prop · GF03100 · 1991-12-31 00:00:00 — Myndigheteraa ser det också som en fördel att fätillfälle att visa att verksamheten ger resultet och är nyttig för samhället. Hittillsvarandeerferenheter visar att det finns såväl brister som svårigheter i sätten attformulera resultetmäl och resultetmått. Ökadmetodologisk kompetens måste således utvecklas bäde i och i myndigheteraa. För delhandlar det om att utveckla mer sektorövergripande analysmetoder.Myndigheteraa bör för sitt vidkommandeutveckla verksamhetsanpassade resultetmått, utveckla sin resultetanalys ochresultatredovisning samt starka sin ekonomiadministrativa kompetens. Inriktningen harhittills varit alltför starkt fokuserad på treårs-indel-ningen. börcykelindelningen göras mer fiexibel. Det är de verksamhetsmässiga förutsättningaraa som bör vara avgörande för denplaneringsperiod som myndigheteraa skall verka inom. Dock kan etttreårsperspektiv för de flesta verksamheter vara en lämplig avstamnings-period.Detta behöver inte knytas till en fest administrativ indelning i budgetar. Vadsom skall avgöra om och när ett dokument skall skrivas, dess innehåll och omfång bör uteslutande vara verksamhetsmässiga överväganden.De styr- och återrapporteringsdokument som har införts i budgetprocessen börbehållas. Tyngdpunkteni regeringens prövning av verksamheteraa bör vara bedömning av årsredovisning och löpande redovisning samt myndighetens resultetanalys. Jag anser vidare att samtligarevisionsberättelser skall överlämnas till regeringen för stallningstagande isamhand med budgetberedningen.Särskilda utredningsrapporter, rapporter från förvaltningsrevisioner,översyner m.m. skall komplettera regeringens beslutsunderlag. Jag vill också i detta sammanhang avisera att enöversyn av budget-förordningen bör göras och att RRV bör få ett uppdragatt successivt revidera de vägledningar somstyrt inriktningen av den treåriga budgetprocessen. bör en ökadharmonisering uppnås mellan myndigheter inom försvarsdepartementetsverksamhetsområden och övrig stotsförvalt- Prop. 1991/92:100 ning. Vid enöversyn av budgetförordningen bör därför möjligheten till Bil. 1 en samladbudgetförordning prövas. bör utveckla sinbestallarkompetens i syfte att erhålla metoder för sektorsinriktadutvärdering och för ytterligare utveckling av metodikeni resultatstyrningen. På motsvarande sätt bör myndigheteraa utveckla sigegen metodologiska kompetens. 4.2.2 Budgetberedning med ramteknik 1 regeringens proposition(1991/92:38, FiU 10, rskr. 108) redogjorde jag för behovet av en långsiktigutgiftsstrategi. En sådan strategi syftar till att åstadkomma en systematiskoch långsiktig plan för de offentliga utgifternas storlek samtanvändningsområden. Regeringens ambition är attminska de offentliga utgifteraa som andel av BNP för att kunna sänka skattetrycket.Ett viktigt ställningstagande i denna långsiktiga strategi är att feststalladet totala utgiftsutrymmet och fördela detta över tiden samt att fördelautgiftsutrymmet pä olika samhällssektorer i enlighet med regeringens politiskaprioriteringar. Här inbegrips även utrymmet för kommuneraas verksamhet. För attklara detta åtagande krävs, enligt min uppfettning, en förändradbudgetberedning i . Utgångspunkten äratt skapa en besluts- och budgetprocess som är ägnad att säkerställa att mälen för budgetpolitiken och den långsiktigautgiftsstrategin uppnås.Budgetberedningen skall vara så uppbyggd att överordnade politiska ochekonomiska mål över sektorsomräden och inom respektive sektorsomräde fårgenomslag. Kort uttryckt handlar det om att lyfta upp budgetprocessen tillrelevant nivå i regeringen och att komma bort från marginalbudgetering. Enligt minuppfettning är det viktigt att utveckla en budgetramsteknik i beredningenvilken kan bidra till att skapa en effektivare och mer kvalificeradbudgetprocess. Ett viktigt inslag i en sådan budgetprocess är mot bakgnmd av vad jag tidigare anfört analyser av frågor av större ekonomisk och principiell räckvidd. Inomregeringskansliet kan ett större utrymme skapas för systematiska analyserav sådana större princiella frågor genomförändringar i fördelningen av budgetansvar, införande av budgetberedning på ramnivå och en ökadschablonisering av omräknings-metoder. Sådana åtgärder ger ett klarareuttryck för respektive departements samlade ansvar, också det finansiella, försina verksamheter. Underinnevarande budgetar pågår ett utvecklingsarbete med sikte på att införa budgetramar som omfettar helastatsbudgetens utgiftssida fr.o.m budgetaret 1993/94. En sädan öveiånginnebär att budgetarbetet i under kommeratt genomgå en väsentlig förändring. 4.2.3 Organisatoriska konsekvenser förregeringskansliet Jagkan konstatera att de förändringar jag nu skisserat en övergäng till mersystematiska budgetanalyser, en långsiktig utgiftstrategi och en övergång till en budgetramteknik tillsammans medomvärldsförändringar i övrigt kommer att kräva enöversyn av organisa- Prop. 1991/92:100 tion, arbetsformerm.m.. Regeringen har för avsikt att ge uppdrag till en Bil. 1 särskildutredare att göra en sådan översyn. En arbetgrupp bör tillsättas inomregeringskansliet för den fortsatta beredningen av förslagen frän den s.k.budgetpropositionsutredningen (SOU1990:83). Frägan om en tidmässig förskjutning av budgetperioden kan intelösas förrän regering och riksdag har tagit stallning till en eventuell ändringav budgetaret till kalenderår. Denna fråga har väckts i samband med arbetet medatt förbereda ett svenskt EG-medlemskap. Vissa delfrågor som utredningen harbehandlat kommer jag dock att beröra . Jag återkommer till dessafrägestallningar när jag skall redogöra för en ny modell för lån tillmyndigheteraas investeringar samt för ettregelverk för avgiftsfinansierad verksamhet. Till de frågor som behandlats avbudgetpropositionsutredningen hör även chefens för socialdepartementetanmälan senare denna dag av det pågående arbetet med inriktning mot enbrattoredovisning av socialförsäkringens utgifter och inkomster. Eninterdepartemental arbetgrapp hör få i uppdrag att hålla samman beredningen av utestaende frågor så attregeringen kan återkomma till riksdagenoch ge en samlad redovisning av regeringens bedömning av utredningenförslag. 4.3 En effektiv medelshantering Jag kommer i det följande attpresentera ett antal förändringar som innebär att myndigheteraa, inom ramen förde restriktioner som måste gälla för staten som helhet, ges en betydande frihetatt själva göra avvägningar i finansiellafrågor. Statsmaktsansvar och myndighetsansvar skall åtskiljas.Utvecklingsarbetet inom detta område är inriktat på att skapa så marknadslika och konkurrensneutrala förhållanden som möjligt inomden statliga verksamheten. Statliga särlösningar som inte är motiverade bör omprövas och så långt möjligtavvecklas. Föratsättningar bör skapas för myndigheteraas ledning attfetta rationella belut om hur målen för verksamheten kan uppnås pä mesteffektivt sätt. Det är vidare avstor vikt att fä till stånd en tydligare redovisning än avstatens kostnader. Som ett led i detta arbete bör kostnader som förs upp gemensamt på statsbudgeten för samtligamyndigheter istället föras ned och redovisas i anslutning till respektive verksamhet. Det ökadehandlingsutrymmet för myndigheteraa staller höga krav på ekonomisk kompetens och skärpt ansvar vidmyndigheteraa. Redovisningskraven kommer därför att höjas avsevärt.Behovet av en väl fungerandeekonomistyrning för den samlade statsförvaltningen accentueras ytterligare.Jag kommer därför (bilaga 8) att föreslå åtgärder för att höjakvaliteten på myndighetemas redovisning och även att lägga fram förslag tillhur stödet till regeringen och myndigheteraa skall organiseras inom detteområde. Vidare mäste, som jag tidigare Prop. 1991/92:100 berört, frågan ommyndighetsledningaraas och styrelseraas ansvar ses Bil. Regeringenhar för avsikt att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en sådan översyn. 4.3.1 Ramar för myndigheternas förvaltningskostnader 1budgetpropositionen 1989 redovisade regeringen erferenheter av den löneutgiftsramsom tillämpats (prop. 1988/89:100 bil.l). lämnaderegeringen ett förslag till om att en ny utgiftsram i enlighet medde budgetpolitiska riktlinjer som stalltsig bakom skulle läggas fast . 1 samband med riksdagsbehandlingen av budgetpropositionavvisade dock förslaget (FiU 1988/89:FiU20). Finansutskottetframhöll att ett nytt systemborde utvecklas som innebär att en ram för myndighetemas samladeförvaltningsutgifter läggs fäst. Ett system utan i förväg angivna ekonomiskaramar för myndigheteraas verksainhet föratsätter att myndigheteraa i efterhand ges kompensation för inträffede kostnadsökningar.Därmed saknas incitement att bringa ned kostnadsutvecklingen. Utskottetanförde även, som en föratsättaing fSr att kunna förändra styrningen avmyndigheteraa mot en minskad detelj reglering, att statsmakteraa klart angerekonomiska ramar för myndigheteraas verksamhet.Därmed blir det också möjligt att ge myndigheteraa ett ökat inflytandepå bl.a. lönebildningen. De produktivitetsvinster som kan frigöras iverksamheten kan få disponeras av myndigheteraa. Frågan haranmälts i 1990 och 1991 ärs budgetpropositioner (bil. 1 s. 47 resp. s. 52). Somen viktig utgångspunkt för en ram för förvaltningskostnader har därvid angettsatt den måste utformas sä att statsmakteraa undvikeratt genom budgetpolitik (utgiftsstyrning) driva inkomstpolitik på detstatliga området. Jag anser attstatlig inkomstpolitik och ingripanden i avtalsrörelsen mäste undvikas. Detankommer på arbetsmarknadens parter att själva finna formeraa för en lönebildning som främjar ökad produktivitet,bättre konkurrenskraft och därmed höjd sysselsättning. En mermarknadslik lönebildning i staten föratsätter dock att bl.a. frågor om konsekvenseraa av en eventuellytterligare decentralisering av rätten att teckna avtal och vidtakonfliktatgärder klarläggs ytterligare. Det bör även klarläggas hur ett systemmed ramar för förvaltningskostnader eventuellt behöver anpassas tillinnebörden i regeringsformen 9 kap. 11 § om finansutskottets överläggning iförhandlingsfrågor rörande anstallningsvillkor. Enligt min mening kan dock betydande incitamentoch ytterligare handlingsutrymme skapas genom modifieringar inom ramen förnuvarande styraingsformer, såväl den anslagsfinansierade som denavgiftsfman-sierade statliga verksamheten. Införande av ramar förförvaltningskostnader Prop.1991/92:1(X) 1 Flertalet statliga myndighetersförvaltningskostnader finansieras huvudsakligen genom utgiftsanslag pästatsbudgeten. Från och med budgetaret 1993/94 kommer dessa myndigheter inormalfellet att anvisas medel över ramanslag. Jag skall i det följandebeskriva hur jag anser att ramar för myndighetens förvaltningskostnader börutformas för den anslagsfinansierade verksamheten. 1 ett framtida system med ramar skall ramanslagetvara ett uttryck för statsmakternas bedömning av vilka resurser somsammantaget star till buds för att de verksamhetsmässiga mälen skall kunnauppfyllas under det aktuella budgetaret.Myndigheteraa ges därmed information om vilket fmansiellthandlingsutrymme som finns för att uppnå dessa mäl. Ramanslaget skall vara beräknat med beaktande avsamtliga resursslag och förväntade prisökningar. Inom anslaget skall ettutrymme beräknas för lönekostnader, övriga förvaltningskostnader samtlokalkostnader. Anslagsnivån blir därmed ett uttryck för det likviditetsutrymmesom myndigheteraa har tillgång till underdet löpande budgetaret. Meratgifter elleröverskridanden för löneökningar kommer därmed inte, som i dagens system, att medges under budgetaret. För attkunna tacka denna typ av merkostnader under verksamhetsåret kan myndigheteraa istallet utnyttja den möjlighet till anslagssparande eller anslagskredit somramanslaget medger. Frägan om korrigering för olika typer av kostnadsökningarsom mträffet under det aktuella budgetaret kommer att kunna prövas vid efterföljandebudgetreglering. Utrymmet sommotsvarar anslaget för tackning av merkostnader för löner och pensioner m.m. som är uppfört under VII huvudtiteln kommer därmedatt i samband med förslag till budgetreglering för budgetaret 1993/94 i stalletatt beräknas inom resp. myndighets ramanslag. Ett särskilt anslag för täckningav merkostnader för löner och pensioner m.m. kommer därmed inte behövasberäknas med hänsyn till dessa ändamål på statsbudgeten fr.o.m. budgetaret1993/94. Jag avser attföreslå regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppgift att föreslåhur nämnda uppräkning av ramanslaget - bl.a. avseendekorrigeringen av lönebasen - skall ske. Utredarens huvuduppgift är dock att föreslå en modell för att feststalladelsektorer av övrig arbetsmarknad, till vilka myndighetsområden naturligt kanrelateras och vilkas löneutveckling regelmässigt bör beaktas i ett framtidasystem. Utredaren skall vidare överväga hur den avgiftsfinansieradeverksamheten som nettoredovisas på stetsbudgeten skall hanteras i dette sammanhang. Sammanfettningsvis kommer ett sådant system medramar att innebära att myndighetens ramanslag motsvarar detlikviditetsutrymme som myndigheten totalt har att disponera. Samtliga löne- ochprisökningar skall fmansieras inom denna ramsamt det utrymme som anslagssparandet resp. anslagskrediten medger. Korrigeringför kostnadsökningar inklusive löneökningar far prövas vid efterföljandebudgetprövning. En omläggning av detta slag medför en omfettandeteknisk förändring som påverkarsamtliga förvaltningsanslag. Regeringen bör därför inhämta godkännande innan omläggningen genomförs ochförslag till Prop. 1991/92:100 budgetreglering avseende budgetaret 1993/94föreläggs . Den särskildeutredaren bör redovisa sitt uppdrag . Föratsatt att riksdagengodkänner de riktlinjer som jag här redogjort för, är det regeringens ambition att detta system med ramar för myndigheternas förvaltningskostnader kan tillämpas från ochmed budgetaret 1993/94. Idet nuvarande systemet för fmansiering av personalkostnader redovisas samtliga personalomkostnader exkl. lön som enschablon lönekostnadspålägg.Lönekostnadspålägget omfettar både lagstadgade socialförsäkringsavgifteroch avtelskostnader utöver lön. Samtliga personalomkostnader avräknaskollektivt från en inkomsttitel för samtliga myndigheter. Detta systeminnebär en särlösning för den stetliga arbetsmarknaden i förhållande till övrig arbetsmarknad. Systemetmedför att myndigheteraas ledning i sin funktion som arbetsgivare integes nägot incitement att påverka sina personalomkostnader som inte avser löner. Jag anser attinriktningen bör vara att personalomkostnader inte skall betalas som enschablon utan i stallet avse de faktiska personalkost-naderaa för varjeanstalld. Myndigheten/arbetsgivaren bör således ges ett tydligare kostnadsansvar för samtliga personalomkost-nader. Mot bakgnmd avdet jag nu anfört avser jag att föreslå regeringen att tillkalla en särskildutredare med uppgift att studera fömtsättningaraa för att införa arbetsgivaravgifter även för statliga myndigheter. Syftet ärbåde att sträva mot att göra stetligarbetsmarknad jämförbar med övrig arbetsmarknad avseende personalomkostnader och att tydliggöra kostnadsbildenför myndigheteraa. Principer för statlig kassahållning Regeringenhar ett övergripande ansvar för den statliga kassahällningen. Vidare harriksgäldskontoret och som särskilda uppgifter att främjagod kassahållning. Följandeprinciper bör vara vägledande vid prövning av tidpunkter för in- ochutbetalningar till staten. In- ochutbetalningstidpunkter bör väljas så att statens räntekostnader minimeras.Utbetalning bör ej ske före den tidpunkt då betelningsmot-tegaren skall erhållamedlen. Tidigareläggning av utbetelning för att minska det aktuella bidrageteller utbetalningen bör därför inte tillämpas, ej heller senareläggning av inbetalningar för att ge denbetalningsskyldige kompensation föradministration av statliga betelningar. Som exempel kan nämnas att RRV i ennyligen avsluted granskning konstaterat att det finns möjligheter tillförkortning av kredittideraa inom punktskatteomrädet. En översyn bör därför göras avnuvarande ut- och inbetalnings- tidpunkter för de stetligabetalningsflödena i syfte att pröva om nuva- Prop. 1991/92:100 rande tidpunkter är optimala för staten ur kassahållningssynpunkt. Myndighetema harvidare ett ansvar att bevaka att utbetalningar inte sker för tidigt och attinbetalningar inte sker för sent i förhållande till överenskomnabetalningsvillkor. Utredning om generellräntebeläggning av statliga medebfiöden Staten har kostnader för sinlikviditet. Statens upplåningskostnader redovisas samlat vid riksgäldskontoret.Dessa kostnader är i de fleste fell intekännbara för den myndighet som förbrukar statens medel. För att ökakostnadsmedvetandet på myndighetsnivån bör, som jag tidigare framhöll,kostnader som redovisas gemensamt på stats-hudgeten istallet redovisas ianslutning till respektive verksamhet. 1 föregående årsfinansplan redogjorde min företrädare för behovet av att införa någon form avinteraränta på de medel som myndigheteraa hanterar.Ett sådant system ger incitament till en god kassahållning och likvitditetsplaneringsamt iimebär att statens räntekostnader blir tydliga för myndigheteraa. Jag har för avsikt att återkomma till regeringen ochföreslå att frågan om generell räntebeläggning skall utredas. Utredningsarbetet bör leda fram till ett förslag tillteknisk lösning för ett system med generell räntebeläggning av statligamedelsflöden. En räntebeläggning av de medel som myndigheteraadisponerar i den egna verksamheten bör införas fr.o.m . Förmedling av statliga betalningar Jag kommer (avsnitt 5)att lämna vissa förslag angående avveckling av postgirots ensamrätt tillförmedlingen av de stetliga betelningaraa. Bevakning av myndighets fordran Den effektivisering av stetligamyndigheters fordringsbevakning som tidigare aviserats (prop. 1990/91:100,bil.l.) bör nu genomföras. Jag anseratt myndigheteraa bör ges ett ökat ansvar att själva bl.a. bevaka och driva insina fordringar. Myndigheteraa bör också ges möjlighetatt överlämna fordringsindrivningen till ett inkassoföreteg. RRV bör fäi uppdrag att utfärda föreskrifter som reglerar förferandet vid överlämnade avärende för indrivning. Någon särskild stetlig specialistfunktion, vilkettidigare övervägts, bör således inte tillskapas inom detta område. Jag kommer senareidag (bilaga 8) att beröra den fortsatta beredningenav frågor som rör myndigheteraas behov av stöd inom olika områden. Jag har föravsikt att återkomma till regeringen med förslag till förordning ommyndighets fordringsbevakning. 4 1991/92. 1 samt Nr 100. 4.3.4 Lån till investeringar förförvaltningsmyndigheters Prop.1991/92:100 1989/90:100, bil. 1,föreslogs att den typ av investeringar som enligt nuvarande ordning finansierasöver myndigheteraas förvaltnings-kostnadsanslag eller genom särskildautrastningsanslag, skall finansieras genom att myndigheten fär ta upplån vid sidan av statsbudgeten på marknadsmässiga villkor. Som ett första stegföreslogs att vissa myndigheter på försök skulle få ta upp lån direkt iriksgäldskontoret för investeringar i ADB-och kommunikationsutrastning. Denna försöksverksamhet inleddes /91 med femmyndigheter och utökades /92 med ytterligare två myndigheter. Utökad tillämpning av lån förinvesteringar Jaganser i likhet med budgetpropositionsutredningen (SOU 1990:83) att län för fmansiering av investeringar förförvaltningsändamål i princip bör kunna tillämpas på samtligaförvaltningsmyndigheter. För att tillgodose myndigheteraas och regeringensbehov av uppföljning och prövning av investeringsverksamheten bör detkrävas att myndigheteraa upprättar enfullständig tillgängsredovisning och upprättar bokslut enligtbokföringsförordningen i dess lydelse fr.o.m. . En samlad övergängtill län i redan nu för samtliga myndigheters investeringar är mot denna bakgrand inte lämplig, dä fleramyndigheter inte kommer att kunna uppfylla dessa krav budgetaret1992/93. Tiden är dock mogen för att införainvesteringsmodellen generellt för investeringari ADB- och kommunikationsutrastning för samtliga myndigheter fr.o.m.bugetaret 1992/93. De myndigheter som inte uppfyller redovisningskraven får sina investeringsbehov i ADB- och kommunikationsutrastningtillgodosedda genom engångsanvisningar som görs amorterings- och räntebelagdagenom justering av förvaltningsanslaget. Det innebär att inga nya medel kommeratt påföras anslaget för anskaffning av ADB-utrastning fr.o.m. . Några frågoråterstar att ta stallning till inför ett generellt införande av investeringsmodellen bl.a. frågan om hurbemyndigandet mellan riksdag-regeringoch regering-myndighet bör utformas, liksom vilka krav som bör stallas på utformningen av det underlagsom måste finnas vid myndigheten för den egna planeringen samt krav pä underlagför regeringens prövning. Jag har för avsikt att återkomma i nästa års budgetpropositionoch presentera en generell lånemodell för län till investeringar förförvaltningsmyndigheters anläggningstillgångar. För att samla erferenheter till grand för ettstallningstagande till sluUig utformning av investeringsmodellen inleds en nyförsöksverksamhet, där vissa myndigheter fr.o.m budgetaret 1992/93 färuppta lån i för att fmansiera samtliga investeringar ianläggningstillgångar av icke-infrastmkturell art. De myndigheter som bör ingåi försöksverk- samheten är ,lantmäteriverket, meteorologiska Prop. 1991/92:100 och hydrologiskainstitut, statens väg- och trafikinstitut, Bil. 1 geologiskaundersökningar, strålskyddsinstitutet, finansinspektionen och . Återstaendekapitalskulder för redan gjorda investeringar som dessa myndigheter fmansieratgenom län via det generella ADB-anslaget resp. utrastningsanslag löses med låni . Försöksmyndigheteraas lånebehov för investeringar för budgetaret 1992/93 uppgår till 427 448 000kr. Av detta belopp beräknas användas för attlösa återstaende kapitelskulder till statsverket för investeringargjorda t.o.m. budgetaret 1991/92 samt awecklmg av statskapital medrealvärdeskydd för strålskyddsinstitutets Det sammanlagda lånebehovet för övrigamyndigheter som uppfyller kraven för lån till investeringar i ADB- ochkommunikationsutrastning för budgetaret 1992/93 uppgår till . av dette belopp beräknas användas till att lösa återstaendekapitalskuld fill statsverket förianspråktagna medel över anslaget Anskaffning av ADB-utrastning undertrettonde huvudtiteln. Detsammanlagda länebehovet för budgetaret 1992/93 uppgår därmed till 944 675 000kr. (exkl. eventuellt länebehov för myndigheter inom försvarsdepartementets område vilka behandlas i kommande proposition). Hur lånebehovet är fördelat mellan myndigheteraaframgår av resp. huvudtitelbilaga. Jag föreslår dock att regeringenbegär bemyndigande att för budgetaret 1992/93 uppta lån i förinvesteringar intill ett sammanlagt belopp av 990 inilj.kr. samt att mom dennaram besluta om rätt för myndigheter att te upp lån i riksgäldskontoret.Förslaget grandas på att det måste finnas en möjlighet att möte oföratsedda behov. Om lämnar det begärdabemyndigandet kommer jag att återkomma till regeringen med förslag omatt får i uppdrag att ombesörja upplåningen. 4.3.5 Tillämpning av leasingi statlig verksamhet Den tidigare (prop. 1990/91:100,bil.l.) aviserade utredningen om leasing i statlig verksamhet har nyligengenomförts av RRV. Utredningen visar att regelverket för leasing inom staten ärotydligt. Det fiims ett stort behov av att sätte upp klara regler förmyndigheternas tillämpning av sådana finansieringslösningar. Enligt RRV ärleasing ofta ett dyrt altemativ eftersom leasingav-giftema yrutom avskrivningocb ränta skall täcka administrativa kostnader, finansiella risker och vinstför leasingbolaget. Om myndigheten har möjlighet att köpa utrustningen tordedetta altemativ i de flesta fell vara billigare för myndigheten. RRV hänvisarhär till införandet av lån i och ramanslag. RRV menar dockatt leasing kan vara en lämplig finansieringsform Prop. 1991/92:100 omverksamheten kräver en fortlöpande anpassning av utrastningen Bil. 1 tillmodera teknik. Även när behovet av utrastning är begränsat i tiden kanleasingaltemativet vara fördelaktigt.