mot · GE02Fi309 · 1991-01-25 00:00:00 — SammanfattningKommuner och landsting svarar för drygt en femtedel avhela den svenska ekonomin. Den ekonomiska utvecklingeni kommunsektorn är därmed av stor betydelse för helaekonomins utveckling.Som en följd av socialdemokraternas misslyckande medden ekonomiska politiken är inte bara ekonomi istark obalans. Även ekonomin i kommuner och landsting äri stark obalans.Vi föreslår i denna motion att den kommunalavolymökningen begränsas till ca 0,5procent. Detta blir möjligt som medborgarnasberättigade krav på barnomsorg, sjukvård, äldreomsorgm.m. tillgodoses genom de omfattande förslag till förnyelsei verksamheterna som liberalerna har framfört iandra motioner, framför allt den om den offentliga sektornsförnyelse. Det kommer att ställa hårda krav påprioritering och omprövning av verksamheter ochorganisation.Den kommunalekonomiska kommittén (KEK) bör fåtilläggsdirektiv med innebörd att lägga fram förslag somstimulerar uppkomsten av privata alternativ. KEK börockså lägga fram förslag om slopande av den s.k. RobinHood-skatten samt om kommunsektorns rätt till dedynamiska effekter av skattereformen som uppkommerefter själva genomförandefasen.Det kommunala skattestoppet bör i princip förlängas, såtillvida att enbart förändringar i utdebiteringen som är enföljd av KEK's väntade förslag till nytt statsbidragssystemkan accepteras. Den genomsnittliga kommunalskatten fårinte överstiga 30 kr/skr.2. Kommunernas ekonomiska lägeDen kommunala sektorn har haft enbesvärlig ekonomisk situation. Kommunerna själva menaratt detta i allt väsentligt beror på att staten har minskatstatsbidragen, avskaffat den kommunala beskattningen avjuridiska personer och genomfört andra liknandebesparingsåtgärder. Verkligheten är emellertid betydligtmer komplicerad än så.Under 1970-talet var den kommunala sektornsvolymökning . Många stora och förmedborgarna viktiga förbättringar genomfördes, t.ex. ifråga om barnomsorg, gymnasieskola och sjukvård. Entillväxt av denna omfattning kom emellertid i konflikt medandra angelägna anspråk på användningen av de totalaresurserna. har därför årligenuttalat att den kommunala volymökningen måste begränsastill . I detta syfte har också begränsningargenomförts i statsbidragen och skatteregler förkommunerna. Den kommunala expansionen har trots dettavarit ungefär dubbelt så stor som det av uttalademålet, eller . beräknasökningen ha varit något lägre, ca 1,5 procent.Sedan 1985 har kommunsektorn haft ett negativtfinansiellt sparande. Finansiering av verksamheten harkunnat upprätthållas genom neddragning avrörelsekapitalet, utförsäljning av tillgångar, upplåning samti slutet av perioden med skattehöjningar. Vissa kommunerhar påbörjat en större och mera systematisk omprövning avverksamhets- och organisationsformer, men det mestaåterstår att göra. Det förtjänar att nämnas atterfarenheterna av gjorda förändringar nästan enbart ärpositiva, inte minst vad avser effekterna påkostnadsutvecklingen. I många fall är skälen till att inte merhar kunnat göras att det finns statliga regler ochdetaljbestämmelser som försvårar eller omöjliggörförändringar. Enbart av verksamhetensker t.ex. under konkurrens.Kommunernas ekonomi påverkas starkt av pris- ochlöneökningstakten. Regeringens misslyckande med attdämpa inflationen har därför varit en viktig bidragandefaktor till de uppkomna finansiella underskotten.För att säkerställa inkomstskattesänkningen iskattereformen beslutade om ettkommunalt skattestopp . Mångakommuner har reagerat på detta med att i stället höjaavgifter och taxor.Den svenska samhällsekonomin är tillbakai djup obalans. En omläggning av den ekonomiska politikeni syfte att dämpa inflationen för att säkerställa en bättreekonomisk utveckling kommer mednödvändighet att påverka kommunsektorn, om inte annatså därför att denna svarar för avbruttonationalprodukten, d.v.s. mer än en femtedel av helaekonomin.3. Den kommunala konsumtionsökningenRegeringen upprepar sitt krav på att den kommunalaexpansionen dämpas till högst . Ifinansdepartementets bilaga 9 till budgetpropositionen stårdet ''''. Mot bakgrund av de storaekonomiska obalanserna i kan vi inte finna att envolymökning på är möjlig att förena med ettåterställande av ekonomisk balans. Regeringensekonomiska politik har lett till en situation därbruttonationalprodukten väntas minska och nästa åröka mycket blygsamt eller inte alls. Mot denna bakgrundanser vi att den kommunala volymökningen måstebegränsas till . Inomramen för denna blygsamma ökning måste dessutom enförskjutning ske från konsumtion tillinvesteringar i gator, vägar, vatten och avlopp, dvs. detinfrastrukturnät vars underhåll har eftersatts under flera år.I vår motion om infrastrukturen pekar vi på olika metoderatt finansiera sådana investeringar.En begränsning av den kommunala ökningstakten till ca0,kommer att ställa stora krav på både förnyelse,omstruktureringar och prioriteringar. Det är bara omproduktiviteten kan öka som medborgarnas berättigadekrav kommer att kunna tillgodoses, särskilt med hänsyn tillväntade förändringar i befolkningens åldersstruktur.Statsmakterna har tidigare uttalat att till prioriteradeområden bör höra äldreomsorg, barnomsorg, sjukvård ochskola. Sådana uttalanden är enligt vår uppfattning alltförvaga och till föga vägledning i kommuners och landstingfaktiska beslutssituation. Även om denna allmännaprioritering är giltig måste omprövning ochförnyelse ske också inom dessa prioriterade områden.Med hänsyn härtill anser vi det självklart att staten intebör lägga på kommunsektorn nya kostnadskrävandeuppgifter utan att anvisa metoder att finansieradem. Vi vill påpeka att det inte kommer att varamöjligt att tillskjuta ytterligare statsbidrag, utankommunerna måste liksom andra sektorer vara beredda attmedverka till den nödvändiga saneringen av svenskekonomi.4. Den kommunalekonomiska utredningen (KEK)Regeringen har sent omsider tillsatt en utredning, denkommunalekonomiska kommittén (KEK), med uppdrag attse över ekonomiska och andra villkor för kommunernasverksamhet. Syftet är att verksamheten skall kunnafinansieras inom ramen för en kommunalskatt på /skr.Spännvidden i utdebiteringen mellan olika kommuner skallminskas. Statsbidragen skall göras om frånspecialdestinerade till generella.Det senare tillgodoser ett framfört kravfrån liberalerna och det är bara att beklaga attdet dröjt så . Viktig tid har gått till spillo på grund avdenna senfärdighet.Utredningen har inte fått i uppdrag att se över vilkaregler och bestämmelser som måste förändras för att aktivtstimulera uppkomsten av enskilda alternativ elleranbudstagande vad gäller de viktiga sociala tjänsterna vård,omsorg och utbildning. Enligt liberalernasuppfattning finns det inte någon anledning att tro attkonkurrens och valfrihet är mindre viktiga för att skapa eneffektiv produktion av tjänster än för varor. Detta betyderinte nödvändigtvis att privata företag alltid är bättre änkommunala institutioner när det gäller produktion avsociala tjänster. Det väsentliga är att det råder konkurrensoch valfrihet. Vi anser att KEK bör ges tilläggsdirektiv medinnebörd att föreslå nödvändiga förändringar för attstimulera uppkomsten av enskilda alternativ.5. Kommunalt skattestoppRegeringen säger sig vara beredd att föreslå enförlängning av det kommunala skattestoppet ''om det visarsig att kommuner och landsting ändå övervägerskattehöjningar eller om volymtillväxten i den kommunalakonsumtionen skulle tendera att överskrida detsamhällsekonomiska utrymmet''. Ordet ''ändå'' syftar på enöverenskommelse mellan regeringen och företrädare att det kommunalaskattetrycket inte heller efter 1992 skall öka. Erfarenhetenvisar enligt vår uppfattning att dylika överenskommelserinte är av särskilt stort värde. Inte heller förstår vi hurregeringen skall kunna veta vad kommuner och landsting''överväger'' att göra och huruvida den kommunalakonsumtionsökningen ''skulle tendera att överskrida'' detsamhällsekonomiska utrymmet går inte att fastställa förräni efterhand. Regeringens uttalande är därför meningslöst,annat än som ett indirekt hot riktat till kommunerna. Vianser det tvärtom viktigt att klargöra vilkaekonomiska förutsättningar som gäller.Enligt direktiven till KEK skall utredningen presenteraförslag i så god tid att nya regler för statsbidragen kaninföras . Men om det skulle visa sig attde nya statsbidragsreglerna genomförs först fr.o.m. 1994bör skattestoppet förlängas . Det är mycketsannolikt att de nya statsbidragsreglerna kommer attinnebära förändringar i enskilda kommuners och landstingsutdebitering. Ett av syftena med denkommunalekonomiska utredningen är ju också att föreslååtgärder som minskar spännvidden i skattesatserna. Det ärdärför inte meningsfullt att nu uttala att det kommunalaskattestoppet bör förlängas. Däremot är det angeläget attgöra klart för kommuner och landsting att förändringar sominnebär att den genomsnittliga kommunalskatten ökar övernuvarande ca /skr inte kan accepteras. Det innebär attde förändringar i kommunalskatten som kan bli aktuellamåste överensstämma med effekterna av förändringar istatsbidragen.6. Regeringens förslag om tillfällig indragningI finansplanen föreslår regeringen att 3 miljarder kronortillfälligt dras in från kommunsektorn genomen extra höjning av skatteutjämningsavgiften. Pengarna börenligt regeringen användas av KEK för att underlättaövergången till ett nytt statsbidragssystem. Vi delaruppfattningen att ett tillskott av statsbidrag kommer attkrävas för själva övergången till nya regler för statsbidragoch skatteutjämningsbidrag, och accepterar förslaget.7. SkatteutjämningsavgiftenSkatteutjämningsavgiften uppgår till 79öre/skr för primärkommunerna och /skr förlandstingen. Regeringen föreslår att avgiften höjs under1992 med /skr för att finansiera den automatiskaökningen av skatteutjämningsbidragen samt med enytterligare höjning på /skr för att dra in ovan nämnda3 miljarder kronor. Vi accepterar den föreslagna höjningen.Vi vill erinra om att det i KEK's uppdrag ingåratt se över samtliga finansiella relationer mellan staten ochkommunerna, d.v.s. även skatteutjämningsavgiften.För närvarande finns förutom den allmännaskatteutjämningsavgiften också en särskild, progressivavgift, den s.k. . Denna bör enligt våruppfattning avskaffas och vi förutsätter att KEK lägger framförslag om detta. Detta bör framgå av tilläggsdirektiv tillutredningen.8. Skattereformen och avräkningsskattenInom ramen för statens och kommunernas samladeekonomiska relationer finns också en s.k.avräkningsskatt. Denna infördes för att skapa neutralitetmellan stat och kommunsektor vad avser skattereformenseffekter. liberalerna stödde beslutet ochmedverkade till att beslutade att en korrigeringav avräkningsskatten bör kunna ske medhänsyn till att de dynamiska effekterna även bör tillfallakommunsektorn efter själva genomförandefasen avskattereformen. Om KEK skulle komma att föreslå någonannan form för neutralisering mellan stat och kommunmåste självfallet även det ta hänsyn till att de dynamiskaeffekterna bör komma även kommunerna till del.I budgetpropositionen föreslås en viss reducering avavräkningsskatten med hänsyn till de under hösten 1990fattade besluten i några kvarvarande frågor inomskattereformens ram. Dessa beslut påverkar balansenmellan stat och kommun bl.a. genom att skatten pågrupplivförsäkringar tillfaller staten medankommunsektorn bär större delen av skattebortfallet genomhöjda reseavdrag, höjt särskilt grundavdrag för pensionäreroch skattefri barnpension. Vi har inga invändningar motförslaget.Vad gäller den tillfälliga höjningen av den allmännalöneavgiften yrkade liberalerna avslag på denna.Om hade bifallit vårt förslag skulle balansenmellan stat och kommun ha förändrats. Skatten upphöremellertid den 1.7.91 och med hänsyn till att kommunernasbudgetar är fastlagda avstår vi frånnågot yrkande som enbart skulle ha berört några månaderav kalenderåret 1991.9. Förnyelse och omprövning av verksamheterI vår partimotion om förnyelse av den offentliga sektornhar vi ingående beskrivit våra förslag för att skapa ett bättreutnyttjande av resurserna hos kommuner och landsting. Enförnyelse enligt dessa riktlinjer är nödvändig inte bara avekonomiska skäl utan framför allt för att undvika slöseri ochorättvisor i form av köer och andra brister i servicen, d.v.s.för att ge skattebetalarna valuta för skattepengarna.Vi föreslår t.ex. att alla kommuner och landstingomedelbart görs till frikommuner, att existerande legala ochandra hinder för anbudskonkurrens avskaffas, att allaverksamheter som inte innehåller myndighetsutövningutsätts för anbudskonkurrens, att, om det senare ej sker,kravet att ta in anbud bör bli obligatoriskt för vissaverksamheter m.m.10. De kyrkliga kommunernaI budgetpropositionen föreslås vissa åtgärder för attneutralisera effekterna av skattereformen ochfolkbokföringsreformen för staten resp de kyrkligakommunerna. Vi har ingen invändning mot de framfördaförslagen.11. FörsamlingsskattenI en annan motion föreslår vi att den s k dissenterskatten,dvs den del av församlingsskatten som även icke-medlemmar i betalar, avskaffas. Denna harhittills motiverats av att församlingarna ombesörjerfolkbokföring, men så kommer inte längre att vara fallet.Skatten bör därför tas bort. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att godkänner de riktlinjer för denkommunala ekonomin som anges i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tilläggsdirektiv till denkommunalekonomiska kommittén (KEK) angåendestimulans av enskilda alternativ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om begränsning av den kommunalautdebiteringen till i genomsnitt ca /skr.,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tilläggsdirektiv till KEKangående avskaffande av ,. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tilläggsdirektiv till KEKangående kommunsektorn och de dynamiska effekternafr.o.m.