prop · GF039 · 1991-12-31 00:00:00 — Kostnaderna för å jourhållningenav denna karta får anses vara små i förhållande till det värde som finnsnedlagt i den och den nytta som jägare m. fl. kan ha av den. Med hjälp av länsälgkartankonstateras bl.a. om två eller flera jaktlag gör anspråk på att inneha jakträtten på ett och samma markområde. måste rimligen (även vid en förenklad registrering) reagera på att ett sådant förhållande föreligger. En utredning för att nå klarhet i jakträttsfrågan innebär emellertid administration som kostar. Således ger länsälgkartan på olika sätt upphov till annan administration än den som följer av själva å jourhållningen. Frågan är då om de totala kostnaderna som föranledes av kartan kan motiveras av behovet av den. läns jaktvårdsförbund anser att kartan bör finnas även i fortsättningen. Na turvårdsverket bedömer det som sannolikt att behovet av kartan ökar med en förenklad registrering och föreslår att det bör stå fritt att 225 15 1991/92. ävenfortsättningsvis hålla sig med en sådan. tillstyrker att Prop.1991/92: 9 varje länsstyrelse själv får besluta om kartan skall behållas. Länsstyrelseni : Registreringsförfarandet föreslås "förenklas avsevärt".Länsstyrelsen anser att det finns anledning befara att handläggningen hoslänsstyrelserna kommer att bli mera komplicerad än de summariska ratinerutredningsförslaget förutsätter. En ändring av ett område berör vilketnaturvårdsverket själv påpekat ofta ett eller flera andra områden. Det finnsall anledning anta att även enligt förslag kommer någon formav utredning att krävas beträffande berörda marker, eftersom jakträttshavarnaofta saknar exakt kunskap om vilka fastigheter och därmed areal som derasjaktområde omfattar. I detta sammanhang bör även de uppenbara riskerna fördubbelanslutning uppmärksammas. Därför bör det enligt bedömninginte ske någon ändring vad avser den hittillsvarande jakträttsliga kontrollen.Därmed blir de "andra rättsliga åtgärder" för de som medvetet lämnaroriktiga uppgifter, som indirekt berör, uppenbart obehövliga,eftersom en grundlig kontroll undanröjer medvetna eller omedvetna felaktigheter.Man måste också fråga sig som om allt det arbete som länsstyrelserna utförde isamband med den ursprangliga registreringen av befintliga jaktområden har varitförgäves? En ovärderlig kunskapsbank om jakträttsliga förhållanden inom länenhar skapats bl. a. till nytta för jakträttshavarna och det vore bådeopraktiskt och ett resursslöseri att inte utnyttja detta material i detframtida registreringsarbetet. För övrigt kan det av principiella skälifrågasättas om ett så summariskt förfarande som det föreslagna skall utmynna iett överklagbart beslut om registrering. skall ju enligtförslaget inte göra någon kontroll eller annan prövning utan bara föra inälgjaktsområdet om det uppges omfatta mer än 5 ha i registret.Länsstyrelsen avstyrker således förslaget om att ersätta ansökningsförfarandetmed ett anmälningsförfarande. Ansökanom registrering bör liksom vara inne hos länsstyrelserna den 31januari, eftersom det annars kan finnas risk att handläggningstiden kan bliknapp för att hinna fastställa registreringen innan licensgivningen. Underden tid som den nya jaktlagstiftningen varit i kraft har en stor uppfinningsrikedom kunnat iakttas vad det gäller försök att få marker registrerade som B-område trots att dessa egentligen inte fyllt kraven härför. Även vissa tendenser till att vilja splittra upp registrerade B- områden i mindre B-områden har kunnat iakttas. En sådan splittring skulle motverka en effektiv samordning av jaktmarkerna och föratsätt ningarna för en produktionsanpassning av jakten minskar. anser i motsats till att det även i fortsättningen är angelä get med vissa spärrar för att förhindra ytterligare uppsplittringar av etable rade licensområden. Bl.a. måste regler skapas för att förhindra jakträtts havare inom registrerade B-områden att splittra sådana i ett antal mindre av samma typ av områden för att under hänvisning till femhektarsregeln kunna få fälla flera älgar. Som huvudregel vid utbrytning ur registrerade A- områden måste även fortsättningsvis gälla att registrering av utbraten 226 marksom B-område inte får ske med mindre än att företrädare för A- Prop.1991/92:9 Skulle markerna i ett sådant fall vara helt omslut- Bilaga 5 naav ett A-område och inte sammantaget uppfylla arealkravet för A- områdeinom det aktuella älgvårdsdistriktet bör en registrering helt kunna vägrasmed hänsyn till att sökanden aktivt medverkar till att splittra upp jakten inom en etableradjaktenhet. Länsstyrelsendelar inte positiva syn till föratsätt-ningama för att ävenfortsättningsvis kunna bedriva en omfattande samordnad älgjakt somman genom att luckra upp nu gällande regler underlättar för jakträttshavare attsplittra upp etablerade jaktområden i mindre enheter med begränsade möjlighetertill jakt. På så sätt kan man t. ex. inte minska viltskadoma. Länsstyrelsenkan i detta sammanhang konstatera att registrering och registerhållning av B-områdenaär lika kostnads- och arbetskrävande som för A-områdena men de uppvisarförhållandevis låga fällresultat. Om B-områdena helt avskaffades kunde detförmodlingen bli lättare att få mindre markägare att samordna sin älgjakt medandra varvid administrationskostnaderna sett mot bakgrand av det totalaantalet fällda älgar avsevärt torde komma att minska. Länsstyrelseninstämmer utifrån egna erfarenheter till fullo i vad anförbeträffande datorisering och automatisering. Registrerings- ochtilldelningsarbetet har avsevärt förenklats sedan det databaseradeälgjaktsprogrammet togs i brak. Länsstyrelseni : delar uppfattning attnuvarande älgjaktssystem kräver en allför omfattande administration. Det arbetesom från myndighetens sida läggs ner vid registrering och tilldelning bör tillstor del kunna minskas utan att det innebär några negativa konsekvenser förbalansen i älgstammen. Sålundabör det vara tillräckligt med anmälan i enlighet med statens naturvårdsverksförslag vid registrering av älgjaktsområde. Handlingar som styrker den sökandesjakträtt skall tillsammans med uppgifter om den aktuella marken sändas in tilllänsstyrelsen. Någon prövning av jakträtten sker dock ej utan handlingarnaskall ligga till grand för bedömning vid ifrågasättande av registreringen. Förslagetatt var och en som önskar bedriva jakt på B-område skall få möjlighet tilldetta under föratsättning av att marken inte understiger 5 ha tillstyrkes avlänsstyrelsen. Den mark som utgöres av generella områden börautomatiskt omregistreras till B-områden under förutsättning av att markenomfattar 5 ha. Med hänsyn till de fördelar som finns vid jakt inom A-områdenbör det inte finnas någon nämnvärd risk att antalet B-områden ökar i oönskadgrad. Länsstyrelseni : Registreringen av älgjaktsområden kan förenklas mycket om man bl.a. inför en enda blankett, som kan användas både som ansökan, remiss och beslut. En sådan blankett har tagits fram och används av . ägnas åt att utreda om ett område kan registreras som 227 1 slutändan finns det alltid något "särskilt skäl"som Prop. 1991/92:9 kan åberopas av den sökande. Attslopa denna prövning och i stället kräva en minsta areal om exempelvis 25 havore ett sätt att förenkla arbete och få färre B-licensområden. Omdäremot minsta areal för B-område skall vara 5 ha bör de generella områden somfinns på ett enkelt sätt kunna ändras till B-omården. Detta innebär dockatt antalet registrerade områden blir större, men förenklar länsstyrelsensprövning. Detfinns ingen anledning att ha en bestämmelse om att vägra registrering av ett B-områdeför den som bryter ut sitt markområde ur en redan fungerandejaktsammanslutning. Det är endast som man enkelt kankontrollera detta. blir det svårt att veta vilka som tidigarebrutit sig ur ett större område. Länsälgkartanär oerhört viktig som dokumentation över de registrerade älgjaktsområden somfinns i länet och kan därför inte bortrationaliseras. Datoriseringär en självklarhet som tillämpat . Översynenav om ett område skall vara registrerat som ett A- eller B-område borde kunnagöras av resp. jaktvårdskrets. Länsstyrelsenanser att det fortsättningsvis bör finnas licensområden med maxtilldelning avendast vuxna djur och större licensområden med helt fri avskjutning medanövriga områdestyper kan övergå till en allmän jakttid utan att markerna behöverregistreras. Nedananges de huvudsakliga reglerna som föreslås för licensområdena resp. allmänjakttid. Ersätternuvarande kalvjakts-, generella och B-licensområden. Endast tidsbegränsning skall gälla. Jakttiden skall vara kort, högst 5dagar. Motsvararnuvarande A-licensområden; samma areal- och arronderings- krav skall gälla. Tilldelningen skall vara maximerad endst vad gäller vuxna djur; kalvjakten skall vara fri. Jakttiden skall vara lång. Friavskjutning även av vuxna djur. Minsta areal bör kunna varieras efter * deolika förhållandena i landet. Som ett genomsnitt bör av naturvårdsverketföreslagna 2000 ha kunna gälla. 1 övrigt samma regler som för övrigalicensområden, se ovan. Omregistrering av de mindre områdena slopas, vilket är angeläget, kan avskjutningsmöjlighetemaendast begränsas med tidsbestämmandet, inte med tilldelningen. Detär med hänsyn till rättviseaspekter m. m. angeläget att avskjutningen underden allmänna jakttiden inte blir större per arealenhet än för licensområdena.Detta bör beaktas vid bestämmandet av antalet dagar för den allmänna jakttiden. Detföreslagna systemet bör gynna ett bildande av större licensområden och därmedmålet att nå en ökad samordning av jakten. Det är angeläget att bl.a. dennaaspekt beaktas vid den uppföljning av föreslagen reform, som bör ske. Nedanlämnas synpunkter på följande avsnitt i promemorian, varvid utgårfrån nuvarande älgjaktssystem, om inte annat sägs. Verketmenar att det skall räcka med en anmälan till och att någonprövning av anmälan inte skall ske hos . Systemetskulle fungera väl om samtliga innehavare av områden anmälde tilllänsstyrelsen när jakträtten upphört. Detta fungerar dåligt ochdet finns nog inte skäl att hoppas på någon större förbättring i framtiden.Därmed uppkommer ofta problemet hur skall förfara närregistrering anmäls för marker som är registrerade på annan.Rimligen kan inte samma marker registreras på två eller flera skildainnehavare. Därmed måste , enligt förvaltningslagen, kommuniceraden nya anmälan med den tidigare registrerade innehavaren. Det blir då ungefärsamma arbetsgång som . Länsstyrelseninstämmer i att en minimiareal om 5 ha bör föreskrivas för B-områden och attanmälda marker, utan annan prövning än från arealsynpunkt skall registrerassom B-områden. Förslaget innebär en minskning av arbete ochminskat krångel för de berörda jägarna. Länsälgkartanmotiveras även av behovet att kontrollera att inte samma marker registreras påflera innehavare. Förslagetatt från början skapa marginaler vid beslut om minimiarealer "joch tilldelningar torde kräva förtydliganden av jaktlagen. Redovisningenav hanteringen av älgfrågoma är i allt väsentligt riktig. nöjersig med att under detta avsnitt lämna vissa kommentarer och upplysningar. Registreringsärendenaär för en resurskrävande uppgift främst . Som mest hardet årliga antalet berörda licensområden uppgått till ca 600 (början ochmitten av ). är antalet nere i ca 250. Det rör sig för detmesta om omflyttning av marker mellan licensområdena eller utbrytning av mark. Såsombeskrivits i rapporten föranleder kvotförändringar att områden förs över frånatt ha omfattats av A-licens till B-licens eller vice versa. Sådan omregistreringblir i tiden aktuell efter det att kvotema bestämts vilket moment sker underförsta hälften av maj månad. är administrationsarbetetmycket intensivt och krävande för berörd personal. Förnärvarande finns i länet registrerade 1216 A-licensområden, 85 B-områden och943 generellområden (räknat före årets jakt). Länsstyrelseni har inte haft någon datoriserad hantering avälgjaktsadministrationen. En övergång till ADB-stöd är dock högst aktuell tillföljd av ett samarbete med i . Där har en programvaratagits fram som efter vissa justeringar och kompletteringar kan passa även vårlänsstyrelse. Såvitt nu kan bedömas bör systemet kunna spara resurser ochunderlätta arbetet framöver. Länsstyrelsenhåller helt med om att rådande system inte är helt produktionsanpassat, i vartfall om man utgår från tilldelningen för B-områden och generella områden.Resultatet av jakten inom dessa områden är mycket växlande. Ofta kan det gåflera eller innan det fälls något djur inom ett sådant område. Inomälgrika trakter kan däremot jaktlyckan vara god och uttaget på ett markant sättöverstiga vad den registrerade marken producerar. Jakt inom dessa båda typer avområden kan med hänsyn till den begränsade jakttiden och markens omfattningbetraktas som en ha- , zardbetonad verksamhet och närmast ses som en eftergiftåt markägare som av någon anledning inte vill eller kan ha samordning medandra. Utslaget på densammanlagda arealen är skillnaden mellan vad som fälls inom A-licensmark och s.k. generell mark inte alltför påtaglig. Under älgjakten fälldes inom A-licensmark ett djur per 322, 230 326,373 resp. 357 ha. Motsvarande siffror för den generella marken var Prop.1991/92:9 273, 293, 309 resp. 320 ha. Densammanlagda markarealen för A-licensområdena är i länet ca 3,8 milj. ha, medanmotsvarande siffror för generella områden och B-områden är 67000 resp. 19 700ha. fälldes där 13054, 209 resp. 23 älgar. Dengenerella jakten och B-licensjakten är således i länet av relativt litenbetydelse. Jaktformerna som sådana splittrar trots allt upp älgjaktsområdenapå ett sätt som inte alltid är så bra. Länsstyrelsenstöder helt åsikten att registreringsarbetet inte bör vara mer omfattande änvad som är absolut nödvändigt och att inriktningen bör vara att söka förenkladetsamma så långt möjligt. Manfår lätt den uppfattningen av innehållet i promemorian att länsstyrelsernaskulle vara "skyldiga" till att registreringsarbetet blivit så passomfattande, resurskrävande och omständligt som fallet är. villhär bestämt understryka att verksamheten styrs av regelverk från riksdag ochregering och inte minst från . Med det som grund harlänsstyrelserna gjort det bästa av situationen och sökt leva upp tillintentionerna bakom lagstiftningen. Verketsynes nu vilja sänka ambitionerna vad gäller kravet på samordning och lämplig arrondering.I vad mån man därmed vill sätta kraven lägre än vad som lagstiftaren åsyftatmed nuvarande lagstiftning framgår inte med klarhet (prop. 1986/87:58, bl. a. s.39 -44). Länsstyrelsenhar i och för sig inte något att invända mot det resonemang som förs ipromemorian. Det är från vissa aspekter inte alltid bra att drivasamordningskraven alltför långt. är det tveklöst så att i mångatrakter är uppsplittringen av jaktenheterna betydande och tveklöst till men förjaktvården och ett hinder för en effektiv jakt. Såväl som jägarorganisationemai länet har för sin del engagerat sig en hel del för attfrämja ett samgående där ett sådant bedömts behövligt. Det arbetet har dockalltid skett med lampor och förnuft och lyckats bra på många håll. Det övervägandeantalet markägare har också insett värdet av samverkan för att få enmeningsfull produktionsanpassad jakt. Heltvisst kräver nuvarande system en omfattande administration. För länsstyrelsensvidkommande åtgår mellan 1,5 och 2,0 årsarbetskrafter för uppgiften. Densammanlagda kostnaden överstiger en halv milj. kr. Arbetet är som intensivastfrån januari/februari t. o. m. juni månad. Denprodukt som berörda intressen får ut av administrationen är av hög kvalitet,man får god service och rättssäkerhetskraven är väl tillgodosedda.Produktiviteten i verksamheten hävdar sig väl i jämförelse med mången annanoffentlig förvaltningsuppgift. stort sett oförändrat system torde det vara svårt att uppnå rationaliseringaroch besparingar vid denna länsstyrelse bortsett från vad föreståendedatorisering medför. Även smärre ändringar i hanteringen torde inte betyda såmycket kostnadsmässigt. Om man vill uppnå några ordentliga vinster krävs därför som påpekas betydande förändringar i systemet. Senareläggningtill utgången av februari månad då registreringsansökan 231 skall vara ingiven kanaccepteras. Ansökningar därefter bör ej komma i Prop. 1991/92:9 fråga för behandling inför det årets jakt. bestäms för hela eller delar av älgvårdsdistrikten hur många djursom får fällas per 1 000 ha. Det bör i och för sig gå lika bra att påföreslaget sätt ange en minimiareal för en vuxen älg. Älgvårdsdistrikten är härarealmässigt stora och det är för flertalet av dem nödvändigt med endifferentiering av arealstorleken inom distrikten. I länet pågår som bästarbetet med att ändra kretsindelningen så att kretsområdena geografisktanpassas utifrån djurens vandringsmönster. På så sätt förväntas varje krets påett bättre sätt än tidigare få.ansvaret för skötseln av "sin"älgstam. Den ändringen bör rimligen leda till ett något minskat behov avdifferentiering. Registreringavses skola ske oavsett markens arrondering. Uppenbarligen skall man enligtförslaget helt bortse från om marken hänger samman eller inte. Från ren jaktutövningssynpunktmåste förslaget på den punkten anses olämpligt. En uppsplittring av markema äratt befara med den lösningen. Ett alternativt förslag vore att ställa krav påatt i vart fall någon del av den mark som avses registreras uppfyllerminimikravet för en vuxen älg. Den prövningen kan ej bli alltför betungande förlänsstyrelsen. Länsstyrelsenvill i sammanhanget erinra om det synsätt som ligger till grand för nuvarande jaktlagsstiftning,nämligen värdet i god samordning till stabila jaktområden och främjandet avjaktlig samverkan. Naturvårdsverketgör gällande att det bedrivits "klappjakt" på små älgjaktsområden.Länsstyrelsen ställer sig frågande till det uttryckssättet. För egen del villlänsstyrelsen betona att företrädare för småområdena behandlas med full respektoch under hänsynstagande till deras berättigade intressen. Sompåpekas ovan spelar B-licensjakt och den generella jakten inte någon störreroll från älgskötselsynpunkt i det här länet, i vart fall inte för närvarande.Mot den bakgranden motsätter sig inte förslaget att dessa småområden kan registreras utan speciell prövning. Föreslagen minimiareal verkarrimlig. Ett område i den storleken bör dock vara sammanhängande. Länsstyrelsenanser dock att åtgärden leder till en uppsplittring av jaktmarkerna eller bryter etablerad jaktsamverkan. Regeringen har för övrigt redan i prop.1990/91:28 tagit avstånd från tankten att just nu genomföra förslaget underdetta avsnitt. Länsstyrelsenbetraktar kartan som ett helt nödvändigt hjälpmedel i registrerings- ochregisterarbetet. Handhavandet och uppdateringen av det omfattandekartmaterialet är ett resurskrävande men nödvändigt arbetsmoment. Älgjaktsområdenaär inlagda på den s. k. länskartan som daterar sig här och börjarbli sliten och svåröverskådlig. Nytt kartmaterial är nödvändig men samtidgtmycket kostsamt. Kostnaden för ett kartbyte måste tas ur viltskadefonden,utöver det maximibelopp på . som får använda för sinälgjaktsadministration. Ändringari arealkraven för A-licensområde i de olika distrikten har gjort att måste se över registreringarna och vidta erforderliga justeringar. Nedgång i älgstammen har i förekommande fall 232 letttill att A-licensområden blivit B-licensmark, generell mark eller kalv- Prop.1991/92:9 mark. Detvå sista meningarna i avsnittet är förbryllande. Den ändring i kravet på minimiarealsom bestäms för älgvårdsdistrikt eller delar därav måste vara styrande föröversynen. torde inte kunna undvika att omgående och på ettkonsekvent sätt anpassa registreringama till den minimiareal som bestäms.Däremot är det angeläget att jägarorganisationernas och länsviltnämndensförslag till avskjutning har sådana marginaler att i vart fall smärreändringar i stammens tillväxt, skadesituationen m. m. inte automatiskt behöverleda till omedelbara förändringar i arealkravet. Länsstyrelseni : föreslår att registreringsförfarandetskall förenklas så att skall registrera licensområden utanprövning. Hurskall förfara om område A anmäler fastigheter för registrering,som enligt länsälgkartan, ingår i område B som inte har anmält minskning avsitt område (detta är mycket vanligt med nuvarande hantering). Skallregistreringen av område B återkallas i särskilt beslut? Skall fastighetemavara "dubbelregistrerade" i avvaktan på eventuell anmälan omminskning av område B? Om återkallar registreringen hävdar områdeB att det innehar gällande avtal om jakträtt. Skall då återkallaregistreringen av både område A och område B? Närområde C får sitt preliminära beslut om tilldelningkonstaterar de att grannjaktlaget, område D, utökat sitt område och därmedfått högre tilldelning. Vid förfrågan hos konstateras att område Danmält ytteriigare fastigheter till sitt område. Dessa fastigheter ingår även iområde C. Område C "är i god tro". Vilken/Vilka registreringar skallåterkallas? Medovanstående exempel vill visa att det förmodlingen krävs enfaktisk prövning av varje anmälan. Det finns annars stor risk för att en heldel av älgjaktsadministrationen förskjuts /våren tillsommaren/veckorna före älgjaktens början. Länsstyrelsenkonstaterar att det föreslagna systemet med anmälan om registrering sannoliktinnebär att arbetsbelastningen förskjuts i tiden på ett icke önskvärt sätt.Vidare bedöms systemet innebära en ökad arbetsbelastning eller i bästa falloförändrad belastning. saknar B-licensområden betydelse för skötseln av älgstammen.Verket föreslår därför att B-licensområden skall registreras utan någon annanprövning än från arealsynpunkt. Det är enligt riksdagenangeläget att främja jakt i samverkan samt att motverka en fortsatt uppsplittring av licensområden. förslag kan komma attinnebära en ökning av antalet B-licensområden. 1991/92:9 Befintligastörre licensområden kommer då att splittras. B-licensområden Bilaga 5kommer alltså att få betydelse för skötseln av älgstammen. Vidareblir följden att en jakträttshavare med ett registrerat B-licensområde på 50ha, enligt förslag, kan få sitt B-licensområde uppdelat i tioB-licensområden och därmed få en tilldelning av tio älgar. Länsstyrelsenavstyrker förslaget att registrera B-licensområden utan prövning. Länsstyrelsensänder beslut om registrering i vanligt brev, även om beslutet gårsökanden emot. Av kostnadsskäl används mottagningsbevis endast iundantagsfall. Kartamed inritade registrerade områden är en förutsättning för länsstyrelsensälgjaktsadministration oavsett om ett ansöknings- eller anmälningsförfarandeanvänds. Länsstyrelseni : säger ja till anmälan om registrering vadgäller egentliga licensområden (A-områden). Det kan här invändas attlänsstyrelsen åsamkas merarbete i de fall anmälan är oriktig. Detfår dock föratsättas att detta hör till undantagen. Någon större besparinginnebär inte anmälan eftersom genom den bedrivnaförsöksverksamheten har de flesta licensområdena registrerade . Länsstyrelsensäger nej till anmälan om registrering när det gäller särskilda licensområden (B-områden).Skälen till detta är flera. I 33§ jaktlagen anges att ett område kanregistreras som licensområde med tilldelning av ett vuxet djur om detfinns särskilda skäl för en sådan registrering. Vid riksdagsbehandlingenuttalade jordbraksutskottet vissa principer som skulle vara vägledande vidbedömningen om särskilda skäl kunde föreligga. Principerna var i korthet: Jakträttshavarenvägrats anslutning till angränsande licensområden. 2.Registrering tillstyrks avangränsande licensområden. 3.Alla jägare på ett mindreområde kan inte utan vidare få plats i en ny jaktgemenskap. 4.Äldre jakträttshavare somtidigare inte deltagit i jaktsamverkan söker om registrering. 5.Praktiska möjligheter saknasför samgående med annat licensområde. föreslår att denna avriksdagen fastställda ordningen Verket anser att jakten på dessa områden inte har någon negativ verkanpå skötseln av älgstammen. Från rekreationssynpunkt har möjligheterna till jaktpå dessa områden stor betydelse.