prop · GF039 · 1991-12-31 00:00:00 — Genom system med bl.a. storlicenser, i vilka mindre markägare frivilligt kan ingå och bedriva jaktför sig själva, har i vissa län problemen med G-områden, B-licensområden ochKalvjaktområden minskat. Jakten har med andra ord på frivillig grandorganiserats så att den uppfyller kraven på att vara produktionsanpassad. Naturvårdsverketanser det vara viktigt att den beskrivna trenden inte bromsas. Verket avserdärför att med tillgängliga medel och resurser ytteriigare stödja utvecklingenmot ökad samordning. Det är för övrigt med stor tillfredsställelse verketkonstaterar att tidigare uppfattningar om behov av tvångsåtgärder övergettstill förmån för frivillighet och frihet. Dessutom visas ett ökat förtroende förden enskilde jakträttshavarens förmåga att lösa problem med t. ex. jakt ochviltskador. Hovrättenför : Utredningens förslag om älgjakt inom s. k.älgskötselområden innebär i lagtekniskt hänseende inte något större avsteg frånvad som redan gäller, frånsett att en viss jakttid föreslås direkt angiven ilagen. Eftersom regeringen enligt 29 § jaktlagen får meddela föreskrifter ombl.a. de tider när olika slag av vilt får jagas inom skilda delar av landet,kan ifrågasättas om en bestämmelse av detta slag behövs i själva lagen. Iförslaget anges i övrigt bara helt oförmedlat att älg får jagas det sägs inteav vem i direkt anslutning till odlingar som skadats inom särskilda avlänsstyrelsen registrerade större licensområden (älgskötselområden). Men detframgår inte att denna reglering skulle innebära något avsteg frånbestämmelserna i 33 § jaktlagen om licenstvång m. m. Av vad som anförs i betänkandetfår emellertid dras slutsatsen att utredningen med sill förslag om älgskötselområden har velat tillskapa något nytt i förhållande till reglerna om licensjakt. Avsikten är att jägarna/ markägarna inom större jaktområden med arealer uppgående till minst 3000 5 000 ha skall ges frihet att själva avgöra om avskjutningen stämmer med en god älgvård och är anpassad till de areella näringarnas krav och trafiksäkerheten (bel. s. 56). Det är således meningen att jägarna själva, inom ramen för en fri avskjutning, skall beakta bl.a. sådant som, annars kan föranleda särskilda insatser i form av skyddsjakt. I betänkandet sägs vidare att det får ankomma på att utfärda föreskrif ter om minimistorleken på älgskötselområden. Hovrättenanser mot denna bakgrand att utredningens intentioner med Prop. 1991/92:9älgskötselområden skulle komma till bättre uttryck om frågan reglerades iBilaga 3 33 § jaktlagen, som ett undantag från bestämmelsen att älgjakt får skeendast efter licens från länsstyrelse. Lagregleringen kan inskränkas till ettbemyndigande för regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att förjaktområde som är av sådan storlek och beskaffenhet i övrigt att jakt ochälgvård lämpligen kan bedrivas av jakträttshavarna under eget ansvar föreskrivaundantag från reglema i den paragrafen. Närmare bestämmelser i ämnet kan sedanmeddelas i jaktförordningen. Detta gäller då också jakttiden inom sådanaområden. Däremotär det enligt hovrättens mening knappast ändamålsenligt att i jaktlagen ta insärskilda regler om skyddsjakt inom älgskötselområden. Skyddsjakt är ju typisktsett något som innebär avsteg från annars gällande regler för jakten, antingenså att andra personer än jakträttshavaren får jaga eller också så att jakten fårbedrivas på andra tider än normalt. Med en avreglering av jakten inomälgskötselområden minskar behovet av sådana undantagsregler. Skulle detemellertid visa sig att införandet av älgskötselområden ändå inte löserproblemen bör skyddsjakt kunna komma i fråga. Men enligt hovrättens mening börden då bedrivas med stöd av de gällande reglerna i 7 § jaktlagen, eftersomdessa, enligt vad som har framgått ovan, ger utrymme för att beakta även andraintressen än jakträttshavarnas. Hämtöverskall endast anmärkas att om, trots vad hovrätten anfört, den i betänkandetupptagna lagtekniska lösningen följs, en överarbetning, utöver vad angettsovan, är nödvändig från redaktionella och juridiskt-tekniska synpunkter. Bl.a.kan självfallet inte begreppet skyddsjakt -varom talas redan i 7§ som begrepppreciseras först i 23§. Inte heller bör i 23 § uttrycket "om inte annathar avtalats" användas utan att det klart framgår vilka avtalsparterna är. Statensveterinärmedicinska anstalt: 1 förslag till förändring av jaktförordningenföreslås en utökad jakttid (ram) för rådjur till . SVA stödjer dettadå det enligt aktuella kända kunskaper inte finns några biologiska hinder attjaga rådjur . Påsamma grand stödjer SVA förslaget om längre jakttider för älg, kronhjort ochdovhjort. Sverigeslantbruksuniversitet: All reglering (reglering = ställa in på och vidmakthålla på en angiven nivå) av hjortdjurspopulationer måste bygga på kunskaper om bestånden och kunskaper om hur olika ingrepp jaktliga uttag påverkar beståndens utveckling. Kunskaper om bestånden gäller deras storlek (älg/1 000 ha), sammansättning (ålder och kön) och tillväxt. Utan att kunna skaffa sig dessa kunskaper blir det mesta av älgvård en mycket osäker uppgift. Föratsättningen för att ta fram dessa kunskaper är att man har goda instrument att mäta dem ute i markerna. Ingen människa tror att man kan sköta en boskapsbesättning utan att veta hur många djur man har, hur många kalvar de får och vilka och hur mänga djur man tar ut till slakt. När det gäller skötseln av klövviltbestånd får man 155 intrycketatt man ibland tror att skötseln av dessa är möjlig utan ovan Prop. 1991/92:9angivna kunskaper. Så är det naturiigtvis inte! Särskilt när det gäller älgenBilaga 3 med sin stora potential för beståndstillväxt är sådana baskunskapermycket väsentliga. Det är därför närmast häpnadsväckande att arbetet med attkunskapsmässigt lära oss förstå hur dessa viltpopulationer fungerar och att tafram instrument för det praktiska arbetet med älgskötseln under en följd av årpå grund av brist på resurser endast har kunnat bedrivas på en rudimentär nivåi förhållande till behovet. Som ett exempel kan anges att jägarobservationernahar framhållits som den metod som särskilt i skulle bli ett användbartinstrument i älgvården. Trots detta har man inom forskningen i flera års tidväntat på att några reella resurser skall anslås för att genomföra detnödvändiga utvecklingsarbetet, vilket utgör en av de väsentligaste delarna iett framtida fungerande system för skötseln av klövviltbestånden! Detär även mycket väsentligt för förståelsen och skötseln av älgbestånden att entillräcklig statistik insamlas vad gäller avskjutningen och dess fördelning påolika djur. Den förenklade administrationen får inte vara ett mål i sig om mandärigenom ödelägger möjligheterna att följa älgstammens utveckling i olikaavseenden. En god statistik från avskjutningen är en nödvändighet i detframtida älgvårdssystemet. Ibetänkandet föreslås - när det gäller regleringen av jakten - att denna skallföras ned på en lägre nivå med ett ökat inflytande och engagemang från jägareoch markägare/skogsägare m.fl. intressenter på det lokala planet. Detta är godaidéer liksom förslaget om inrättande av ett slags älgskötselområden med utökatlokalt ansvar för jaktens bedrivande. Det är dock helt ofrånkomligt även meddetta system att nödvändiga instrament och tillräcklig kunskap finns hos demsom skall ansvara för den lokala verksamheten. Ett omfattandeutbildningsprogram/fortbildningsprogram måste därför finnas för att klaradetta. Diskussionen kringsärskilt älgstammens skötsel går ofta ut på att be stånden är i obalans med olika faktorer, t. ex. alltför omfattande skador på skog. Enligt betänkandet skall älgstammen minskas i många områden och därefter utbreder sig ett förhållande av frid över systemet! Detta är i balans! Den obehagliga sanningen är att det på intet sätt är lättare att sköta en älgstam bara för att den är i balans med någon given föratsättning. Det är snarare så att det krävs ökade kunskaper - långsik tigt och kortsiktigt - för att verkligen vidmakthålla denna balans. Man kan aldrig lämna systemet älgen och tro att det på ett enkelt sätt sköter sig själv bara för att "balans" har uppnåtts. Systemet måste hela tideninne hålla kontroller (feed back) och uppföljningar, korrigeringar av avskjut ningen för att på något sätt kunna motsvara förväntningarna om ett system i balans. Trots detta måste vi finna oss i att avsevärda avvikelser från de uppställda balansmålen kan uppträda . Älgstammar är i hög grad dynamiska system där vane ingrepp påverkar den framtida utvecklingen och där olika former av ingrepp har radikalt olika effekter på utvecklingen. Dessa effekter har för att försvåra det hela konstaterats vara av både kortsiktig och långsiktig karaktär. Till detta kommer dessutom att varierande väderiek under olika år - tempe- 156 ratur,nederbörd, snödjup, vintems längd ger betydande effekter på Prop.1991/92:9 älgbestånden och deras tillväxt. Närdet gäller jakttiden föreslås generellt sett att denna skall vara lång. Dettaär ett riktigt synsätt om man tror på de övriga ingredienserna i det föreslagnajaktsystemet. De begränsningar som av biologiska eller etiska skäl skall läggaspå jakttidema måste dock strikt iakttas. Skogs-och jordbrukets forskningsråd: Utredaren föreslår i detta avsnitt avbetänkandet att inflytandet skall öka för jägare och mark- och skogsägare samtandra intressenter. Detta lokala ansvar menar är ett mycket bra initiativ.Likaså förslaget om älgskötselområden, där jägarna/markägarna får avgöra omavskjutningen överensstämmer med god älgvård och med hänsyn tilltrafiksäkerhet, de areella näringamas intressen etc. Det är på det lokala planetälgvårdsfrågorna hör hemma. Det är dock även i detta sammanhang nödvändigt attgenom vidareutbildning öka kunskaperna hos de ansvariga, vilket medför attbetydligt större resurser än vad som är fallet måste avsättasför forskning rörande de många olika faktorer som påverkar älgstammarna. Det ärinte minst viktigt att en tillförlitlig statistik lämnas rörande avskjutning,könsfördelning osv. Även i fråga om dov-, kronhjort och rådjur är detnödvändigt att större resurser för forskning ställs till förfogande för att manskall kunna bedöma bestånden och hur ingrepp av olika slag påverkar dem. SJFRtillstyrker längre jakttider för älg, hjort och rådjur. När det gäller jaktenpå kronhjort bör någon form av restriktioner gälla för kapitaltjurarna både urbiologisk synpunkt och allmän naturvårdssynpunkt. Länsstyrelseni : Förslaget att införa ytterligare en registreringsform förälgjakten, älgskötselområden, kan inte finna något ändamålsenligtsyfte med. Någon förenkling av registreringssystemet med införande avytterligare en områdestyp blir det inte. Attinom ett älgjaktsområde fritt få bestämma tilldelad avskjutning kan göras redannu inom en s. k. storlicens. Även 3000 5000 ha, som föreslås som minstaälgskötselområdesareal, är små områden för vård av en egen älgstam. Somjämförelse kan nämnas att det s. k. hemområdet för en älgko (med kalv) är ca0,5x1 mil, eller 5000 ha. Älgtjurens hemområde är större. I tillkommerde regelbundna älgvandringarna på flera mil. Risk finns förutnyttjande av jakten på grannområdenas bekostnad, särskilt med en ytterligareförlängning av jakttiderna. Det kan även uppfattas som stötande om enstakastora jordägare får bedriva storviltjakten i praktiken helt utan externkontroll. Tillfri skyddsjakt efter älg fr.o.m. t.o.m. utgången av februariställer sig positiv, under förutsättning att den genomförs medutnyttjande av meddelad älglicens. Älgjaktens längd har iStockholms län sedan avsevärd tid varit . Detta har förorsakat viss kritik att jakttiden är för lång. En risk med långa jakttider är att för stort jakttryck uppstår inom områden med dålig älgtillgång. Det finns områden med licenser med en älg per 300 400 ha och vikande älgstam. En del licensområden på omkring 157 500ha borde egentligen omregistreras till kalv- eller B-licensområden. Prop.1991/92:9 Omregistreringsförslag väcker naturligtvis motstånd hos jägarna ochinne- Bilaga 3 bär mer administration. Ett alternativ kan vara bl. a. sänktjakttid. Mot den bakgranden kan förslaget om en minimitid intetillstyrkas. Enlängre tid är å andra sidan heller inte lämplig. Således kan arbetet medfällstatistik inte påbörjas förrän anmälningstiden av jaktresultatet gått ut,vilket inträffar från jakttidens slut. Denna fällstatistik äroundgänglig för en rättvis tilldelning till nästa jaktår. ochdessförinnan jaktkretsarna är starkt beroende av fällstatistiken. Utan dennablir underlaget för dessa rådgivande organs beslut otillfredsställande ochvärdet av deras yttranden tveksamt. Utredningensförslag om kronhjortsområden med licens på kronhjort resp. endast allmänjakttid på dovhjort tillstyrks. delar länsjaktvårdsföreningenstveksamma inställning till allmän jakttid för kronhjort. Länsstyrelsentillstyrker förslaget om längre jakttid på rådjur. Om allmän jakttid på krön-och dovvilt införs bör ersättningsmöjligheten i viltskadeförordningen tas bortför skador av dessa viltarter. Länsstyrelseni län: tillstyrker förslaget om att jakttiden för älgskall omfatta minst . Emellertidkan inte acceptera en så lång tidsram för älgjakten somutredningen föreslagit. En tidsperiod som varar från till den 1mars innebär en allvarlig inskränkning i allemansrätten eftersom mångamänniskor verkligen upplever rädsla och ogärna vistas i naturen underälgjaktstiden. Även ovisshet om älgjakt bedrivs eller inte avhåller mångamänniskor från sådan vistelse. Säkerhetsfrågan kan inte heller negligeras.Varje år dödas eller skadas ett antal människor av vådaskott i samband medälgjakten. De förändringar som vidtas måste utgå från att antalet olycksfall ivart fall inte får öka. Enjakttid på älg särskilt månader är mindre lämplig ilandets södra delar eftersom ett stort antal människor under den tidsperiodenär ute i skog och mark för allmän rekreation och för att plocka bär och svamp.Direkt olämplig måste betecknas den form av skyddsjakt utansärskilt tillstånd som utredningen föreslagit avseende s. k. älgskötselområden.Ju större rörligt friluftsliv desto större säkerhetsproblem. Av vikt attpåpeka i detta sammanhang är som ett exempel hur hårt domstolarna ser påsäkerhetsfrågorna i jaktmål i sådana fall där jägare utan lov lämnat sinajaktpass. Även jakt under vissa samt perioden jul- trettondagshelgen ärmindre lämplig med hänsyn till det rörliga friluftslivet. anser detinte motiverat att ytterligare en form av jaktom råde, s. k. älgskötselområden införs. I länet utgör mer än hälften av älgvårdsdistrikten storlicensområden, s.k. kretslicensområden. Enligt mening fungerar dessa områden och områdena i övrigt i länet mycket bra i den form den statligt reglerade tilldelningen av älg hitintills har bedrivits. Det finns därför inte tillräckliga skäl att anta att det inte skulle göra så även i fortsättningen. statligtreglerad tilldelning i de arbets- och medverkansformer som tilläm- Prop.1991/92:9 pas för länets vidkommande anser som den bästa garantinför Bilaga 3 att älgstammen skall komma i balans enligt högt ställda mål.Länsstyrelsen avstyrker därför förslaget om registrering av s. k.älgskötselområden. Länsstyrelseni ; länsviltnämnden: Utredarenföreslår att inte skall besluta om tilldelning avdet antal djur som får fällas på stabila jaktområden av en viss minimistoriek.För södra delarna av bör enligt utredaren minimistorleken ligga inomramen 30005000 ha. Inom dessa ramar bör länen själva fastställa en minstastorlek, lika för alla. Nämndendelar utredarens uppfattning att tiden nu är mogen för att överlåta skötseln avälgstammen till jägarna/markägarna i de fall älgvården samordnas i störreområden. Erfarenheterna från ett antal s. k. storlicensområden visar entydigtatt jägarna kan och är mogna att ta det ansvar som följer av de föreslagnabefogenheterna. Medhänsyn till att minimiarealen för ett älgskötselområde skall vara lika för allainom ett län och då älgtätheten kan variera kraftigt inom olika delar av ettsydsvenskt län bör enligt nämndens uppfattning minimiarealen läggas nära denav utredaren föreslagna högre gränsen. I har 3 500 ha tillämpatssom gräns för treårslicenser. Under alla omständigheter bör älgskötselområdenaha minst denna areal. Den"fria" avskjutningen kan komma att medföra vissa administrativasvårigheter, t. ex. framräkning av utnyttjandegrad och försvårade beslut omrealistiska tilldelningsramar för ett älgvårdsdistrikt. Utredarenföreslår en förlängning av övergångstiden års älgjakt förregistrerade generellområden i förhoppning om att tillskapandet avälgskötselområden skall locka till ökad samverkan. Genom beslut iärendet är frågan ej längre aktuell. Ilikhet med utredaren anser nämnden av flera skäl att en fri kalvjakt inte kanaccepteras inom andra områden än älgskötselområden. En grundförutsättning förbegränsning av viltskador är att jakt efter den skadevållande viltarten får bedrivas. Nämnden finner det därför erforder ligt att vuxna älgar även framgent får fällas på alla registrerade älgjaktsom råden. Längre jakttider m.m. Prop. Utredarenföreslår att jakttiden för älg bör omfatta minst . Nämnden har ingainvändningar mot det förslaget och föratsätter då att utredaren avserjakttiden inom A-områden och älgskötselområden. Utredarensförslag om skyddsjakt inom älgskötselområden den 28(29) febraari utan särskilt tillstånd anser sig nämnden kunna acceptera endastunder föratsättning att jägarna inom området kommer överens om, att ett antal"extraälgar" skall kunna fällas under skyddsjakt om så skulleerfordras. Inomövriga A-områden och inom B-områden bör, som utredaren föreslår, skyddsjakt fåbedrivas endast efter särskilt tillstånd. Utredarenföreslår att man inom varje län som hyser kronhjort skall bestämma inom vilkadelar som fasta bestånd skall få finnas kvar eller etableras. Inom dessaområden skall endast licensjakt få bedrivas medan allmän jakt skall gällaövriga områden. InomSödermanland är problemen med kronhjort kända och den plan för länet somutredaren föreslår har nämnden i olika sammanhang aktualiserat. Nämnden haralltså inget att erinra mot utredarens förslag. Förskyddsjakt på kronhjort föreslår utredaren att liknande principer skall gällasom han föreslår för skyddsjakt på älg med undantag av den restriktivare jaktenpå hanhjort. Nämndenhar inget att erinra mot förslaget men anser det lämpligt att kronhjort somfalls under skyddsjakt inom kronhjortsområde skall avräknas den tilldelningsom meddelas för licensjakten. Utredarenföreslår att licensjakten på dovhjort skall upphöra och som skäl härför anförhan att licensjakten inte varit särskilt effektiv när det gäller att reglera tillväxten.Nämnden delar denna uppfattning. Utredarenmenar att jakttiden på rådjur bör kunna förlängas med en månad t.o.m. den 31januari. Det framgår inte klart av hans förslag om han menar all den allmännajakttiden skall utökas. Däremot är det, vilket framgår av hans förslag tilländring i bilaga 2 till jaktförordningen, klart att han föreslår att licensjaktefter rådjur skall få bedrivas fram t. o. m. . Nämndenanser att licensjakl efter rådjur bör avskaffas enligt samma grunder som angivits för dovhjort. Vad gäller den allmänna jakttidens förlängning till , känner nämnden tveksamhet inför ett 160 obligatoriumi denna del. Enligt nämndens mening bör eventuella behov Prop. 1991/92:9 avjanuarijakt efter rådjur lösas med delegering till av be- Bilaga 3 slutsrätt om sådan allmän jakttid. Länsstyrelseni : anser inte att förslaget om införandet avfri jakt inom s. k. älgskötselområden är bra utan tvärtom kan leda till nyaoönskade effekter. T. ex. skulle samhället förlora möjlighet att styraeventuell önskad avskjutning om viltstammen måste ändras med hänsyn tillviltolyckor, skogs- och grödskador. Svårighet skulle kunna uppstå med attbedöma och dra slutsatser av avskjutningsstatistik, utnyttjandegrad m. m.Sättet på vilket jägarna själva hanterar älgstammen inom ett s. k.älgskötselområde skulle även få följdverkan för älgstammen inom angränsandeområden. Länsstyrelsenser hellre att frivilliga s. k. storlicenser bildas och att dessa erhållerrymliga tilldelningar och stort ansvar för älgvården. I länet finns redan ca 56 storlicenser bildade med hitintills goda erfarenheter. Länsstyrelsenavstyrker därför också förslaget om tillägg till 23 § jaktlagen om viss tidigarelagdjakt vid yrkesmässiga odlingar inom de s. k. älgskötselområdena. En minskningav skadorna bör i stället i första hand åstadkommas genom utredningensföreslagna åtgärder för att reducera viltstammama, dvs. ökad avskjutning underordinarie tid. Särskilda tillstånd till tidigarelagd jakt bör som hitintillsendast lämnas ganska restriktivt. I annat fall riskerar man en omfattandetillståndshantering med tendens mot en allmän tidigareläggning avälgjaktsstarten. Länsstyrelsendelar utredarens uppfattning om att tiden nu är mogen för att införa möjlighettill bildandet av s.k. älgskötselområden inom vilka man själv får besluta omavskjutningens storlek. Som utredaren föreslagit bör, som en konsekvens härav,en förlängning av övergångstiden för s. k. generella områden vara motiverad.Länsstyrelsen anser dock inte att ett införande av nya principer förregistrering av älg inom s. k. B-licensområden bör vara avhängigt enutvärdering av resultatet av anslutning till älgskötselområden. Detsamma gällernaturvårdsverkets förslag till fri kalvjakt inom A-licensområden. Längrejakttider m. m. Engenerell förlängning av jakttiden för älg bör kunna medföra ökade möjligheter att förebygga eventuella skador och åstadkomma en lokal anpassning av älgstammen. Behovet av bl.a. skyddsjakt bör därmed mins ka. tillstyrker därför att en förlängning sker av jakttiden. anser dock alt jakten med hänsyn främst till friluftsintres- sena som bör påbörjas . Vad gäller föreslå- 161 11 1991/92. genförlängning av allmän jakttid för rådjur anser med Prop.1991/92:9 hänsyn till stammens utveckling att en förlängning av jakttiden isig är Bilaga 3 motiverad. har , enligt 24 §jaktförordningen, möjlighet att förordna om skyddsjakt om det på grund av ettviltbestånds storiek finns påtagliga risker för trafikolyckor eller förallvarliga skador. , som med stöd av detta stadgande harförordnat om skyddsjakt på rådjur under de två senasteåren, anser att denna möjlighet är tillräcklig. har därvidmöjlighet att förordna om avbrytande av jakten om så är erforderligt (t. ex. pågrund av svåra snöförhållanden), vilken möjlighet inte föreligger vid allmänjakt. Länsstyrelseni : Minimistorieken på älgskötselområden för södra ligga inom ramen 30005000 ha. Det skulle för vårt län i nulägetinnebära att endast 26 områden av totalt ca 690 A-licensområden övergick tillatt bli älgskötselområden med egen tilldelning. förslagskulle för vår del innebära att 81 områden skulle . bli egna älgskötselområden.I vårt län är andelen mindre fastigheter ganska stor. Det innebär att antaletfastighetsägare skulle bli högt inom varje område vid en minimiareal på 3000ha. Det kan försvåra bildandet av älgskötselområden. delar inteheller utredarens uppfattning att utvecklingen går mot en ökad frivilligsamverkan i större älgjaktsområden. arbete medlicenstilldelning kommer då inte heller att förenklas nämnvärt i den delen.Länsstyrelsen anser att en minimiareal enligt förslag, dvs.2000 ha, bör kunna godtas. Länsstyrelsentillstyrker förslagen om förlängning av de allmänna jakttiderna för älg ochrådjur samt att licensjakten efter älg bör omfatta minst . Därigenomblir det bl.a. möjligt all bedriva en effektivare skyddsjakt på älg, samtidigtsom behovet av särskilda tillstånd till skyddsjakt minskar. Förslaget om minst70 dagars licensjakt har dock väckt en del negativa reaktioner från demyndigheter och organisationer som inhämtat yttranden av. Manmenar att långa jakttider inverkar menligt på bl.a. rådjursjakten.Rådjursstammen kommer framöver att vara ett större problem än älgstammen.Länsstyrelsen menar dock att en balanserad älgstam bör innebära att jägarna ifortsättningen inte behöver lägga ner så mycket tid för att hålla älgstammen pådenna nivå.