prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — 1§ Myndigheter och andra organ, vilka,genom godkännande eller liknande beslut för vilka provningsresultat ligger tillgmnd, medger att en produkt får föras ut på marknaden eller användas, skalldärvid utan förnyad undersökning godta provningsresultat från de ackrediteradeprovningslaboratorier som anges av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. 27 § Om det för en visssektor finns ett avtal, som har tagits upp i bilaga III till konventionen,skall myndigheter och andra organ, vilka genom godkännandeeller liknande beslut medger att en produkt får föras ut på Prop.1991/92:170 marknaden eller användas, utan fömyad undersökning godta prov- Bilaga11.4 ningsresultatoch bevis om överensstämmelse från de organ som anges av Propositionenslagförsu regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 28 !Skyldighet enligt 26 eller 27 § att godta ett visst provningsresultat eller bevis om överensstämmelse skall inte hindra myndigheter och andra organ, vilka genom godkännande eller liknande beslut medger att en pro dukt får föras ut på marknaden eller användas, från att i rimlig omfatming göra stickprov. Skyldighet enligt 26 eller 27 § att godta ett visstprovningsresultat eller bevis om överensstämmelse skall inte gälla, om detfinns skälig anledning att anta att provningsresultatet eller beviset ärofullständigt eller felaktigt. 0§ Om det är nödvändigt för att skyddamänniskors, djurs eller växters liv eller hälsa, egendom eller miljö, får utanhinder av 26 eller 27 § tillämpas bestämmelser i lag eller annan författning omåterkallelse av en vara eller om förbud mot marknadsföring av en vara. 1§ Regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer får meddela föreskrifter om underrättelseskyldighet i denutsträckning som följer av konventionen. Denna lag ttäder i kraft den dag regeringenbestämmer. Vid ikraftttädandet skall lagen (1989:164) om konttoll genom teknisk prov ning och om mäming upphöra att gälla. 0Om det i en lag eller annan enförfatming hänvisas till en föreskrift som ersatts genom en föreskrift i dennalag tillämpas i stället den nya föreskriften. 1Bestämmelser om riksprovplatser,riksmätplatser och ackrediterade organ tillämpas även på organ som vidikraftträdandet är riksprovplats, riksmätplats eller ackrediterat organ enligtmotsvarande äldre bestämmelser. 0Inledning.................................................... ...... 1 2Varors fria rörlighet ................................... 5 3.1 m.m........................... 5 0Allmänt .......................................... ...... 5 1Mätinstmment m.m............................... 7 2Elekttotekniska varor ......................... 8 0EG:s energipolitik .............................. 15 3Informationsutbyte m.m........................ ..... 18 4Övrigt ............................................. ..... 20 4 Fri rörlighet förpersoner, tjänster och kapital...... 21 1Självständigt förvärvsverksamma................. 23 5 Konkurrensregler m.m...................................... 25 1Offentiigt stöd till näringslivet...................... 26 1Behovet av anpassning......................... ..... 28 0Industtiellt rättsskydd................................ ..... 31 1Revisorer................................................. ..... 31 6 Samarbete vid sidan avde fyra frihetema........... ..... 32 0AUmänt................................................... ..... 32 1Forskning och teknisk utveckling.................. 33 2Små och medelstora företag....................... 36 3Turism ................................................. ..... 37 7 Lag om teknisk konttoll................................... 38 0Inledning................................................. ..... 38 1Bedömning av överensstämmelse inom EGoch EES ... 39 2Gällande svensk ordning för rättsligtreglerad konttoll genomteknisk provning .......................... ..... 47 7.4 Allmänmotivering ................................... 49 0Lagstifmingens utformning införEES-saitiarbetet . 1Mina förslag........................................ ..... 51 0Ett öppet system......................... 51 1Krav på anmälda organ.................. 53 2Myndighetsfunktioner.................... ..... 56 0Avveckling av riksprovplatssystemet............. ..... 58 1Upprättat lagförslag.................................. ..... 61 2Specialmotivering...................................... ..... 61 8 Hemställan.................................................... 63 1991/92:170 BU. Bilaga 11.1 Remissammanställning (Ds 1991:86).. ..... 64 Prop. Bilaga 11.2 remitterat lagförslag....... 71 Bil. Bilaga 11.3 Lagrådetsyttrande......................... ..... 76 Bilaga 11.4 Propositionens lagförslag.................. 77 Bilaga 12 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde Anmälan till proposition om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES) Civildepartementetsansvarsområde omfattar länsstyrelserna, kammarkollegiet, hov- ochslottsstaterna, kommunerna och landstingen. och andratrossamfund, folkrörelser och kooperation, konsumentskydd, ungdomsfrågor,allmänna samlingslokaler samt revisionen i . Bland dessa sakområden är det, såvitt jag kanbedöma, uteslutande en del frågor om konsumentskydd och en del allmännaungdomsfrågor som det finns anledning att ta upp i detta sammanhang. När det gäller konsumentfrågorna innebärEES-avtalet att ytterligare anpassning till behövs. Jag räknarsålunda med att kunna återkomma till regeringen med förslagtill dels ändringar i marknadsföringslagen (1975:1418, ändrad senast1988:1605), dels nya lagar om leksakers säkerhet, om farliga imitationer avlivsmedel, om märkning av hushållsapparater med uppgift om buller ochenergiförbrukning, om personlig skyddsutrustning i fråga om konsumentvaror ochom märkning av textilvaror. När det gäller ungdomsfrågorna innebär avtalet ihuvudsak att får delta i viss programverksamhet. Någonförfattningsreglering kommer där inte att behövas. IRomfördraget fanns det urspmngligen ingen uttrycklig bestämmelse om attkonsumenterna skall skyddas eller deras intressen tas till vara. Till en börjanhandlade samarbetet främst om att uppnå de ekonomiska målen och att förbättramedborgarnas levnadsvillkor. Men i detta låg givetvis att konsumentema skullegynnas genom den ökade konkurrens mellan företagen som blev möjlig på dengemensamma marknaden. har EG haft konsumentpolitiskaprogram, där mål anges för konsumentinflytandet, produktsäkerheten, detekonomiska och rättsliga skyddet, konsumentutbildning och information (se ävenavsnitt 2.2). Genomett tillägg till , den s.k. enhetsakten, kom konsumentskyddet ocksåformellt med i samarbetet. Konsumentskyddet fal- Prop. 1991/92:170 ler härin under artikel 100 a, som främst rör beslutsordningen för den ge- Bilaga 12mensamma marknaden. Där slås uttryckligen fast att i sinaförslag till gemensamma regler för att uppnå den interna marknaden skall gå utfrån en hög konsumentskyddsnivä. beslutade rådet vid det s.k.Maastrichtmötet att konsumentfrågorna skulle stadfästas i Romfördraget.Konsumenternas behov av hälsa och säkerhet, deras ekonomiska intressen ochderas behov av ändamålsenlig information slås alltså numera fast i fördraget.Medlemsländernas möjligheter att ha strängare nationell lagstiftning framhållsockså. Konsumentpolitikenrör många områden på en framtida integrerad marknad. Detta kommer på olikasätt till uttryck i . I avtalets ingress anger parterna sin avsikt attfrämja konsumenternas intressen och stärka deras ställning på marknaden medsyftet att uppnå en hög konsumentskyddsnivå. Vidare anges att utvecklingen avnya regler skall utgå frän en hög konsumentskyddsnivå. omfattar omkring 20 rättsakter, somingår i EG:s sekundärlagstiftning pä konsumentområdet. De återfinns dels ibilaga II (Tekniska föreskrifter, standarder, provning ochcertifiering), dels i bilaga XIX (Konsumentskydd). Huvuddelen av denna sekundärlagstiftning utgörs avdirektiv. Dämtöver finns några rekommendationer. EG-förordningar saknas helt. En del av den konsumenträttsligasekundärlagstiftningen hör till andra departements ansvarsområden. Densekundärlagstiftning som ingår i när det gäller konsumentskydd motsvarasi stor utsträckning redan av svensk lagstiftning. I vissa fall är det svenskakonsumentskyddet starkare än det som följer av avtalet. Det gäller särskilt pådet ekonomisk-rättsliga området. På detta område har EG oftast s.k.minimiregler, vilket gör att kan behålla en högre konsumentskyddsnivå. Det finns också exempel på att saknarförfattningsregler på områden som omfattas av de rättsakter som ingår iavtalet. åtaganden enligt avtalet kräver därför iviss utsträckning komplettering av gällande författningar, i en del fall nyförfattningsreglering. Inom ansvarsområde omfattarEES-avtalet direktiv om produktsäkerhet, marknadsföring och produktinformationi fråga om konsumentvaror. De skall redovisas här. Påproduktsäkerhetsområdet finns följande direktiv: rsiiaga il 0Rådets direktiv /378/EEG omtillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet. 1Rådets direktiv /357/EEG omanpassningen av medlemsstaternas lagstiftning om produkter som, på gmnd avsina yttre egenskaper, kan förväxlas med andra produkter och härigenom utgöraen risk för konsumenters hälsa och säkerhet. 2Rådets direktiv /686/EEG omtillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om personlig skyddsutrustning. Införlivandetav dessa direktiv i svensk rätt kräver ny lagstiftning. Promemorior med förslag till den lagstiftning sombehövs utarbetas inom och kommer attremitteras . En proposition med förslag till ny lagstiftning påde aktuella områdena beräknas kunna presenteras . Närdet gäller marknadsföring omfattar följande direktiv: 3Rådets direktiv /450/EEG rörandeanpassningen av medlemsstaternas lagar, förordningar och administrativabestämmelser om vilseledande reklam. 4Rådets direktiv /581/EEG omkonsumentskydd i samband med prismärkning av livsmedel. 5Rådets direktiv /314/EEG omkonsumentskydd i samband med prismärkning av andra varor än livsmedel. Behovav lagändringar med anledning av direktivet om vilseledande reklam övervägs avmarknadsföringsutredningen (C 1991:10). Utredningen väntas lägga framförslag till de anpassningar av lagstiftningen som behövs. Efter remissbehandlingberäknas en lagrådsremiss och proposition . Direktiven om prismärkning motsvarar reglerna iprisinformationslagen (1991:601, ändrad senast 1991:1938). Ytterligareanpassning av den svenska lagstiftningen behövs därför inte. Aktuellarättsakter om produktinformation är följande: 6Rådets direktiv /594/EEG rörandeluftburet buller från hushållsapparater. 7Rådets direktiv /530/EEG om märkningsom anger hushållsapparaters energiförbrukning. 8Rådets direktiv /531/EEG omtillämpning på elektriska ugnar av direktivet 79/530/EEG om märkning som angerhushållsapparaters energiförbrukning. - Rådets direktiv /307/EEG rörande tillnärmningav medlemsstaternas Prop. 1991/92:170 lagstiftning om benämningar på textilier (kompletterat genom direktivet Bilaga 12 75/36/EEG). - Rådets direktiv /276/EEG om tillnärmning avmedlemsstaternas lag stiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära fiberbland ningar. - Rådets direktiv /44/EEG om tillnärmning avmedlemsstaternas lagstift ning om kvantitativ analys av ternära fiberblandningar. Behovetav författningsreglering med anledning av de redovisade direktiv somomfattas av övervägs inom . Promemorior med lagförslag skall remitteras undervåren 1992. En proposition beräknas kunna föreläggas under hösten1992. InomEG pågår arbete med några direktiv som rör konsumentfrågor inomcivildepartementets verksamhetsområde. Sålunda finns ett förslag till direktivom allmän produktsäkerhet. Direktivförslaget väntas bli antaget under år 1992.En anpassning av svensk lagstiftning till förslaget kommer sannolikt att krävaändringar i produktsäkerhetslagen (1988:1604, ändrad senast 1991:358). Vidare finns ett förslag till direktiv omjämförande reklam. Även detta direktivförslag väntas bli antaget under år 1992.Reglerna i direktivförslaget överensstämmer med reglerna imarknadsföringslagen. har också lagtfram ett förslag till direktiv om märkning av material i skor vid försäljningtill konsumenter. Motsvarande svenska regler saknas. InomEG pågår vidare arbete bland annat med förslag till direktiv som rör -utmstning på nöjesfält och lekplatser, - hushållsapparaters energiförbrukning, - brandsäkerhet för stoppade sittmöbler, - annonsering av tobaksprodukter i tidningar och påaffischer och anslag. Ettförslag till förordning om ett miljömärkningssystem har också utarbetats. 2.5 Former för samarbete om program och andraaktiviteter Parternaåtar sig i att verka för ett fördjupat samarbete på konsumentområdet.Parterna skall sålunda sträva efter att stärka samarbetet särskilt genom att gekonsumenterna inflytande och deltagande inom ramen för gemenskapens aktiviteter(protokoll 31, artikel 6, punkterna 1 och 2). Avtalet hänvisar här till tre dokument, som allahar detta syfte (protokoll 31, artikel 6, punkt 2). Det första dokumentet är rådets resolution av den 9november 1989 om framtida prioriteringar på konsumentskyddsområdet (nr C 294, 22.11.1989, punkt 1). prioriteravissa frågor som anses vara särskilt viktiga för Prop. 1991/92:170 konsumenterna,såsom bättre representation för konsumenterna, integre- Bilaga 12 ring avkonsumentpolitiken i andra politikområden, säkrare produkter, bättreinformation och utbildning samt större möjligheter att få tvister lösta. Det andra dokumentet är en treårig handlingsplanför konsumentpolitiken inom EG . Planen tar sikte på frågorsom är väsentliga för att den inre marknaden skall bli verklighet år 1993.Kommissionen kommer att öka ansträngningarna för att se till att redan beslutaderegler införs i medlemsländerna. Det tredje dokumentet är rådets resolution av den 4november 1988 om ökat konsumentdeltagande i standardiseringsarbetet (nr C 293, 17.11.1988, punkt 1). EG:s löpande aktiviteter på konsumentområdetinskränker sig till utbyte av information om hem- ochfritidsolyckor (EHLASS) samt ett anmälningssystem för snabbt utbyte avinformation om varor som befaras utgöra risk för konsumentens hälsa ochsäkerhet. Beslut om drift av EHLASS sträcker sig förnärvarande , dvs. bara för tiden innan EES-avtaletträder i kraft. Principbeslut har tagits om att anmälningssystemet när detgäller farliga konsumentvaror skall integreras med det kommande direktivetom allmän produktsäkerhet. I praktiken innebär samarbetsåtagandet i avtaletsåledes att EFTA-länderna skall ges möjlighet att delta i framtidagemenskapsaktiviteter på konsumentområdet. Samarbetsåtagandet omfattar ocksåanmälningssystemet i fråga om farliga konsumentvaror. I övrigt kan nämnas att konsumentinflytandet inomEG har institutionaliserats i . 1 kommittén, somär knuten till , deltar representanter för friståendekonsumentorganisationer. 3.1 EG och EES EG:smål på ungdomsområdet är att stödja erfarenhetsutbyte och underlätta gemensammainitiativ. Gemenskapernas huvudsakliga roll är att komplettera existerandenationella åtgärder, bl.a. genom programverksamhet och viss resursöverföringfrån strukturfonderna med syfte att underlätta arbetslösa ungdomars inträde påarbetsmarknaden. finns det inte någon ambition attharmonisera ungdomspolitiken genom gemensam lagstiftning. Verksamheten på ungdomsområdet har koncentreratspå olika utbytesprogram. Syftet har främst varit att förbättra ungdomarskompetens. är t.ex. ett program för att underlätta övergången mellanskola och arbetsliv. Det fungerande programmet för ungaarbetstagare, Programme, drivs numera inom ramen förPET-RA-programmet. Som ett komplement till utbytesprogrammen med inrikt- ning på utbildning ocharbete startades ett rent ungdomsutbytespro- Prop. 1991/92:170 gram. Ungdom för (Youth for Europé). EG arbetar nu för att ge sitt ungdomsarbete enfastare struktur, bl.a. genom att ordna återkommande möten mellanungdomsministrarna. Planer finns på att utarbeta ett samlat handlingsprogramför ungdomar. När det gäller allmänna ungdomsfrågor inomcivildepartementets ansvarsområde, innebär att efteravtalets ikraftträdande kommer att kunna delta i programmet Ungdom för (protokoll 31, artikel 4, punkt 1). kommer också från samma tidpunkt att, närdet är lämpligt, kunna delta i informationsutbyte, seminarier och andrakontakter. Avtalsparterna skall enligt avtalet också främja lämpligt samarbetemellan berörda myndigheter, institutioner och andra relevanta organ när dettakan bidra till att stärka och bredda samarbetet (protokoll 31, artikel 4,punkterna 5 och 6). Vidare innebär avtalet att från den 1januari 1995 kommer att få delta i alla program som då är i gäng ellerbeslutade (protokoll 31, artikel 4, punkt 2). 3.2 Programmet Ungdom för Ungdomför är ett utbytesprogram för ungdomar mellan . Denbakomliggande idén är att ungdomar skall få en europeisk identitet genom attungdomsgrupper får stöd till egna projekt i samarbete med ett eller fleraEG-länder. Det finns fyra delsyften med programmet: - Ungdomar skall få förstahandsinformation om denekonomiska, sociala och kulturella situationen i ett annat . - Ett samarbete skall gmndläggas mellanungdomsgrupper i olika . - Ungdomar i skall utbyta idéer medvarandra och finna gemensamma intressen. - Ungdomars känsla av att tillhöra skallstärkas. Huvuddelenav programmets medel går till direkt stöd till ungdomsutbyte. Det finns ocksåmöjlighet att stödja studiebesök och utbildning för ungdomsledare, initiativsom främjar ungdomsutbyte, allmänna kontakter mellan medlemsländerna inomungdomsområdet samt informationsinsatser om programmet. De projekt som kan få stöd skall pågå i minst sexdagar. Minst ett annat land förutom hemlandet skall delta. Det är viktigt attungdomar själva är aktiva i såväl planering som genomförande och utvärdering.Syftet med utbytet skall vara bestämt i förväg. För medlemsavgift och handläggning avprogrammet samt för nationella informationsinsatser har under anslaget E3,Stöd till internationellt ungdomssamarbete avsatts särskilda medel (prop.1991/92:100 bil.14, KrU14, rskr. För handläggningen av programmet Ungdom för Europaskall de delta gande länderna anvisa ett nationellt organ. har godtagit att i Sve- 6 ungdomsutbyte skall få detta uppdrag Prop.1991/92:170 (prop. 1991/92:100 bil.14, KrU14, rskr. 3.3 Aktuella initiativ i EG Somtidigare har sagts ger EFTA-länderna möjlighet att delta i olikaaktiviteter på ungdomsområdet. EG har här intensifierat sittarbete. lade kommissionen fram ett dokument om EG:s roll i främjandetav en generell ungdomspolitik i medlemsländerna. En grupp bestående av högre tjänstemän frän deolika medlemsländerna tillsattes för att ta fram en samladungdomspolitik och för att utveckla ungdomsutbytesprogrammen. Denna grupp harfortsatt sin verksamhet. Vid sidan av kommissionen och ministerrådet är det idenna grupp som ungdomsfrågorna i princip diskuteras. EG:s ungdomsministrar höll sitt förstaministerrådsmöte . De beslöt då att fortsätta programmet Ungdom förEuropa till och med , med en ökad satsning på utsatta ungdomsgmpper,dvs. ungdomar som av sociala, ekonomiska eller geografiska skäl har småmöjligheter att delta i andra utbytesprogram för ungdomar. Vidareantogs en resolution om - att intensifiera samarbetet mellan ansvarigaorgan till förmån för ung domsaktiviteter, - att satsa påungdomsinformation, ~ att uppmuntra ungdomartill initiativ och kreativitet, - att samarbeta beträffande utbildning avungdomsledare, särskilt i de de lar som innehåller en europeisk dimension. Ungdomsministrarnabeslutade också att man skall utveckla kontakterna med EG:s ungdomsforum och gedet fortsatt stöd. Härefterhar ytterligare ett rådsmöte hållits . Genom överenskommelsen i Maastrichthar ungdomsfrågorna traktatfästs. Detta kommer förmodligen att innebära flerinitiativ på detta område. arbetar med ett förslag om ettsamlat handlingsprogram för ungdomar. En komparativ studie av ungdomarssituation i EG:s medlemsländer har publicerats . Vidare pågår en utvärdering av ungdomsprogrammeninom EG. Flera initiativ har tagits när det gäller informationsinsatser. har organisatoriskt en beredskap på områdetgenom att det inom regeringen finns ett särskilt statsråd - civilministern -med ansvar för ungdomsfrågor. De nya inititativ som EG:s ungdomsministrar hartagit när det gäller att främja ungdomsutbyte och informationsinsatser stämmeröverens med de riktlinjer som har antagit i fråga om internationelltungdomsutbyte (prop. 1990/91:78, KrU18, rskr. Bilaga 12 Jag hemställer att regeringen bereder riksdagentillfälle attta del av vad jag har anfört om konsekvenser såvitt avserkonsumentskydd och ungdomsfrågor. 0Bakgrund ................................................ ...... 1 0Konsumentskyddet i ............. ....... 1 2Hittillsvarande sekundärlagstiftning............ 2 3Kommande sekundärlagstiftning................. 4 4Former för samarbete om program ochandra aktiviteter 4 3 Ungdomsfrågor ........................................ 5 0EG och EES........................................... ....... 5 1Programmet Ungdom för ................ 6 2Aktuella initiativ i EG............................... 7 4 Hemställan ............................................... 8 19 1991/92. Miljö- och naturresursdepartementet Prop-1991/92:170 Bilaga 13 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde . Anmälan till propositionen om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES) Tillmiljö- och naturresursdepartementet hör frågor som gäller - vatten- och luftvård, - miljöfrågor som kräver särskild samordning, - vattenlagen (1983:291) och lagen (1976:997) omvattenförbund, - ekonomiska styrmedel inom miljöpolitiken i den månsådana ärenden inte ankommer på något annat departement, - hushållning med naturresurser m.m., - planläggning, markanvändning och bebyggelse, - tillstånd till expropriation, - förköp av fast egendom, - utländska förvärv av fast egendom, - allmänna vatten- och avloppsanläggningar, - lantmäteri och landskapsinformation och Påmiljöområdet syftar till ett närmare samarbete mellan avtalsparterna.Detta kommer, som jag utvecklar nedan, att komplettera det europeiskamiljösamarbete som sker i andra former. är en del av . Många miljöproblem iEuropa är gemensamma för flera länder. Gränsöverskridande miljöfarliga utsläppoch internationell handel medför att flera miljöpolitiska åtgärder kräverinternationell samverkan för att bli effektiva. Ett omfattande fortsatteuropeiskt samarbete är därför en naturlig och viktig del av vår nationellamiljöpolitik. Det europeiska miljösamarbetet sker i olika formeroch i en rad institutioner, t.ex. inom ramen för konventionen om långvägagränsöverskridande luftföroreningar, inom en grupp av länder såsom inom ramenför Helsing-forskonventionen om miljö, bilateralt eller inom EG. Genom åtar sig att tillämpa EG:smiljöbestämmelser Prop. 1991/92:170 på de områden som omfattas av avtalet. Päde delar av varuområdet där den Bilaga 13 svenska miljölagstiftningeninnehåller strängare miljö- och hälsokrav än motsvarande EG-bestämmelserinnehåller avtalet övergängsarrangemang som medför att fär behålla desträngare kraven även efter avtalets ikraftträdande. Vissa av EG:s miljö- ochhälsobestämmelser pä varuområdet har delvis utarbetats i internationelltsamarbete där även deltagit vilket i vissa fall medför att EG ochSverige redan har likvärdig reglering. De av som inte ärvamrelaterade innehåller huvudsakligen minimiregler .som inte hindrar attSverige på dessa områden bibehåller eller inför strängare miljöskyddsåtgärderän EG. Beträffande flertalet av deEG-miljöregler som ingår i innebär en svensk tillämpning intenågot krav pä ändring av svensk lag. Främst på grund av vissa lagtekniskaskillnader mellan några av direktiven i miljöbilagan och särskiltmiljöskyddslagen (1969:387) bör dock en del lagändringar övervägas för attSverige skall fullgöra sina åtaganden enligt . Förslag lill sådanalagändringar finns i departementspromemorian (Ds 1992:43) och densvenska miljöskyddslagstiftningen.