mot · GE02So433 · 1991-01-25 00:00:00 — Skärpning av tidsgränserna för abort Antalet aborter har ökat . I socialutskottethar vi med anledning av motioner år diskuteratabortfrågan och varje gång har det funnits anledning att geuttryck för en oro över utvecklingen. Särskilt oroande är detnär aborterna bland de unga ökar.För något år sedan skrev socialutskottet ''attförutsättningarna för en abortlagstiftning baserad på denangivna huvudprincipen om kvinnans rätt att själv inomvissa tidsgränser besluta om abort rycks undan om endasten misstanke uppstår att utsortering av individer, som avolika skäl bedöms som mindre önskvärda, sker med lagenshjälp, eller att lagen tillämpas så ''generöst'' att abort skerav , som -- om de vore önskade -- skulle kunna räddastill livet. ''Det har understrukits att abort inte skallfå ersätta preventivmedel. Och det har rått full enighet omatt en abort alltid är en nödlösning för både individen ochsamhället.Vi har i socialutskottet också varit inne på tanken attbeslutet om artonde havandeskapsveckan som en övretidsgräns för abort utan särskilt tillstånd borde omprövas.En anledning till en skärpning av attityderna beror på har gått ifrån uppfattningen att se fostret som en del avkvinnans kropp och att man i stället utgår ifrån att modernoch fostret är två individer.Abort får aldrig ses som en teknisk fråga om t.ex. olikapreventivmedelsmetoder. Det är viktigt att den moralisktmotiverade känslan för att det faktiskt råder enintressekonflikt bevaras. Det finns hos många en djuptgrundad etisk insikt om att fostrets, människoblivandets,det ofödda barnets värde inte får trädas för när. Alla skulleförlora på en utveckling som innebär att känslan avmoraliskt dilemma upphör eller försvagas. Mot dennabakgrund inser man att när antalet aborter ökar så kraftigtsom det har gjort och när antalet kvinnor som gång på gånggenomgår aborter också ökar, innebär det en risk för denhumana människosyn som mycket i vårt samhälle byggerpå. Det sker en avtrubbning av känslan för livet.Att en kvinna hamnat i en abortsituation beror i mångafall på den sociala situation som hon befinner sig i. Därförmåste det finnas tillgång till en rådgivning som ger möjlighetatt diskutera olika frågor och som ger den abortsökandeupplysningar om samhällets möjligheter till hjälp och stöd.En anledning till att det är nödvändigt att samhället tar sittansvar är att den abortsökande kvinnan ofta kan beskrivassom lågavlönad, övergiven och förtvivlad. En lång kedja avorsaker kan ha lett fram till allt detta.Nya problem har också uppkommit som inte förutsågsnär den nuvarande abortlagen antogs. Vi tänker påfosterdiagnostiken. I många fall står de nya möjligheternai livets tjänst. Men det finns ändå anledning att fråga vadabortlagen innebär i detta perspektiv. Det finns en risk öppnat för något som det är svårt att sekonsekvenserna av. En kvinna har rätt att begära abort avvilket skäl som helst. En fosterdiagnos kan göras mycketdetaljrikt. Om en kvinna får tillgång till den kunskap somfosterdiagnosen ger har hon fortfarande en laglig rätt attbegära abort av allvarliga skäl eller av bagatellartade skäl,t.ex. Det betraktar vi nu som oetiskt men detfinns risk för att det bidrager till att antalet aborter ökar.Detta är ytterligare en anledning att skärpa tidsgränsernaför abort.Det finns enligt vår mening anledning att sätta en gränsför abort vid tolfte havandeskapsveckan. Därefter, mellanden tolfte och den artonde veckan, får abort utföras endastefter särskilt tillstånd. En skärpning av lagstiftningen kanbidra till den markering av frågans vikt som är nödvändig. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en skärpning av tidsgränserna förabort.