prop · GF03102 · 1991-12-31 00:00:00 — Regeringen har dock denprincipiella uppfattningen att planeringen för grundorganisationen bör bedrivasmed samma inriktning som angetts för krigsorganisationen, dvs. att ettunderhållsregemente organiseras och inrättas i varje militärområde. Mot bakgrund av dentremilostruktur som föreslås behöver frågan om underhållsregementenaövervägas ytterligare beträffande antal, lokalisering 1991/92:102 Kapitel1 Överbefälhavaren harföreslagit att sex av fördelningsstaberna bör kader-organiseras inom ramen förmilitärområdesstabernas grundorganisation. Regeringen föreslår i avsnitt 2.1att sådana kaderorganisationer i fred administrativt bör knytas till lämpligmilitärområdesstab eller försvarsområdesstab. Deförslag till strukturförändringar som har redovisats ovan medför befydandereella besparingar. Enligt de beräkningar som regeringen har inhämtat frånbl.a. överbefälhavaren kommer ca 400 miljoner kr.inom främst flygvapnet att sparas. kommer ca 475 miljoner kr.att sparas . Skälet till att besparingar inom främst armén inte faller uti närtid är främst de omfattande investeringar som erfordras för attmöjliggöra stmkturförändringama. Det krävs för detta ändamål investeringar påca . totalt under första perioden. Regeringen anser attöverbefälhavarens bedömning av kostnaderna för omstruktureringarna inomgmndorganisationen är något osäker. Regeringen anser vidare att dé besparingarsom kommer att göras kan komma att bli mindre än vad överbefälhavaren harredovisat. Skälet till detta är bl.a. att överbefälhavarens beräkningar byggerpå att avvecklingen av såväl militär som civil personal går att genomföraenligt planerna. Dessutom ingår inte kostnaderna för avvecklingen av civilpersonal efter det att dessa övergår till att omfattas avttygghetslagstiftningen. Tveksamhet råder, enligt regeringens bedömning, även iberäkningarna när det gäller kostnader för flyttningar och sammanslagningar avförband samt kostnader för eventuella krav på att återställa mark iursprungligt skick innan en avyttring kan genomföras. De personalreduceringarsom föreslås, utöver de som är kopplade till nedläggningar och omflyttningar,är i ekonomiskt hänseende redan inplanerade varför dessa inte medför någraytterligare besparingar. Som ett led i bedömningenav säkerheten i besparingarna kan hänvisas till de beräkningar försvaretsforskningsanstalt (FOA) har genomfört efter de flyttningar och nedläggningarsom genomfördes i enlighet med försvarsbeslut. FOA konstaterar i enrapport (C 10275-M5) att de planerade försvarsekonomiska besparingarna ifebmari 1986 hade uppnätts eller skulle komma att uppnås. Ävensamhällsekonomiskt hade förändringarna varit lönsamma. Någon utvärdering av deförändringar som beslutade (prop. 1989/90:9, FöU 3, rskr. 87)har ännu inte genomförts. ringen har dock inhämtatöverbefälhavarens bedömning vilken fyder på att även dessa besparingar uppnås. 1991/92:102 Kapitel1 Regeringenhar analyserat arbetsmarknadsläget m.m. i kommuner och regioner som genomförslagen förlorar arbetstillfällen. Analysen visar att det främst är iKarlsborg som det kan uppstå regional- och arbetsmarknadspolitiskaproblem av befydande omfattning. I övriga fall är enligt regeringens bedömningde beräknade sysselsättningseffekterna av förslagen inte av sådan storlek attsärskilda regionalpolitiska insatser är påkallade. Däremot är regeringenmedveten om att arbetsmarknadsläget i flera av de aktuella orterna/regionernaär ansträngt på grund av nu rådande konjunkturläge. 1.godkänner förslaget tillledningsorganisation för försvarsmakten och de rikflinjer som i övrigt harangivits (avsnitt 2.1.1), 2.godkänner förslaget tillfortsatt inriktning av arméstridskrafternas utveckling (avsnitt 2.3.1), 3.godkänner förslaget tillfortsatt inriktning av marinstridskrafternas utveckling (avsnitt 2.3.2), 4.godkänner förslaget tillfortsatt inriktning av flygstridskrafternas utveckling (avsnitt 2.3.3), 5.godkänner förslaget tillfortsatt inriktning av den operativa ledningens utveckling m.m. (avsnitt2.3.4), 6.godkänner förslaget tillfortsatt inriktning av , samt bemyndigar regeringen att beställa delserie2, inklusive utveckling av JAS 39B och tillhörande stödsystem, i enlighet medvad som har anförts (avsnitt 2.4), 7.godkänner de föreslagnaförändringarna i grundorganisationen (avsnitt 2.5.1). 1991/92:102 Kapitel1 -Försvarsindustrin riskerar attgenom underkritisk beläggning förlora sin förmåga att tillgodose försvaretsbehov inom flera väsentliga områden. -Av säkerhetspolitiska ochindustripolitiska skäl önskar regeringen bevara svensk förvarsindustri inom förSverige viktiga teknikområden. -Livslängder på materiel måsteav ekonomiska skäl förlängas, vilket medför att förmåga till renoveringar,modifieringar och underhåll får allt större befydelse. -Omstruktureringar,rationaliseringar och anpassningsåtgärder inom försvarsindustrin måstefortlöpande ske av industrin själv och utgående från statsmakternas långsiktigavärderingar och försvarsmaktens planerade behov. -Vikande internationell marknadför försvarsindustrin och omstruktureringar i den internationellaförsvarsindustrin påverkar möjligheterna till export och import avförsvarsmateriel. -Industriell hög kompetens börvidmakthållas inom för speciellt viktiga områden även för attmöjliggöra internationellt kunskapsutbyte och deltagande i projektsamarbete. - Viktigt är att svensk försvarsindustri beredsförbättrade möjligheter att samverka med framförallt europeiskförsvarsindustri t.ex. inom lEPG. Sverigehar en inom många områden befydande försvarsindustri. Den harvuxit fram inom ramen för en långsiktig inriktning av försvarets beställningar,tillgång till en kvalificerad beställare och ur en bas i svenskverkstadsindustri. Det är fortfarande få länder, som i likhet med harförmåga att utveckla och producera avancerade vapensystem för de flesta viktigafunktioner inom armé-, marin- och flygstridskrafterna. Densvenska försvarsindustrin har, i internationell konkurrens, exporterat enbefydande del av sin produktion. Den har därigenom bevisat sig ha en högteknologisk nivä och en god konkurrenskraft. Totalt utvecklar ochtillverkar försvarsindustrin materiel för ca 15 miljarder . Av dennaproduktion exporterades . Efter en period med enrelativt hög exportandel har denna nu kraftigt sjunkit. Inklusiveunderleverantörer har försvarsindustrin sysselsatt ca 40 000helårsanställda personer. Detta motsvarar av antalet anställda inomsvensk verkstadsindustri och en befydande andel högutbildad personal. Detsamhällsekonomiska värdet - utöver sysselsättningseffekten - av det Prop.1991/92:102 kvalificerade tekniska utvecklingsarbete som sker inomförsvarsindustrin Kapitel 1 har kunnat bättre beräknas än tidigare,bl.a. genom ekonometriska beräkningar och studier av forsknings- ochutvecklingseffekter. Dessa studier fyder på en avsevärd samhällsekonomiskavkastning utöver värdet för försvaret. 3.2 Internationella utvecklingstendenser inom försvarsindustrin Deninternationella avspänningen har föranlett en minskning av rustningstakten iomvärlden. Man kan dock notera att ett flertal större försvarsprojekt pågåroch fullföljes enligt tidigare planering och att nya nationer har tillkommitmed egna projekt. Tendensen till samarbete över nationsgränserna och samgåendei större projekt är påtaglig. Stor vikt tillmäts utnyttjande avmilitärteknologins alla möjligheter vid införandet av nya generationermilitära system. Trots att priset per enhet oftast har blivit högre anses detkostnadseffektivt att successivt införa nya system. Storasatsningar sker fortfarande på forskning och utveckling bl.a inom områden föravionik, kommunikations- och spaningsteknik samt motme-delsteknik. Avbesparingsskäl sker livstidsförlängning och uppdatering av befintliga system iökad omfattning. Enomstrukturering pågår som ger färre men större industriella enheter med bredareteknikinnehåll och därutöver utpräglade nischföretag. Detta påverkarmöjligheterna för svensk försvarsindustri att konkurrera med europeiskförsvarsindustri och med . De nuvarande ansträngningarna att skapa ettförsvarsindustriellt samarbete i bör på grund av den politiskautvecklingen ha större förutsättningar att bli framgångsrika under 1990-taletän vad som har varit fallet under de föregående decennierna. Exportoch import av olika produkter och inte minst av kunskap får en allt störrebefydelse. Här måste även svårigheterna att kombinera ett affärsmässigtsamarbete mellan svenska och utländska försvarsindustrier med den svenska synenpå krigsmaterielexport beaktas. Det är vidare väsentligt attförsvarsmaterielsamarbete med uflandet utformas med beaktande av de krav, somden svenska säkerhetspolitiken ställer. Grunden för samarbete är att behovet avett visst eget kompetensområde kan reduceras och kompletteras avsamarbetspartners, medan andra för oss viktiga kompetensområden kanvidareutvecklas. 3.3 Behov av inhemsk försvarsindustri Detär nödvändigt att prioritera den materiella förnyelsen i det svenska försvaretoch att säkerställa att försvaret kan tillgodogöra sig den militärtekniskautvecklingen och ges en tillfredsställande modernitet. Väsentligt är därför attförsvarets myndigheter har god kompetens för att leda denna utveckling. Vidareatt denna i befydande utsträckning kan stödjas av svensk industri. När detgäller myndigheternas tekniska kompetens och kapacitet i övrigtinom forskningsområdet för stöd av materielanskaffningsprocessen så Prop.1991/92:102 utreds den f.n. av försvarsforskningsutredning. Densvenska försvarsindustrin är väsentligen en livskraftig industri medinternationell konkurrenskraft och förmåga att förse den svenska försvarsmaktenmed kvalificerad materiel. Försvarsindustrin har ett väl utvecklatsystemkunnande, det vill säga en förmåga att med utnyttjande av svenska ochutländska delsystem skapa väl fungerande materielsystem. Avfrämst ekonomiska skäl kan inte krigsförbandens materiel omsättas i samma taktsom . Livslängden på materielen måste i många fall ökas. Därmed kommermöjligheterna till modifieringar och förbättringar att få allt större befydelseoch måste beaktas redan under utvecklingsfasen för ett materielsystem. Oavsetti vilken grad vi väljer att importera vår försvarsmateriel måste visjälvständigt kunna utnyttja och vidmakthålla materielen även under kriser ochi krig utan att vara beroende av löpande tillförsel från uflandet. Att vidmakthållamateriel kräver dels kompetens och kapacitet för underhåll och dels kompetensför renoveringar och modifieringar. Sverigehar ingen onödig försvarsindustrikompetens, men samma kompetens finns ivissa fall hos mer än en industri. Det svenska försvaret behöver även viss försvarsindustri. Omstruktureringar och rationaliseringar måste skefortlöpande bl.a. utgående ifrån den tekniska utvecklingen och försvarsmaktensbehov och finansieringsmöjlighet. Dessa bör ske på industrins eget inititativ.Utgående från försvarsmaktens behov måste kriterier för en omstruktureringvara att skall kunna utnyttja och vidmakthålla anskaffade system vidkris och krig utan att vara beroende av stöd utifrån. Dessutom måste svensktkunnande säkerställas inom områden som andra länder omger med särskildsekretess och försörjning säkras i ett avspärrnings- eller krisläge och ikrig. Vidarebör eftersträvas sådan kompetens inom valda områden att vi utgör en församarbete intressant part inom internationella samverkansprojekt och att vidärigenom kan få tillgång till sädan teknologi som vi inte själva förmår attutveckla. Tillräckligaunderhållsresurser, förmåga att vidmakthålla befintlig materiel och vissadelar av elektronikindustrin är resurser, som är nödvändiga komponenter i allaframtida industristrukturer. Därutöver är industrier med systemsammanhållandeförmåga viktiga för såväl fortsatt svensk produktion som för att upprätthållaen god beställarkompetens hos anskaffningsmyndigheten. 3.4 Regeringens syn på behovet av kompetens inom olikadelområden Denunderhällsförmåga som i fredstid medger drift av de militära systemen måsteäven vid fall av kris och krig finnas organiserad så att den kan tillgodoseintensifierad operativ verksamhet. Detta innebär att i det fall den tillverkandeindustrin eller underhållsindustrin inte kan tillgodose behoven måstedels en separat underhållsfunktion kunna fylla luckorna och dels re- Prop.1991/92:102 servdelslager finnas för kritiska komponenter. I samband med deindustriella Kapitel 1 stmkturförändringar, som av ekonomiska ellertekniska skäl sker, måste förmågan att underhålla i krigsorganisationenbefintliga system bevaras. Ledningssystem:Befintlig kompetens inom landet är hög och beräknas bibehållas ett antal årgenom beläggning med svenska och utländska beställningar. En omstruktureringhar genomförts, som ökat möjligheten att behålla utvecklingsförmågan. Även vidogynnsam exportutveckling bedöms förmåga till vidmakthållandenivån kunnabehållas. Sensorer:Kompetens på sensorområdet är av vital befydelse för modernitet och prestandavid ny- och vidareutveckling av såväl luft, sjö- och markbundna spanings- ochradarsystem som av målsökare i vapen. Kompetensnivån har också stor befydelseför förmågan till telekrigföring. Nuvarande industribeläggning tenderar attbli underkritisk för bibehållandet av nuvarande utvecklingskompetens och behovfinns att ytterligare koncentrera industriresurserna. Egen kompetens påsensorområdet har också befydelse för utveckling av och integrering med andravapensystem både i närtid och på lång sikt. Området fordrar egna goda kunskaperäven för att kunna tillgodose behovet med import. Industrin behöver nyaprojekt för att inte kunskapsnivån skall förloras. Telekommunikation:God systemkompetens finns inom flertalet områden för telekommunikation.Ambitionsnivån inom flygområdet avgör hur den militära beläggningen blir vid debåda utvecklingsindustrierna, men den intensiva civila utvecklingen på områdetgör att tillräcklig kompetens kan behällas . Ävenanskaffning utifrån är möjlig, men egna militära krav på signalskydd måstealltid beaktas. Telekrigföring: Godförmåga till telekrigföring har fått mycket stor befydelse för utgången avstrid med moderna vapen. Området är ett av de mest sekretessomgärdade. Det ärdärför av stor vikt att svensk egen kompetens kan behållas inom dettateknikområde. Detta kan endast ske om nya utvecklingsprojekt får avlösa depågående. Då de båda industrierna - med delvis samma kompetens - under periodenkan behöva anpassa sig till en lägre nivå, kan kompetensen inom vissadelområden gå förlorad. Ett samgående inom området bedöms därför varaangeläget. Utvecklingenav system JAS-39 pågår ett antal är med en befydande kapacitet, som bl.a.innebär att omkring 3 500 till stor del högkvalificerade personer är direktengagerade i projektet. De omfattande forsknings- och utvecklingsinvesteringar,som projektet innebär, har skapat en kompetens och konkurrenskraft hos de deltagandeindustrierna, som bl.a. gjort det möjligt att utveckla, producera ochunderhålla en kraftigt ökande andel civil flygmateriel. Denna civila andel kandock inte ensam vidmakthålla tillräckligt hög kompetens på utvecklingsområdetför att tillgodose behovet av vida- reutveckling och underhållav de befintliga svenska flygsystemen. Detta förhållande kan i närtid mötasgenom utvecklingen av JAS 39B (tvåsitsig version). Mot slutet av 1990-taletförutsätts viss vidareutveckling ske av JAS 39 grundversionen genom utnyttjandeav den inbyggda utvecklingspotential som JAS-beslutet innebar. Enfortsatt kompetensutveckling torde underlättas genom den kunskap som tillföressvensk industri i det ökande internationella samarbetet på det flygtekniskaområdet. 1991/92:102 Kapitel1 Hitintillshar viktiga delar av ammunitions- och explosivämnesindustrin genom svenskabeställningar och en befydande export kunnat bibehållas på en nivå, som harmedgett en forcerad produktion i ett krisläge, s.k. beredskapsproduktionsförmåga. För att behålladenna möjlighet liksom förmåga att nyutveckla och att sä-kerhetshanteraammunition fordras en fredsproduktion av en storlek, som endast kan uppnås omen större del kan säljas på export. Om nu planerade beställningar avgrovkalibrig ammunition samt krut- och sprängämnen inte kan ökas genom attfinansiellt utrymme skapas, blir ammunitionsindustrins överlevnad problematisk, vilket kan innebära avveckling av egna utvecklings- ochproduktionsresurser för försvarets ammunitionsförsörjning. Möjligheten tillfortlevnad kan dock ökas genom någon form av utländskt samarbete. Utan svenskindustri måste ammunitionsbehovet tillgodoses med import och enberedskapslagring med åtföljande problem och kostnader för säkerhet ochförrådshållning. 3.4.5 Robotar och styrdammunition Robotsysteminnehåller en stor andel högteknologi, som är avgörande för systemens effekt,men ofta svårtillgänglig och omgiven av sekretess. från , har bevisat kvalificerade robotsystems stora operativabetydelse. Svensk robotindustri har framgångsrikt utvecklat och för detsvenska försvarets behov tillverkat ett antal robotsystem, som även har haftinternationell konkurrenskraft. Denna kompetens kan emellertid inte behållasutan utvecklingsuppdrag till de berörda industrierna, när nuvarandebeställningar har slutförts. Detta gäller också om fortsattomstrukturering genomföres. Höga utvecklingskostnader för avanceraderobotsystem innebär att ambitionen att kunna utveckla egna system bedöms behövaöverges. Även vid robotanskaffning från utlandet behövs industriell kompetensför anpassning till svenska förhållanden, kartläggning av egenskaper förintegrering i svenska system, vidmakthållande och etablerande avunderhållsresurser. Möjligheterna för attbehålla en svensk robotkompetens är i hög grad beroende av statsmakternasställningstagande till utveckling och anskaffning av ett luftvärnsrobotsystemmed medellång räckvidd. Svensk industri har tekniskt goda förutsättningar föratt realisera ett sådant system. Om utvecklingskapaciteteninom denna del av robotområdet försvinner, kan också renovering och modifieringäventyras för den stora mängd mate- 6 1991/92. riel som har inplanerats av försvarsmakten och andrakunder. Dessutom kan Prop. 1991/92:102 förseningar och fördyringar tillstora belopp uppkomma för ännu inte levere- Kapitel 1 rade beställningar avny materiel. Inom området styrd ammunition bedöms kompetensen kunnabibehållas om en fortsatt utveckling och anskaffning av en måldetekterandeartillerigranat sker. Detta skulle förbättra villkoren för svenskammunitionsindustris fortlevnad. Möjligheten att genom utlandssamarbete förbättra villkorenför den inhemska industrins fortlevnad förutsätter att medel förutvecklingsprogram planeras in. Det är ändock nödvändigt att tillräckligkompetens behålles för vidmakthållande av befintliga system. 3.4.6 Torpeder och sjöminor Torpeder: har förmåga att nyutveckla ochproducera torpeder. Ett utlandssamarbete pågår på delsystemnivä. Flerainternationella samarbetsavtal ger kunskap om den internationella utvecklingenpå området och möjlighet till industrisamarbete. Projekt som kan utnyttja dettasaknas f.n. och nyutvecklingsförmågan bedöms endast kunna behållas ett fåtal årutan nya objekt. Produktionsförmågan är i huvudsak säkerställd under 1990-taIet. Sjöminor: Förmåga att utveckla och tillverka sjöminorfinns i två svenska företag. Nyutvecklings- och produktionsförmåga bedömssäkerställd större delen av , dock att det är tveksamt om underlagfinns för att upprätthålla kompetensen vid båda företagen. Eftersom densekretessomgärdade sensortekniken mäste behärskas inom landet är minanskaffningfrån utlandet olämpligt. Av sekretesskäl och hänsyn till den speciella svenskamarina miljön är det angeläget att behålla en svensk kompetens åtminstone förvidareutveckling och underhäll av torpeder och sjöminor. Den mest kvalificerade och svårtillgängliga kompetenseninom varvsindustrin ligger inom ubåtsområdet. Svensk industri har lyckatsetablera sig i en internationell nisch, som gör det möjligt att ha en högkompetens av stort värde för svenskt försvar. Det är därför angeläget att viinom landet kan bibehålla nyutvecklingskapacitet för ubåtssystem. Varvsindustrin bedöms kunna utveckla och tillverkaytfartyg . Kompetensen att tillverka fartygskrov i plastbedöms kunna bibehållas fram till omkring mitten av . Beroende pånästa fartygstyps skrovmaterial kan denna förmåga bli reducerad eller utgå.Varvsindustrin tvingas sannolikt till en fortsatt anpassningtill en lägre nivå, som är anpassad till den långsamma anskaffningen av fartyg,som marinen har . Det är dock angeläget att kompetens finnsinom landet för underhåll och vidmakthållande av befintliga fartyg. Inom pjäsområdet har svensk industri visat betydandekonkurrensförmåga och har haft framgångar på exportmarknaden. Förmågan hargrundats på svenska försvarsbeställningar. I pågående försvarsplanering bedömsinte nya utvecklingsprojekt intymmas i en omfattning som medger bibehållande avindustrins utvecklingsresurser. Oavsett detta måste inom landet av operativaoch ekonomiska skäl behållas kompetens att vidmakthålla ett stort antal pjäser.Om på grund av bristande beläggning pjäsindustrin avvecklas, tvingasförsvarsmakten bygga upp egna resurser för att säkra kompetensen för underhållsåtgärder. Prop.1991/92:102 Kapitel 1 Av de båda industrier som i utvecklar stridsfordonomfattar den enas kompetensområde tunga torn/pjäser och eldledning medan denandres är chassier och lätta torn. Om den förras pjäskompetens försvinnerkommer kompetens att saknas på vapen, vapenverkan och eldledning för stridsfordon.Detta kan inträffa då utveckling av är klar.Vidmakthål-landenivå bedöms, om pjäskompetens kan upphandlas, kunna behållastill senare delen av . behövs alltså lämpligautvecklingsprojekt för att säkerställa förmågan att efter sekelskiftetvidareutveckla strids-fordonsbeståndet. Direktanskaffning av ny stridsvagn frånutlandet kan komma att öka möjligheterna till att behälla kompetensen vidsvensk fordonsindustri. Svenskaföretag, vilka direkt eller som underleverantörer levererar apparater ochkomponenter till försvaret och försvarsindustrin berörs genom minskad beläggningdå försvarets beställningar begränsas till färre objekt. Då den militäramaterielen ofta har en högre teknisk nivå än den civila, kan även derastekniska kompetens och konkurrenskraft påverkas. Tillfredsställande kapacitetför nu kända behov bedöms dock kunna bibehållas. För företag som levererarutbildningsmateriel, maskeringsutrustning m.m. förutses pågåendestrukturändringar inom försvaret medföra minskad beställningsvolym. 3.5.1 Relationer mellan staten och industrin Staten beställer och finansierar större delen av denforskning och utveckling av försvarsmateriel som produceras av den svenskaförsvarsindustrin. Dennas beroende av statsmakternas intentioner blir därförstort. Industripolitiskaoch säkerhetspolitiska motiv ger som ett nationellt mål att bevara en inhemskförsvarsindustri. Ett annat försvarsindustriellt mål är att bringa nerkostnaderna för nya vapensystem, bl.a. genom effektivare produktion och störreserier. Det är väsentligt attstatsmakterna vid inriktningen av försvaret också beaktar försvarsindustrinsmöjligheter att verka. Likaså att försvarsindustrin får en bild av möjligmarknad i form av planerad anskaffning och de värderingar som denna grundaspå. Möjligheterna att genomexport få ökad produktion och bättre kostnadstäckning är begränsade. en vikande efterfrågan på världsmarknaden. Därutöver finnsutrikespolitiska skäl som talar för en restriktiv vapenexport. knytsnumera export och annan samverkan med utlandet samman i olika gemensammaprojekt i växande grad. Detta underlättas av att gränserna mellan civil ochmilitär teknologi blir allt mer diffusa. Möjligheterna för svenskförsvarsindustri att samverka med utlandet bör tillmätas stor betydelse. Det är angeläget att i entid av strukturomvandlingar skapa en överblick över försvarets långsiktigabehov av kunskap och kompetens och att samutnyttja de satsningar på forskning,utveckling och kunskapsuppbyggnad som görs, inte bara inom totalförsvaret utanäven inom landet i övrigt. 1991/92:102 Kapitel1 3.5.2 Villkor förinternationell samverkan