prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — Vidare skulle alla som är medborgare i något EES-land och bosattoinom EES vara berättigade till oreducerad svensk folkpension om de någon gångtidigare under livet varit bosatto i . Pensionsberedningen konstoteradeatt konsekvenserna för folkpensioneringen med nuvarande svenska lagstiftningsålunda skulle bli mycket långtgående och leda till resultot som inte kundeanses acceptobla. Mot bakgmnd av dessa överväganden lade pensionsberedningenfram ett principförslag omintjänande av rätt fill folkpension på grundval av tid Prop.1991/92:170 för bosättning i . Genom beslut bemyndigaderegeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare meduppdrag att utforma förslag till lagstiftning angående folkpension m.m. enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) vid ett utvidgat europeiskt samarbete.Utredningen (S 1991:03), som antog namnet utredningen om socialförsäkringen ochEG, överlämnade betänkandet (SOU 1992:26) Rätten fillfolkpension - kvalifikationsregler i intemationella förhållanden. Rätten till folkpension skall enligt utredningensförslag intjänas enligt två skilda regelsystem, dels en ATP-anknuten intjänanderegel,dels en bosättningsregel. För rätt till oreducerad ATP krävs medATP-poäng. Utredningen föreslår att det för rätt till oreducerad folkpensionenligt den ATP-anknutna intjänanderegeln också skall krävas medATP-poäng. Är antolet ATP-år färre, skall folkpensionen reduceras med entrettiondel som fattas. Svenska medborgare skall enligt förslaget direktenligt AFL få rätt att exportera folkpension intjänad pä detto sätt oavsettbosättningsland som pensionär. Exporträtt till länder inom EES kommer förutländska medborgare som omfattas av EES-avtolet däremot endast att föreliggagenom tillämpning av regleraa i förordning nr 1408/71. För intjänande av oavkortad folkpension enligtbosättningsregeln skall enligt utredningen krävas bosättning i 16 och . För förtids- och efterlevandepension föreslåssärskilda beräkningsregler. Utredningen föreslår att rätten till på detto sättberäknad folkpension genom bestämmelser i skall begränsas till personer somär bosatto i som pensionärer. Genom EES-avtolet utsträcks sedanpensions-betolningen till svenska och utländska medborgare som omfattas avavtolet till samtliga EES-länder. Enligt utredningen skall en försäkrad ha rätt tillfolkpension enligt den av de föreslagna intjänandereglema som i det enskildafallet är förmånligast. Betänkandetär föremål för remissbehandling. Utredningen arbetor nu vidare med övriga frågor omeventuella ändringar av svensk socialförsäkringslagstiftning med anknytningtill EES-avtolet. Dessa frågor rör bl.a. sjukvårdsförsäkringen och kan kommaatt beröra kostnadsansvaret för sjukförsäkringen och sjukvårdshuvudmännen vadavser sjukvårdsförmåner som kommer att utges enligt regleraa i förordning nr1408/71. Frågan om att i AFL och angränsande socialförsäkringslagstiftningutvidga den skyddade personkretsen till att omfatto personer som arbetor iSverige utan att vara bosatto i landet kommer även att beröras eftersomutredningen fått i uppdrag att överarbeto ett av år 1990överlämnat förslag i denna fråga. På ett relativt tidigt stodium i EES-processen stoddet klart för de nordiska ländemas regeringar att den nu gällande nordiskakonventionen om social trygghet (SFS 1981:1284) inte kanupprätt- hållas inom EES. Det blevvidare uppenbart att en ny nordisk konven- Prop. tionpå området är nödvändig för att utsträcka det skydd EES-avtolet ger Bilaga 4till de persongmpper som inte omfattas av förordning nr 1408/71, nämligen delspersoner som inte är anställda eller egenföretogare i förordningens meningeller familjemedlenunar till sådana personer, dels personer som inte ärmedborgare i något EES-land. En särskild nordisk ar-betsgmpp tillsatt avNordiska ministerrådet överlämnade ett förslag till en nynordisk konvention om social trygghet till ministerrådet. Konventionsutkastethar remissbehandlats i . Det lades av ministerrådet fram för som ett ministerrådsförslag och behandlades av rådet vid dess session iHelsingfors . Konventionen väntas bli undertecknad ochavsikten är att den efter godkännande enligt de konstitutionella regler somgäller i de olika nordiska ländema skall träda i kraft medEES-avtolet. NärEES-avtolet och dess regler om social trygghet träder i kraft i ochövriga EES kommer den fria rörligheten för personer inom EES att kompletterasmed ett heltäckande regelsystem för de flyttande personemas sociala trygghetsom ger samma omfattande skydd som det som för svenskt vidkommandeendast gällt inom . S a m -ordningsregleraa kan fömtom påfolkpensionsområdet tillämpas på existerande svensk lagstiftning om socialtrygghet pä ett tillfredsställande sätt. Vad avser lagstiftningen omfolkpension avser jag att föreslå regeringen att lägga fram förslagom nya kvalifikationsregler pä gmndval av det under avsnitt 2.4 redovisadeutredningsförslaget. Likaså avser jag föreslå regeringen att inhämto riksdagensgodkännande av den nordiska konvention om social trygghet som kommer attundertecknas och som bör träda i kraft med EES-avtolet. Huvuddelen av den regel massa på området socialtrygghet som ingår i EES-avtolet utgörs av de två förordningaraa nr 1408/71 ochnr 574/72. Enligt artikel 7 i avtolet skall rättsakter som ingår i bilagor tillavtolet vara bindande för de avtolsslutande parteraa samt utgöra del av, ellerinförlivas med deras interaa rättsordning. Därvid skall en rättsakt sommotsvarar en EG-förordning som sådan införlivas med de fördragsslutandepartemas interaa rättsordning. Förordning nr 1408/71 innehåller ett antol reglersom på ett relativt ingående sätt förändrar det materiella innehållet i svensklagstiftning om social trygghet. Denna förordning måste införlivas med svenskrättsordning genom lag. Ett förslag till lag om samordning av systemen försocial trygghet när personer flyttor inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet(EES) har upprättots inom . I fråga om lagförslaget har jagsamrått med chefen för . Förslaget bör fogas fillprotokollet som bilaga 4.1. Lagförslaget innehåller som bilagor till dettobilaga VI till EES-avtolet och de i denna bilaga omnämndarättsakteraa rörande förordning nr 1408/71. I samband med lagens ikraftträdandekan regeringen utfärda förordning om tillämpningav de i EES-avtolet ingående rättsakterna om förordning nr SlAlll. Härigenomuppfylls krav på dessa rättsakters införlivande med den internasvenska rättsordningen. Det får ankomma på ocharbetsmarknadsstyrelsen att på lämpligt sätt publicera de beslut ochrekommendationer av Administrativa kommissionen som omfattas av avtolet. Somnämnts imder avsnitt 2.3.4 och 2.3.9 har rådet antogitytterligare förordningar om ändring i förordningaraa nr 1408/71 och nr 574/72som inom EG träder i kraft under innevarande år. Överläggningar om dessaförordningars tillämpning inom EES inleds mellan EG och EFTA. 1991/92:170Bilaga 4 Minbedömning: Regeringen har i proposition 1991/92:107 lagt fram förslag om en nyläkemedelslag m.m. Om antor förslaget till läkemedelslag, kommer dentransformering till svensk rätt som krävs på lagnivå av reglema i direktivenatt ha fullföjts. Härefter återstår att transformera direktivens regler pålägre nivå än lag. Ett sådant arbete har redan påbörjats i socialdepartementetoch hos läkemedelsverket. Det primära syftet med om läkemedel äratt väraa om folkhälsan. är regleraa ett resultot av olikaavvägningar på det sättet att de medel som används för att uppnå detto syfteinte far hindra utvecklingen av eller handeln med läkemedel.inom gemenskapen.Mot denna bakgrund har EG sedan mitten på 1960-tolet beslutot om ett omfattanderegelsystem för kontrollen av läkemedel. Kraven på säkerhet och kvalitet liggerpå motsvarande nivå som i de svenska regleraa. Den nämnda avvägningen harhittills inte lett till att någon fri rörlighet på läkemedelsområdet i egenUigmening har uppnåtts. Rättsakteraasom EES-avtolet (bilaga II under avsnitt XIII. Läkemedel) hänvisar tillutgörs av främst en förordning och 14 huvuddirektiv med fillägg ellerändringar. Idet följande lämnas en översiktlig redovisning av innehållet i rättsakteraainom läkemedelsonorådet. (EEG)nr 2377/90 Förordningen innehållerregler om maximalt tillåtna restmängder av veterinärmedicinskaläkemedel i livsmedel med animaliskt urspmng. Bilaga 4 65/65/EEG Läkemedel m.m. definierasoch direktivets tillämpningsonvåde anges. Direktivet innehåller iövrigt regler om tillstånd att sälja läkemedel, märkning samt tillfälligindragning och återkallelse av sådant tillstånd. 75/318/EEG Idirektivet finns regler om de uppgifter och den dokumentotion som skall bifogasansökan enligt direktivet 65/65/EEG och om granskningen av uppgiftema ochdokumentotionen. 75/319/EEG Direktivetreglerar innehållet i och granskningen av ansökan om sådant tillstånd som avsesi direktivet 65/65/EEG. I direktivet finns också de urspmngliga regleraa om encentral läkemedelskommitté inom EG. Kontrollen av tillverkning och import fråntredje land behandlas därefter. Avslutningsvis ges regler om tillsyn ochsanktioner för att läkemedelskontrollen skall kunna upprätthållas. 78/25/EEG Idirektivet finns regler om vilka färgtillsatser till läkemedel för människoreller djur som får godkännas. 81/851/EEG Direktivetutgör en motsvarighet till främst direktivet 65/65/EEG när det 81/852/EEG Direktivetutgör en motsvarighet till främst direktivet 75/318/EEG när detgäller veterinärmedicinska läkemedel. 86/609/EEG Idirektivet finns regler om skydd för djur som används vid försök och 87/22/EEG Frågorom försäljningstillstånd, återkallelse och beslut att tillstånd inte längreskall gälla regleras när det gäller högteknologiska läkemedel. 89/105/EEG 1direktivet anges vilka åtgärder som får vidtos för att kontrollera priserna påhumanläkemedel eller för att begränsa sortimentet av läkemedel som omfattas avdet nationella sjukförsäkringsystemet. 89/342/EEG Direktivetinnehåller särregler för immunologiska läkemedel. 89/343/EEG Direktivetinnehåller särregler för radioaktiva läkemedel. 89/381/EEG Direkfivet innehållersärregler för läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa. 90/677/EEG Direktivet innehållersärregler om immunologiska veterinärmedicinska 91/356/EEG I direktivet angesprinciper och rekommendationer i fråga om god tillverkningssed förhumanläkemedel. Med hänsyn till det materiella innehållet iförordningen bör den inkorporeras genom en författning på myndighetsnivå. Regeringenhar i proposition 1991/92:107 lagt fram förslag om en nyläkemedelslag m.m. Om antor förslaget till läkemedelslag, kommer dentransformering till svensk rätt som krävs på lagnivå av regleraa i direktivenatt ha fullföjts. Härefter återstor att transformera direktivens regler pålägre nivå än lag. Ett sådant arbete har redan påbörjats i socialdepartementetoch hos läkemedelsverket. Läkemedelsverkethar i sitt remissyttrande påpekat att konsekvensema av avtolet förefallerinnebära att inte får någon representotion i de särskilda kommittéersom EG har upprättot på läkemedelsområdet (CPMP och CVMP). 1991/92:170 Bilaga 4 4.Ömsesidigt erkännande av behörighetsbevis för yrkesutövning inom hälso- och sjukvårdenm.m. Minbedömning: En departementspromemoria med en redogörelse för EG-direktiven somrör ömsesidigt erkännande av kompetensbevis för hälso- och sjukvårdspersonalenoch med förslag till nödvändiga författningsändringar har sänts ut på remiss.Avsikten är att en proposition med förslag till nödvändiga lagändringar skallöverlämnas till för behandling . Enav grundtankarna i är arbetstogaraas fria rörlighet och rätten tillfri etoblering. InomEG är därför enligt sådan särbehandling förbjuden som kan utgörahinder för en förvärvsverksamhet i den mån behand- lingen grundar sig pånafionalitet. Nafionella regler ställer emellertid Prop. 1991/92:170 ofta krav på särskild utbildning för vissa yrken och anställningar. Särskilt vanligt är dettoför verksamhet inom hälso- och sjukvården. I EES-avtolet återfinns bestämmelserna omömsesidigt erkännande av kompetensbevis i artikel 30 om behörighetsbevis m.m.Artikebi, som motsvarar artikel 57 i , innebär en förpliktelse förde avtolsslutande länderaa att vidto nödvändiga åtgärder som anges i bilagaVII till avtalet för att underlätto den fria rörligheten för personalgmpper påvilka stalls särskilda behörighetskrav. 4.2 Bilaga VII till EES-avtoletsbilaga VII om ömsesidigt erkännande av behörighetsbevis m.m. omfflttor EG:sdirektiv på behörighetsonu-ådet med de anpassningar som behövs för att deskall kunna tillämpas inom EES. Följande yrkesgmpper tillhöriga hälso- ochsjukvårdspersonalen omfattas av sådana särskilda direktiv: läkare(direkfiv 75/362/EEG, 75/363/EEG, 86/457/EEG) sjuksköterskor (direktiv77/452/EEG, 77/453/EEG) tandläkare (direktiv /686/EEG, 78/687/EEG) bammorskor(direktiv /154/EEG, 80/155/EEG) farmaceuter (direktiv /432/EEG, 85/433/EEG) Direktivenhar genomgått vissa förändringar . Genom direkfiv 89/48/EEG om en generell ordning förerkännande av examensbevis över behörighetsgivande utbildning som omfattorminst shidier, det s.k. generella direktivet, undamöjs hinder för denfria rörligheten bl.a. för ytterligare yrkesgmpper tillhörande hälso- och sjukvårdspersonalen.Inledningsvis berörs i följande yrkesgmpper: logopeder, kiropraktorer,psykologer och psykoterapeuter. Det ankommer på medlemsstotema att genom interaabestämmelser uppnå de resultot som anges i direktiven. Ett examensbevis som meddelats i en medlemsstot ochsom uppfyller de villkor som anges i direktiven måste erkännas i en annanmedlemsstot och ge behörighet att utöva yrket enligt den stotens lagstiftning.Vissa minimikrav för utbildning och utbildningsformer har slagits fast genomdirektiven. Även handläggningsordning och handläggningstider regleras idirektiven. 4.3 Vidtagna och planerade åtgärder Hälso-och sjukvården i vidsträckt bemärkelse syftar till att medicinskt förebygga,utreda och behandla sjukdomar och skador. Den är med andra ord primärt inriktodpå människors liv och hälsa. En modem sådan vård kan därför inte fungera utanen välutbildad och i övrigt kompetent personal som utför sina arbetsuppgiftersakkunnigt och omsorgsfullt. Det är sålunda i det sammanhanget som deoffentligrättsliga kompetens- och behörighetskraven måste ses. Motbakgrund av de krav som måste ställas på den som är yrkesverksam i hälso- ochsjukvården föreskrivs i 13 och 23 §§ hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) attdet i vården skall finnas den personal som behövs för att meddela god vård. Enbestämmelse med likartad innebörd finns för tandvården i 13 § tandvårdslagen(1985:125). har i avtol med stoten ätogit sig att se till attden personal som sysselsätts inom läkemedelsdistribufionen uppfyller de kravsom måste uppställas från säkerhetssynpunkt. Närmareoch grundläggande bestämmelser om kompetensbevis, behörighet att utöva yrkeoch skyddet för yrkestitel och yrkesbeteckning har togits in i lagen (1984:542)om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. Denna lag gällerför såväl hälso- och sjukvården och tandvården som detoljhandeln medläkemedel. Beroende på olika behov och värderingar har behörighetsregleringen istor utsträckning varit nationellt präglad. Som en följd av detto har enutbildning i ett land sällan ansetts tillräcklig för verksamhet i ett annatland utan mer eller mindre omfattande kompletteringar. EG:sregelsystem, till vilket EFTA-länderaa ansluter sig genom EES-avtolet, angerminimikraven för de omfattode yrkesgmppemas utbildning och kompetens. Samtidigtgör regleraa det möjligt även för dessa yrkesgmpper att utnyttja den friarörligheten inom EES. Endepartementspromemoria med en redogörelse för EG-direktiven som rör ömsesidigterkännande av kompetensbevis för hälso- och sjukvårdspersonalen och med förslagtill nödvändiga författningsändringar har sänts ut på remiss. Avsiktenär att en proposition med förslag till nödvändiga lagändringar skallöverlämnas till för behandling . Såvitt jag nu kanbedöma kommer mindre ändringar att behöva göras i följande lagar i samband medatt EES-avtolet träder i kraft: Lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrkeinom hälso-och sjukvården m.m. (behörighetslagen); Lagen (1980:11) om tillsynöver hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. (fillsynslagen); Lagen (1960:409) om förbudi vissa fall mot verksamhet på hälso- och sjukvårdens område(kvacksalverilagen). 1991/92:170Bilaga 4 Minbedömning: Jag avser att föreslå regeringen att lägga framförslag om lagstiftning som ger möjlighet att föreskriva gränsvärden för tjärai cigaretter och om ändringar i lagstiftningen om varaingstexter ochinnehållsdeklarationer på förpackningar till tobaksprodukter. Härefteråterstor för att genom föreskrifter transformera övriga regleri EG:s direktiv rörande tobak. I EES-avtolets bilaga II harunder avsnitt XXV. Tobak förtecknats två direkfiv som rör gränsvärdeför tjära i cigaretter respektive märkning av tobaksprodukter. Syftet meddirektiven rörande tjära i cigaretter och märkning av tobaksprodukter är bl.a.att olika länders reglering i dessa frågor inte skall hindra fri rörlighet närdet gäller tobaksprodukter. syftar direkfiven fill att väraa ommedborgarnas hälsa. Direktivetrörande mängden tjära i cigaretter (90/239/EEG) stodgar framför allt attcigaretter som marknadsförs i berörda stoter efter den 31 december 1992respektive inte får ha högre tjär-halt än en viss angivenmängd per cigarett. Någon reglering på detto omräde finns inte i . Ensådan reglering kräver lagstiftning, även om de närmare föreskrifterna tordekunna lämnas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Direktivetrörande märkning av tobaksprodukter (89/622/EEG) innehåller såväl bestommelserom innehållsdeklaration som krav på varningstexter. På detto område finns ensvensk lagstiftning i vilken endast någon mindre justering behöver göras. som meddelat med stöd av bemyndigande kommer attbehöva ändras för att överensstämma med detto direktiv. Jagavser att föreslå regeringen att lägga fram förslag omlagstiftning som ger möjlighet att föreskriva gränsvärden för tjära icigaretter och om ändringar i lagstiftningen om varningstexter och innehålIsdeklarationer på förpackningar till tobaksprodukter. 1991/92:170 Bilaga 4 Minbedömning: Jag avser att föreslå regeringen att läggafram förslag om en lag om kontroll av medicin-tekniska produkter. Lagförslagetkommer att innefatta bestämmelser om aktiva implantot i enlighet med EG:sregler på området. Härefter återstor att transformera vissa av direktivensregler på regerings- och myndighetsnivå. Regleraa inom EG om medicintekniska produktersyftar till en fri rörlighet även för dessa varor. är ett huvudmål idetto sammanhang att den redan existerande säkerhetsnivån i de olika ländemaskall upprätthållas eller förbättras vid den inbördes harmoniseringen. Ibilaga II till EES-avtolet har under avsnitt X. Elektrisktmaterial angetts två direktiv på detto område. Det försto av dessa avserelektro-medicinsk utmstning för bruk i human- eller veterinärmedicin(84/539/EEG). När det gäller detto direktiv har till EES-avtolet fogats engemensam förklaring av avtolsparteraa vari noteras att ett förslag tilldirektiv som förstärker skyddet på detto område lämnats av kommissionen tillrådet. Detandra direktivet avser medicintekniska produkter för implantotion (90/385/EEG).Direktivet har utformats enligt den s.k. nya metoden för harmonisering. Detinnehåller generella krav avseende vad produkterna skall uppfylla isäkerhetshänseende. Tekniska specifikationer om hur dessa krav uppfyllsfastställs sedan genom standarder utorbetode av de europeiskastandardiseringsorganen. Direktivet innehåller också regler om hur entillverkare eller importör skall visa att säkerhetskraven har uppfyllts. Jagavser att föreslå regeringen att lägga fram förslag om enlag om kontroll av medicintekniska produkter. Lagförslaget kommer attinnefatto bestämmelser om aktiva implantot i enlighet med påområdet. Härefter återstor att transformera vissa av direktivens regler påregerings- och myndighetsnivå. 1991/92:170 Bilaga 4 Minbedömning: De rättsakter rörande kosmetika som ingår i avtolet kantransformeras till svensk rätt genom föreskrifter av läkemedelsverket. I bilaga II till EES-avtolet har underavsnittet XVI. Kosmetika förtecknats ett rådsdirektiv /768/EEG omtillnärmning av medlemsstoteraas lagstiftningar om kosmetika. Direktivet harändrats tjugo gånger och . Härtill kommer fyrakommissionsdirektiv (80/1335/EEG, 82/434/EEG, 83/514/EEG och 85/490/EEG) om analysmetoderför kontroll av kosmetiska produkter. EG:sregler om kosmetika syftar till en fri rörlighet även för dessa varor samtidigtsom säkerhetsnivån upprätthålls och förbättras genom inbördes harmonisering. ISverige regleras kontrollen av kosmetiska och hygieniska produkter genom lagen(1985:426) och förordningen (1985:835) om kemiska produkter. Enligtförordningen ankommer det på läkemedelsverket att meddela föreskrifter rörandekosmetiska och hygieniska produkter. Jagbedömer att innehållet i rättsakteraa kan införlivas med svensk rätt genomföreskrifter av läkemedelsverket. Prop.1991/92:170 Bilaga 4 Minbedömning: EES-avtolet innebär inga förändringar av den svenskaalkoholpolitikens mål. I vissa avseenden kan emellertid ändringar ialkohollagstiftningen behöva genomföras som en anpassning till EG:sregelsystem. En alkoholpolitisk kommission har fått i uppdrag att se överlagstiftningen från bl.a. denna synpunkt. De svenska alkohol monopolen kan intekaraktoriseras som diskriminerande i mening. Det föreligger enformell olikhet vad gäller restourangernas inköp av svenskt respektiveutländskt storköl. Det är angeläget att försäljningen av storköl tillrestouranger sker på ett icke diskriminerande sätt. Jag avser att under hösten1992 återkomma i denna fråga. Den i och EES-avtolet grundläggandeprincipen om varors fria rörlighet över gränsema omfattor i princip ävenalkoholhaltiga drycker, teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat. Vidsidan av de gnmdläggande bestommelsema är bl.a. följande artiklar i EES-avtoletav relevans för det svenska alkoholpolitiska regelsystemet. Kvantitotivaimport- och exportrestriktioner eller åtgärder med motsvarande verkan ärförbjudna enligt artiklaraa 11-13 i EES-avtolet, vilka motsvarar Romfördragetsartiklar 30, 34 och 36 i relevanto delar, artikel 14 som bl.a. innehållerförbud mot diskriminerande avgifter och artikel 23 som innehåller vissa reglervad avser tekniska handelshinder i handeln med vin. Dessutom finns iEES-avtolets bilaga II avsnitt XXVII. Alkoholhaltiga dryckervissa regler som gäller märkning av varor m.m. Enligtavtolets artikel 16 om stotliga handelsmonopol, som i relevanto delar motsvararartikel 37 i , skall de avtolsslutande parterna säkerställa attstotliga handelsmonopol anpassas på sådant sätt att ingen diskriminering medavseende på anskaffnings- och avsättningsvillkor skall föreligga mellanmedborgare i EG-medlemsstotema och medborgare i EFTA-stoteraa. Bestämmelseraaskall tillämpas på varje organ genom vilket de avtolsslutande partemas behörigamyndigheter, rättsligt eller i praktiken, direkt eller indirekt kontrollerar,styr eller märkbart påverkar import eller export mellan de avtolsslutandepartema. Bestommelseraa skall även tillämpas på monopol med stotlig koncession.En särskilt uppmärksammad fråga vad gäller EES-avtolets konsekvenser försvensk alkoholpolitik har varit de svenska alkoholmonopolens förenlighet medartikel 16. Tillsammans med övriga nordiska EFTA-länder har i ensärskild deklaration i anslutning till EES-avtolet markerat uppfattningen attdessa länders alkoholmonopol har hälso- och Prop. 1991/92:170 socialpolifiska motiveringar. Den nuvarande svenska ordningen med stotligamonopol för import, parti- och detoljhandel med alkoholdrycker innehåller intenågra diskriminerande inslag av utländska tillverkare eller partihandlare. Påden svenska marknaden råder konkurrens på lika villkor mellan inhemska ochitiq)orterade varor. Monopolen är alltså inte diskriminerande i Romfördragetsmening.