prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — De brister i taxeinformationen som trots alltfinns på mänga orter gör att kunderna fär svårigheter att görataxejämförelsen Följden blir en svag pris konkurrens. Detta kan i sin tur medföra - vid en eventuellöveretablering och utslagning - att det inte nödvändigtvisblir taxiföretag med relativt hög 172 taxasom slås ut i konkurrensen.Det finns därför anledning att betona att i Prop. 1991/92:100 den skärptauppföljning av lämpligheten som trafikutövare som åvilar läns- Bil. 7styrelserna - en fräga som jag utvecklar längre fram - ligger också att vidtaåtgärder i tillståndsfrågor i det fall uppenbara brister finns i taxeinformationenfrån en tillståndshavare. När det gäller respriserna har jag redan nämnt atttaxenivån höjdes kraftigtinledningsvis. Därefter har nivåhöjningen realt sett minskat. Åtskilligabeställningscentraler i landet har som jag tidigare nämnt börjat priskonkurrera. SPKs undersökningar visar att prishöjningenför privatresor är lägre än den somenbart betingas av mervärdeskatten. visar på engenomsnitfiig prissänkning i landet. Prisförändringen för samhälbbetalda resor uppvisaren mycket splittrad bild, beroende i första hand pä om anbudsupphandlingförekommit eller ej. (1991:21) Avregleringen av taxi, som utarbetats vid i , varierar prisförändringenför färdtjänsten, efter avregleringen, frän en sänkning till en ökningmed . Bland de kommuner som tagit in konkurrerande anbud har flertalet fattminskade eller oförändrade kostnader för färdtjänsten. Prisökningarna har fördessa kommuner stannat vid som mest . Färdtjänstkostnaden i motsvarar av landets totalakostnader för färdtjänst. Ommervärdeskatteeffekten exkluderas har enligt vad SPK framhåller fått minskade färdtjänstkostnader,beroende på anbudsupphandling och mer korrekt debitering med nyakvittoskrivande och registrerande taxametrar. Före avregleringen var etableringen avbeställningscentraler reglerad. I principskulle det bara finnas en beställningscentral i varje kommun och vaije taxiföretag skulle vara anslutet till ensädan. Denna reglering har medförtatt de före avregleringen etablerade beställningscentralerna fortfarande har en dominerande ställning på den lokalamarknaden. Det beror främst pä att det krävs stora investeringar för attetablera en beställningscentral. Mänga av detaxiföretag som etablerats på marknaden efter avregleringen har valt att inteansluta sig till nägon beställningscentral. Det ökade antalet beställningscentraler istorstäderna har medfört en förbättrad.servicenivå. framhåller att antalet konkurrerandebeställningscentraler har ökat också i andra delar av landet med ökad effektivitet som följd. NO däremot framhåller attinom centralerna förekommer det inte nägon konkurrens vare sig när det gällerprivatresor eller samhällsbetalda reson Efter avregleringen av taxi med ett slopande avden statligt fastställda maximitaxan är en anbudsupphandlingfrån olika samhälborgan av sädana taxitjänster som bekostas avsamhället ännu viktigare . Konkur rens mellan flera olika beställningscentraler är dä nägot som eftersträvas, detta med hänsyn till de samhällsbetalda resornas stora omfattning. Av taxis sammanlagda intäkter torde mer än hälften härröra frän staten eller kommu nerna. 1 glesbygdskommuner är andelenännu större, . För samhällsbetalda resor över längre sträckor, t.ex. sjukresor, är även andra transportformer än taxi intressanta, t.ex. trafik med s.k. Jumbolanser som fallet är bl.a. i . 13Riksdagen 1991/92. Undersökningarsom gjorts visar att kommunerna i betydande utsträck- Prop. 1991/92:100ning anbudsupphandlat skolskjutsar och färdtjänst, dock som jag tidigare Bil. 7 nämnt med mycket varierande resultat vad gäller prisnivå. För övriga samhällsbetalda resor såsom sjukresor ochresor med riksfärdtjänsten synes inte nägon mera omfattande anbudsupphandlingännu ha gjorts, även om en viss prispress gentemot taxi uppges ha förekommit.Allmänt gäller att samordningen mellan olika slag av samhällsbekostade resorär bristfällig, trots att resmålen kan vara desamma. En ökad samordning kanemellertid vara angelägen bäde för transportköpare och taxinäringen i den mänsamordningen leder till en minskning av tomkörningarna. För transportköparnaär det därutöver viktigt att eftersträva också en ökad samäk-ning i fordonen. 1 redovisas olika slag av samordningssystem, frän manuellasädana till mera avancerade datasystem. De uppföljningar som gjorts visar päkostnadssänkningar Detta gäller emellertid vid samordning enbart av ett slagav samhällsbetalda resor såsom färdtjänstresor. Samordning sinsemellan avflera olika slag av samhällsbetalda resor finns det få exempel pä. Genom försorg har därförinitierats ett utvecklingsarbete, som leds av TFB och med medverkan fränSvenska kommunförbundet. , och Svenska Taxiförbundet.Projektet utförs i tvä steg, nämligen -kartläggning av modeller förbeställningscentraler (för flera olika slag av samhällsbetalda resor), -redovisning av för- och nackdelarmed avseende på bl.a. kostnader och besparingar 1 riksdagsbeslutet om avregleringen av den yrkesmässigatrafiken tryckte man hårt på vikten av en skärpt lämplighetsprövning och enskärpt uppföljning av lämpligheten. Åtskilliga remissinstanser anför dockstark kritik mot länsstyrelsernas insatser pä detta område. Prövningen angesvara för slapp. Konkurrensen mellan företagen snedvrids därigenom. Detta är ett allvarligt problem. Den slopadebehovsprövningen mäste i än större utsträckning, än vad som förutsattes i 1988ärs riksdagsbeslut, kombineras med skärpta regler för prövning avtillständshavarnas lämplighet. Inte minst framhåller atten konkurrens pä lika villkor förutsätter en skärpt uppföljning avlämpligheten. När det gäller lämplighetsprövningen och uppföljningenav lämpligheten ankommer det närmast pä länsstyrelserna att vidta åtgärden Detär i hög grad angeläget att länsstyrelserna prioriterar sina tillsynsresursersä att uppföljningen av lämpligheten inom den yrkesmässiga trafiken skärps.Jag vill erinra om att den slopade behovsprövningen och att länsstyrelserna nuslipper pröva alla besvärsärenden rörande anslutningen till beställningscentraler har minskat arbetsbelastningen.Länsstyrelserna har också fått minskade arbetsuppgifter i samband medstatsbidragsgivningen till kollektivtrafiken. Det kan också nämnas attlänsstyrelserna tillförts ökade resurser i form av en kommunikationsexpert. 1denna fräga har jag samrätt med chefen för . Inteminst viktigt är att följa upp effekterna av det stora antal konkurser 174 somförekommer inom branschen. i har ob- Prop.1991/92:100 serveratproblemet och återkallat ett trafiktillstånd med följande motive- Bil. "Det kan därför enligt mening intevara möjligt att sedan ett taxibolag försatts i konkurs med bland annat storaskatteskulder () att samma styrelse och trafikansvarig som ikonkursbolaget efter konkursen skall kunna fortsätta och driva enlikartad taxiverksamhet i annat bolags namn." Ett närmare samarbete är över huvud taget angelägetmellan länsstyrelserna och skattemyndigheterna. Enligt transportrådetförekommer ett omfattande skatteundandragande. I sitt remissyttrande instämmerriksskatteverket i detta och framhåller att verket har för avsikt att göra nyaundersökningar För min del anser jag det angeläget att skatteeffekterna avavregleringen följs upp. Det är viktigt att länsstyrelserna har tillgäng tillriksskatteverkets datalistor och kan använda moderna arbetsmetoder för att fäveta vilka företag som släpar efter med skatt. Med anledning av vadlänsstyrelsen i anför i sitt remissyttrande vill jag hänvisatill vad som sägs i 3 § utsökningsre-gisterförordningen (1986:678) attdatainspektionen får lämna sådant medgivande om utlämnande av uppgifter pämedium för automatisk databehandling som avses i 9§ andra stycketutsökningsregisterlagen (1986:617) i fräga om uppgifter som inte omfatta.s avsekretess. Av nämnda lag framgär att datainspektionens beslut fär överklagashos regeringen. 1 denna fräga har jag samrätt med chefen för . I mitt ställningstagande till att länsstyrelserna börprioritera sina tillsynsresurser sä att uppföljningen av lämpligheten inom denyrkesmässiga trafiken skärps, ligger oeksä att jag avvisar sädana förslag somframförts av bl.a. och som innebär attlänsstyrelsen tillsammans med bl.a. företrädare för taxinäringen och polisenskulle bilda en s.k. taxinämnd med uppgift att vidta sanktioner mot olika slagav missförhållanden. En sådan verksamhet kan lätt övergå till en ny slagsbehovsprövning som näringen och de anställda kan ha anledning att viljainitiera. Detta skulle i sä fall strida mot hela syftet med avregleringen inomtaxi som i stället skall innebära en ökad konkurrens inom näringen. Uppföljningenav lämpligheten bland tillständshavarna är en renodlad länsstyrelseuppgift sombör skärpas. 1 det sammanhanget kan noteras att exempelvis iStockholms län återkallat 51 trafiktillstånd. Egenåterkallelse har ägt rum i 57 fall. Beträffande vad som sägs om god service frän förarnassida gentemot resenärerna är detta naturligtvis en viktig fräga.Vidareutbildning av förarna bör dock vara en intern uppgift inom näringen ochkunna vara ett verksamt konkurrensmedel. Införandet av kvittoskrivande och registrerandetaxametrar har varit till stor fördel vid debiteringen av samhällsbetalda resonÄven för andra kundgrupper är kvittoskrivningen till nytta genom att kvittotanger ett samband mellan debiterat pris och utförd transportprestation. Exempelpä prestationer, som är förknippade med taxiuppdrag, är - beroende på taxansutform- ning- den körsträcka, den körtid och den framkörning som åtgått för upp- Prop.1991/92:100 draget och som kunden betalt fön Liksom vid all annantjänsteproduktion Bil. 7 är det ett konsumentintresse att det i efterhandkan utläsas vilka tjänster som föranlett det debiterade priset. En grundläggande tanke sedan reglerna för taxametrarskärptes var att man skulle försvära att en taxameterkunde manipuleras. Om en plombering bryts av misstag skall taxiutövaren fyllai en särskild blankett med uppgifter om bl.a. registerställningen pätaxametern. Ny plombering skall ske på godkänd verkstad. Uppgifternapä blanketten skall kompletteras av verkstaden och sändas in till denlänsstyrelse som utfärdat tillståndet för taxiutövaren. Enligt TPRs rapport tyder länsstyrelsernas rapporteringtill rådet pä att blanketten inte fått någon bred användning. Sålunda är detendast tvä länsstyrelser som är 1989 över huvud taget fått in någon anmälan päden aktuella blanketten. hade fyra länsstyrelser fått in anmälningar -totalt ett fiotal stycken - om bratna plomberingan Om skälet fill denobetydliga användningen av blanketten är att plomberingen är mycket sttyktäligeller att man helt enkelt underlåtit att sända in blanketten vid brutenplombering är enligt rådet inte utklarat. 1 beslut om en avreglering av taxi ladesstor vikt vid en fungerande plombering. Sålunda angavs att en brutenplombering av taxametern skall kunna utgöra grund för återkallelse avtrafiktillstånd. I sina yttranden över rapporten tar fleraremissinstanser upp frågan om plomberingen av taxametrar iMalmöhus län framhåller att det är viktigt att systemet ses över och fär högtillförlitlighet. Enligt () bör itrafiksäkerhetsverkets föreskrifter om taxametrar inga krav som gerförutsättning för plombering och kontroll av s.k. vägtal. Det är som ASB anför i sitt remissyttrande viktigt attvägtalet inte skall kunna ändras utan att bryta viss plombering. Om en ändringkan ske finns risk för att taxiresenären fär betala ett för högt respris iförhällande till körd vägsträcka. Pä kvittot redovisas visserligen ett mätt förkörsträckan men detta kan, om vägtalet manipuleras, avvika frän den faktisktkörda sträckan, nägot som resenären kan ha svårt att upptäcka. Regeringen har därför genom beslut den 14 november 1991gett trafiksäkerhetsverket i uppdrag att utreda frägan och vidta lämpligaåtgärden ASB tar i sitt remissyttrande också upp problemet medatt en redan typgodkänd taxameter kan bli underkänd vid besiktningen genom attden har en sådan utformning att den vid monteringen i fordonet kan utgöra en skaderiskför förare eller passagerare. Enligt ASB kan denna ordning vara svår attförklara för tillverkare av taxametrar, fordonsägare och godkända monteringsverkstäder. har därför genom tidigare nämndaregeringsbeslut fatt i uppdrag att även utreda hur man redan vidtypbesiktningen av taxametern skall kunna beakta om det är möjligt att placerataxametern i en personbil sä att den inte kan utgöra skaderisk eller olägenhetför förare eller passagerare. har påpekat vissa problem när det gäller 176 vid utrikesterminalen vid . 1991/92:100 framhåller emellertid i sittremissyttrande att den s.k. remo- Bil. 7 teparkeringen är öppen för allataxifordon. Enligt verket görs ingen åtskillnad mellan taxibilar som stär bakom och övriga taxibilan Alla förare, oavsettföreningstillhörighet, som skall ta upp kunder i parkeringsområdet förutsättsbetala bomavgift. Problem med föraresom köar på otillåtna platser och med andra typer av otillåtna beteenden bör, som NO framhåller, kunna lösas medparkeringsövervakning och genom insatser i övrigt fräntillsynsmyndigheterna polis och länsstyrelse. Avslutningsvis kan konstateras att en läng radsynpunkter framförts säväl av TPRsom av remissinstanserna beträffande effektema av avregleringen av taxi. Åtskilliga problemområden redovisas menfortfarande kvarstår den bedömningen att trafikförsörjningen med taxi bästlöses genom en fri konkurrens och enprincipiell etableringsfrihet. Att gä den andra vägen, nämligen att införaytterligare regleringsmoment - en fräga som diskuterades i 1988 ärstrafikpolitiska beslut - ser jag som uteslutet. Beslutet om avregleringen avtaxi bör alltså ligga fast. I detta ställningstagande ligger emellertid attdet är viktigt att kunna säkerställaatt konkurrensen inom taxinäringen kan ske pä lika villkor Det är allvarliga problem som på denna punkt redovisatsav TPR och av åtskilliga remissinstansenJag vill därför hänvisa till vad jag tidigare anfört om en skärpt lämplighetsprövning och uppföljning avlämpligheten frän tillsynsmyndigheternas sida. Jaghemställer att regeringen föreslär att 1.godkänna vad jag anfört om avregleringenav taxi, 2.godkänna de riktlinjer jaganfört om en skärpt lämplighetsprövning och uppföljning avlämpligheten. Prop.1991/92:100 Bil.7 Sammanfattning av föredragandens förslag och bedömning: -Planeringsprocessen utformas päsådant sätt att , efter förslag om inriktning frän regeringen,beslutar om hur planeringen skall inriktas. -Utgångspunkten för inriktningen ärdet trafikpolitiska beslutet . -Som grund för investeringar i vägaroch järnvägar bör ligga produktivitetsdelegationens analys. -Förutsättningarna för godstrafikenoch konsekvenserna av ett medlemskap i skall särskilt beaktas i planeringen. -Redovisningen av planerna skallförbättras och krav på konsekvensbeskrivningar av planerna införs. -ochsjöfartsverkets medverkan i investeringsplaneringsprocessen inriktas motsådana typer av investeringar som har påverkan pä transportsystemet. Riksdagenbeslutade (prop. 1990/91:87, TU24, rskn 286) om en reformeradinvesteringsplanering och en allmän inriktning av planeringen. Riksdagensbeslut innebar krav pä att det politiska inflytandet över planeringsprocessenskulle stärkas och att regeringen borde underställa övergripanderiktlinjer för hur infrastrukturen skall utvecklas. ställde sig ocksåbakom regeringens förslag till strategi för ett miljöanpassat transportsystemsom fördes fram i propositionen (1990/91:90) En god livsmiljö. Denna strategiomfattar bl.a. miljöinriktade åtgärder i trafik- och investeringsplaneringen. Mot denna bakgrund uppdrog regeringen tillbanverket, luftfartsverket, och att inkomma medverkens syn på investeringsplaneringen mot bakgrund av riktlinjerna i ovannämnda propositioner samt trafikutskottets betänkanden. har, enligt uppdrag av regeringen ,redovisat konsekvenserna av trafikverkens långsiktigainvesteringsplaner för bebyggelseplanering och hushållning med naturresursen Produktivitetsdelegationenhar avlämnat sitt betänkande (SOU 1991:82) Drivkrafter för produktivitet ochvälstånd. Delegationen anför att utbyggnad och modernisering avinfrastrukturen är en grundbult i en strategi för tillväxt och produktivitetinför . Banverketföreslår i sin redovisning att järnvägsinvesteringarna under den kommandeplaneringsperioden skall inriktas pä en intensifierad satsning på snabbtägsanpassningen i tungarelationer och att ambitionen skall vara att Prop. 1991/92:100 på siktmöjliggöra hastigheter . föreslär vidare Bil. 7 att investeringarna inriktas pä spärutbyggnaderinom och i anslutning till de störstatätorterna för att där möjliggöra förbättrad kollektivtrafik. föreslär även att planeringen inriktas päkapacitetsförbättringar pä de tungagodssträken och utbyggnad av viktiga rangerbangärdan Vidare anser attsärskild hänsyn bör tas till den nordiska trafikens behov samt anslutningarna mot kontinenten och att storastrukturella satsningar särskilt skall prövas i planeringsomgängen. anser att planeringen bör omfatta minsttvä ekonomiska nivåer och eventuelltaltemativa inriktningar Verket föreslär också att planförslagenkonsekvensbeskrivs. föreslär i sin redovisning attden del av luftfartsverkets planeringsom skall ingå i investeringsplaneringsprocessen för trafiksektorn endast bör innefatta sädana investeringsprojektinom luftfartens infrastruktur somkan antas fä en mycket betydande inverkan på trafikutvecklingen i stort och/ellerpä fördelningen mellan transportslagen. påpekar i sin redovisning de lågainfrastrukturkostnaderna inomsjöfarten. För sjöfarten är det i stället transportredskapet, dvs. fartyget, som är den tunga investeringen.Sjöfartsverket tar även upp de institutionellaförhållanden inom sjöfartsomrädet som råder, bl.a. att de svenska hamnarna ärkommunala och har en i förhällande till staten självständig ställning. Verketanser att storleken pä investeringar gör att dessa inte gär att jämföra med väg- ochjärnvägsinvesteringar och inte heller gäratt fullt ut inordna i motsvarande planeringsprocess. Verket ser dock ett värdei en fortsatt samordnad investeringsplanering. Verket anser också att det är avstor vikt att investeringsplaneringen utformas sä att möjligheteraa attbättre utnyttja sjöfarten längs vara kuster kan tillvaratas. föreslär i sin redovisning attutvecklingen och vidmakthållandet avdet svenska vägnätet bör inriktas pä att investera i det "Gemensamma vägnätet", dvs. de stora vägarna, samt attförbättra standarden på det lägtrafikerade vägnätet. Det nya vägsystemet börenligt utformas med högakrav pä trafiksäkerhet. De högtrafikerade delarna av det "Gemensamma vägnätet" bör enligt gesmotorvägsstandard. Boverketsutredning visar på brister i det hittillsvarande investeringsplaneringssystemetinom transportsektorn. Dessa brister medför bl.a. att investeringsobjektens konsekvenser förbebyggelseplanering och hushållning med naturresurser inte blir tillräckligt belysta och spelar en undanskymdroll i planeringsprocessen.Detsamma gäller i stort även de storskaliga miljöeffekterna. hävdar också att vad gäller luftfarts-och sjöfartsverkens investe ringsplaner behandlas debetydelsefullaste objekten var för sig i projektan knutna beslutsprocesser. Det skerlängt innan de redovisas i investeringspla nen. Problemet blir dä att destruktur- och systempäverkande projekten be handlas utan koppling till helhetssituationen för trafikslaget. Boverketredovisar också brister i kopplingen mellan investeringsplaner Prop.1991/92:100 och kommunernas översiktsplanen Bil. föreslär att investeringsplanerna, förutom endetaljerad redovisning för den närmaste femårsperioden, skall omfatta enredovisning av vilka projekt som kan bli aktuella inom tio är samt att storaprojekt av strategisk betydelse bör redovisas även om de inte är aktuella inomtio än föreslår att planeringsdirektiven till verkenskall innehålla krav pä att miljökonsekvensbeskrivningar upprättas. Vidareföreslås att investeringsplanerna bör redovisas på sådant sätt att objektensgeografiska läge m.m. kan utläsas. Av direktiven till affärsverken bör ävenframgå att deras investeringsplaner bör redovisa trafikgrenens behov och planen Produktivitetsdelegationensslutbetänkande Ijrfter fram infrastrakturens betydelse för ekonomisk tillväxt.Delegationen anser att det krävs bättre urvalskriterier för beslut om framtidainfrastrukturinvesteringar. Dessa kriterier bör enligt delegationen ta hänsyn till ekonomiska faktorer och förmåanalysera hur olika system kan knytas samman. Delegationen anser att den förproduktiviteten viktigaste uppgiften är en allmän förbättring av framkomligheteni vägnätet, framför allt runt de större städerna. Skälen för mina bedömningar och förslag Planeringsprocessenbör utformas pä följande sätt. Till grund för min bedömning ligger riksdagensbeslut om ett stärkt nationellt perspektiv i planeringen, ,produktivitetsdelegationens slutbetänkande samt trafikverkens redovisning avsin syn pä investeringsplaneringen. En utgångspunkt är också att större investeringsobjektnumera skall föregås av en bred miljökonsekvensbeskrivning (MKB) enligtnaturresurslagen. Av en sädan MKB skall de övergripande miljöaspekterna framgåsamt hur projektet i fräga infogas i den kommunala och regionala planeringen. Planeringsprocessen bör utformas pä sådant sätt attriksdagen, efter förslag om inriktning frän regeringen, beslutar ominriktningen av planeringen. Planeringsprocessen utformas som ett systematisktbeslutsfattande enligt följande beslutsordning. 1.Förslag till hur planeringen skallinriktas presenteras av regeringen i budgetpropositionen är 1. 2.Riksdagen beslutar om inriktningmed utgångspunkt frän regeringsförslaget vären år 1. 3.Med utgångspunkt frän riksdagensbeslut utformar regeringen myndighetsspecifika planeringsdirektiv senast isamband med regleringsbreven ärl. 4.Trafikverken och länsstyrelsernabedriver planering i nära samverkan med kommunerna år1-31 maj är 2. är2 remissbehandlas resultatet av planeringsarbetet. Detslutgiltiga planeringsresultatet, planen, redovisas översikfiigt av re- Prop. 1991/92:100 geringen i budgetpropositionen är 3 tillsammans med det förslag tillin- Bil. riktning och den medelsfördelning som regeringen anser att investeringarnabör ha. 6.Riksdagen beslutar ominriktning av och medelsfördelning till infrastrukturinvesteringar. 7.Trafikverken redovisardärefter till regeringen i de fördjupade anslagsframställningarna vilka projekt eller delprojekt som bör genomföras underden kommande 3-ärsperioden med utgångspunkt frän beslut. 8.Revidering av planerna bör skevart tredje år. För och investeringsplanering bör varannan revidering vara förenklad. Den utvecklade investeringsplanering som jagföreslår bör inriktas sä att enhelhetssyn i planeringen erhålles. Helhetssynen avser såväl trafiksystemet som transportslagen. Detta sker dels genom attett nafionellt synsätt tillämpas iplaneringen, dels genom att olika investeringsnivåer prövas. Genom attplanernas konsekvenser för samhället redovisas ges möjlighet attbedöma olika investeringsstrategier samlat för olika trafiksystem och transportslag. Detåligger regeringen att utfärda direktiv för planeringen. Dessa direktiv skall innehålla en preciserad inriktning avtrafikverkens planering. Utgångspunkten för mina förslag till inriktning är trafikpolitiska beslutär . Det övergripande mälet för trafikpolitiken är att erbjuda medborgarnaoch näringslivet i landets olika delar en tillfredsställande, säker och miljöanpassad trafikförsörjning till lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnader. En utgångspunkt för mina förslag till inriktningtas också i de av fasfiagdariktlinjerna för 1990-talets miljöpolitik och i den miljöpolitiska strategi somläggs fram i denna budgetproposition. Inriktningen innebär att enmiljömässigt hållbar utveckling skall näs. ställningstaganden (prop. 1990/91:87,TU24, rskr. 286) angående trafikens infrastruktur är också en viktigutgångspunkt för investeringsplaneringen.