prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — 1991/92:170 beträffande arbetstillstånd och uppehållstillstånd, dels för att nordiska med- ° borgarealltjämt skaU särbehandlas, dels för att utiänningslagen inte skaU framstå sommissvisande. Flertalet remissinstanser har anslutit sig till detta. i har dock ifrågasatt förslaget ochansett att regleringen bör ske i förordningsform. Jag instämmer i arbetsgmppens uppfattning attutiänningslagen inte bör vara missvisande. De principer som gäller bör framgåav lagen. Olägenheter finns dock med en sådan lösning. Som jag tidigare anfört (avsnitt 3) bör enreglering inte ske på två konstitutionella nivåer. De treEG-fÖrordningama skall, med undantag for de delar av förordning (EEG) nr1612/68 som enligt regeringsformen fordrar lagform, enligt mitt förslaginkorporeras med svensk rätt genom förordning. Det innebär att reglema om tex.rätt till uppehållstillstånd kommer att återfinnas i en svensk förordning.Frågan bör inte vara reglerad i lag. Till detta kommer att det är enpraktisk fordel om de regler som föranleds av ansluming tillEES-avtalet hålls samman eftersom de avviker från de principer som i övrigtgäller enligt utiänningslagen. Vad jag har anfört har lett mig till slutsatsen attregleringen så långt det är möjligt bör genomföras på så sätt att regeringenmed stöd av bemyndiganden beslutar om de nya föreskrifter som behövs genomförordning. Någon reglering i lag bör inte ske Jag återkommer iannat sammanhang till regeringen med frågan om dels införlivande avEG-fÖrordningama i de delar som inte fordrar lagform, dels de ändringar iutlänningsförordningen som föranleds av de oUka direktiven. För att undvika att utiänningslagen blirmissvisande kan i 1 kap. 1 § tas in en upplysning om att särskilda reglergäller för "EES-medborgare". Den fråga som då återstår att diskutera är om de befinttiga bemyndigandena i utlänningslagen är tillräckliga eller om - somarbetsgmppen föreslagit - ytterligare bemyndiganden bör införas iutiänningslagen. Utiänningslagen är uppbyggd så att i förstakapitiet slås de gmndläggande kraven på pass, visering, uppehållstillstånd ocharbetstillstånd fast i fyra oUka bestämmelser (1 kap. 2-5 §§). Varje paragrafinnehåller ett bemyndigande för regeringen att föreskriva undantag frånrespektive krav. Undantag för nordbor gäller för samtliga fyra krav.Såvitt gäller passkravet har regeringen med umyttjande av bemyndigandetmeddelat föreskrifter om detta i utlänningsförordningen (1 kap. 1 §) men ifråga om övriga krav framgår undantagen redan av lagen. Bemyndigandena har i övrigt umyttjats i olika grad.Såvitt gäller viseringar är de medgivna undantagen mycket omfattande.Möjligheten att medge undanuig från kravet påarbetstillstånd har utnyttjats för ett begränsat antal Prop. 1991/92:170 situationer av i huvudsak kortvarig namr. Bemyndigandena har utnyttjats i olika hög grad,vilket givetvis är betingat av praktiska behov. Utnyttjandet sker i enlighetmed de intentioner som ligger bakom ställningstaganden. I 2 kap. 4 § finns föreskrifter om i vilka falluppehållstillstånd får ges. Även i denna bestämmelse fmns ett bemyndigande.Regeringen får föreskriva au uppehållstillstånd får ges även i andra fall än dei lagen angivna. Arbetsgmppen har föreslagit att ytteriigare ettbemyndigande infors i utlänningslagen av innebörd att regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om deregler som skall gälla för inresa, utresa, bosätming och arbete för deutiänningar som omfattas av Arbetsgmppen har motiverat sitt förslag med attförordningen (EEG) nr 1251/70 om arbetstagares och dennes familjs rätt attstanna kvar inom en stats territorium även efter det att anställningen upphörtinnehåller detaljerade foreskrifter om fömtsättningama för denna rätt vilketkräver ett utvidgat bemyndigande. Detsamma anses gälla för det motsvarandedirektivet 75/34/EEG såvitt rör egna företagare. Frågan är då om detta bemyndigande - bortsett frånatt det tillåter s.k. sub-delegation, vilket nu befintiiga bemyndiganden integör - medför någon ytterligare möjlighet för regeringen att meddelaföreskrifter i aktuella ämnen utöver vad redan befintiiga bemyndiganden medger. Jag kan inte fmna att så är fallet. Bemyndigandet i2 kap. 4 § ger regeringen rätt att föreskriva att uppehållstillstånd kan gesäven i andra fall, dvs. utöver de i utiänningslagen angivna. Regeringen kan dågivetvis också ange fömtsätmingar för när ytterligare uppehållstillstånd skallfå ges. Jag kan heller inte se att det är nödvändigt att införa en s.k.subdelegationsregel i förevarande fall. Enligt 8 kap. 13 § regeringsformen fårregeringen genom förordning besluta om bl.a. föreskrifter om verkställighet avlag. Enligt samma paragraf får regeringen överlåta till en myndighet underregeringen att meddela bestämmelser i ämnet Detta torde vara tillfyllest Jag föreslår sammanfattningsvis att i 1 kap. 1 §utiänningslagen införs en upplysning om EES-förhållandena men att i övrigt intenågon ändring görs i dessa delar. Reglema i direktiv /34/EEG måste införiivas medsvensk rätt Detta bör ske genom ändringar i utiänningsförordningen. Jagåterkommer till regeringen i den frågan i samband med att övrigaEG-förordningar skall inkorporeras. Två remissinstanser, ochInvandrarverket, har, utifrån promemorians förslag till ändringar i utiänningslagen, framfört syn punkter på frågan om regeln bör vara formulerad så att uppehållstillstånd/r 15 ellerskall ges i nu aktuella fall. Med den lagtekniska lösning jag föreslår Prop. 1991/92:170 aktualiseras inte frågan i detta sammanhang men jag vill ändå kommentera ° den.Arbetsmarknadsstyrelsen har anfört att en utlänning från ett EG- ellerEFTA-land, som på allvar söker eller har fått ett arbete här har fått en påEG-rätten gmndad rättighet att resa in i det land han skall arbeta i. Dennarättighet kan endast inskränkas i inreselandet om del är fråga om att skyddaallmän ordning, säkerhet eller hälsa. Det skulle därför vara obligatoriskt auutfärda uppehållstillstånd och det måste komma till utttyck genom en formuleringom att uppehållstillstånd skall ges till dessa utiänningar och inte/år ges, somarbetsgmppen föreslagit. Jag delar uppfattningen att en "EES-utiänning" som har fått arbete i har rätt att fåuppehållstillstånd såvida inte undantagen om skydd för allmän ordning, säkerheteller hälsa föranleder annat. De närmare fömtsättningama kommer som jagredovisat att framgå av den inkorporerade förordningen. Jag vill emellertidframhålla att en utiänning från ett avtalslutande land som uppfyller kraven enligtförordningen har en rätt att få uppehållstillstånd. Humvida han eller honuppfyller kriterierna eller ej får avgöras i det särskilda fallet. Ett par remissinstanser. ochInvandrarverket, har diskuterat frågan om en medborgare i en EG- ellerEFTA-stat har en oviU-korlig rätt att komma hit och söka arbete. Man görjämförelsen med en turist som kommer hit utan medel för sitt uppehälle och somav den orsaken kan avvisas. En "EES-medborgare" skulle då endastbehöva uppge att han avser att söka arbete för att undgå avvisning. Även i denna situation måste göras en prövning avom vederbörande omfattas av förordningen eller ej, dvs. om han ärarbetssökande eller inte. Ett gmndlöst påstående i detta avseende kan inte ledatill någon rätt att visuis här om fömtsätmingar i övrigt inte föreligger. Jag vill i detta sammanhang framhålla att syftetmed är att invånarna i större delen av , utan större ingreppfrån nationella myndigheter än absolut nödvändigt, fritt skall kunna sökaarbete i andra länder. Detta måste leda till generösa bedömningar, inte minstnär det gäller frågan om en arbetssökandes möjligheter att få ett arbete. Ensådan person bör tex. inte kunna avvisas bara för att den tid, under vilkenuppehållstillstånd inte krävs, har gått ut om han är aktivt arbetssökande.Denna princip har också slagits fast av (mål C-292/89). har påpekat att det kan bli enskillnad vid prövningen av ansökan om uppehållstillstånd från å ena sidan en utiänning från ett land utan för EES-området som är gift med en svensk och å andra sidan en tredje- landsmedborgare som är gift med en "EES-medborgare". I det förstafallet kan s.k. uppskjuten invandringsprövning tillämpas vilket i det andra fallet jg inteblir tillåtet Verket har bl.a. ifrågasatt möjligheten att framgent komma åt Prop. 1991/92:170 skenäktenskap. Jag anser att vi i vart fall tillsvidare får levamed denna skillnad i invandringsprövningen. Jag ttor inte att någon oönskadinvandring genom skenäktenskap på gmnd av bestämmelsema i kommeratt äga mm i någon nämnvärd omfatming. Det ter sig tämligen onaturligt attnågon medborgare i "ttedje land", som av något skäl önskar kommatill , skulle ingå ett skenäktenskap med en medborgare i något annatEES-land som vistas här. Vidare kommer jag att föreslå att regeringenges ett bemyndigande att uppställa ytterligare gnmder för återkallelse avbeviljade uppehållstillstånd för utiänningar som omfattas av Till desituationer som då kan bli aktuella bör räknas den, att enttedjelandsmedborgare, vars enda anknytning till är bandet till enEES-medborgare, förlorar sin anknytning exempelvis genom att ett kortvarigtäktenskap upplöses strax efter ankomsten till . har framhållit attEG-rätten innebär att en EG-medborgare som förvärvat rätten -1, ex. genom enanställning - att resa in och vistas i ett annat inte kan avvisas barapå den gmnden att formalia-krav inte uppfyllts. Arbetsmarknadsstyrelsenförordar därför en översyn av reglema om utvisning och avvisning liksom avreglema om tagande i förvar enligt 6 kap. 2 § utiänningslagen. Jag instämmer iatt en "EES-medborgare" som har arbete här knappast torde kunnaavvisas eller utvisas enbart därför att han underlåtit att ansöka omuppehållstillstånd. Jag anser dock att detta inte behöver regleras särskilt. Enligt 2 kap. 11 § utiänningslagen får ettuppehållstillstånd återkallas, sedan utlänningen rest in i , endast undervissa förutsättningar. Tillståndet får bl.a. återkallas om han inte försörjersig på ett ärligt sätt. Med detta avses tämligen allvarliga omständigheter somprostitution och missbruk. Vidare kan uppehållstillstånd återkallas vid befaradkriminalitet Frågan om återkallelse skall ha väckts innan utiänningen varitbosatt i med uppehållstillstånd. har ifrågasatt om nuvarande reglerför återkallelse av beviljat uppehållstillstånd i 2 kap. 11 § utiänningslagenär tillräckliga med tanke på exempelvis utiänningar som frivilligt lämnar sinaanställningar och inte heller aktivt söker nytt arbete. EG-direktivet 68/360/EEG, som skall införlivas medsvensk rätt genom , innebär att uppehållstillstånd i de flesta fallskall beviljas för "EES-medborgare" och derasfamiljemedlemmar. Maka/make och bam som är eller som är beroende avföräldrarna skall också ha rätt att ta arbete oavsett om de är medborgare inågon EES-stat eller ej. 10 1991/92. föräldrarnatill den hiticomne arbetstagaren eller hans/hennes maka/make ha riitt att kommahit om de är ekonomiskt beroende av sina bam. Denomständigheten att en arbetstagare blir ofrivilligt arbetslös eller oförmögenatt arbeta på gmnd av sjukdom eller olycksfall får enligt direktivets artikel 7inte leda till att uppehållstillståndet återkallas. har ocksåfastslagit att en person som blir arbetslös inte förlorar den fria rörlighetensförmåner (mål 39/86). Förnyat uppehållstillstånd kan dock begränsas i tiden omarbetslösheten varat . Detkan emellertid tänkas uppstå situationer då en utiänning som kommit hit på gmndav är önskvärd i landet och då nuvarande gmnder föråterkallelse av uppehållstillstånd inte är tillräckliga. Som exempel kan nämnassituationen att en utiändsk arbetstagare kommit hit och påbörjat ett arbete ocherhålUt uppehållstillstånd men sedan strax därpå frivilligt lämnatsitt arbete utan att söka något nytt. Vidare kan nämnas situationen att enmedborgare från tredje land, vars vistelse här gmndar sig på anknytningen arbetstagare som är "EES-medborgare" föriorar denna anknytninggenom att arbetstagaren lämnar . I dessa fall kan detvara befogat med en möjlighet att kunna återkalla beviljade uppehållstillstånd.Det bör lämpligen vara regeringens sak att närmare ange förutsättningarna fördetta. I 2 kap. 11 § bör därför införas ett nytt bemyndigande som ger en sådanbefogenhet. Prop.1991/92:170 Bilaga 10 5.5 Ansökan om uppehållstillstånd Mitt förslag: Ettnytt bemyndigande införs i 2 kap. 5 § utiänningslagen enligt vilket regeringenfår föreskriva ytterligare undantag från huvudregeln om att en ansökan omuppehållstillstånd inte får bifallas om utiänningen befinner sig i näransökan görs eller prövas, om det följer av en överenskommelse med främmandestat. Arbetsgruppensförslag innebär att paragrafen tillförs en bestämmelse om att personer, somenligt inte behöver arbetstillstånd här, har rätt att få sinansökan om uppehållstillstånd prövad sedan de anlänt till . Remissinstanserna:Ett par remissinstanser har påpekat att rätten för släktingar i närmastföregående led att i ansöka om uppehållstillstånd inte är inskriven iutiänningslagen. Skälen för mitt förslag: Om en utlänning befinnersig i när en ansökan om uppehållstillstånd görs eller prövas, fåransökan inte bifallas utom i vissa undantagsfall som finns angivna i 2 kap. 5 §utiänningslagen. Dessa undantag rör asyl,vissa återföreningsfall eller om det annars finns särskilda skäl. Jag vill isammanhanget nämna att jag erhållit regeringens bemyndigande atttillkalla en särskild uttedare för att göra en översyn av vissa delar avutiänningslagen. I uppdraget ingår en översyn av dessa regler. EES-samarbetetinnebär bl.a. att en utländsk arbetstagare skall kunna påbörja ett arbete iSverige innan uppehållstillstånd beviljats och att formaliteterna kringtillståndet inte får fördröja arbetets påbörjande (se artikel 5 i direktiv68/360/EEG). Detsamma gäller egna företagare som etablerar sig här (jfr artikel6 i direktiv /148/EEG). Detta innebär att uppehållstillstånd för denpersonkrets av ekonomiskt aktiva och deras anhöriga som avses med EESavtaletmåste kunna sökas och beviljas efter inresa i . Av samma skäl som jaganfört tidigare (avsnitt 4) bör emellertid de närmare fömtsätmingama regleras iförordning. Detta kräver emellertid ett bemyndigande för regeringen, vilketbör tillföras paragrafen. Det förslag som remitterades tiU lagrådet innehöllingen begränsning i regeringens bemyndigande. Lagrådet har dock, för att intebemyndigandet skall framstå som vidare än avsett, föreslagit att bemyndigandetbegränsas till situationer som följer av överenskommelser med främmande stat.Jag ansluter mig till lagrådets synpunkter. 1991/92:170 Bilaga 10 5.6 Utlänningars tidigare brottslighet Min bedömning:Någon ändring i utlänningslagens bestämmelser om utvisning på gmnd av brott ärinte motiverad med hänsyn till artikel 3 i direktiv /221/EEG om att utvisningskall gmndas enbart på den berörda personens eget uppförande. Arbetsgruppensbedömning överensstämmer med min. Remissinstanserna:Hovrätten för Västta har anfört att tidigare utdömt frihetssttaff kanutgöra skäl att anta att utiänningen kan komma att begå brott här och att dettakan vara tillräckligt för avvisning eller utvisning. Hovrätten anför att dettafår anses stå i strid med artikel 3 i direktiv /221/EEG. Skälenför mitt förslag: Enligt 2 kap. 11 § första stycket p. 2 utlänningslagen fårett uppehållstillstånd återkallas, sedan utiänningen rest in i landet, om hanpå gmnd av ett tidigare utdömt frihetsstraff eller någon annan särskildomständighet kan antas komma att begå brott i eller i något annatnordiskt land. Av samma skäl kan han enligt 4 kap. 2 § första stycket p. Detta innebär att ett tidigare ådömt frihetsstraff ensamt kan berättigatill ett antagande att utiänningen kan komma att göra sig skyldig till brott iSverige eller övriga . Utttycket eller någon annan särskild om- ständighet tar sikte påsituationer där utiänningen visseriigen inte är dömd för Prop. 1991/92:170 broH men av annat skäl kan tänkas komma att begå brott här. Det kan t ex. ° framgå alt han kommit hit i avsikt att föra bort ett bam som han intehar vårdnaden om (jfi. SOU 1979:64 sid 134 f). a. direktiv /221/EEG omsamordning av särskilda åtgärder som gäller utiändska medborgares rörlighetoch bosätming och som är berättigade med hänsyn till allmän ordning, säkerhetoch hälsa. Direktivet har utvidgats genom direktiven /194/EEG och 75/35/EEGtill att gälla även de arbetstagare och egna företagare som begagnar sig avrätten att stanna kvar inom en annan medlemsstats territorium sedan de upphörtatt vara ekonomiskt aktiva. Genom hänvisningar framgår att'de personer som omfattasav bestämmelsema är "EES-medborgaren", maka/make, bam som är under 21år eller beroende av föräldrarna samt släktingar i närmast föregående led somär beroende av "EES-medborgaren" eUer hans/hennes maka/make. De avtalslutande partema får avvika frånbestämmelsema om fri rörlighet endast av hänsyn till allmän ordning, säkerheteller hälsa. I viUca fall sUitema kan göra ingrepp i rätten till inresa ochvistelse preciseras i direktivet 64/221/EEG. Det gäller alla åtgärder sombeslutas av medlemsstatema, av hänsyn till nämnda intressen, rörandeinresa, utfärdande eller förnyande av uppehållstillstånd eller utvisning urstaten. Enligt direktivets artikel 3 skall åtgärder vidtagna med hänsyn tillallmän ordning eller säkerhet gmnda sig uteslutande på den berörda personenseget uppförande. domar för brott skall inte i sig vara tillräckliganledning att vidta sådana åtgärder. Den nuvarande svenska regleringen innebär att av-eller utvisning kan komma att ske om man kan anta att utlänningen kan komma attbegå brott i eller i övriga . En grund för ett sådant antagandekan vara att utiänningen har dömts för brott Det skall således görasen prognos utifrån ddigare brottslighet. Om en person upprepade gångerär dömd för brott utomlands torde det finnas fog för ett antagande att dennabrottslighet kan komma att fortsätta även i . En enstaka sttaffdom, sominte kombineras med en negativ prognos för personen i fråga, torde inte med nuvarandetillämpning av beslämmelsen leda till att av- eller utvisning blir aktuell. Jaganser därför inte att någon ändring av utlänningslagen i dessa delar nu behövergöras. 5.7Motivering av vissa beslut 1991/92:170 Bilaga 10 Mittförslag: I 11 kap. 3 § utiänningslagen införs en bestämmelse som anger au deutiänningar som genom den nya regleringen på gmnd av får vistas härhar rätt till motivering av negativa beslut i fråga om tidsbegränsatuppehållstillstånd och, i förekommande fall, visering. Arbetsgruppensförslag överensstämmer med milt Remissinstanserna: Juridiska fakultetsstyrelsen vidUppsala universitet har anfört att motiveringsskyldigheten borde utsträckastill att omfatta även andra utlänningar för att undvika olikheter. SverigesAdvokatsamfund och Svenska flyklingrådel har framfört liknande synpunkter.Någon remissinstans har anfört synpunkter på förslagets utformning. Skälen för mitt förslag: Som tidigare redovisatsfår de avtalsslutande parterna bara avvika från bestämmelsema om fri rörlighetpå grund av hänsyn till allmän ordning, säkerhet och hälsa. Reglema härom finnsi direktiv /221/EEG. Enligt direktivets artikel 6 skall en person underrättasom de hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa som ligger till grundför det beslut som fattats i hans fall, om della inle strider mot ifrägavarandestats säkerheisintresse. Emellertid föreskrivs i 11 kap. 3 § utlänningslagen au20 § förvaltningslagen, som innehåller krav på motivering av beslut, inte skalltillämpas när del gäller beslut om bl.a. tidsbegränsat uppehållstillstånd ochvisering. För att direktivet skall kunna uppfyllas krävs att personer vilkagenom har rätt att vistas här undantas i lagmmmet Jag föreslår docken något annoriunda redaktionell lösning än vad som görs i promemorian. Jag har i och för sig förståelse för remissinstansemasåsikt om en utvidgad motiveringsskyldighet i alla ärenden av detta slag. Denfrågan bör dock inte behandlas i detta sammanhang. 5.8 Frågan om en regel mot diskriminering Min bedömning:Någon särskild regel om icke-diskriminering bör inte införas i utlänningslagen. Arbetsgruppens bedömningöverensstämmer med min. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har intekommenterat frågan. har framhållit att innehållet iförordning (EEG) nr 1612/68, främstdess artiklar 1 - 7, innebär ett förbud mot direkt Prop. 1991/92:170 eller indirekt diskriminering vid anställning på grund av nationalitet. rättfinns inte någon sanktionsmöjlighet mot arbetsgivare som bryter motEG-förordningens diskrimineringsförbud. Frågan bör därför enligt Arbetsmarknadsstyrelsenlösas genom lagstiftning i detta sammanhang. Ombudsmannen mot emiskdiskriminering har framfört liknande synpunkter. Skälen för mitt förslag: De regler somremissinstansema har pekat på innebär bl.a. eu förbud för medlemslatema attupprätthålla lagstifming som är negativt särbehandlande i fråga om tillgångtill arbete, arbetsvillkor, sociala eller skattemässiga villkor. Några svenska regler eller kollektivavtal av sådandiskriminerande art torde inte finnas. Men om så vore, kommer den lag, genomvilken regler om icke-diskriminering blir svensk rätt att gällaframför sådana diskriminerande regler. Jag finner det därför inle förnärvarande vara nödvändigt att införa någon särskild sanktionsregel. Jag vill i sammanhanget nämna att frågan om etniskdiskriminering i arbetslivet är föremål för behandling av utredningen föråtgärder mot etnisk diskriminering (A 1991:04) varför del blir anledning auåterkomma till frågan. 5.9 Kostnader och resursbehov 1vad mån den föreslagna nya lagsufmingen kommer aU medföra några ytterligarekostnader för del allmänna är svårbedömt. Dessa torde dock rymmas inom ramenför berörda myndigheters resurser. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lag om arbetskraftens fria rörlighetinom Europeiska ekonomiska sam arbetsområdet (EES) och 2. lagom ändring i utiänningslagen (1989:529). Lagförslagen har granskats av lagrådet. De börfogas till protokollet i delta ärende som bilaga 10:6 och 10:7. 5.11 Specialmotivering Prop. BUaga10 S.n.l Förslag till lag omarbetskraftens fria rörlighet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) 1 § Följande regler i rättsakter inom Europeiskagemenskaperna (EG), som det hänvisas titt i bilaga V till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbets området (), skall gälla som svensk lag: 0Artiklama1-9 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av omarbetskraftens fria rörlighet Inom gemenskapen. 1Rådetsförordning (EEG) nr 312/76 av om ändring av bestämmelsemaom arbetstagarnas rättigheter inom arbetstagarorganisationer iförordning (EEG)nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen. Förslaget har behandlats under avsnitt 5.3. Genom paragrafen införlivasartiklama 1-9 i förordningen (EEG) nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighetinom gemenskapen samt förordning (EEG) nr 312/76 av omändring av den förstnämnda förordningen med svensk rätt 2 § Reglema skall gälla med den anpassning som framgår avbilaga V till . Till hör ett antal bilagor som anger vilkaEG-rättsakter som ingår in avtalet Bilaga V anger vilka EG-förordningar ochEG-direktiv som rör området för personers rörlighet. Rättsaktema har tillkommitinom EG. Det finns därför behov av att i delvis anpassa innehålleti rättsakterna så att bestämmelserna även omfattar EFTA-länderna. I paragrafenhar gjorts en smärre redaktionell förändring i förhållande tilllagrådsremissens förslag. 3 § Av lagen (1992:000) om ett Europeiskt samarbetsområde(EES) framgår att vid tillämpningen av reglema bestämmelserna i följande protokoll skall gälla: 0Protokoll1 till avtalet om en ständig kommitté mellan länderna inom Europeiskafrihandelssammanslutningen (EFTA). 1Protokoll1 till avtalet om inrättandet av en övervakningsmyndighet och en domstol mellanEFTA-ländema. Paragrafen innebär att bestämmelser i somberör rent in terna EG-rättsliga förhållanden inte skall tillämpas. I stället skall bestämmel serna i de protokoll som anges i paragrafen tillämpas. Dessa protokoll utgör svensk lag genom att de inkorporeras med EES-lagen.