främst av den kraftiga uppgångeni den Öppna arbetslösheten samt av den låga prisökningstakten.Resulteten tyder också pä att Rehnbergavtelet, med hjälp av konjunkturläget,lyckades få till stånd en något snabbare lönedämpning 1991 än vad som aimarstroligen hade blivit fellet. Samtidigtförefeller avtalet ligga högt med avseende på det ekonomiskaläget. 4 1991/92. Diagram6:2 Industriarbetarlön, utfall och skattning /92:100 Bil. 1968 1971 1974 1977 1980 1983 1986 1989 1992 : Industriarbetarlön exkl. arbetstidsförkortning. Källor: , konjunkturinstitutetoch . Det svenskakostnadsläget är sannolikt för högt i förhållande till produktiviteten, vilketbl.a. avspeglas i låga vinstnivåer. Företegen kan inte längre övervältra högalöneökningar på produktpriseraa utan att riskera ökade marknadsandelsförluster.Detta skapar en press nedåt på reallöneraa. Totalt bedöms löneraa ochnästa år öka med 4,5 resp. . Den allmänna löneavgiften slopades . Detta medför att de totala lönekostnaderaa i är ökar med ca 0,3 %mindre än timförtjänsten. Prognoseniimebär att stora delar av produktivitetsutrymmet kommer att tas i anspråk tillåterappbyggnad av företagens vinster. Reallöneraa kommer ändå att kunnastiga bäde 1992 och 1993, såväl före som efter skatt. Alltsedan 1983 harnominallöneraa stigit snabbare i än genomsnittet för industriländema.Huvudförklaringen torde ligga i skillnadema i den förda ekonomiska politiken. 1Sverige har full sysselsättning haft enhögre och inflationsbekämpning i realiteten en lägre prioritet än iflertalet andra industriländer. Detta har manifesterats i flera devalveringar . Ensänkning av relativa kostnadsläge håller nu på att inträffe.Inom OECD-området ökade löneraa 1991 . Löneökningsfiikten dämpas äveninteraationellt och förväntas och nästa är bli 5 resp. , vilketär nägot högre än i , se diagram6:3. En god produktivitetsutveckling inom den svenska industrin medföratt konkurrensläget avsevärt förbättras. löper de nuvarande avtalenpå arbetsmarknaden ut. En sannolik utveckling av lönekostnaderaa harbeskrivits ovan. Det kan emellertid mte uteslutas att löneutvecklingen ter enannan bana. kommeratt finnas grapper med kompensationkiav för de låga nominella löneökningaraa1991-1992. Därtill kommer att arbetsmarknadens parter strävar åt olika häll vad gäller de framtida institutionellaföratsättningaraa förlönebildningen. Kombinationen av kompensationskrav och förändringar iden institutionella ramen kan medföra en besvärlig situation, som inte bara präglas av de ekonomiskaföratsättningaraa utan också av organisationspolitiska förhållanden. Diagram6:3 Nominell timlön inom industrin Årlig procentuellförändring, nationell valuta /92:100 Bil. Anm.:OECD-länderna är sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrent till på världsmarknaden. Källor: , ,och . Under loppet av ökade KPI medca 8,. Skattereformen, som innebar en växling från direkt till indirekt beskattning,bidrog . De underliggande priseraa, NPI(konsumentprisindex exkl. indirekte skatteroch subventioner), steg betydligt mindre, med ca 5,. Hushållen förvänter sig attpriseraa kommer att utvecklas långsamt, se diagram 6:4.Förväntningaraa om allt högre prisökningar brötsi början av 1991 och har fortsatt att sjunka. Ett liknande mönsteråterfinns också hos industriföretegen, där omsvängningen emellertid komtidigare, se diagram 6:5. Inflationsförväntningaraas utveckling är väsentligför samhällsekonomin på kort sikt. Prisförvänt-ningaraa styr då beteenden t.ex. vad gäller inköpsmönster och konsumtionens fördelning över tiden, ränteutvecklingenpå obligationsmarknaden ochlönsamhetsbedömningar. påverkar i sin tur investeringsbeteen- det hos ekonomins aktörer.Förväntningaraa påverkar också nominal- /92:100 löneraas utvecklingoch därmed också kostnadstrycket. är nu Bil. 1.1 inne i endesinflationsprocess, dvs. en period med avte-gande prisökningstakt.Inflationsförväntningaraa tycks vara knäckta och därmed finns ocksåföratsättningar för en bestaende nedgång i inflationstakten. Diagram 6:4 Hushällens prisförväntningar de kommande 12 mänadema Diagram 6:5 Industrins prisförväntningar Förändring i planerade prisökningar på hemmamarknaden 1964 1967 1970 1973 1976 1979 1982 1985 1988 1991 Anm.:Befinner sig kurvan ovanför nollinjen stiger antalet företag som avser höja priserna i ökande (positiv lutning) elleravtagande (negativ lutning) takt. Det omvända gäller när kurvan befinnersig under nollinjen. Desinflationsprocessenger upphov till en mängd effekter pä den reala /92:100 ekonomin. Undernedväxlingsfesen föratses höga realräntor, vilket Bil. 1.1 skärper avkastningskraven. Oförändrade ellerfellande priser på reala tillgångar, t.ex. kommersiella festigheter, harorsakat kreditförluster vilket i sin mr leder till att kreditmarknaden stramasåt ytterligare. Lägre priser på t.ex. festigheter medför också attkostaadsgapet mellan att köpa en befintiig anläggning och nyinvesteringkrymper. Tillsammans leder detta till att investeringsutvecklingen hämmas ochdärmed också den samlade tillväxten, åtminstone på kort sikt. De realakoshiaderaa för att hålla t.ex. lager ökar också. Effekten av detta blir en svagare produktion. Ett merautbrett prisfell kan förstarka effekteraa på samhällsekonomin.Konsumtionsinköp och investeringar skjutspå framtiden i avvaktan pä lägre priser. Den dämpade efterfrågan tenderarsedan i sig att förstarka ett eventuellt prisfell. -23,2 -0,6 Indirekta skatter, bidrag i procentenheter -1,3 -0,1 -0,1 Anm.: Diverse taxor består av läkemedel, läkarvård,tandläkararvode, lotteri m.m., TV-licens, post och tele samt resor och transporter. Nettoprisindex ärKPI exkl. indirekta skatter ochsubventioner. Källor: , ,statens pris- och konkurrensverk samtfinansdepartementet. Konsumentprisprognosenför och återfinns i tabell 6:3. Arbetskraftskostnaden,som är den enskilt viktigaste förklarmgsvariabeln, växer allt långsammare. av negativutveckling förväntas vmstmarginaleraa kunna öka mättiigt, i samband med attkonsumtionstillväxten åter blir positiv. Den första januari 1992sänktes mervärdeskatten för livsmedel, restaurang och hotellsamt för inrikes persontransporter. bidrar till att väsentligt dämpainflationen . avskaffes en rad olika punktskatter, pä bl.a.läskedryck, konfektyr, kemisk-tekniska preparat, kassettband och videoapparater.Samtidigt försvinner den tillfälliga sänkningen av festighetsskatten försmåhus. Skattesatsen ökar från 1,2 till1,av taxeringsvärdet. Vidare föreslås nu bl.a. en neddragning avsubventioneraa till läkemedel, tandvård och bostads-räntor. motsvarar enhöjning av konsumentprisnivån totelt med mindreän 1/, varav merparten infeller 1993. Den underliggande prisökningstakten,NPI, feller . InomOECD-området avter inflationstakten för att sedan stebilise-ras 1993. Densvenska nedväxlingen sker snabbare och föratses konsumentpriserna iSverige öka långsammare än i industriländema i genomsnitt, se diagram 6:6. /92:100 Bil. Anm.:OECD-länderna är sammanvägda efter varje lands betydelse som konkurrent till på världsmarknaden. Källor: , ochfinansdepartementet En implicitprisindex för privat konsumtion (IPI) framkommer ur nationalräkenskapemasredovisning av den privata konsumtionen. Viktema i IPI speglar den aktuellakonsumtionssammansättningen, till skillnad från KPI som baseras på föregäendeårs värden. Under såväl 1990 som 1991resulterade skattereformen i omfettande relativprisförändringar ikonsumentledet, vilket påverkade hushållens konsumtionsval. I är differentieras mervärdeskattesatsen. Dettatillsammans med andra förskjutningar av konsumtionssammansättningen, t.ex.bilkonsumtionen, och differensen mellan prisutvecklingen för lägenhets- ochegnahemsbo-ende i KPI förklarar de relativt stora skillnanderaa mellanIPI och KPI såväl 1990, 1991 som 1992. 7 Hushållens ekonomi och privat konsumtion De ökadehushällens realt disponibla inkomster starkt, medan den privata konsumtionenstagnerade. Hushällens sparkvot steg med inte mellan1989 och 1991. Även 1992 beräknas hushållen fä en relativt godinkomstutveckling trots sjunkande sysselsättning och stigande arbetslöshet. Denprivate konsumtionen förväntes utvecklas i måttiig takt de närmaste tvä åren.Efter en ytterligare uppgång av sparandet går sparkvoten ned något 1993,då inkomstutvecklingen försvagas, se tebell 7:1. Tabell7:1 Hushållssektoms disponibla inkomster, konsumtion och sparande 1991/92:100 Bil. Räntor och utdelningar, netto Övriga inkomster, netto Direkta skatter, avgifter m.m. 599,0 62,1 -31,1 621,9 63,2 -31,8 652,1 63,9 -30,4 669,3 66,1 -30,4 14,9 22,4 -5.9 -0,2 Sparkvot, nivå i % -1,1 Källor: , ,och . steg de realtdisponibla inkomsteraa enligt preliminära beräkningarmed som den reala lönesumman före skatt minskade med . Bakom den kraftigainkomstökningen ligger i huvudsak skattereformen. Sänkningen av inkomstskattenberäknas ge ett bidrag med till hushållens realainkomstökning 1991. Även transfereringaraafrån offentliga sektora hade en expansiv inverkan, eftersom det iskattereformen ingick höjningar av bara- och bostedsbidragen samtpensionstillskotten. Även medför skattesänkningaroch transfereringsökningar en relativt god inkomstutveckling förhushållen. Nedväxlingen av inflationen är en sterkt bidragande orsak till attde realt disponibla inkomstema kan öka med , trots att reallönesummaninte ökar alls. Det aviserade införandet av karensdagar vid sjukdom försvagar inkomstutvecklingen . Höjning av bambidragen samt fortsatt positivt bidrag frän de direkte skattemamedför att de realt disponibla inkomsterna ändå stiger med 0,1993. Att hushällen fär en så positivinkomtutveckling , fäst arbetsmarknaden försvagas imder helaperioden, beror också på att bortfellet av löneinkomster till stor delkompenseras genom bidrag till personer i arbetsmarknadsutbildning och tillarbetslösa, se tebell 7:2. Det tillfälliga sparandet drog nedhushållens köpkraft och 1990. Vid redovisningen av disponibel inkomst inationalräkenskapema görs inget avdrag för det tillfälliga sparandet.Hushållssektom tillskrivs inte hellerinkomster när sparandet återbetelas. Det tillfälliga sparandet under 1989och 1990 ingår som en del av hushållens totela sparande och i den utsträckningsom återbetelningama av sparandet konsumeras registreras det som ett minskat hushällssparande. Förra åretsteg hushållens köpkraft utöver de disponibla inkomsteraa med 1,5procentenheter, dels genom att det tillfälliga sparandet upphörde och delsgenom att 1989 ärs sparande återbetalades . 1 februari 1992återbetalas 1990 ärs tillfälliga sparande, vilket bidrar till att ökahushällens köpkraft med ytterligare 1/. minskarköpkraften totalt med ca 1/beroende påatt jämförelsenivån 1992 innefettar återbetalning av det tillfälligasparandet. 1991/92:100 Bil. Tabell 7:2 Hushällens inkomster Ig till d ingen -5,2 -3,8 -1,4 -0,2 0,5 -0,4 -4,5 -3,4 -1.2 -0,1 0,4 -0,3 Pensioner från offentlig sektor Sjukförsäkring m.m. inkl. sjuklön Arbetslöshetsbidrag m.m. Övriga transfereringar 2,5 -7,9 83,6 10,5 3.8 -3.6 19,0 -0,7 1.4 0,8 0,8 -0,3 0,5 0,1 0,3 -0,8 0,5 0,1 -0,8 -0,1 -14,0 -2,2 -1,5 -7,4 -0,9 Inkomster inkl. tillfälligt sparande -0,4 -0,4 Anm.: Lönesumma, inkomstöverföringar och skatter ärdeflaterade med konsumentprisindex (KPI). Disponibel inkomst och tillfälligt sparandeär deflaterade med implicit prisindex för privat konsumtion (IPI). Skillnaden mellan KPI och IPI påverkar posten "övrigainkomster, netto". Källor: , konjunkturinstitutetoch . Som framgår avtabell 7:2 beräknas den reala timlönen före skatt stiga med drygt I % ochmed 0,. Den reala lönesumman stagnerar dock till följd av sjunkandesysselsättning. mförda arbetsgivarperioden isjukförsäkringen iimebär att arbetsgivaren övertar betalningaraa försjukersättningen under de första 14 dagaraa av en sjukdomsperiod. Dennaersättning registreras i tabell 7:1 som lön, vilket drar upp lönesumman i årmed ca . Införande av karensdagar 1993 beräknas dra nedlönesumman med ca . Inkomstöverföringaraa frän denoffentliga sektora minskar realt med 0,iär. Om konsekvenseraa av arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen exkluderas(när arbetsgivaren betalar sjuklön), stiger dock inkomstöverföringaraa realtmed . beräknas inkomstöverföringaraa öka med . Utbetalningaraa av bidrag till personer i arbetsmarknadsutbildningoch till arbetslösa stiger kraftigt både och till följd avdet gradvis försämrade arbetsmarknadsläget. Barabidragen höjs med . perbara och , se tabell 7:3. Över hälften av inkomstöverföringaraa utgörs avpensioner inkl. bostadstillägg. Pensioneraa räknas upp med basbeloppetoch stiger dessutom genom att nya pensionärer med höga ATP-poäng kommer in i systemet. Basbeloppet uppgår till . iår och beräknas till . Nedväxlingen av inflationenmedför att basbeloppet ökar realt med . blir inflationennågot högre än och basbeloppet minskarrealt med 0,. Volymökningen i pensionssystemen leder dock till enfortsatt real ökning av de totela pensionsutbetelningar-na. 1991/92:100 Bil. Tabell 7:3 Inkomstöverföringar frän offentlig sektortill hushåll löpande priser 1990 1991 Folkpension inkl. KBT och delpension Allmän tilläggspension Tjänstepensioner -1.1 3,5 4,0 -7,9 -17,9 4,9 6,7 -21,6 -45,7 0,3 9,9 -1,7 -9,3 -0,4 AMU-bidrag Arbetslöshetsförsäkring, KAS och lönegaranti Barnbidrag Studiebidrag m.m. Bostadsbidrag Socialbidrag m.m. 12,3 7,3 3,6 6,4 16,4 9,6 5,1 8.1 65,3 16,6 10,0 5,3 8,5 25,0 22,0 20,6 28,7 15,5 -3.7 -2,2 0,5 1.9 1.3 3,5 9,1 1.1 0,1 -0,1 -4,3 -0,5 Anm.: Deflatering är gjord med konsumentprisindex. Källor: , konjunkturinstitutetoch . Ersättningsnivån isjukförsäkringen sänktes från I99I från Prop. 1991/92:100 till65% de tre förste dagaraa av en sjukperiod och till mellan Bil. 1.1 4 till90 dagar. Ersättningsnivån för vård av sjukt bam sänktes till de förste 14dagama per kalenderår. medför den ovan nämnda arbetsgivarperioden isjukförsäkringen sänkte utbetelningar från försäkringen med ca 11,5 miljarderkr. Dessa regeländringar och det försämrade läget på arbetsmarknaden väntesmedföra en en minskning av sjukfrånvaron . Skattereformen1991 innebar en genomgripande förändring av skattesystemet. Skatten påarbetsinkomster har sänkts kraftigt. Alla kapitelinkomster sammanförs till ettinkomstslag och beskattes med en enhetlig statlig skatt om 30%.Skattesänkningen finansieras delvis inom inkomstskattesystemet genom basbreddningar och skärpning av kaptitalbeskatt-ningen.1 skattereformen ligger en årlig justering av skatteskalan. Grundavdraget höjsi takt med basbeloppets ökning och skiktgränsen för statsskatten räknas upp med ökningen av konsumentprisindex föregäende år() plus . Det innebär attgrundavdraget höjts med ca 4,och skiktgränsen med ca 9,. Arbetsinkomstersom uppgår till högst ca . slipper i stort sett statlig skatt. Genomatt skatteskalan räknas upp med den historiskainflationen uppkommer en real skattesänkning när löneökningaraa ochinflationen avtar. Med den förväntande utvecklingen av löner och priser i ärblir det en real skattesänkning 1992 på ca . Med real sänkning avses skattebortfellet vid enjämförelse med vad skatteintäkteraa kan beräknas till om skatteskalan för i åristallet justerats med prisutveckling. har beslutats om vissa lindringar avkapitelbeskattningen och sänks skattesatsen för kapitalinkomster till 25%.Skattereduktionen för feckföreningsavgifter slopas . Sammantegetberäknas skatteändringaraa ge en skattesänkning för hushällen med ca 3miljarder kr.