prop · GF039 · 1991-12-31 00:00:00 — Länsstyrelsenser positivt på förslaget om en förlängningav jakttiden för älg. Om jakttidenskulle omfatta tiden den 16 augusti-den 28 (29) febraari skulle skyddsjaktkunna bedrivas i de områden, där viltskador uppstått eller risk föreligger attskador skall uppstå. På så sätt avlastas även denna uppgift somhittills åvilat den genom att behandla ärenden om avskjutning av s.k.havreälgar och vandringsälgar under icke ordinarie jakttid. Länsstyrelsenhar förmärkt att arbetet inom de nuvarande storlicensom-rådena ochjaktvårdskretsarna inte alltid har resulterat i att skogsägarnas intressentillvaratagits i tillräcklig grad. Länsstyrelseni : hänvisar till sitt yttrande övernaturvårdsverkets promemoria Förenklad administration av älgjakten och till vadsom anförts i inledningen. Länsstyrelseni : Vad gäller har man också noterat en strävan mot ökad samverkan till större älgjaktsområden. Tak ten får dock sägas ha varit relativt långsam. fanns 1 295 licensom råden och 1 068 s.k. generella områden. Motsvarande siffror var 1216 resp. 943. Ansatser till att gå ihop om gmpplicenser har funnits men 171 dockhittills enbart resulterat i någon enstaka ansökan. Några kretslicenser Prop. 1991/92:9 har ännu inte förekommit, ej heller flerårslicenser. Förslagetom älgskötselområden är helt klart intressant. Det är både rimligt och lämpligtatt ge jägama ett ökat ansvar inom områden med stabilitet och viss storlek.Föreslagen ram för minimistorlek har för norra angetts till 5000 8000 ha. Mycket talar dock för att det bör vara lämpligt med ännu störrearealgräns. Områdena bör vara så stora att de ger förutsättningar för enbiologiskt riktig beskattning. Områden i den storleksordningen utgörs förlänets vidkommande i huvudsak av jaktvårdsområden och skogsbolagsmarker. Genomatt få frihet att själva bestämma avskjutningens omfattning blir det nödvändigtför företrädarna för sådana älgskötselområden att samråda med angränsandelicensområden i gemensamma angelägenheter. Länsstyrelsenhar noterat att regeringen i sin prop. 1990/91:28 föreslagit att övergångstidenförlängs års jakt för de s.k. generella områdena. Enligtlänsstyrelsens mening är det en bra åtgärd i avvaktan på vad som kommer ut avbl. a. förslagen i detta betänkande. Länsstyrelsenförordar en lång jakttid som ger jägarna möjlighet att planera jakten på ettbra sätt och göra rätt urval av djur. En jakttid t.o.m. januari månad ger bl.a. markägarna föratsättningar för att på ett smidigt sätt skydda sina ungskogaroch nyplanteringar från angrepp av skadegörande vandringsälgar. Länsstyrelseni : Inom renskötselområdet finns speciella jakträttsligaproblem. Dessa bör noga övervägas innan älgskötselområden införs där. I norraSverige bör dessutom minimistorleken ligga betydligt högre än föreslagna 5 000-8 000 ha. Denlokala administrationen torde öka väsentligt om särskilda älgsköt selområden inrättas generellt. Någon/några skall upprätta älgskötselplan, inhämta synpunkter från de areella näringarna, polisen m.fl., svara för fördelning av avskjutning, behandla ändringsförslag från jaktlag/licensom råden som har avvikande mening Denna sannolikt ökade admini stration innebär inte självklart en minskning på den regionala nivån. Älgskötselområdenkan vara befogade i områden med omfattande älgvandringar. Hela vandringsområdetbör då ingå. För övriga älgvårds-distrikt/delar av älgvårdsdistrikt med"egen älgstam" kan tilldelningen sättas så högt att området i principblir självständigt och självt kan bestämma sin avskjutning. Detta innebäringen ökad lokal administration. Länsstyrelsenavstyrker jakttid efter älg , dels med hänsyn tillväderieksförhållanden, dels därför att ökade motsättningar medfriluftsin-tressena kan befaras. Länsstyrelseni : Lika med föreslår utred ningen att älgskötselområden bildas av viss minimistorlek där jägarna själva får avgöra det antal älgar som skall fällas. Utredningen föreslår också en generell förlängning av jakttiden samt att en enkel skötselplan bör finnas för sådant älgskötselområde. har självfallet intet att invända mot skötselplaner. omälgskötselområdena är av jaktvårdskretsstorlek finns det föratsättning- Prop.1991 /92:9 ar för markägarna att rätt hantera sin älgstam. Detta har belysts iavsnittet Bilaga 3 om förenklad administration. Det är inte motiverat medjakttid om minst . Om det finns motiv för längre jakttid kanlänsstyrelsen besluta om detta enligt nu gällande bestämmelser. Med Norrbottensbelägenhet på Sverigekartan måste hänsyn tas de klimatiska föratsättningarnaatt bedriva en meningsfull jakt. Med ett bättre samarbete mellan markägare ochjägare minskar behovet av skyddsjakt vilket angetts vara ett av motiven tilllång jakttid. Egendomsnämndeni stift: Utredningen föreslår att det skall göras möjligt att avgöraälgavskjutningen lokalt inom älgskötselområden. Det är bra att beslutet fattasså lokalt som möjligt. Älgskadorna uppträder lokalt, i vissa fall ytterstlokalt, och avskjutningen måste även den anpassas lokalt. Ur allmän synpunkt ärdet bra om beslutsvägarna görs så korta som möjligt. I skulle ettälgskötselområde kunna bildas om det omfattar 30005000 ha. Minimigränsen förälgskötselområde är betydelsefull. En alltför högt satt gräns minskarsannolikt kraftigt förekomsten av älgskötselområden. 2000 3000 ha förefallervara en lämplig avvägning för . Utredningen tar inte ställningtill på vilket sätt mark-ägar- resp. jägarintresset skulle avvägas inomälgskötselområdet. Vidare framgår inte hur man skall förfara om oenighet råderom avskjutningens storlek. Dessa punkter är avgörande för huravida älgskadornakan tacklas inom ett älgskötselområde, varför vi bedömer det som betydelsefulltatt klara regler skapas. Utredningenföreslår en förlängd allmän jakttid på rådjur t. o. m. den 31 januari.Förslaget är bra, då längre jakttid ökar möjligheterna till ökadavskjutning av kid och hondjur. Jakttid på kid i åtminstone andra halvan avseptember borde övervägas. Under den utökade jakttiden kan de tillåtnajaktformerna mycket väl begränsas till exempelvis smyg- och vaktjakt medkulvapen. Att införa jakttid på hornbärande bock , som föreslås i allmännadebatten, uppfattar vi ur markägarsynpunkt som oviktigt. Utredningenföreslår en allmän jakttid på älg om minst . Avskjutningen sker heltövervägande av jakttiden varför vi inte tror att enförlängd jakttid är av stor vikt. Möjligheten till skyddsjakt under periodenden den 28 febmari medför att behovet av lång allmän jakttidbegränsas. Utredningenföreslår att fri kalvjakt ej skall införas. Visserligen skulle fri kalvjaktbidra till en lokalt anpassad avskjutning, men kan den omöjliggörabildandet av älgskötselområden. Vi bedömer att för- och nackdelar balanserarvarandra. Egendomsnämndeni : Det är viktigt att bredden av olika former av jaktlig samverkan bibehålls. Vi tänker då på frivilliga samman slutningar som jaktlag och jaktklubbar. De har en flexibilitet som på ett bra sätt har förutsättningar att inordnas i en effektiv jaktorganisation. Tillskapandet av älgskötselområden är ett steg i rätt riktning. ternaskall därmed radikalt kunna sänkas särskilt med beaktande av mins- Prop.1991/92:9 kade viltskadeutbetalningar. bör i sina föreskrifterbeak- Bilaga 3 ta den enskildes eller det enskilda älgskötselområdetsrättssäkerhet i förhållande till jaktvårdskrets och länsstyrelse. Älgskötselområdetbör ha möjlighet att i sin tur avdela sektioner. Detta skulle kunna positivtmedverka till att generellområdena lättare kan anslutas till ettälgskötselområde. Fråganär om inte ett älgskötselområde kan ha en areal ner till 2000 ha. Genom lokalsamverkan med grapplicens eller kretslicens skulle den jaktliga organisationeni övergångsskedet underlättas. Jägarnasriksförbund-Landsbygdens jägare: lämnade regeringen ettsärskilt uppdrag till med uppgift att utreda denjaktliga administrationen samt inkomma med förslag till förenklingar avdensamma. har slutfört sitt uppdrag och överlämnat sittförslagom förenklad administration av älgjakten till regeringen. Riksförbundethar tidigare kommenterat det av framlagda förslaget.Parallellt därmed har dessa frågor även tagits upp i utredningsbetänkandetSkada av vilt. Somframgår av riksförbundets yttrande avseende ifrågavarandeförslag om förenklad administration, har riksförbundet helt och odelat anslutitsig till vad därvid föreslagit. I de delar där förslagen omjaktens administration sammanfaller mellan de två utredningarna, tillstyrkerriksförbundet dessa delar. Där det skiljer mellan utredningarna avstyrkerriksförbundet vad som föreslås i betänkandet Skada av vilt, och förordaratt vadnaturvårdsverket föreslagit i dessa delar kommer till genomförande i sinhelhet. : 1 utredningen föreslås ett vidgat ansvarför markägarna vad avser skötseln av viltstammarnas utveckling och storlek.Fr.o.m. ges möjligheter till en ny förvaltningsform"Älgskötselområde". Inom dessa frivilligt tillskapade områden fårjakträttsinnehavarna utan inblandning från besluta om hurälgavskjutningen skall tillgå, dvs. markägarna/jägama får själva avgöra hurmånga djur som skall fällas samt fördelningen kalvar/ vuxna m.m. Utredningenföreslår att lägsta arealgräns för ett älgskötselområde bör vara ca 3000 ha. Utredningenföreslår vidare en generell föriängning av jakttiden för älg, dov- ochkronhjort. Förbundendelar utredningens principiella uppfattning att markägama tar ett större ansvarför utvecklingen av älg- och hjortstammarna. Kunskap om älgtäthet,skadefrekvens och biotopförutsättningar vad avser lämplig älgstam finns främstbland bofasta markägare och jägare inom resp. område. Det är främst dessa somöver har möjligheter att följa nämnda faktorer. Man kankonstatera att utredningens förslag angående älgskötselområden i sinaformuleringar är så oklart och svävande att förbundeninte förbehållslöst kan ställa sig bakom och tillstyrka införandet Prop.1991 /92:9 av s. k. älgskötselområden. 1utredningen saknas en närmare beskrivning om älgskötselområdenas verksamhet ochförvaltning. Vidare saknas en beskrivning om hur verksamheten skallorganiseras, vem som har initiativrätten till bildandet samt hur registreringav områdena skall gå till, för hur områdena bildas osv.Älgskötselområdenas juridiska status är därför mycket oklar. skall detaljutformningen av regelverket rant älgskötselområdenakomma att åvila . Avgörandeför förbundens slutliga ställningstagande blir då hur naturvårdsverketutformar dessa regler. Om reglerna ger markägama avgörande inflytande överjakten och möjligheter att styra viltstammarnas storlek är förbunden bereddaatt verka för förslagets genomförande. Utan kunskap om dessa reglers utformningär dock förbunden inte beredda att ta slutgiltig ställning till frågan omälgskötselområden. ges i uppdrag att utforma dessa regler föratsätter förbundenatt detta arbete kommer att ske i nära samarbete med företrädare för jord- ochskogsbruket. Förbundentillstyrker förslaget om förlängd jakttid på älg, dov- och kronhjort. CentralorganisationenSACO delar utredningens uppfattning att det allmänt sett bör vara markägama(jägarna) som själva får avgöra hur många djur som får fallas inom resp.älgskötselområde. Allt i det vällovliga syftet att undvika onödig byråkrati. Men,risken är att t. ex. avskjutningsstatistik, utnyttjandegrad m. m. dvs. underlag för såväl forskning som exempelvis beslut om avskjutning för attuppnå uppsatta mål beträffande stammens storlek försvåras. menar därföratt avreglering i sig kan vara önskvärd, men att den inte får gå så långt ellergöras på ett sådant sätt att forskning och nödvändiga beslut angåendeviltstammens storlek med hänsyn till skador t. ex. även trafikskador försvåras. Utredningenföreslår fri skyddsjaktmöjlighet på älg redan från . Enligt SACOsuppfattning är förslaget åtminstone vad gäller skador på skog frånbiologisk synpunkt tveksamt. Skadorna torde ju i allt väsentligt ha tillkommitunder vintern. Om syftet är att generellt nedbringa älgstammens storlek, är detenligt SACOs mening olämpligt att använda begreppet "skyddsjakt", sombör vara reserverat enbart för de speciella omständigheter som föranledertillstånd för skyddsjakt. Skyldigatill skador, främst på jordbraket, som ibland kan uppkomma ibörjan av hösten är i allmänhet kalvarna. Om skyddsjakt då måste genomförastill följd av akuta skadeproblem, bör skyddsjakt inte få vara "fri".Ett enkelt tillståndsförfarande, begränsat till kalv, bör vara tillfyllest föratt lösa akuta skadeproblem. Normalt räcker det med att skjuta kalvar för attmoderdjuren skall byta område. Frånsettovannämnda biologiska aspekter kan större komplikationer än senare under höstenuppkomma genom att det förmodligen är vanligare attallmänheten vistas i skog och mark med åtföljande Prop.1991/92:9 risker och intressekonflikter. Skogsindustrierna:Denna del av betänkandet upplever vi som mycket positiv. Ökat lokalt ansvarinom älgskötselområden är en riktig utveckling. Detta bör innebära ökatengagemang från markägare och jägare. Dessutom kommer man på detta sätt attkunna anpassa avskjutningen till de lokala variationerna i älgstammen. Detär bra att man på detta sätt avdramatiserar älgjakten. Man kan inte med hjälpav central styrning få bukt med älgskadorna. Ökat inflytande främst frånmarkägama och jägama på lokal bas är rätt väg att bemöta problemen. Mennaturligtvis måste en dialog föras med resp. jaktvårdskrets. Dessutom anser viatt man i likhet med förslaget bör skärpa kraven vad gäller redovisning avjaktresultatet. Förslagetmed förlängd jakttid ligger helt i linje med vår uppfattning. Förlängd jakttidger större valmöjligheter inom jakten och det ger större utrymme för andrajaktformer. Dessutom, som tidigare nämnts, är förlängd jakttid det endaeffektiva sättet att lösa problemet med vandringsälgar. Detär också helt riktigt att förlänga jakttiden på rådjur. Skadoma påskogsplanteringar orsakade av rådjur har ökat markant under de senaste åren.För att bättre kunna reglera viltstammarnas utveckling är det därför rätt attutöka jakttiden. Älgskötselområden,m. Jägareförbundetinstämmer i utredarens uppfattning att skötseln av älgstammarna kan överlåtastill jägarna/markägarna om älgjakten samordnas i större områden. Erfarenhetemafrån ett antal s.k. storlicensområden visar entydigt att jägarna kan och ärberedda att ta det ansvar som följer med de föreslagna befogenheterna. Storlicenser/kretslicenser/motsvarandevarierar avsevärt i storlek. De omfattar emellertid i regel långt störrearealer än vad utredaren föreslagit, ofta över IO 000 ha och inte sällan dettre- eller fyrdubbla även i . Vissa länsjaktvårdsföreningarframhåller emellertid för sin del att redan 3000 ha kan vara i största lagetsom krav på "stabilt jaktområde". Å andra sidan framhålles från delänsjaktvårdsföreningar som kommit långt inom ramen förstorlicenser/kretslicenser att om med "stabilt jaktområde",berättigat till egen avskjutningsplanering, skall föreslås så små områden som3 000- 5 000 ha i södra resp. 5 000- 8 000 ha i norra kan man riskeraatt bryta sönder förekommande välfungerande system. instämmeri såväl syftet som principerna med utred ningens förslag. Förbundet konstaterar emellertid mot bakgrand av vad ovan anförts att stor frihet måste gälla för en vidareutveckling av de system som förekommer. Målsättningen måste vara en god vård av en balanserad älgstam. Inom ramen för den nödvändiga samverkan om älg- 176 stammensvård måste i vart fall under en övergångstid finnas utrymme för Prop.1991/92:9 mindre jaktliga enheter, som av någon anledning önskar jagaseparat. Bilaga 3 Dessa områden kan emellertid inom ramen för den förområdet beslutade avskjutningskvoten medges rimlig rätt till älgjakt. Somen nackdel med den "fria" avskjutningen måste framhållas att denomöjliggör eller i varje fall försvårar framräkningen av utnyttjandegrader förlicensjakten. Den kan också försvåra beslut om realistiska totala tilldelningsramarför älgvårdsdistrikten. Likväl anser jägareförbundet att modellen bör prövas. Iutredningen benämns de nu ifrågavarande frijaktområdena "älgskötselområden".Inom älgskötseln har förekommit ett stort antal benämningar på"områden" av skilda slag. Älgskötselområde har bl. a. kallats detområde som håller en egen älgstam ca 200 produktiva kor. Från älgforskningenssida har emellertid redovisats att namnet inte är "inmutat" för justdenna typ av område. Älgskötselområde är, enligt jägareförbundets mening, ettlämpligt namn på de områden som skall kunna få förtroendet att själva beslutaom uttagen ur älgstammen och övriga skötselåtgärder. Skallsystemet med älgskötselområden falla väl ut och innebära en på frivillig väggenomförd samordning av älgjakten/älgskötseln erfordras någon form av bindandeavtal för de fastigheter som sammansluter sig i älgskötselområde. Vidareerfordras någon form av bestämmelser/normer för verksamheten inomälgskötselområdet. Jägareförbundeterbjuder sig att i samverkan med Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare ochföreträdare för markägarintressena utarbeta ett ändamålsenligt regelverk förett genomförande av utredningens förslag. Vadgäller de ca 19000 områden med generell tilldelning som enligt riksdagsbeslutskall upphöra års jakt föreslår utredaren att dessa skall fåkvarstå som generellområden års jakt en förlängning avövergångstiden. Regeringen har genom prop. 1990/91:28 om förlängd tid förregistrering av licensområden för älgjakt föreslagit en sådan ordning. Enligtutredarens uppfattning kommer älgskötselområdena att innebära en samverkansformsom bör vara positiv för generellområdena. Erfarenheter från hittillsvarandearbete inom s.k. storlicensområden visar detta. Om resultatet efter år 1994inte är tillfredsställande vad avser övergången från generellområden tillintegrerade delar i funktionella älgskötselområden, ligger det enligtutredarens mening "närmast till hands att fullt ut genomföra de principersom tidigare lagt fast för övergången från generell tilldelning tilllicensjakt". Jägareförbundetdelar i huvudsak utredarens synsätt. Förbundet vill dock understryka att detväsentligaste inom älgvården är att förhindra en sönderbrytning av densamverkan som finns inom etablerade älgjaktsområden. Till dessa områden bör istället undan för undan söka överföras övriga marker där avskjutningeninte är produktionsanpassad generellområden, B-områden, kalvjaktsområden.Bestämmelserna angående älgjakten måste således inriktas mot största möjligasamordning av 12 1991/92. marker och ett samtidigtförhindrande av sönderbrytning av etablerade Prop. 1991/92:9 jaktområden. Jägareförbundettillstyrker utredarens förslag att licensgivningen för licensområde som inteutgör älgskötselområde även fortsättningsvis skall avse såväl vuxna djur somkalv. Jägareförbundettillstyrker utredarens förslag om älgskötselplaner såväl för älgskötselområdensom för kretsarna. Längrejakttider m. m. Ålg.Utredaren föreslår att jakttiden för älg bör omfatta minst . mening torde detta vara en väl avvägd jakttid för merparten avlandet. I vissa län förekommer emellertid speciella förhållanden som gör en sålång jakttid svår att acceptera. föreslår därför att 70 dagarsättes som norm med möjlighet för att mot bakgrund av särskildaskäl medge såväl längre som . Vidare bör länsstyrelserna ges rättatt besluta att under viss del av den medgivna tiden får jakt endast bedrivasefter visst slag av älg exempelvis kalv. Förbundetföratsätter att vad anförts angående lång jakttid endast avser A-områden,älgskötselområden och andra egentliga licensområden. mening bör för övriga jaktenheter generellområden,B-licensområden och kalvjaktsområden jakttidens längd inom ramen för demaximalt av vederbörande länsstyrelse anpassas så att ensamordning av markerna uppmuntras. Jägareförbundetförutsätter vidare att september- resp. oktoberjakttraditionen avses respekteras.För septemberområdet bör jakt inte medges under den egentliga brunstperioden den 25 septemberden . Vadavser förslaget om skyddsjakt inom älgskötselområden den 16 augustiden 28 (29) februari utan särskilt tillstånd anser sig jägareförbundet kunnaacceptera detta endast under förutsättningen att samrådet mellan jägarna ochmarkägarna inom området när beslut tas om avskjutningen under den"normala" jakttiden leder fram till att ett antal"extraälgar" skall få fällas under skyddsjakt om så skulle erfordras. Utredarenhar föreslagit att den ifrågavarande skyddsjaktbestämmelsen skulle införas i 23§ jaktlagen. instämmer i detta förslag men finner för sin delatt bestämmelsen om skyddsjakttidens längd, i likhet med vad gäller för övrigastadganden under det ifrågavarande lagrummet, bör meddelas av regeringen ibilaga till jaktförordningen. Det ifrågavarande tillägget till 23 § jaktlagenskulle då kunna utformas enligt följande. Densom harjakträtt på fastighet där älg orsakat skada på yrkesmässiga odlingareller skogsföryngringar inom särskilt av registrerat störrelicensområde (älgskötselområde) får till förebyggande av skada jaga älg idirekt anslutning till odlingen eller skogsföryngringen om älgskötselområdetbeslutat om sådan skyddsjakt. Vadgäller 1 p., 23 § jaktlagen finner jägareförbundet vidare skäl hem ställa att mård och mårdhund intas i det aktuella lagrammet. Avskjutning en av mård har ökat från ca 6000 jaktårel 1981/82 till 16 500 jaktåret 178 1989/90.Ökningen torde med stor sannolikhet ha ett samband med röd- Prop. rävenstillbakagång genom skabbepizootien. Mården söker sig inte sällan Bilaga 3 tillbyggnader och kan, där den tar sig in, orsaka stor skadegörelse. kanmårdens besök i hönsgårdar och motsvarande vara förödande. dennafråga och beredningen motsatte sig inte att mården togs upp i det Mårdhundenförekommer ännu inte i några större antal i landet. Det torde emellertid varaen tidsfråga fasta bestånd utvecklas lokalt. Mårdhunden är inteönskvärd i den svenska faunan och djuret bör obetingat tillföras dem som ärupptagna i I p., 23 § jaktlagen. Motbakgrand av vad nu anförts hemställer jägareförbundet att mård och mårdhundupptas i I p., 23 § jaktlagen. Inomövriga A-områden och inom B-områden bör, som utredaren föreslår, skyddsjakt fåbedrivas endast efter särskilt tillstånd. Kronvilt.Utredaren föreslår att man inom varje län som hyser kronvilt skall bestämmainom vilka områden som fasta bestånd skall få finnas kvar eller tillåtasetablera sig. Inom dessa områden skall endast licensjakt få bedrivas medanallmän jakt skall gälla inom övriga områden. Jägareförbundettillstyrker förslaget till alla delar. Förbundet vill emellertid understrykaatt samråd i frågan om kronviltsområden måste ske angränsande län emellan.Vidare är det synnerligen angeläget att jakten inom de på länsnivå fastlagdakronviltsområdena sker på licens meddelad för kronviltsområdet. Genom områdetsförsorg fördelas antalet till avskjutning medgivna djur på de olika ikronviltsområdet ingående jaktområdena. Vidare vill jägareförbundetunderstryka utredarens förslag om en restriktiv jakt på större hjortar. Det böri sammanhanget övervägas huruvida inte denna restriktivitet med hänsyn tilldessa djurs stora rörlighet bör få ett genomslag även inom allmänjaktområdena. Förskyddsjakt på kronvilt föreslår utredaren att liknande principer skall gällasom föreslås för skyddsjakt efter älg med undantag av den restriktivare jaktenpå hjort. Jägareförbundettillstyrker förslaget men finner att kronvilt som falls under"skyddsjakt" inom kronviltsområde skall avräknas den tilldelning sommeddelats för licensjakten. Dovvilt.Utredaren föreslår att licensjakten på dovvilt skall upphöra. Som skäl anföresatt licensjakten inte varit särskilt effektiv när det gäller att regleratillväxten. mening bör möjligheten till licensjakt efter dovvilt finnaskvar även fortsättningsvis. Det bör vidare övervägas om inte den ordning somföreslås beträffande kronvilt bör genomföras även för dovvilt. Inom länenskulle då fastställas inom vilka områden som fasta bestånd av dovvilt kan accepteras.Inom dessa skulle endast licensjakt vara tillåten medan allmän jakt skulletillämpas inom övriga delar av länen. Rådjur.Utredaren menar alt jakttiden på rådjur bör kunna förlängas med 179