ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Jo71 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö roll vid miljöövervakningRegeringen konstaterar i sin proposition ''En godlivsmiljö'' att en viktig förutsättning i det fortsatta arbetetför en god livsmiljö är att kunskaperna ökas om tillståndeti miljön. Miljöövervakning utgör därvid ett grundläggandehjälpmedel. Behovet av ökad beredskap inför akutamiljöhot mot våra havsområden framhålls. En fortlöpandeövervakning behövs för att skadliga utsläpp och andramiljöhot tidigt ska kunna upptäckas och åtgärdas.Vi delar regeringens bedömning vad gäller behovet aveffektiv miljöövervakning. Det är en stor, krävande ochdelvis ny uppgift. Det är då väsentligt att i största möjligaomfattning rationellt utnyttja redan befintliga resurser. Detär därför förvånande att roll vidmiljöövervakning och miljöskydd i våra kust- ochhavsområden inte nämns i propositionen. Här liggerSverige internationellt sett mycket långt fram.När det gäller övervakning av havsområdet har frånannat håll framkommit att överläggningar pågår mellankustbevakningen och i propositionen omnämnda marinacentra för forskning och miljöövervakning angåendeanvändning av fartyg och flygplan.Vi anser att ett utnyttjande av kustbevakningenserfarenheter, kompetens och resurser vid miljöövervakningi kusthav och havsområden är av mycket stor betydelse förett bra resultat. roll i det marinamiljöarbetet betonades bl.a. i betänkandet RenTur -- program för miljösäkra sjötransporter (SOU1979:43--45). är ju bl.a. ansvarigmyndighet för räddningstjänst när olja eller andra skadligaämnen kommit lös till havs. För denna uppgift finns högberedskap och fortlöpande övervakning av omgivandehavsområden. disponerar för dettaändamål väl beprövade resurser såsom personal, fartyg,flygplan, depåer och sambandssystem som är tillgängligadygnet runt och året runt längs hela vår kust. De kan lättanpassas för att kunna nyttjas också för en utökadmiljöövervakning till havs och för vissa uppgifter i denmarina forskningen.Vi anser det angeläget att resurser istörsta möjliga omfattning tas i anspråk i den utbyggdamiljöövervakningen av våra kust- och havsområden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om användning av kustbevakningensresurser i miljöövervakningen av kust- och havsområden.
mot · GE02Jo77 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö Samordna arbetet med att bevara natur- och kulturarvetHela vårt land är påverkat av människansansträngningar att försörja sig. Det uråldrigarenbeteslandet, de stora myrarna som produceratvinterfoder åt många generationer kor, får och getter. som landhöjningen skänkt kustbönderna haromedelbart tagits i anspråk som betesmark. Landskapets odlingsminnen och den rikafaunan och knuten till odlingen är att betrakta somen nationell tillgång av högt värde. Det är därför också ennationell (och internationell) skyldighet att bevara dettakultur- och naturarv.Ansvaret för detta arv är odelbart. Det är dock mycketsvårt att dra gränslinjer mellan de olika sektorerna.Kulturlandskapet måste betraktas som en enhet om arbeteför att bevara det ska bli framgångsrikt.Det framhålls ofta att miljö- och kulturkvaliteterna skalltas till vara och att detta arbete skall bedrivas på bred frontinom flera olika samhällssektorer. Bevarandearbetet skallinte vara enbart traditionell vård av kulturminnen (även omdet är nog så angeläget). Det skall också omfatta det äldreodlingslandskapets vardagsmiljöer som det är av stort värdeatt bevara.Med denna syn borde det vara logiskt att samordnalagstiftningen om naturvård och kulturminnen. Flerautredningar har haft möjligheten och också direktiv för det.Alla har ändå avstått (Ds Jo 1986:4, Ds U 1987:9, SOU1987:32). Men en samlad bevarandelag skulle kunna blibåde mer effektiv och mer lättillgänglig än dagens splittradelagstiftning.Den reformerade länsförvaltningen kan göra denregionala samordningen av bevarandearbetet bättre menockså centralt borde förändringar ske.Floran av olika anslag och stödformer är vildvuxen.Denna splittring försvårar handläggningen och orsakarextra kostnader. Det blir svårt för enskilda att sätta sig in ioch få överblick över systemet. På naturvårdens ochkulturmiljövårdens områden finns det:naturvårdsverketsvårdanslag. Vård av naturreservat m m.naturvårdsverkets och lantbruksstyrelsens (naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet)lantbruksstyrelsens NYLA-anslag (Nya inslag ilandskapet)KOLA-anslag (vårdm m av kulturlandskap och fornlämningar)arbetsmarknadsverkets medel för natur- ochkulturminnesvårdande beredskapsarbetenDet borde vara möjligt att skapa bättre organisation.Alla dessa anslag kunde föras samman till två -- ett för vårdav lagskyddade objekt och ett för övriga. Men då behövs detockså en mer rationell organisation. Ett enda centralt organbör ansvara för det praktiska bevarandearbetet. Eventuelltkan också bevarande av genresurser föras hit. Med enkoncentrerad planering och verksamhet skulle resursernaräcka till mer.I det fortsatta arbetet med förändring avnaturvårdsverkets organisation och verksamhet bör dessaaspekter belysas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag påsamordnad bevarandelagstiftning för naturvård ochkulturminnesvård,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av enhetlig organisationför bevarandeverksamheten.
mot · GE02Jo80 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91 En god livsmiljö om det biologiska kulturarvet -- bevara denbiologiska mångfaldenBakgrundUtvecklingen inom växtodlingen med framtagning av alltfler så kallade F1- hybrider med stor produktionskapacitetoch möljligheten att numera patentera växter kan leda utarmnig av det genetiska arvet och den biologiskamångfalden. Gamla sorter slås ut.På många håll håller gamla fruktsorter på att försvinna.Kulturväxterna är ett resultat av mångtusenårigamedvetna mänskliga ansträngningar för att få fram godaväxter till fromma och nöje för oss människor. De är enviktig del av vårt samhälle och dess utveckling och är därförutomordentligt viktiga att bevara och föra vidare tillkommande generationer.Kulturväxterna är kulturskatter av samma dignitet somkonstverk, byggnader och böcker. De är därför skyddsvärdaoch ger oss en daglig kontakt med våra röttersom inte är lika påtaglig som för andra kulturskatter.Man har uppmärksammat detta problem och startat denNordiska genbanken där man torkar och fryser ner fröerfrån de kulturväxter som man vill bevara. Om det blirlångvariga strömavbrott kan hela det genetiska arvetäventyras. För att komma undan detta problem lagras nuockså fröer från genbanken i grottor på Spetsbergen.Dessa metoder känns utomordentligt riskfyllda ochvidlyftiga och grobarheten hos de frysta fröerna är inte denbästa. Ur biologisk synpunkt måste det vara mycket bättreatt kontinuerligt odla det som vi vill bevara. Då kan vi helatiden ha det genetiska arvet och kulturskatten underkontroll.För fruktträd bedrivs verksamheter runt om i landet förbibehålla gamla sorter. Denna verksamhet måste stöttasaktivt och antalet ställen i landet där bevarandeodling skermåste bli fler.ÅtgärdskravDet måste vidtas åtgärder för kontinuerligabevarandeodlingar av vårt genetiska arv av kulturväxter ochdetta bör ske snabbt för att den biologiska mångfalden skallbevaras.Regeringen måste tillsätta en utredning för att klarläggabehov och resurser. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motioen anförts om åtgärder för att genomföra enkontinuerlig bevarandeodling av vårt genetiska arv avkulturväxter och att detta skall kunna ske snabbt,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det behövs fler ställen i landetdär gamla fruktsorter kan odlas,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion anförts om en utredning för att skyndsamtklarlägga behov och resurser inom hela området.
mot · GE02Jo81 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91 En god livsmiljö Fjällhedarna -- ett allt större naturvårdsproblemDen svenska fjällnaturen har aldrig någonsin utnyttjatsså intensivt som . Förändringarna, som främst ger sigtillkänna i växtskiktets utarmning, kan bara till en delskyllas på försurning eller klimatförändringar. De är enföljd av vår generations allt hårdare exploatering, som gårlångt över gränserna för naturens bärkraft.Den allt effektivare tekniken, missbruk avallemansrätten och vår ökande fritid ligger bakom den ilängden katastrofala utvecklingen. Naturvårdshänsynsaknas när det gäller vårt handhavande av fjällhedarna.Hela växtsamhällen är praktiskt taget utslagna överstora områden. De förr av lavar, ljung, viden ochdvärgbjörk täckta moränryggarna håller på att förvandlastill nakna jordhögar, som i sin tur övergår i stenrösen närjorden blåser bort. I det hårda klimatet kommersårläkningen att ta hundratals år.Det finns skäl att tro att även den hydrologiska balansenrubbas i detta sammanhang, eftersom nederbörden på sinväg mot havet borde hejdas och nyttjas av växttäcket. Istället rinner den snabbt iväg med sin börda av sediment,som avsätts i vattendrag och sjöar.Att antalet individer av i fjället häckande fåglar stadigthar minskat är även det ett varningstecken som måste följasav krav på ökad naturvårdshänsyn.Följderna av denna rovdrift på ekosystemet har knappastdiskuterats, i varje fall inte så ingående som följderna av detstorskaliga skogsbruket och vattenkraftsutbyggnaden.Rovdriften kommer i det långa loppet med störstasannolikhet att påverka de båda näringarna.I och med turismens och scootertrafikens slitage minskarde extremt enkla biosystemens förmåga att försörja detamrenar som finns . Det är orimligt att anta att densvenska fjällnaturen skall klara betestryck sommotsvarande biosystem i andra delar av världen krascharunder. Nyttjandet av renarnas beten måste prioriteras iförhållande till turism och scooteråkande, men bådanäringarna måste underordnas fjällhedarnas bärkraft. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt en hänsynsparagraf bör införas i rennäringslagen,2. att hos regeringen begär en utredning somklargör erforderliga åtgärder för att förhindra denpågående nedslitningen av fjällhedarna.
mot · GE02Jo82 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91 En god livsmiljö Kulturminneslagen i miljöbalkenI miljöpropositionen En god livsmiljö föreslås attnaturvårdslagen skall utgöra en del av . Detvore då lämpligt att även kulturminneslagen innefattas idenna miljöbalk.Vi föreslår att kommittén för översyn avmiljölagstiftningen får i uppdrag att lämna förslag till enfullständig bevarandelag, som kan ingå i ,eftersom det inte är ett fullgott skydd för kulturhistorisktvärdefulla miljöer att införas i naturvårdslagen.Regeringen säger också i propositionen p. 6.2:Samordna lagstiftningen för att göra den till ett effektivareredskap i miljöpolitikens tjänst. Alla lagar för att bevara,skydda och förbättra tillståndet i miljön, för att garanteramedborgarna rätten till en ren och hälsosam miljö, och föratt säkerställa en långsiktigt god hushållning mednaturresurserna, bör samlas i en miljöbalk. Samordningbehövs också för att underlätta överblicken ochtillämpningen av lagkomplexet. Samordningen skall vara såvid att den även omfattar vissa frågor om utnyttjande avmark och vatten när miljöns intressen hotas. Som annanlagstiftning av övegripande slag bör haavdelningar av dels gemensamt slag, dels specialregler förolika frågor. I miljökonsekvensbeskrivningar skall såvälnaturvårds- som kulturmiljöintressen kunna behandlas i etttidigt planeringsskede. Detta är bra, men inte att det skersektorsvis. Resultatet blir bättre om konsekvenserna avingrepp i landskapets bevarandevärden bedömdes utansektorsbegränsningar. Precis som vid upprättande avbevarandeprogram kan man vid andra samladebedömningar uppleva fenomenet att helheten är större änsumman av delarna. En MKB skall på lämpligt sättidentifiera, beskriva och bedöma de direkta och indirektaverkningarna av ett projekt beträffande följandefaktorer:människor, fauna och floramateriellatillgångar och kulturarvsamspelet mellan faktorerna iförsta och andra strecksatsen. (I propositionen har strecksatserna blivit omkastade. )Samordna lagstiftningen! Det är i sammanhanget ocksåbefogat att se över medelstilldelningen. Den är alltförsplittrad för att vara effektiv. Med anledning av det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt kulturminneslagen arbetas in i så somangivits i motionen,2. att hos regeringen begär en översyn avmedelstilldelningen.
mot · GE02Jo83 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91 En god livsmiljö Om samlat handlingsprogram mot bullerHösten 1990 beslutade att ett samlathandlingsprogram mot buller skulle tas fram. Regeringenstruntar i beställning i miljöpropositionen ochhänvisar istället till sektorsansvaret.Även om olika samhällssektorer ska ta ett ökandemiljöansvar så är funktion sompådrivande och samordnande viktig även i fortsättningen.Vi anser därför att ska upprepa sitt krav om attett samlat handlingsprogram mot buller ska tas fram.I vårt förslag till budget för miljödepartementetsverksamhetsområde 1991/92 (1990/91:Jo111) har viföreslagit att satsas på att ta fram ett åtgärdsförslagmot buller.Våra ytterligare förslag mot buller återfinns i motion1990/91:Jo797. Med anledning av vad som ovan anförts hemställsatt hos regeringen begär förslag till samlathandlingsprogram mot buller.
mot · GE02Jo85 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö I propositionen föreslås bl.a. att naturvårdslagen ändrasmed möjlighet att meddela föreskrifter som innebärinskränkningar i de rättigheter som tillkommer samerna ienlighet med rennäringslagen.Av redovisade remissyttranden framgår attnaturvårdslagsutredningens förslag har avstyrkts avSvenska ().Av förbundets remissyttrande framgår att dettaavstyrkande avser den del av utredningens förslag sominnebär ändring av 6 § första stycket naturvårdslagenangående enskild rätt. Denna särskilda fråga har ipropositionen lösts på så sätt att det numera föreslås att omsådan föreskrift med inskränkning av enskild rätt bliraktuell bör ersättning kunna utgå. Denna fråga berördesinte av utredningen och var alltså underlag för det av SSRframförda avstyrkandet.I fråga om föreslagen ändring av 6 § andra stycketnaturvårdslagen har förbundet i sitt remissyttrande framförtbl.a. följande:För det fall att den föreslagna ändringen skallgenomföras finner riksförbundet anledning att understryka,att det är nödvändigt att göra en allsidig konsekvensanalysav vilka moment i utövandet av renskötselrätten, som i såfall skulle anses stå i strid med naturvårdshänsyn samt ocksåvilka konsekvenserna blir för näringsutövningen.Det riksförbundet framfört är i huvudsak detsamma somlantbruksstyrelsen och i respektiveremissyttranden angivit om behovet av fördjupade analyserav rennäringens markanvändning och utvecklingsplaner.De till tillkomna nationalparkerna har etableratsunder förutsättningen att någon inskränkning i detpraktiska renskötselarbetet inte skall uppstå till följd av atten nationalpark inrättas. Vad avser jakten har vissaregleringar skett, som innebär inskränkning av möjlighetenatt jaga. Faktiskt gäller dock att renskötselrätten inte ärupphävd inom nationalparkerna.För det fall att inskränkningar skulle bli aktuella till följdav nu föreslagen lagändring inträder regler om ersättning.Även om detta i och för sig tillgodoser rättssäkerhetskravfinns anledning att ta fasta på det som såvällantbruksstyrelsen och som SSR har fört fram omkonsekvensbeskrivningar till belysande av effekterna av enplanerad inskränkning av utövandet av renskötselrätten ochdå som en del i beslutsunderlaget. Dessa frågor berörs intei propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konsekvensanalys som del ibeslutsunderlaget vid eventuellt ifrågasatt inskränkning avrenskötselrätten inom nationalpark.
mot · GE02Jo86 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö handlingsprogram mot dioxinerföreslog en rad åtgärder för att minska dioxinutsläppen bl.a.genom förbättrad processteknik och reningsteknik.Utsläppen har också genom ökade krav minskatväsentligt, framför allt vid avfallsförbränning och frånskogsindustrins avloppsvatten.Trots detta finns det anledning att vid avfallsförbränningställa högre krav. För nybyggda anläggningar accepteras endast utsläpp på dioxin per kubikmeterluft. I praktiken är detta en nollnivå.För äldre anläggning accepteras däremot en 20 gångerhögre nivå. Även för dessa anläggningar bör kravensuccessivt skärpas och de bör hauppnått samma höga miljökrav som nya anläggningar.Verket bör vidare redovisa åtgärder för att motverkadioxinutsläpp från avfallsupplag med gammaltkolelektrodslam, som är en betydande källa tilldioxinutsläpp.Med dessa höga miljökrav bör avfallsförbränning medhöggradig rening även när det gäller andra utsläpp kunnavara en miljömässigt överlägsen metod jämfört meddeponering, där betydande dioxinutsläpp kan ske vid debränder som då och då förekommer.Naturvårdsverket bör få i uppdrag att se över vilka kravsom kan ställas på andra viktiga utsläppskällor, t.ex.gjuterier, järn- och stålverk och sjukhusugnar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om skärptagränsvärden för dioxin i enlighet med vad som anförts imotionen anförts.
mot · GE02Jo87 · 1991-03-11 00:00:00 — med anleldning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö Betydande mängder kvicksilver används inom denmoderna sjukvården. Som ett exempel kan nämnas attStockholms läns landsting inköpte mer än 250kilo kvicksilver. Därav utgjorde andelen rent kvicksilver iamalgam , termometrar ochbatterier . Blodtrycksmätare svarade för baracirka eller av den totalaanvändningen.Förbrukningen av kvicksilver bör naturligtvis minskas såmycket som möjligt men jag anser att användningen avkvicksilver tills vidare bör bibehållas i nuvarandeomfattning i blodtrycksmätare, det vill säga cirka 3 procentav den totala sjukvården.Det finns huvudsakligen två skäl till detta:1. Det finns ingen annan utrustning förmätning av blodtryck, som uppvisar samma exakthet somkvicksilvermätarna.2. Kvicksilvret i blodtrycksmätarna är så kallat rentmetalliskt kvicksilver, som ej är giftigt på samma sätt somkvicksilverföreningar.Vidare torde inte det förekomma attkvicksilverblodtrycksmätarna kasseras. Mätaren är ipraktiken outslitlig. Olycksfall där kvicksilvermätare gårsönder torde också vara mycket sällsynta eftersom en stordel av mätarna är fastmonterade på väggen. De medicinskariskerna för patienter och personal om kvicksilvermätarnabehålls torde vara obefintliga sommätnoggrannheten blir avsevärt bättre till fördel för framförallt de patienter som behandlas för högt blodtryck. Därförbör kvicksilverblodtrycksmätarna även i fortsättningen fåanvändas inom sjukvården samt metalliskt kvicksilver fåinköpas till dem. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att metalliskt kvicksilverfortsättningsvis får användas till blodtrycksmätare inomsjukvården.
mot · GE02Jo89 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö I propositionen kapitel 12.2 tas frågan upp omomprövning enligt miljöskyddslagen av miljöfarligverksamhet. Det framgår inte i propositionen om åtgärderska vidtas för den industri som inte är prövad enligtmiljöskyddslagen, den industri som startade före 1969.Det är angeläget att all verksamhet som kan innehållamiljöstörande verksamhet också är prövade. Med anledning av det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attde företag som inte har tillstånd skall hainkommit med en tillståndsansökan.
mot · GE02Jo90 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljöf222Jo90 Regeringen tillsatte 90 06 21 en skogspolitisk utredningmed syfte att utvärdera skogspolitikens mål och medel ochföreslå förändringar på det skogspolitiska området. Enligtkommittédirektiven skall utredningen bl.a. se överlagstiftningen på skogsområdet.I propositionen om En god livsmiljö föreslås ändringar ilagstiftningen som direkt berör skogsbruket och dessförutsättningar. Det gäller förändringar i naturvårdslagenangående markavvattning och samråd vid arbetsföretag.Det gäller också skogsvårdslagen angående anmälningspliktvid skyddsdikning.Jag anser att det är olyckligt att göra förändringar iskogsvårdslagen som den skogspolitiskakommittén arbetar med denna lagstiftning. Kommittén harfått i uppdrag att särskilt precisera ett miljömål förskogsbruket. Den skall också utredamiljökonsekvensutredningar för skogsbruket och vilkamedel som i övrigt bör användas inom skogspolitiken. Detär därför naturligt att kommittén har möjlighet attförutsättningslöst pröva vilka förändringar inomlagstiftningen som är nödvändiga.Det finns en stor risk att den skogspolitiska kommitténsarbete föregrips om fattar beslut om lagstiftningsom kommittén har att se över. Kommittén riskerar att innanden slutfört sitt arbete bindas upp till fattade beslut.Kommittén borde istället få arbeta klart, och lämna sinaförslag, innan fattar beslut om förändringar inomlagstiftningen. Då har möjlighet att fatta beslutom en samlad skogspolitik.Jag föreslår därför att beslutar avslå deförändringar inom lagstiftningen som föreslås i prop1990/91:90 gällande skogsbruket. Med stöd av ovanstående hemställsatt med avslag på regeringens förslag i dennadel som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inte ändra lagstiftningen på det skogligaområdet skogspolitiska kommittén arbetarmed förändringar av lagstiftningen inom denna sektor.
mot · GE02Jo92 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö Avveckling av kvicksilver även i tandvårdenRegeringen redovisar i propositionen en delvis ambitiösavvecklingsplan för användningen av kvicksilver. På enpunkt är dock förslaget mycket återhållsamt, nämligen närdet gäller kvicksilver i tandvården. Regeringen avser att gesocialstyrelsen i uppdrag att utreda förutsättningarna attavveckla användningen av amalgam somtandersättningsmaterial.Kunskaperna om kvicksilverspridning i naturen genomamalgamanvändning är helt entydiga. Genom avloppsslamoch rökgaser från krematorier sprids hundratalskilo kvicksilver ut. Ännu allvarligare är naturligtvis denexponering som vi utsätts för genom att ha amalgam i våratänder. Sannolikt är variationen stor mellan individer både ikänsligheten för kvicksilver och utsöndringen av kvicksilverfrån tandfyllningarna. Negativa hälsoeffekter av amalgamredovisas i ett stort antal avhandlingar och rapporter ochframstår allt tydligare som ett stort potentielltfolkhälsoproblem.Det är angeläget med en mer offensiv syn än regeringenspå avvecklingen av kvicksilver i tandfyllnadsmaterial.Amalgam är ett från toxikologisk synpunkt olämpligtmaterial. Det finns substitut. Därför finns det anledning attuppdra till kemikalieinspektionen att pröva om lagen omkemiska produkter och substitutionsprincipen ärtillämpbara på amalgam. Vidare bör åt naturvårdsverketuppdras att klarlägga den tillförsel av kvicksilver tillavloppsreningsverk och rötslam somamalgamanvändningen medför. Uppdraget tillsocialstyrelsen bör också ges en mer bestämd inriktning ochavser en avvecklingsplan för kvicksilver itandfyllnadsmaterial. Detta bör ge regeringen tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om offensiva åtgärder motamalgamanvändningen i tandvården.