prop · GF039 · 1991-12-31 00:00:00 — Det framgår inte klart av förslaget om Prop.1991/92:9 avsikten är att den allmänna jakttiden skall utökas. Däremot är det,vilket Bilaga 3 framgår av förslaget till ändring i bilaga 2 tilljaktförordningen, klart att licensjakt efter rådjur skall få bedrivas fram t. o.m. Jägareförbundetremissbehandlar ett förslag om avsevärt utökad jakt efter rådjurunder allmän tid. mening är det knappast en lämplig ordning att länsstyrelsernamedger skyddsjakt under ofta mer än en hel månad efter det näst älgen mestvärdefulla jaktviltet i . Med hänsyn till såväl rådjurens som dovviltetsutsatta position vid hårt vinterklimat föreslår jägareförbundet att andrastycket 2 § Jaktförordningen kompletteras så att ges rätt meddelaföreskrifter om begränsning av den allmänna jakttiden även för rådjur ochdovvilt. En sådan möjlighet skulle eliminera en avsevärd del av kritiken ochtveksamheten inför långa allmänna jakttider för de två hjortviltarterna. Vadslutligen gäller vilka tider den allmänna jakten skall omfatta fastläg-gesjakttiderna i särskild ordning av regeringen. En översyn av jakttiderna pågårför närvarande och ett förslag kommer att redovisas från jägareförbundet tillnaturvårdsverket . I detta sammanhang kommer de avutredningen direkt framförda förslagen angående jakttider att övervägas isärskild ordning. : Vad gäller tider för licensjakt får riksförbundet pekapå att jakt särskilt med drivande hund kan innebära avsevärda olägenheter förrenskötselarbetet och ett betydande lidande för de renar som drivs av dessahundar. Den utvidgning av jakttiden som föreslås kommer att medföra att älgjaktkommer att bedrivas i renarnas vinterbetesmarker långt in över vintern. föreslås att inom vinterbetesmarkerna (markernaovanför lappmarksgränsen) får besluta om tid som understiger föreslagna 70dagar. Motsvarande förslag lämnas dock inte för och Västerbottenslän. föreslår i första hand att tiden for älgjakten begränsas attgälla månader. I andra hand föreslås att föreslagenbestämmelse kompletteras så att angiven tidsram kan begränsasjämväl i och i och i ävennedanför lappmarksgränsen i renarnas vinterbetesmarker. : Utredningen föreslår att det öppnasmöjligheter att registrera områden av en viss minimistorlek somälgskötselområden där jägarna/markägarna själva får avgöra det antal älgar(vuxna och kalvar) som får fällas. På sådant område bör finnas en enkelskötselplan för älgstammen. Vidare föreslås en generell förlängning avjakttider för älg, krön- och dovhjort samt rådjur och bättre möjligheter attbedriva skyddsjakt. Vid jakt på kronhjort bör en kombination av licensjakt inomsärskilda kronhjortsområden och allmän jakt utanför dessa tillämpas.Beträffande jakt på dovhjort föreslås, att enbart allmän jakttid prövas. tillstyrker utredningens förslag. 7 Administrationen Prop. Bilaga 3 Skogsstyrelsen:Målsättningen med de förslag som framförs i betänkandet äratt åstadkomma en balanserad älgstam. Det innebär bl.a. att skadoma på skog ochjordbraksgrödor kommer att minska. Då bidragen för skador på skog ochjordbraksgrödor skall avvecklas och förslagen torde leda till en förenkladcentral administration är det rimligt att nivån på fällavgiftema minskar ochfallavgiften på älgkalv tas bort helt. Kammarkollegiet:Egendomsnämnderna är genomgående positiva till förslaget om avreglering ochökat lokalt ansvarstagande för jakten. : tillstyrker förslaget att delegering sker avhandläggning och beslut i ärenden om ersättning för viltskador eftersomlänsstyrelsen redan nu svarar för den egentliga handläggningen i ärendena samtäven handlägger ansökningar om ersättning för skadegörelse på gröda orsakad avälg och hjort och det inte synes finnas någon annan lämplig myndighet på denregionala nivån för handläggning av dessa ärenden. LONfömtsätter att länsstyrelsema får full täckning ur viltskadefonden för denmerkostnad som ett övertagande av de nu aktuella ärendena kommer att medföra.LON delar således inte utredningens uppfattning att utbetalningar urviltskadefonden till länsstyrelsernas administration bör begränsas. har iskrivelse till jordbraksdepartementet hemställt attregeringen upphäver beslut om begränsning av länsstyrelsernasrätt till bidrag för administration av älgjakten. Vidare har i sammaskrivelse hemställt att 28 § förordningen om ersättning vid vissa viltskador,m. m. ändras på så sätt att bemyndigande att utfärdaverkställighetsföreskrifter begränsas till att avse föreskrifter som inteberör länsstyrelsemas ekonomi. avvaktar regeringens ställningstagande. EnligtLONs mening bör det ankomma på resp. länsstyrelse att avgöra i vilkenomfattning medel skall tas i anspråk för administrationen av jakten. även fortsättningsvis skall besluta om storleken av bidragtill länsstyrelsemas administration måste utredalänsstyrelsernas faktiska kostnader och med detta som utgångspunkt fastställaen rimlig ersättning för länsstyrelsemas kostnader. Statensveterinärmedicinska anstalt stöder förslaget. Sverigeslantbruksuniversitet: En begränsning av administrationen kan varaeftersträvansvärd. Men en sådan begränsning får inte ha den omfattningen attvärdefulla styrelement i älgvården går förlorade. Länsstyrelseni : med detta yttrande yttrar sig över statens naturvårdsverks promemoria Förenklad administration av älgjakten. hänvisar även till detta yttrande. Förslagetom ytterligare delegation till länsstyrelserna av beslutanderätt Prop.1991/92:9 enligt viltskadeförordningen tillstyrks. Bantningav älgjaktsadministrationen genom införande av älgskötselområden skulle förStockholms läns del innebära att licensgivningen skulle upphöraendast i en handfull fall. Det skulle med andra ord inte bli någon märkbarskillnad jämfört med dagens förhållanden. Som förat anförts avstyrks införandeav älgskötselområden. Obligatoriskanmälan av jaktresultatet tillstyrks. påpekar måste en viss individuell anpassning av licensgivningenske. Ett strikt tillämpande av "schablon-modell"skulle allvarligt kunna skada jägarnas förhållandevis stora förtroende förälgjaktsadministrationens sätt att fungera inom och säkert mångaandra län. Länsstyrelsentillstyrker förslaget om tilldelningsbeslut som gäller tills vidare. IStockholms län tillämpas en tidsbegränsad variant av denna modell.Detta har sparat mycket arbete i 14 av totalt 16 jaktvårdskretsar där någraegentliga justeringar av licensema inte behövt göras mellan åren. I de tvåkretsar där större förändringar behövt företas har däremot visst merarbeteuppstått i förhållande till om licenserna inte hade löpt över flera år.Sammantaget har arbetsvinsten vid tillämpning av denna modell blivit avsevärd. Länsstyrelseni län: Utredningen berör och föreslår förenklatanmälnings/registreringsförfarande av älgjaktsområden. Länsstyrelsenavstyrker förslaget av följande skäl. Enligtlänsstyrelsens mångåriga erfarenhet vad gäller registrering av sådana områdenär endast ett sällsynt lågt antal av dessa ansökningsärenden i ett sådantskick att de kan registreras utan att mer eller mindre omfattandekompletteringar och utredningar måste göras beträffande fastighetsförhållandena.Detta beror på att jakträttshavama ofta saknar tillräckliga kunskaper omfastighetsinnehavet. Länsstyrelsensutredningar i ärendena innebär att ansökningarna korrigeras vad gäller bl.a.fastighetsinnehavet och dess relation till redan registrerade områden. Om såinte sker skulle ett mycket stort antal ärenden resultera i ogiltigaregistreringar till följd av att registerområden skulle ha överlappat varandra(dubbelregistrering). Vidare är många sökanden i den tron att ansökan omfattarmark som i själva verket inte redovisats i ansökan. Skulle en sådan ansökanregistreras utan att misstaget upptäcks genom kontrollrutiner(och sökanden därigenom erhåller klarhet) kunde denne annars antingen göra sigskyldig till olaga jakt, antingen genom att mark är oregistrerad eller genomatt jakt bedrivs på mark som annan har registrerat. Uteblivna kontrollratinerav angivna slag genom att enbart ett anmäl ningsförfarande utan faktakontroll introduceras skulle med hänsyn till de faktiska förhållandena som uppfattar det resultera i ett stort antal ogiltiga registreringar som skulle öka och när de upptäcks föranleda polisanmälningar med tidsödande utredningar där krav på ar betsinsatser från länsstyrelserna inte kan uteslutas. Tilldetta kan anföras att anmälan/registrering av ett område eller änd- Prop.1991/92:9 ring av förhållandena ofta berör något eller ett flertal andraområden. Bilaga 3 Kontrollåtgärder och därav föranledda reaktioner av bådemyndigheter och enskilda är därför alltid i de allra flesta fall av nöden föratt jakt skall kunna bedrivas lagligt. Medhänsyn till de komplikationer och risker av legal och praktisk art som sålundaär förknippade med ett genomförande av förslaget bör enligt länsstyrelsensförmenande den nuvarande jaktsrättsliga kontrollen inte ändras. Länsstyrelseni : Avslutningsvis gör den bedömningen, attföreslagna nya regler för ersättning vid viltskador m. m. sammantaget intepåtagligt kommer att minska administration avviltskadeärendena. Ansökningarnaom ersättning för älg- och hjortskador på jordbruksgrödor försvinner (ca 30per år). De kräver dock sällan någon ingående prövning och besluten omersättning kan i stort sett fattas genom "mängdbeslut" (enförteckning över godkända ersättningsbelopp). 1 stället kommer resurser attbehövas för handläggning av nya ärendegrapper/vidgning av nuvarande: nyaärenden överförs från till utökatantal ansökningar om bidrag till skadeförebyggande åtgärder förväntas och dessaärenden kräver tämligen omfattande utredningar och uppföljningsinsatser ansökningarfrån jordbruksarrendatorer om skyddsjakt blir en ny ärendegrupp; att döma avansökningarna om skadeersättning enligt nuvarande regler kan ärendemängden blibetydande informationoch utbildning kommer att kräva ökade insatser av . i Örebrolän, länsviltnämnden: Ersättningför viltskador i vissa fall Nämndenhar inget att invända emot att förslaget om rätten att besluta om ersättningför andra viltskador än sådana som avses i 1 § viltskadeförordningen delegerastill . Nämndenhar inget att erinra mot det förslag om förenklat registreringsförfarande somnaturvårdsverket föreslagit och som utredaren ställer sig bakom. Inte hellerhar nämnden något att anföra mot förslaget om att tilldelningsbeslut skallgälla tills vidare och att det inte får överklagas. Nämndenär i likhet med utredaren och av den uppfattningen attanmälan om jaktresultatet i fortsättningen bör vara obligatoriskt med undantagför s. k. kalvjaktsområden. Nämndennoterar med tillfredsställelse att utredaren tar avstånd från .o. förslagatt älgtilldelningen skall göras schablonmässig Prop. 1991/92:9 och utanindividuell anpassning. I likhet med utredaren anser också nämn- Bilaga 3den att kalvavskjutningen inom andra A-områden än älgskötselområden ocksåfortsättningsvis skall vara reglerad. Länsstyrelseni : I utredningen föreslås att rätten att besluta omersättning för andra viltskador än sådana av älg delegeras från statensnaturvårdsverk till . Denna fråga har för delsärskild betydelse på grand av den stora ansamlingen av gäss främst vid Tåkernmen även inom andra områden i länet. En delegering föratsätter attlänsstyrelsen erhåller medel dels för att tillgodose befogadeersättningsanspråk dels för administration av denna ärendegrapp. Länsstyrelseni län: tillstyrker att tilldelningsbesluten skall gällatills vidare eller i vae fall för perioden 19921994, dvs. tiden för detföreslagna treårsprogrammet för ökad älgavskjutning. Om älgtillgången kommeratt kunna minskas i den utsträckning utredningen förordar, kan skäl generelltsett föreligga för att nya tilldelningsbeslut meddelas till älgjakt. Länsstyrelseni : tillstyrker förslaget om delegation tilllänsstyrelsema av beslutsrätten i ärenden om ersättning enligtviltskadeförordningen. Vadgäller administrativa frågor i övrigt kommer att behandla dessasärskilt i yttrande över promemoria Förenklad administrationav älgjakten. Länsstyrelseni län: En del förslag av utredaren hänför sig till ratinema iälgadministrationen. har att senare yttra sig över ett förslagfrån om denna administration och finner det dålämpligast att avvakta till dess med att yttra sig om de berörda ratinema. Länsstyrelseni : Beträffande administrationen menar länssty relsen, i motsats till utredaren, att tilldelningen mycket väl kan göras så schablonmässig som föreslagit. har tillämpat denna metod och erfarenheterna härav är goda. Ytterligare förenklingar bör emellertid kunna övervägas. I ett enkätsvar till har framfört bl.a. följan de. "Man bör kunna överväga att helt ersätta nuvarande statliga admini stration med ett system där länsjaktvårdsföreningarna ger ut rekommen dationer om avskjutningen inom olika områden. Med den sociala kontroll som finns i jaktliga sammanhang torde "överskjutningar" inte blinågot större problem. Ej heller i övrigt synes skäl föreligga att bibehålla nuvaran de mycket personalkrävande system. Det hittillsvarande arbetet harbidra git till en ökad förståelse hos jägare för en "reglerad" jakt ochtill att en hel del jakträttsliga frågor klarats ut. En övergång till ett friare system av skisserat slag bör emellertid kunna övervägas ." Länsstyrelseni : hänvisar i denna del till sitt Prop.1991/92:9 yttrande över promemoria Förenkladadministration Bilaga 3 av älgjakten. Länsstyrelseni : delar helt utredningens överväganden ochförslag beträffande administrationen av älgjakten. Vad idetta sammanhang föreslagit om en schablonmässig älgtilldelning utanindividuell anpassning föranleder emellertid uttala att omverkets förslag genomförs detta allvarligt skulle motverka de syften som varitvägledande vid införandet av den samordnade älgjakten. Länsstyrelseni län: synpunkter på förslagen rörande administrationenav jakten redovisas i huvudsak i yttrande över promemoria"Förenklad administration av älgjakten". Dock vill länsstyrelsenframhålla att det totalt sett inte leder till några lättnader i administrativthänseende om utredarens förslag genomförs. Länsstyrelseni : ifrågasätter om förslagen till andra ratinervid registrering och tilldelning i verkligheten kommer att innebära ennedbantning av administrationen. Detta har framhållit i yttrandetöver promemoria "Förenklad administration avälgjakten". Enligtlänsstyrelsens bedömning bör även fortsättningsvis kalvar fällda inom s. k.kalvjaktsområden anmälas till för att man skall få ett riktigtunderlag vid älgtilldelningen. Länsstyrelseni : har i yttrande denna dag lämnat synpunkter pånaturvårdsverkets förslag till förenklad administration av älgjakten.Länsstyrelsen hänvisar till innehållet i det yttrandet. Länsstyrelseni : tillstyrker att rätten att besluta omersättning av skador av annat vilt än älg, krön- och dovhjort, delegeras tilllänsstyrelsema. Länsstyrelseni : tillstyrker att beslutanderätten omersättning i vissa fall delegeras till . Utredningenstöder förslag om enklare administration. Dock anserutredning att tilldelningen inte kan göras så schablonmässig och utanindividuell anpassning som föreslår. Detta har också påpekatstidigare i yttrandet. I och med den datorisering som genomförs är det intelängre någon stor administrativ belastning att utfärda årliga licenser tillsamtliga områden. Jägarnasriksförbund-Landsbygdens jägare: Utredningsmannen ansluter sig huvudsakligen till vad föreslagit om förenklad admi nistration av älgjakten. ansluter sig till vad naturvårdsver ket härvid har föreslagit, samt avstyrker vad utredningsmannen däratöver föreslår i sitt betänkande Skada av vilt. Det bör därjämte noteras att vad 185 somföreslås i Skada av vilt i fråga om registrering av B-licensområden, Prop.1991/92:9 innebär en uppenbart större administrativ kostnad än vadnaturvårdsver- Bilaga 3 kets förslag medför. Utredningsmannen har inteangett hur denna fördyring skall finansieras, vilket strider mot kommittédirektiven. Skogsindustrierna:Förslaget med fri avskjutning inom älgskötselområden innebär en avsevärdförenkling av administrationen. Även de övriga förslagen som redovisats ibetänkandet innebär mindre byråkrati och förenklad administration av älgjakten. Detär dock riktigt att tilldelningsförfarandet inom områdena ej görs alltförschablonmässigt och utan lokal anpassning. Detta tror vi, liksom utredaren,skulle motverka ökad frivillig samverkan inom älgskötselområden. : Utredaren föreslår att rätten att besluta om ersättning förandra viltskador än sådana som avses i I § viltskadeförordningen delegerastill länsstyrelserna. Jägareförbundethar i särskild ordning avgivit yttrande över statens naturvårdsverkspromemoria Förenklad administration av älgjakten. Förbundet får i denna delhänvisa till detta yttrande. Det skall dock framhållas att förbundet i storthar enahanda uppfattning om förslagen i Förenklad administration av älgjaktensom utredningsmannen. Jägareförbundetvill även understryka det angelägna i att anmälan om jaktresultatet bör varaobligatoriskt oavsett om älg fällts eller ej. Obligatoriet skall dock ejomfatta kalvjaktsområdena, där rapportering skall vara obligatorisk endast omkalv eller kalvar fällts. Vadgäller anmälan av jaktresultat bör vidare understrykas att rapporteringenfortsättningsvis bör redovisa fällt djurs kön samt huravida djuret var kalv,fjoling () eller äldre djur. Detär lätt att avgöra huruvida ett fällt djur är en fjoling eller ett äldre djur.Uppgiften angående fjoling resp. äldre djur är utomordentligt angelägen inteminst för att genom älgobs kunna göra kalkyler över älgstammarnas utveckling. Skogsstyrelsen:Viltskadefonderna bör kunna vara med och finansiera åtgärder för attförebygga älgskador, ge bidrag till utbildning, information och lokaladministration av älgjakten, finansiera insamling av underlag för planering avälgskötseln lokalt och regionalt samt ge bidrag till ochlänsviltsnämndens verksamhet. Domänverket:Det är mycket angeläget att borttagandet av viltskadeersätt- 186 ningaroch en förenklad administration också resulterar i en kraftig minsk- Prop.1991/92:9 ning av fallavgifterna till länsstyrelserna, särskilt i län som harhöga Bilaga 3 avgifter på grand av stora viltskadeersättningar. Detfår inte bli så, att avgifterna endast reduceras obetydligt, som pengamaförsvinner åt annat håll. InomA-licensområden och älgskötselområden bör fällavgiften för vage vuxet djurinnefatta avgift för en kalv. Inom älgskötselområden, där markägarna/jägarnasjälva svarar för administration som annars åligger bör däremotmotsvarande reducerade fällavgifter tas ut. InomB-licensområden och generella områden bör differentierad fallavgift för vuxetdjur och kalv tas ut. Vid fastställandet av dessa bör hänsyn tas till denavsevärt högre administrationskostnad per hektar som dessa små områdenförorsakar. Kammarkollegiet:Utredningen föreslår att varje läns viltskadefond blir helt självförsörjande.Den nuvarande delfunktionen för viltskaderegleringsfonden att lämna medel tillviltskadefonder som behöver tillskott blir därmed överflödig. Övriga funktionerför viltskaderegleringsfonden föreslås överförda till jaktvårdsfonden,varefter det är tänkt att viltskaderegleringsfonden skall upphöra. Enföratsättning för förslagets genomförande torde vara att jaktvårdsfondensändamål formellt vidgas till att omfatta dessa viltskaderegleringsfondensövriga funktioner. Dessutom bör återstående medel i viltskaderegleringsfondenöverföras till jaktvårdsfonden. Det har förekommit attviltskaderegleringsfonden redovisats med ett underskott ett förhållande somi och för sig inte är förenligt med fondbegreppet. Om läget skulle varadetsamma vid fondens avveckling, krävs särskilda beslut. Ikammarkollegiets uppdrag att förvalta viltskadereglerings- och jaktvårdsfondernaingår inte att göra medlen räntebärande, utan kapitalet är placerat räntelöstpå statsverkets checkräkning. Kollegiet och har vidflera tillfällen i samband med att jaktvårdsavgiften fastställts föreslagitregeringen att jaktvårdsfondens medel skulle göras räntebärande, vilket skulleha avsevärt ökat möjligheten att tillgodose fondens ändamål utan att höjaavgifterna till fonden. Kollegiet återkommer till denna fråga och föreslåratt regeringen föreskriver att förordningen (1987:778) om placering avfondmedel under kammarkollegiets förvaltning skall gälla även förjaktvårdsfonden. Enligtbetänkandet skall en fällavgift även i fortsättningen betalas för älg, medaningen fallavgift skall erläggas för krön- och dovhjort. Det är oklart huruppbörden av fällavgifter skall ske. Ett förtydligande behövs därför. Statskontoret:Utredningen föreslåratt fällavgifterna framgent föratom till administration ochliknande även skall användas för att finansiera utbildning och information.Utbildningen skall syfta till en bättre balans av älgstammen, dvs. i praktikenen ökad avskjutning. Statskontoret anser detvara rimligt att viss utbildning sker och att man därmed möjligen åstadkommer en bättre balans. emellertidom man inte snabbare och mera direkt skulle uppnå detta Prop. 1991/92:9resultat genom att utnyttja det ekonomiska incitament som fällavgiftema Bilaga3 skulle kunna utgöra. Möjlighetema till detta bör öka om fällavgifterna iframtiden i huvudsak inte behövs som finansieringskälla för ersättning förviltskador. har höga fallavgifter tagits ut där skadoma varit stora,för att kunna finansiera viltskadeersättningen. Enligt vår mening bör man prövaom man inte i stället borde ha låga fällavgifter i sådana områden för attdärmed stimulera till ökad avskjutning. Vi förordar också att man inom länenbör pröva möjligheten till regressiva fällavgifter. Med sådana avgifter, dvs.en lägre avgift tas ut för de älgar t. ex. en fjärdedel av beslutadtilldelning - som fälls sist, skulle man sannolikt stimulera till ökadavskjutning. Man kan också tänka sig att de sist falida älgarna blir heltavgiftsfria, som ett slags "bonusälgar". Det inkomstbortfall förälgadministrationen, som därmed skulle kunna men inte behöver uppstå, kanman kompensera med en något högre avgift för de älgar som fälls i början.Utredningen föreslår att jägarna och deras organisationer i största möjligautsträckning tar över ansvaret för de praktiska älgvårdsfrågoma. Därmed bordemyndigheternas nuvarande administration minska och därmed behovet avfällavgifter för att finansiera denna. Statskontoretanser vidare att inriktningen av myndigheternas verksamhet bör förskjutas motuppföljning och utvärdering. Enligt utredningens direktiv skall fällavgiftemaäven fastställas av länsstyrelsema. Avgifterna bör därvid, enligtvår uppfattning, mycket väl kunna fungera som ett instrament för korrigering,t. ex. genom en differentiering mellan olika viltvårdskretsar i enlighet med detankegångar som vi skisserat i det föregående. : Utredningen föreslår att om länsviltnämnden inte är ening omstorleken på den del av fallavgiften som skall användas för ersättning avviltskador, skall den särskilt beakta de synpunkter som framförts avrepresentanterna för jägarnas organisationer i nämnden. Naturvårdsverketkan inte acceptera att endast jägamas synpunkter särskilt skall beaktas. Fråganom ersättning för viltskador är inte enbart och definitivt inte till störstadelen en angelägenhet för jägarna. Enligt verkets mening bör därför denaktuella delen av fallavgiften fastställas med beaktande av de synpunkter sombåde jägarnas och markägarnas representanter framför. Statensveterinärmedicinska anstalt: Det föresläs att viltskaderegleringsfonden upphöroch att dess funktion övertas av jaktvårdsfonden. Verksamheten inom SVAsviltområde bekostas med medel från jaktvårdsfonden, och berör i vissa delarfrågeställningar rörande skador orsakade av vilt. SVAs fallviltsanslag harräknat i reala termer reducerats . SVA har i annatsammanhang redovisat vad detta får för konsekvenser. Det är angeläget att ensamordning mellan viltskaderegleringsfonden och jaktvårdsfonden innebär attSVAs fallviltsanslag säkerställs.