prop · GF03170 · 1991-12-31 00:00:00 — 7.Institutionen på bosättningsortenskall i förväg underrätta den behöriga institutionen om varje beslut om beviljandeav vårdförmåner när den sannolika eller faktiska kostnaden överstiger ettschablonbelopp, som fastställs och omprövas med jämna mellanmm avAdministrativa kommissionen.Den behöriga institutionen skall från och Prop. 1991/92:170 medden dag då denna information har översänts göra eventuella in- Bilaga 4.1vändningar och ange de skäl på vilka invändningarna gnmdas. Om ingen sådaninvändning har gjorts vid slutet av skall institutionen påbosättningsorten bevilja vårdförmåneraa. Om dessa förmåner måste beviljas iett mycket brådskande fall skall institutionen på bosättningsorten omedelbartunderrätta den behöriga institutionen om det. Meddelande om invändning medangivande av de skäl på vilka invändningen grundas behövs dock inte omkostnaderaa för vårdförmåneraa återbetalas med ett schablonbelopp tillinstitutionen på bosättningsorten. 8.Den anställde eller egenföretagareneller hans familjemedlemmar skall imderrätta institutionen på bosättningsortenom varje förändring i deras situation som kan påverka rätten till vårdförmåner,i synnerhet varje upphörande eller byte av anställning eller byte av verksamhetsom egenföretagare för personen i fråga eller varje byte av bosättnings- ellervistelseort av honom eller hans familjemedlemmar. På samma sätt skall denbehöriga institutionen underrätta institutionen på bosättningsorten om denanställde eller egenföretagaren upphör att vara försäkrad eller upphör att harätt till vårdförmåner. Institutionen på bosättningsorten kan när som helstbegära att den behöriga institutionen lämnar all information om den anställdeseller egenföretagarens försäkring eller om hans rätt till vårdförmåner. 9.Två eller flera medlemsstater ellerdessa medlemsstaters behöriga myndigheter kan, sedan de inhämtat yttrande frånAdministrativa kommissionen, komma överens om andra tilllämpningsbestämmelser. Kontantförmånervid bosättning i en annan medlemsstat än den behöriga staten 1.För att få kontantförmåner enligtförordningens artikel 19.1 b skall en anställd eller egenföretagare inom tredagar efter det att arbetsoförmågan inträffade anmäla sig hos institutionen påbosättningsorten genom att lämna in ett meddelande om att han har slutat arbetaeller, om det föreskrivs i den lagstiftning som tillämpas av den behörigainstitutionen eller institutionen på bosättningsorten, ett intyg omarbetsoförmåga som har utfärdats av den behandlande läkaren. 2.Om de behandlande läkama ibosättningslandet inte utfärdar intyg om arbetsoförmåga skall personen anmälasig direkt till institutionen på bosättningsorten inom den tidsfrist som angesi den lagstiftning som denna tillämpar. Dennainstitution skall se till att arbetsoförmågan medicinskt bekräftasoch att det intyg som avses i punkt 1 utfärdas. Intyget skall ange oförmågansberäknade varaktighet och skall utan dröjsmål översändas till den behörigainstitutionen. I fall där punkt 2inte gäller skall institutionen på bosättningsorten Prop. 1991/92:170 möjligt, och i varje fall från den dag då personen 4.1 gjorde anmälan, se till att han undersöks av en läkare som om han vore försäkradhos denna institution. Den undersökande läkarens intyg skall särskilt angearbetsoförmågans beräknade varaktighet och skall översändas till den behörigainstitutionen av institutionen på bosättningsorten från den dagdå undersökningen gjordes. 4.Institutionen på bosättningsortenskall sedan vidta alla nödvändiga administrativa kontroller ellerläkarundersökningar av personen som om han vore försäkrad hos dennainstitution. Så snart som den konstaterar att personen är i stånd att åtempptasitt arbete skall den utan dröjsmål underrätta honom och den behörigainstitutionen om detta och ange den dag då arbetsoförmågan har upphört. Utanatt det påverkar tilllämp-ningen av pimkt 6 skall underrättelsen till personenanses som ett beslut som har fattats av den behöriga institutionen. 5.Den behöriga institutionen behållerunder alla omständigheter rätten att låta personen undersökas av den läkare sominstitutionen själv har valt. 6.Om den behöriga institutionen beslutaratt innehålla kontantförmåner på grund av att personen inte har fiillgjort deformaliteter som fastställts i bosättningslandets lagstiftning eller om denkonstaterar att personen kan åtemppta sitt arbete, skall den undenätta personenom sitt beslut och översända en kopia av detta beslut tillinstitutionen på bosättningsorten. 7.När personen åtempptar sitt arbeteskall han underrätta den behöriga institutionen om detta, om en sådanunderrättelse krävs enligt den lagstiftning som institutionen tillämpar. 8.Den behöriga institutionen skallbetala ut kontantförmåner på lämpligt sätt, exempelvis med interaationellapostanvisningar, och skall undenätta institutionen på bosättningsorten ochpersonen om detta. Om kontantförmåner betalas ut av institutionen påbosättningsorten för den behöriga institutionens räkning skall den sistnänmdainstitutionen informera personen om hans rättigheter och underrättainstitutionen på bosättningsorten om kontantförmåneraas belopp, tidpunkternaför utbetalning och den längsta tid imder vilken de kan utges enligt den behörigastatens lagstiftning. 9.Två eller flera medlemsstater ellerdessa medlemsstaters behöriga myndigheter kan, sedan de inhämtat yttrande frånAdministrativa kommissionen, komma överens om andra tillämpningsbestämmelser. TilläiqHiiiigav förordningens artikel 20 Särskilda bestämmelser lörgränsarbetare och deras funiljemedlemmar Förgränsarbetare eller deras familjemedlemmar kan läkemedel, bandage, glasögonoch mindre hjälpmedel utges och laboratorieanalyser och tester utföras endast inomden medlemsstats territorium inom vilket de Prop. 1991/92:170 har ordineratsenligt bestämmelserna i denna medlemsstats lagstiftning. Bilaga 4.1 utom ifall då den lagstiftning som den behöriga institutionen tillämpar eller enöverenskommelse som har träffats mellan de berörda medlemsstateraa eller dessamedlemsstaters behöriga myndigheter innehåller förmånligare regler. Tillämpningav förordningens artikel 22 Vårdförminorvid vistelse i en annan medlransstat än den behöriga staten rer förpersoner som är anställda inom inter-nationell tranKHt och derasfiuiiiljemedleinniar Föratt få vårdförmåner för sig själv eller för medföljande familje medlemmar skall en person, som är anställd inom interaationell trans port och omfattas av förordningens artikel 14.2 a och som under sin anställning beger sig till en annan medlemsstats territorium än den behöriga statens, möjligt till institutionen på vistelseorten lämna in ett särskilt intyg som har utfärdats av arbetsgivaren eller dennes företrädare imder den innevarande kalendermånaden eller under de två kalendermånaderaa närmast före inlänmandet. Detta intyg skall särskilt ange den dag från och med vilken personen har varit anställd hos ar betsgivaren och namnet och adressen på den behöriga institutionen. Om arbetsgivaren enligt den behöriga statens lagstiftning inte behöver känna till den behöriga institutionen skall dock den anställde lämna skriftliga uppgifter om denna institutions namn och adress då han lämnar in sin ansökan till institutionen på vistelseorten. En person som har lämnat in ett sådant intyg skall antas ha uppfyllt villkoren för rätt till vårdför måner. Om en person inte kan ta kontakt med institutionen på vistel seorten innan han får läkarvård skall han ändå fä denna vård som om han vore försäkrad hos denna institution, om han visar upp det nämnda intyget. 2.Institutionen på vistelseorten skallinom höra sig för hos den behöriga institutionen om personen i frågauppfyller villkoren för rätt till vårdförmåner. Institutionen på vistelseortenskall utge vårdförmåner tills den får svar från den behöriga institutionen,dock inte längre än . 3.Den behöriga institutionen skall sändasitt svar till institutionen på vistelseorten efter det att denhar mottagit begäran från den sistnämnda institutionen. Om detta svar ärjakande skall den behöriga institutionen, vid behov, ange den längsta periodunder vilken vårdförmåner får utges enligt den lagstiftning som den tillämparoch institutionen på vistelseorten skall fortsätta att utge dessa förmåner. 4.I stället för det intyg som avses ipunkt 1 fär den anställde som avses i den punkten lämna in ett intyg tillinstitutionen på vistelseorten vilket anger att villkoren för rätt tillvårdförmåner har uppfyllts. intyg, som skall utfärdasav den behöriga institutionen, skall, när det Prop. 1991/92:170 behövs,särskilt ange den längsta period under vilken vårdförmåner får Bilaga 4.1utges enligt den behöriga statens lagstiftning. I ett sådant fall gäller intebestänmielsema i punkt 13 ovan. 5.Bestämmelseraa itillämpningsförordningens artikel 17.6, 17.7 och 17.9 skall gälla även dessafall. 6.Vårdförmåner som beviljas på grund avett sådant antagande som har gjorts enligt punkt 1 skall återbetalas enligtförordningens artikel 36.1. Vårdförmånervid vistelse i en annan medlemsstat än dea behöriga staten anställda ände som omiiittBS av tillänqmingsförord-ningens artikel 20 eller egenföretagare 1.För att få vårdförmåner enligtförordningens artikel 22.1 a i skall, utom i fall som avses itillämpningsförordningens artikel 20, en anställd eller egenföretagare tillinstitutionen på vistelseorten länma in ett intyg som anger att han har rätttill vårdförmåner. Detta intyg, som skall utfärdas av den behörigainstitutionen på den berörda personens begäran om möjligt innan han länmat denmedlemsstats territorium inom vilket han är bosatt, skall, när det behövs,särskilt ange den längsta period under vilken vårdförmåner får utges enligt denbehöriga statens lagstiftning. Om personen i fråga inte lämnar in detta intygskall institutionen på vistelseorten skaffa det från den behörigainstitutionen. 2.Bestämmelseraa itillämpningsförordningens artikel 17.6, 17.7 och 17.9 skall gälla även dessafall. Vårdförmånerför anställda eller egenföretagare som flyttar eller som återvänder tillbosättningslandet och för anställda dier egenföretagare som har fått tillståndatt resa till en annan medlemsstat för läkarvård 1.För att få vårdförmåner enligtförordningens artikel 22.1 b i skall en anställd eller egenföretagare tillinstitutionen på bosättningsorten lämna in ett intyg som styrker att han harrätt att fortsätta att få dessa förmåner. Detta intyg, som skall utfärdas avden behöriga institutionen skall, när det behövs, särskilt innehålla uppgift omden längsta period under vilken dessa förmåner får fortsätta att utges enligtbestämmelsema i den behöriga statens lagstiftning. Detta intyg kan på begäranav personen utfärdas efter hans avresa om det på grund av force majeure intekan utfärdas . 2.Bestämmelsema i tillämpningsförordningensartikel 17.6, 17.7 och 17.9 skall gälla även dessa fall. 3.Punkt 1 och 2 gäller ocksåvårdförmåner i fall som avses i förordningens artikel 22.1 c i. Bilaga 4.1 Vårdförmåner för fiuniljemedlanmar Bestämmelsernai tillänningsförordningens artikel 21 eller 22 skall, i förekommande fall,gälla även vid beviljande av vårdförmåner till familjemedlemmar enligtförordningens artikel 22.3. Vid tillämpningen av tillämpningsförordningensartikel 17.6, 17.7, 17.9, 21 och 22 i sådana fall som avses i förordningensartikel 22.3 andra stycket skall dock vad som där sägs om institutionen påbosättningsorten och lagstiftningen i familjemedlemmamas bosättningsland istället avse den behöriga institutionen och den behöriga statens lagstiftning. Kontantförmånerfor anstäUda och egenföretagare vid vistelse i en annan medlonsstat iin denbehöriga staten Bestämmelsemai tillämpningsförordningens artikel 18 skall gälla också kontantförmåner enligtförordningens artikel 22.1 a ii. Utan att det påverkar skyldigheten att lämnaintyg om arbetsoförmåga skall dock en anställd eller egenföretagare, som vistasinom en medlemsstats territorium utan att vara förvärvsverksam där, inte varaskyldig att lämna in sådant meddelande om att han har slutat arbeta som avses itillämpningsförordningens artikel 18.1. Tillämpningav förordningens artikel 23.3 Intygom funiljemedlemmar som skall beaktas vid beräkning av kontantförmåner 1.För att fk förmåner enligtförordningens artikel 23.3 skall en anställd eller egenföretagare till denbehöriga institutionen lämna in ett intyg om sina familjemedlemmar som ärbosatta inom en annan medlemsstats territorium än det inom vilket dennainstitution flnns. 2.Detta intyg skall utfärdas avinstitutionen på den ort där familjemedlemmaraa är bosatta. Det skall gälla från den dag då detutfärdades. Det kan förayas och i ett sådant fall skall det gälla från den dagdå det förnyades. Personen i fråga skall underrätta denbehöriga institutionen om varje händelse som föranleder en ändring av intyget.En sådan ändring skall gälla från det datum då händelsen inträffade. I stället för det intyg som föreskrivs i punkt 1 kan den behöriga Prop.1991/92:170 institutionen kräva att personen visar upp aktuella folkbok- Bilaga 4.1 föringshandlingar om familjemedlemmar som ärbosatta inom en annan medlemsstats territorium än det inom vilket institutionenflnns. Tillämpningav förordningens artikel 25.1 Förmånerlör arbetslösa personer som reser tiU en annan medlemsstat än den bdiörigastaten för att söka arbete där Föratt fk vård- och kontantförmåner enligt förordningens artikel 25.1 för sig själv och för sina familjemedlemmar skall en arbetslös person till sjukförsäkringsinstitutionen på den ort som han har rest till lämna in ett intyg, som han före avresan skall begära från den behöriga sjukförsäkringsinstitutionen. Om han inte lämnar in detta intyg skall institutionen på den ort som han har rest till skaffa det från den be höriga institutionen. Av detta intyg skall framgå att han har rätt tillförmåner enligt villkoren i förordningens artikel 69.1 a, hur länge denna rättgäller med beaktande av förordningens artikel 69.1 c, samt beloppet av dekontanta sjukförsäkringsförmåner som, i förekommande fall, skall utges underden ovannämnda perioden vid fall av arbetsoförmåga eller sjukhusvistelse. Arbetslöshetsförsäkringsinstitutionenpå den ort till vilken den arbetslösa personen har rest skall på en kopia av det intyg, som avses i tillämpningsförordningens artikel 83 och som skall sändas till sjukför säkringsinstitutionen på samma ort, intyga att de villkor som föreskrivs i förordningens artikel 69.1 b är uppfyllda, ange den dag frän vilken de är uppfyllda samt den dag från vilken den arbetslösa personen får för måner från arbetslöshetsförsäkringen på den behöriga institutionens bekostnad. Detta intyg skall gälla somföreskrivs i förordningens artikel 69.1 c så länge villkoren är uppfyllda. Omvillkoren är uppfyllda, skall arbetslöshetsförsäkringsinstitutionenpä den ort till vilken den arbetslösa personen har rest, inom tre dagarunderrätta sjukförsäkringsinstitutionen om detta. 3.Bestämmelseraa i tillämpningsförordningensartikel 17.6, 17.7 och 17.9 skall gälla även dessa fall. 4.För att fk de kontantförmåner som denbehöriga statens lagstiftning berättigar till skall den arbetslösa personeninom till sjukförsäkringsinstitutionen på den ort till vilken han harrest sända ett intyg om arbetsoförmåga utfärdat av den behandlande läkaren. Hanskall också ange den dag till vilken han har fått arbetslöshetsförmåner och sinadress i det land där han vistas. Sjukförsäkringsinstitutionenpå den ort som den arbetslösa per- Prop. 1991/92:170 sonen har rest till skall undenätta den behöriga sjukför- Bilaga 4.1 säkringsinstitutionen och den behöriga arbetslöshetsförsäkringsinstitu tionen samt den institution hos vilken den arbetslösa personen är anmäld somarbetssökande om den dag då arbetsoförmågan började respektive slutade. 6.I de fall som avses i förordningensartikel 25.4 skall sjukförsäkringsinstitutionen på den ort som den arbetslösapersonen har rest till underrätta den behöriga sjukförsäkringsinstitutionen ochden behöriga arbetslöshetsförsäkringsinstitutionen om att den anser attvillkoren för förlängning av den period under vilken kontant- och vårdförmånerfår utges är uppfyllda och ange de skäl på vilka den grundar sin uppfattningsamt till den undenättelse som den sänder till den behöriga sjukförsäkringsinstitutionenfoga en detaljerad rapport om patientens tillstånd från den undersökandeläkaren med uppgift om den sannolika period under vilken fömtsättningar atttillämpa av förordningens artikel 25.4 kommer att flnnas. Den behörigasjukförsäkringsinstitutionen skall sedan fatta sitt beslut i frågan omförlängning av den period under vilken förmåner får utges till den sjukaarbetslösa ptersonen. 7.Bestämmelsema itillämpningsförordningens artikel 18.26, 8.8 och 18.9 skall gälla även dessafall. Tillämpningav förordningens artikel 25.3 Vårdförmånerlör fimuljeinedlemmar till en arbetslös person som är bosatta i en annan medlemsstatän den behöriga staten Bestämmelsemai tillämpningsförordningens artikel 17 skall gälla också vårdförmåner förfamiljemedlemmar till en arbetslös person som är bosatta inom en annanmedlemsstats territorium än den behöriga statens. När familjemedlemmar till enarbetslös person registreras som mottagare av förmåner enligt bestämmelsema iförordningens artikel 69.1, skall det intyg som avses itillämpningsförordningens artikel 26.1 visas upp. Detta intyg skall gälla underden tid under vilken förmåner får utges enligt förordningens artikel 69.1. Tillämpningav förordningens artikel 26 Vårdförmånerför pensionssökande och deras familjemedlemmar 1.För att få vårdförmåner enligt förordningens artikel 26.1 inom den medlemsstatsterritorium inom vilket den sökande är bosatt skall han och hansfamiljemedlemmar registrera sig hos institutionen på bosättningsorten genomatt länma in ett intyg som visar att han själv och hans familjemedlemmar har rätttill dessa förmåner enligt en annan med- Prop. lemsstats lagstiftning.Detta intyg skall utfärdas av institutionen i den Bilaga 4.1 andra medlemsstat somsvarar för vårdförmånema. Institutionen påbosättningsorten skall underrätta den institution som har utfärdat intyget omvarje anmälan som har gjorts enligt punkt 1 TiUänqmingav förordningens artikel 28 och 28a Våidfönnåna*for pensionärer cx:h deras fiimiljemedlemmar som inte är bosatta i denmedlemsstat enligt vars lagstiftning de fir pension och har rätt till förmåner 1.För att fl vårdförmåner enligtförordningens artikel 28.1 och 28a inom den medlemsstats territorium inomvilket pensionären är bosatt skall han och hans familjemedlemmar registrera sighos institutionen på bosättningsorten genom att lämna in ett intyg som angeratt han själv och hans familjemedlemmar har rätt till dessa förmåner enligt denlagstiftning eller en av de lagstiftningar enligt vilka en pension betalas ut. 2.Detta intyg skall på pensionärensbegäran utfärdas av den institution eller en av de institutioner som svararför pensionen eller, i förekommande fall, av den institution som harbemyndigats att besluta om rätten till vårdförmåner så snart som pensionärenuppfyller villkoren för rätt till dessa förmåner. Om pensionären inte länmar inintyget skall institutionen på bosättningsorten skaffa det från den institutioneller de institutioner som svarar för pensionen eller i förekommande fall, frånden institution som har bemyndigats att utfärda sådant intyg. Medaninstitutionen väntar på detta intyg kan den registrera pensionären och hansfamiljemedlemmar provisoriskt på grundval av de handlingar som den har godkänt.Denna registrering skall vara bindande för institutionen med ansvar förbekostandet av vårdförmåner endast om den institutionen utfärdar det intyg somföreskrivs i punkt I. 3.Institutionen på bosättningsortenskall undenätta institutionen som har utfärdat det intyg som föreskrivs i punkt1 om varje registrering som har gjorts enligt bestämmelsema i nänmda punkt. 4.När en ansökan om vårdförmåner görsskall det för institutionen på bosättningsorten styrkas, med ett kvitto elleren postanvisningstalong från den senaste utbetalningen, att rätten till pensionfortfarande föreligger. 5.Pensionären eller hansfamiljemedlemmar skall underrätta institutionen på bosättningsorten om varjeändring i deras situation som kan påverka deras rätt till vårdförmåner, isynnerhet innehållande eller indragning av pensionen och varje byte avbosättning. De institutioner som har ansvar för pensionen skall ocksåunderrätta institutionen på pensionärens bosättningsort om varje sådanförändring. skall, i den utsträckning som be- Prop. 1991/92:170 hövs,fastställa närmare regler för att bestämma vilken institution som Bilaga 4.1skall betala kostnaden för de vårdförmåner som avses i förordningens artikel28.2 b. Tillämpningav förordningens artikel 29 Vårdförmänerför funiljemedlemmar som är bosatta i en annan medlemsstat än den stat ivilkoi pensionären är bosatt Föratt få vårdförmåner enligt förordningens artikel 29.1 inom den medlemsstats territorium inom vilket de är bosatta skall familjemedlem maraa registrera sig hos institutionen på den ort där de är bosatta genom att länma in de handlingar som föreskrivs i den lagstiftning som denna institution tillämpar för utgivande av sådana förmåner till en pensionärs familjemedlemmar samt ett intyg om att (»ensionären har rätt till vårdförmåner för sig själv och sina familjemedlemmar. Detta intyg, som skall utfärdas av institutionen pä pensionärens bosättningsort, skall gälla så länge institutionen på den ort där familjemedlemmarna är bo satta inte har fått någon undenättelse om att det är giltigt. När intyget har utfärdats av en fransk institution skall det dock gälla endast under en f)eriod av från den dag då det utfärdades och förayas . 2.När familjemedlemmarna ansöker omvårdförmåner skall de till institutionen på den ort där de är bosatta lämna indet intyg som avses i punkt 1 ovan, om den lagstiftning som denna institutiontillämpar föreskriver att en sådan ansökan måste åtföljas av bevis på rätttill pension. 3.Om pensionen hålls inne eller dras ineller om pensionären byter bosättning, skall institutionen på pensionärensbosättningsort underrätta institutionen på familjemedlemmamas bosättningsort omdetta. Institutionen på familjemedlemmamas bosättningsort får när som helstbegära att institutionen på pensionärens bosättningsort lämnar upplysningar omrätten till vårdförmåner. 4.Familjemedlemmaraa skall undenättainstitutionen på sin bosättningsort om varje ändring i deras situation som kanpåverka deras rätt till vårdförmåner, särskilt varje byte av bosättning. TiUänmingav förordningens aitikel 31 Prop. Bilaga 4.1 Artikel 31 Vårdförmånerför pensionärer och deras fiimiljemedlemmar som vistas i en annan medlemsstatäa den i vilken de är bosatta 1.För att få vårdförmåner enligtförordningens artikel 31 skall en pensionär lämna in ett intyg till institutionenpå vistelseorten vilket anger att han har rätt till dessa förmåner. Dettaintyg, som skall utfärdas av institutionen på pensionärens bosättningsort ommöjligt innan han lämnar den medlemsstats territorium inom vilket han ärbosatt, skall, i förekommande fall, särskilt ange den längsta period undervilken vårdförmåner fär utges enligt denna medlemsstats lagstiftning. Om pensionäreninte lämnar in detta intyg skall institutionen på vistelseorten skaffa det fråninstitutionen på bosättningsorten. 2.Bestämmelseraa itillämpningsförordningens artikel 17.6, 17.7 och 17.9 skall gälla även dessafall. I ett sådant fall skall institutionen på pensionärens bosättningsortanses vara den behöriga institutionen. 3.Bestämmelseraa i punkt 1 och 2 gällerockså vårdförmåner till familjemedlemmar som omfattas av förordningens artikel31. Tillämpningav förordningens artikel 35.1 Institutionertill vilka aibetare i gruvor och liknande företag och deras familjemedlemmarkan vända sig under vistelse eller bosättning i en annan medlemsstat än denbehöriga staten