ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Ju612 · 1991-01-25 00:00:00 — Det måste bli slut på spekulationen om hur mycketalkohol man kan dricka i samband med bilkörning utan attriskera körkortet.Årligen begås ca 3 miljoner brott mot trafiknykterhet.Omkring en tredjedel av dödsolyckorna i trafiken beror påalkohol.Lagstiftningen måste tydligt markera att alkohol ochtrafik inte hör ihop. Den skärpning av lagstiftningen somgjordes är inte tillräcklig.Alla som kör ett motorfordon måste vara medvetna omdet personliga ansvaret som man har, inte bara gentemot sigsjälv utan även mot sina medtrafikanter. Samhället måstepå ett tydligt sätt markera detta krav.Gränsen för grovt rattfylleri måste sättas till iblod eller motsvarande per literutandningsluft.Straffgränserna måste sättas på en sådan nivå så att defår en avskräckande effekt. Därför måste reglerna för straffför grovt rattfylleri ändras.Tolkningen av straffpåföljden har kommit fel. För attfängelsestraff skall kunna påföras måste man kunna bevisaatt bilföraren vid brottstillfället utgjort en allvarligtrafikfara. Att köra bil med alkohol i kroppen är i sig ettallvarligt brott och skall medföra konsekvenser medstraffpåföljder. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om ändring av gränsen för grovtrattfylleri till 1,0 från 1,5,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fängelsestraff som normalpåföljdför grovt rattfylleri.
mot · GE02Ju613 · 1991-01-25 00:00:00 — Straffrättligt jämställande av kokain med heroin Kokainutvecklingen i och i vårt land inger oro.Europabeslagen nådde över elva ton, vilket kanjämföras med endast ett kilogram . finns påkontinenten ett så rikligt utbud av kokain att medlet kanförväntas få ytterligare spridning. Även i har enökad brottslig kokainhantering kunnat märkas under detsenaste året.Svenska myndigheters strävanden atthejda kokainets vidare spridning synes därmed ha gäckats.En besvärande faktor i sammanhanget är denbagatelliserande hållning till kokain som gjort sig gällande imissbrukarkretsar. Man har därför inte blivit medveten ommedlets faror. års vetenskapliga rön om kokainetsskadeverkningar, bl.a. risken för svåra förvirringstillstånd(kokainpsykoser) och hastiga dödsfall, har inte beaktats.Den rättsliga bedömningen av narkotikabrott avseendekokain släpar efter. Kokainet anses efter en dom i högstadomstolen 1983 vara mindre farligt än heroin vidstraffmätning enligt narkotikastrafflagen.En av de viktigaste åtgärderna för att möta kokainhotetär en skärpt rättslig syn på detta medel. En betydelsefullinsats i ett sådant arbete är att från straffrättslig synpunktjämställa kokainet med heroinet.Ett sätt att åstadkomma detta är att överföra kokain tillnarkotikaförteckning I, där för övrigt heroin återfinnes.Medlen på denna förteckning anses vara särskilt farliga.Åtgärden har dock de medicinska konsekvenserna attkokain i sådant fall ej längre får nyttjas somlokalbedövningsmedel eller vid smärtkontroll av svårt sjukapatienter i livets slutskede. Kokainet kan dock delvisersättas med moderna ersättningsmedel, exempelvisxylokain. Skulle denna väg anses ha alltför stora ickeavsedda negativa effekter bör andra vägar kunna prövas.En sådan alternativ väg kan vara att på annat sätt inomramen för narkotikalagstiftningen klart och tydligt markeraatt icke medicinskt bruk, försäljning och innehav av kokainjämställs med heroin.Härigenom och med åberopande av senare tidsforskningsrapporter, skulle riksåklagaren kunna föra uppett mål till högsta domstolen för att få ett nytt prejudikat ifrågan om straffmätningen för narkotikabrott avseendekokain.En strängare straffrättslig syn på kokain bör göra detlättare för samhället och rättsväsendet att bidra till attföregripa en allvarlig utveckling. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en strängare straffrättslig syn påkokain.
mot · GE02Ju614 · 1991-01-25 00:00:00 — ''Kriminalisera köp av sexuella tjänster, nu eller aldrig! ''Så har bl.a. uttalat sig. Polisenbörjade granska prostitutionen i och kannu konstatera att den är större än någonsin trots vetskapenom riskerna att bli smittad med HIV.Om man söker en gemensam nämnare för kvinnor somprostituerar sig så finner man att en mycket hög procent harblivit sexuellt utnyttjade som barn. Deras självkänsla ochsjälvrespekt har allvarligt skadats under barnaåren.Dessutom är hälften av dem narkotikamissbrukare. Deprostituerade utsätts mycket ofta för svåra övergrepp, menlitar inte på rättsväsendet och anmäler därför sällanövergreppen. ''Jag har varit med om att 23prostituerade har dött genom mord, överdoser ochsjälvmord'', berättar en Stockholmspolis. Det är dags attavliva myten om den lyckliga horan.Om man söker en gemensam nämnare hos männen somköper sexuella tjänster, så finner man ofta att det handlarom ett behov att utöva makt.Männen, ''skapelsens krona'', köper sig makt att kunnaförnedra kvinnor genom att bestämma hur hon skall utförasina tjänster. De köper sig ofta även rätten att utöva våld.Många prostituerade berättar exempelvis att männen harpornografiska tidningar med sig och visar hur de vill att honskall agera. Det är dags att avliva myten om attprostitutionen behövs för att tillfredsställa människorsbehov av ett sexuellt liv.Justitieutskottet har vid tidigare behandling av motionermed kravet om en kriminalisering av köparna avprostituerade ansett att risken för att prostitutionen dåskulle ''gå under jorden'' och svårigheten att beivra brottgör att man inte vill lagstifta i frågan. Vår uppfattning är attom en kriminalisering sker, så försvinner en stor del avhandeln därför att för de så kallade välanpassade männenblir risken för stor. Den risk som kvinnorna utsätts för iprostitutionskontakten blir varken större eller mindre meden kriminalisering. Och svårigheten att beivra dessa brott ärinte större än vad som gäller många andra brottstyper. Detär dags att samhället förbjuder människohandel. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i så att köp av prostituerades tjänsterkriminaliseras.
mot · GE02Ju616 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:So424 hemställsatt hos regeringen begär att frågan omkriminalisering av de prostituerades kunder skall prövas ienlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GE02Ju619 · 1991-01-25 00:00:00 — Enligt en finns det misstankarom brott i av alla företagskonkurser i Sverige.Enligt en annan är varannanimportsändning feldeklarerad. Blandmåleriföretagen i är 50 procentmisstänkta för ekonomisk brottslighet, visar ytterligare enundersökning som BRÅ har genomfört.Det finns således underlag för att anta att denekonomiska brottsligheten är omfattande. Det är emellertidsvårt att mera exakt säga hur stor den är beroende på denbristfälliga statistiken. Ett stort problem när det gäller deekonomiska brotten är nämligen dels att de inte upptäcksoch dels att de oftast inte anmäls i de fall de har upptäckts.Detta är naturligtvis otillfredsställande. Vi anser attregeringen bör låta utreda varför misstänkta ekonomiskabrott inte anmäls samt därefter vidta lämpliga åtgärder såatt lagföringen kommer att fungera i de fall ekonomiskabrott upptäcks.Ett annat problem med lagföringen av de ekonomiskabrotten synes vara att lagstiftningen är så konstruerad attdomstolarna ofta dömer till milda straff trots attvinningarna av brottet kan vara avsevärda genom att storasummor kan ha undandragits staten i form av skatter ochandra avgifter. Det framstår som angeläget att regeringenlåter genomföra en samlad översyn över påföljderna isamband med olika ekonomiska brott. Av undersökningarsom BRÅ har genomfört framgår det att polisen,skattemyndigheterna och tullen inte kan sägas ha fullföljt deprioriteringar av den ekonomiska brottsligheten somregeringen föranstaltade om . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvärdering och översyn avreglerna om ekonomisk brottslighet.
mot · GE02Ju620 · 1991-01-25 00:00:00 — Åtal för kvinnomisshandel blir allt vanligare mål i våradomstolar. Kvinnomisshandel har förekommit i alla tideroch har i de flesta fall skett inom hemmets väggar. till mannen har medfört att hon varkenvågat eller kunnat åtala mannen vid misshandel. Den allrasvåraste situationen för kvinnan är ändå att åse när mannenmisshandlar barnen.Kvinnornas ställning har stärkts väsentligt under senareår. Genom bättre utbildning, egna inkomster och enförändrad lagstiftning har självständigheten gentemotmannen och jämställdheten med mannen gjort kvinnornamera självständiga.Trots dessa förbättringar finns det fortfarande kvinnorsom far illa och som lever i otrygga förhållanden.Inrättandet av kvinnojourer och rätten till juridiskt biträdei samband med förhör och rättegång har lett till att flerkvinnor vågar gå till domstol vid sexuella övergrepp ochmisshandel.Fortfarande förekommer det dock att kvinnor återtaranmälan om misshandel på grund av repressalier frånmannen.I en uppmärksammad tingsrättsdom, stod en man åtaladför kvinnomisshandel. Han ådömdes villkorlig dom, bl a pågrund av annan kulturell och etnisk bakgrund.Domen upprörde många människor och står i strid meddet allmänna rättsmedvetandet, som domen geren felaktig signal till omgivningen. För misshandel avkvinnor och barn finns inga förmildrande omständigheter.Begreppet att inför lagen är vi alla lika måste gälla.Erfarenheterna visar att det är helt nödvändigt med enstraffskärpning och en strängare rättstillämpning för bl.a.misshandel av kvinnor och barn. Villkorlig dom skall iprincip inte kunna utdömas vid kvinnomisshandel.En annan viktig del i skyddet för bl.a. misshandladekvinnor är att kvinnan delges tid för permission,frisläppande och vid rymning när mannen är intagen påkriminalvårdsanstalt. Delgivandet bör ske genompersonligt besök av representant från polisen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till höjtstraff och skärpt rättstillämpning vid misshandel av bl.a.kvinnor i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bl.a. kvinnors rätt tillinformation om permissioner, tid för frisläppande och vidrymning när mannen är intagen på kriminalvårdsanstalt.
mot · GE02Ju621 · 1991-01-25 00:00:00 — polisanmäldes drygt en miljon brott.Tillgreppsbrotten dominerar och svarar för avsamtliga polisanmälda brottsbalksbrott. Vanligast är stöldur fordon och butiksstölder.Antalet polisanmälda tillgrepp i handeln har ökatkraftigt . anmäldes ca 60 000 snatterier i butiker och varuhus. Minst en procent avhandelns omsättning på . kan hänföras tillsnatterier. Det betyder 2,6 miljarder kr.Storstadsområdena -- , ochMalmö -- har flest butikstillgrepp. Stockholmsregionensvarar för av samtliga anmälda stölder och snatterier.Ytterst är det konsumenterna som förlorar påsnatterierna. Företagen tvingas genom prishöjningar attkompensera sig för de förluster som tillgreppen förorsakar.Dessutom bidrar snatterierna till att kontroll ochövervakning påverkar trivseln i butiker och varuhus,som denna verksamhet också kostar företagenstora summor.Påföljden för snatteri är enl 8 kap 2§ böter eller fängelse i högst sex månader.Värdet av det som tillgripits avgör om brottet ska bedömassom snatteri eller stöld. Gränsen går f n enligt praxis vid 800kronor. De flesta som döms för snatteri får böter. Detförekommer ofta att en snattare undgår straff. Om dettillgripna föremålet är värt är eftergiftmycket vanligt.Det är viktigt att samhällets reaktion är tydlig när någonbegår brott. Sker inte detta äventyras trovärdigheten förvårt rättsväsende. Inte minst viktigt är det att ungamänniskor får klart för sig att på brott följer straff. Sker intedetta fortsätter den unge sin väg på brottets bana och kanså småningom hamna i allvarligare kriminalitet.Vi anser att den gräns som finns mellan stöld ochsnatteri bör avskaffas. Det ska som följd härav inte hellerfinnas någon 50-kronorsgräns som ger eftergift. Böterdirekt på platsen bör erläggas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder mot snatteri.
mot · GE02Ju622 · 1991-01-25 00:00:00 — Redan när förslaget till lag om företagsbotlagrådsgranskades utsattes detta för mycket stark kritik.Främst gällde kritiken lagtextens oklara och öppnaformuleringar. Eftersom majoriteten i tog alltförliten hänsyn till den kritik som riktades mot lagförslagetkom lagen att få alltför mycket karaktär av ramlag. Dettaär inte godtagbart när det gäller en lag inom straffrättensområde.Lagens utformning är vidare sådan att betydandesvårigheter kan förutses när den skall tillämpas. Detta gällerbåde i fråga om gränserna för tillämpningsområdet och deskönsmässiga bedömningar som domstolen i varje enskiltfall måste göra. Lagen ger inte heller den enskilde tillräckligvägledning för bedömningen av om hans beteende kommeratt anses vara laglydigt eller ej. Enligt vår meningtillgodoser lagen om företagsbot inte ens elementärarättssäkerhetskrav.Givetvis är det angeläget att näringsidkare som sätter sigupp mot samhällets regler drabbas av sanktioner som ärkännbara. Lösningar som bör övervägas i stället för lagenom företagsbot kan avse strängare straff motnäringsidkaren som fysisk person, skärpningar i fråga omförverkande, skadestånd, vite och sanktionsavgifter. Ettutvidgat skadeståndsansvar i förening med särskild talerättför det allmänna hör också hit. Grundläggande förrättssäkerheten är emellertid att eventuella skärpningarsker i vedertagen straffrättsordning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om upphävande av lagen omföretagsbot.
mot · GE02Ju624 · 1991-01-25 00:00:00 — Fängelsestraff på livstid stadgas f.n., förutom för vissa avkrigsartiklarna i nuvarande 22 kap. BrB, för 13 olika brott.Dessa är mord, människorov, grov mordbrand, grovallmänfarlig ödeläggelse, grovt sabotage, grov kapning avluftfartyg och grovt luftfartssabotage, uppror, högförräderi,trolöshet vid förhandling med främmande makt,egenmäktighet vid förhandling med främmande makt, grovtspioneri och folkmord.De som döms till fängelse på livstid blir enligt fast praxisbenådade. Straffet omvandlas till ett tidsbestämtfängelsestraff på vanligtvis . Från dettasker villkorlig frigivning enligt vanliga regler.Livstids fängelsestraff utdöms i praktiken mycket sällan.Under åren 1965--1984 nyintogs i kriminalvårdsanstaltsammanlagt 36 livstidsfångar. 1985--1988 nyintogs 12livstidsfångar.Detta antal kan jämföras med totala antalet nyintagna ifängelse som exempelvis är uppgick till ca 18 000.Man kan säga att utsättande av livstidsstraff i enstraffskala innebär ett tomt hot eftersom alla vet att dendömde blir benådad och släpps ut efter i regel ianstalt. Trovärdigheten i straffsystemet skadas av straff sominte upprätthålls i praktiken. Livstidsstraffet är till sin naturtidsobestämt och dess reella längd bestäms inte av domstolutan av regeringen. Tidsobestämdheten gör att det stridermot grundläggande straffrättsliga principer om rättvisa ochförutsebarhet. Härigenom framstår det som inhumant.Tidsobestämda straff har utmönstrats ur straffrätten.Ett avskaffande av livstidsstraff får inte som skett iNorge leda till en höjning av maximistraffet. I samband medavskaffandet av livstidsstraffet ansåg man sig i börahöja maximistraffet till fängelse vilket är högst iNorden.Livstidsstraffet är en förlegad påföljd. Det är inteförenligt med en human kriminalpolitik. Det skulle ha etticke obetydligt symbolvärde att avskaffa livstidsstraffet dådet skulle markera en human utvecklingstendens påstraffrättens område. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om ersättandeav livstidsstraffet med tidsbestämt straff.
mot · GE02Ju626 · 1991-01-25 00:00:00 — Stölder av och ur bilar ökar dramatiskt vilket är bådeoroande och oacceptabelt.Saken blir inte bättre av det förhållandet att gällandelagstiftning begränsar möjligheterna att ingripa mot sådanatillgrepp. Detta framgår av högsta domstolens dom den 26januari 1980, DB 1.En person som sålunda anträffas med en stulen bil -- idetta fall med uppbruten dörr och tjuvkopplad -- men sominte kan överbevisas om att ha tillgripit bilen, kan intedömas för häleri utan endast för det lindrigare brottetolovligt brukande. Eftersom maximistraffet för olovligtbrukande endast är kan personen i fråga somregel inte heller anhållas eller häktas. Dessa förhållandenkan knappast ha någon förankring i det allmännarättsmedvetandet.Rimligen borde en person som ertappas med enuppbruten eller tjuvkopplad bil också anses ha tillgripit denom han inte kan presentera goda skäl för sitt påstående atthan inte tagit bilen. Om bevisningen mot honom förtillgrepp inte räcker till, ter det sig emellertid naturligt att istället kunna döma honom för häleri. Enligt högstadomstolen är inte detta möjligt eftersom ansvar för hälerikräver ett förbrott som innebär att bilen ''är frånhänd annangenom brott''. Kravet på frånhändande har tolkats så attden person som ursprungligen tillgripit bilen måste ha haftuppsåt att varaktigt ''tillägna'' sig bilen. Då brottet''tillgrepp av fortskaffningsmedel'' inte innefattar krav påtillägnelse godtas inte detta brott som förbrott till häleri.Den person som efter tillgreppet tagit befattning med bilendöms i stället för ''olovligt brukande''.Från såväl polis- som åklagarsidan är man nu orolig, attbilstölderna kommer att öka ytterligare. harpolisen kunnat anhålla den misstänkte biltjuven för häleri,men efter HD-domen går inte det. HD-domen har gjort detenklare för biltjuvar att fortsätta sin brottsliga bana, vilketknappast kan vara syftet med vår lagstiftning.Vi anser, att våra lagar måste skydda allmänheten frånbrott i så stor utsträckning som möjligt, som visjälvklart måste värna om rättssäkerheten. Med dennautgångspunkt och med hänsyn till vad vi nu anfört börbrottsbalken ändras så att de nu nämnda missförhållandenaundanröjs.För att snabbt uppnå en bättre tingens ordning börmöjligheterna för polis och åklagare att ingripa motbilstölder underlättas genom att straffmaximum för olovligtbrukande höjs till fängelse . Vidare bör regeringen gesi uppdrag att framlägga förslag om sådana ändringar ihäleriparagrafen att ansvar för häleri kan ådömas även i defall då förbrottet är ''tillgrepp av fortskaffningsmedel''. Vadriksåklagaren anfört i det nyssnämnda rättsfallet kan därvidtjäna som vägledning.HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att straffmaximum för brottetolovligt brukande enligt 10 kap. 7 § första stycketbrottsbalken skall vara fängelse i högst ,2. att hos regeringen begär att den snarastframlägger förslag om sådana ändringar i 9 kap. 6 §brottsbalken att ansvar för häleri kan ådömas även i de fallförbrottet är tillgrepp av fortskaffningsmedel.
mot · GE02Ju627 · 1991-01-25 00:00:00 — Samhällstjänst ''räddade'' familj, löd rubriken påtidningen i nr 4/90. Ändå har detinte gått sedan fattade beslut om attfängelsestraff i vissa fall skulle få ersättas av samhällstjänst.I hade tingsrätten möjlighet att döma en ungfamiljefar till samhällstjänst i stället för fängelse. Både hans hustru anser att det räddat familjen och attframtiden nu ser ljus ut. Mannen utbildar sig tillbyggnadssnickare, han är lärling och ende anställde hos enbyggmästare och får en god och allsidig utbildning.Domen löd på 100 timmars samhällstjänst i stället förfängelse. Brottet var inte planerat -- och det hade aldrigutförts om han varit nykter. Han hade tidigare varit iklammeri med rättvisan -- även då efter spritkonsumtion.Mannen använde inte sprit ofta, men när han gjorde detråkade han lätt illa ut.Mannen togs in på häkte -- och varden värsta han upplevt. Den har givit honom en rädsla, somkommer att sitta i hela livet, säger han. TidningenNämndemannen har tidigare försökt få intervjuer medandra, som dömts till samhällstjänst, men ingen har velatställa upp tidigare -- trots löfte om anonymitet.Sin samhällstjänst fick denne man göra hosRikslänkarna. Det innebar att han fick lära sig mycket omalkohol och dess följdverkningar och för denne man har detbetytt mycket eftersom han ju endast begått brott i onykterttillstånd.I hade man fram dömt22 ungdomar till samhällstjänst. Av dessa var då sex klaramed sin påföljd. Fem har fått domarna undanröjda, i tre fallhar de inte skött sin samhällstjänst, i två fall har de begåttnya brott. Domen har förvandlats till fängelse. Niorättegångar stod på tur där man kunde tänka sig att dömatill samhällstjänst.Man har även i andra länder en god erfarenhet avsamhällstjänst. Den kan, genom att den skapar kontaktmed andra människor med annat synsätt och som erbjuderett kontaktnät, bryta en brottslig bana innan den harpermanentats. Men trots att vi är mycket positivt inställdatill samhällstjänst, anser vi att måste ändrabeslutet.Det allvarliga i det beslut, som fattade, är attsamhällstjänst endast får utdömas på fem platser i landet, iMalmö, , , och . Dettaskapar olikhet inför lagen. I till exempel ellerÖrebro döms lagöverträdare till fängelse för samma brott,som på andra platser med ungefär liknande struktur ochbrottsutveckling skulle kunna ge ''bara'' samhällstjänst.I dag styr alltså nästan slumpen vad en unglagöverträdare kan dömas till för straff. Det beror på inomvilket tingsrättsområde brottet begåtts och/eller var dendömde bor. Detta kan inte accepteras i ett rättssamhälle.Det är även oacceptabelt att döma till samhällstjänst.Domen bör vara fängelse, men straffet skall kunnaomvandlas till samhällstjänst. Den dömde vet då attfängelse följer om han/hon inte fullföljer ellersköter sin samhällstjänst. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändradlagstiftning beträffande samhällstjänst i enlighet med vadsom i motionen anförts.
mot · GE02Ju628 · 1991-01-25 00:00:00 — I 16 kap. 8 § där det bl.a. stadgas förbudmot hets mot folkgrupp, stadgas att den som gjort sigskyldig till att sprida meddelanden, som hotar eller spridermissaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp avpersoner med anspelning på ras, hudfärg, nationalitet,etniskt ursprung eller trosbekännelse kan dömas för hetsmot folkgrupp. Straffet är nu fängelse i högst eller ombrottet är ringa böter.Under senare år har möjligheterna att spridainformation och då också missbruka denna möjlighet ökat.Närradion kan utnyttjas av förhållandevis små föreningartill begränsade kostnader. Närradiosändningarna kan nå --åtminstone i storstadsområdena -- förhållandevis storagrupper av lyssnare.Samtidigt ställer ett alltmer mångkulturellt samhällekrav på återhållsamhet och tolerans, när det gällermänniskor med olika ursprung, med olika religion och olikakultur.Med den ökade ström av invandrare och flyktingar frånfrämmande länder, som har kommit till vårt land undersenare år, har också nya konflikter och i vissa fall en nyintolerans kommit in i vårt samhällsliv. Detta är beklagligtoch bör inte accepteras.Vad som anförts kan exemplifieras mednärradiosändaren , där sändningarna harkännetecknats av en grov antisemitism, som i och för sig ärvanlig i vissa . Denna typ av antisemitiska ellermotsvarande yttringar mot andra trosbekännelser,folkgrupper etc. får icke tolereras i vårt land. Den fanatismsom dessa handlingar ger uttryck för, bör bekämpas. Härmåste vårt samhälle kunna reagera med den hårdhet somkrävs för att hindra spridningen eller upprepandet av dennatyp av brott.Dessvärre har det i vissa fall visat sig, att det utmättastraffet inte tycks tillräckligt för att avskräcka från enupprepning. Av denna anledning bör straffet vad gäller hetsmot folkgrupp skärpas. Två brottsklasser bör införas.För brott som bedöms som grova bör straffet uppgå tillhögst . För brott som icke bedöms som grova utgårböter eller fängelse i högst , det vill säga sammastraffmätning som i nu gällande lag.Vid bedömandet av om brottet är grovt bör hänsyn tagastill spridningssättet av meddelandet, grovheten i språk ochhotelser och hur kännbar skadan kan bedömas bli samt riskför upprepande av brottet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om straffskärpning vad gäller hetsmot folkgrupp.
mot · GE02Ju632 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:A808 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnors rättstrygghet.