mot · GE02Sf217 · 1991-01-25 00:00:00 — Förnyelse och valfrihet inom tandvården Förnyelse och valfrihet inom tandvårdenSvenska folkets tandhälsa blir allt bättre. Det är ettresultat av det framgångsrika arbete som folktandvårdenoch den privata tandvården bedriver i samarbete. Enfortsatt tandhälsoförbättring är att vänta, liksom en ändradålderssammansättning bland patienterna. Behovet avreparativ tandvård kommer att minska medan denförebyggande vården och den mycket kvalificerade vårdenkommer att få större betydelse.Konkurrens och samarbete är värdefullt för alla parter.För patienternas del innebär det ökade möjligheter att väljaoch för tandläkarna en att erbjuda bästa möjligaservice och vård. En ökad konkurrens och valfrihet ställerkrav på tillgängligheten. Förutsättningarna härför varierarberoende på bostadsort och för många innebär glesbygd ochavstånd betydande svårigheter att sköta sin tandhälsa. Detär därför viktigt att de befintliga resurserna utnyttjaseffektivt och att nya former för tandvårdens bedrivande kanprövas. Vi ser positivt på den försöksverksamhet medpersonalägda kooperativ som förekommer i vissa landsting.Samarbetet mellan folktandvården och privattandvårdenkan utvecklas ytterligare, bl a genom gemensamutbildnings- och informationsverksamhet. Samverkansavtalmellan parterna kan leda till goda resultat. Inom ramen fördessa samverkansavtal kan frågor omersättningsetableringar eller specialisttandvårdensutformning diskuteras. Möjligheterna för landstingen attinföra alternativa finansieringssystem för tandvården börutökas. Tandhälsan kan vidare förbättras genom att delokala resurserna förändras och utnyttjas mer effektivt. Enmer utbyggd specialisttandvård, där tjänster kan köpasmellan parterna, gynnar den enskilde.Såväl tandläkarnas som tandsköterskornas roll kommeratt förändras i och med att ökade insatser från andrapersonalgrupper, t ex tandhygienister, är att vänta. Arbetei olika vårdlag, med en omfördelning av arbetsuppgiftermellan personalgrupperna kan leda till positiva resultatsåväl för patienterna som för personalen. Tandläkarna kandärmed frigöras för uppgifter där deras speciella kunskaperbättre kan tas till vara. Ökade satsningar bör göras påtandvårdspersonalens arbetsmiljö. Lokaler och utrustningmåste vara ändmålsenliga och möjligheterna tillfortbildning vidareutvecklas. Vad här anförts beträffandeökad samverkan och en effektiv användning av de lokalaresurserna bör ges regeringen till känna.Rådande etableringskontroll för tandläkare begränsarstarkt patienternas valfrihet. Med dagens relativa överskottav tandläkare har det ursprungliga motivet för enetableringskontroll, enligt vår mening, fallit bort. Det kanäven påvisas att etableringskontrollen haft mycket litenbetydelse för att fördela tandläkare till orter med särskildtandläkarbrist. Det är människors efterfrågan som bör styratandläkarnas etablering. En fri etableringsrätt ger de störstaförutsättningarna för en tandvård som är anpassad tillpatienternas behov. Det bör ankomma på regeringen attåterkomma med förslag till ändring av lagen om allmänförsäkring så att etableringskontrollen för privattandläkareavskaffas.Barn- och ungdomstandvårdDet primära ansvaret för barn- och ungdomstandvårdenbör enligt vår mening ligga på folktandvården. Detta bördock inte, som är fallet, innebära att privattandläkarnasmöjlighet att vårda barns och ungdomars tandhälsaförsvåras. Det är endast i vissa glesbygder som regeringenanser det vara möjligt att utnyttja även privattandvården förbarns och ungdomars tandvård. Detta är enligt våruppfattning inte tillfredsställande. Utformningen avtandvårdsförsäkringen innebär en stark begränsning i dessapatienters valfrihet. Enligt gällande regler får patienterunder själva betala hela behandlingskostnaden om deväljer tandläkare utanför folktandvården.Privattandläkare saknar därmed möjlighet att erbjudafamiljetandvård, vilket är i hög grad beklagligt. Det börankomma på regeringen att återkomma med förslag tilländring i tandvårdsförsäkringen så att barn och ungdomarunder kan erbjudas tandvård på samma ekonomiskavillkor inom privattandvården som inom folktandvården.Specialisttandvården för barnUnder aviseras en proposition angåendetandvårdsfrågor. Vi avser att med anledning avpropositionen återkomma med synpunkter, bl a rörandespecialisttandvården . Vi vill dock redan nuframhålla följande. Enligt utredningen''Specialisttandvården '' (Ds 1990:48) föreslåsbarnspecialiteten inom tandvården slopas. Barn medodontologiska problem och som har allvarliga kroniskasjukdomar, t ex cystisk fibros eller någon tumörsjukdom, ärmycket svårbehandlade och det kan inte hållas för troligt attderas speciella krav på vård och omsorg kan tillgodoses avallmäntandläkare. Vi motsätter oss därför utredningensförslag i denna del. Vad här anförts om bevarandet avbarnspecialiteten inom tandvården bör ges regeringen tillkänna.TandvårdsförsäkringenRiksförsäkringsverket har på uppdrag av regeringenutarbetat ett förslag till förändring avtandvårdsförsäkringen.Riksförsäkringsverket föreslår att bastandvård införs iförsta hand för åldersgruppen 20--med möjlighet tilletappvis påbyggnad. Regeringen säger nej till detta förslagoch anser att i första hand bör en försöksverksamhet geerfarenheter för att skaffa underlag för ett beslut. Vi anseratt det i första hand finns skäl att i olika landstingsområdenpå försök bedriva sådan verksamhet för att undvika allt förbyråkratiska processer som fördyrar en sådan reform. Detkan i det sammanhanget vara värdefullt att ävenglesbygdslänen finns representerade vid en sådanförsöksverksamhet. Denna försöksverksamhet börinnefatta flera inslag för att förbättra tandhälsovården ocheffektivisera den. I detta sammanhang måste ävenmöjligheterna till samarbete med privattandvården prövas.De besparingar som föreslås inomtandvårdsförsäkringen bör genomföras. Det finns dockanledning att ytterligare understryka att den enskildepatienten med stort behov av tandvård måste skyddas iekonomiskt hänseende. Vi förutsätter att regeringen följerutvecklingen.Tandvårdstaxan reglerar även villkoren för ersättningenfrån tandvårdsförsäkringen till den behandlandetandläkaren. Arvode utgår i allmänhet perbehandlingstillfälle men kan i vissa fall utgå eftertidsåtgång. Tandvårdstaxan fastställs av regeringen efterförslag från . I de överläggningar somföregår beslutet deltar representanter från folktandvård,tandläkare och tandtekniker.Vi anser det viktigt att i dessa överläggningar ta hänsyntill de arbetsmiljöförbättringar som behövs för att skyddatandvårdspersonalen från arbetsskador. Taxan bör ocksåkunna utformas så att den gynnar glesbygdsetableringar.För att kunna erbjuda den enskilde större valfrihet och föratt tillgodose tillgången på specialister finns skäl att utökarätten att använda specialisttaxa för nyutexamineradespecialister som inte äger denna möjlighet.Avsaknaden av denna möjlighet försämrar för patienten attfå valfrihet samt hämmar även tillgången på specialister.Detta behöver inte motverka nuvarande möjlighet förfolktandvården att inom sig utöka antalet tandläkare medspecialistkompetens. utförs en stor del avspecialisttandvården av privattandläkare. Vi anser attregeringen bör lägga fram ett förslag med sådan inriktning. Med hänvisning till det anförda hemställs[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökad samverkan ochen effektiv användning av de lokala resurserna vad gällerden framtida tandvården,1]1. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om allmän försäkring så att etableringskontrollenför privattandläkare avskaffas,2. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om allmän försäkring så att den även omfattar barnoch ungdomar för behandling av privattandläkare,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bibehållandet avbarnspecialiteten inom tandvården, 1]3. att hos regeringen begär förslag om attnyetablerade specialister inom privattandvården fårtillämpa specialisttaxa.