mot · GE02Jo901 · 1991-01-25 00:00:00 — Den nya vattenlagen, som trädde i kraft ,ersatte vattenlag. Lagen är tillämplig påvattenföretag och vattenanläggningar. I lagen finns ocksåbestämmelser om skydd för vattenförsörjningen.Med vattenföretag avses bl.a. byggnadsåtgärder ivattenområden samt åtgärder för att bortleda yt- ellergrundvatten. Vattenanläggning är en anläggning som hartillkommit genom ett vattenföretag med till anläggningenhörande manöveranordningar. Med vattentäkt avses i lagenbortledande av yt- eller grundvatten för vattenförsörjning,värmeutvinning eller bevattning.För att få utföra ett vattenföretag skall företagaren harådighet över vattnet inom det område där företaget skallutföras. Var och en råder enligt 2 kap. 2 § vattenlagen överdet vatten som finns inom hans fastighet.Ett vattenföretag får i princip inte utföras utan tillstånd.Grundprincipen är därvid att endast vattenföretag somuppenbarligen inte skadar allmänna eller enskilda intressenundantas från tillståndsplikten.Den nya lagen innebar en skärpning av skyldigheten attinhämta tillstånd. Var och en som vill bevattna inom ettområde där vattentillgången är knapp är skyldig att sökatillstånd till vattentäkten.Frågor om tillstånd till andra vattenföretag änmarkavvattningsföretag (vilka prövas vid förrättning)prövas av , och i vissa fall av regeringen.Tillsyn över vattenföretag och vattenanläggning utövasav enligt bestämmelserna i 18 kap.vattenlagen. Om någon utför ett vattenföretag utan att hanödvändigt tillstånd till det, får vid viteförelägga honom att vidta rättelse.Ordningen med att vattendomstol skall ge tillstånd tillvattenföretag fungerar mindre väl. Dels ärhandläggningstiderna långa och förfarandet i övrigtomständligt och tidsödande. Dels underlåter mångaföretagare att ansöka om prövning, inte minst på grund avsjälva prövningsprocessens komplexitet samt ävenavsaknaden av insikt om krav på tillstånd förbevattningsföretaget.I län finns ca 700 bevattningsanläggningar. Dockhar endast 11 jordbrukare vattendom för sin anläggning.För bevattning används i länet ytvatten för ,grundvatten för och brackvatten från för av anläggningarna. En mycket liten del avanläggningarna är sådana att ingen vattendom behövs.Konflikter mellan bevattningsintresset och andra angelägnaanvändningsområden för vattnet är inte ovanliga undertorrperioder. Det nuvarande tillståndet med så få lagligenprövade anläggningar är otillfredsställande. Frågan ombevattning synes inte överhuvudtaget vara förankrad irättsmedvetandet som en vattendomsfråga.Situationen i övriga synes vara likartad medden i län. Många bevattningsanläggningar saknartillstånd, vilket har sin grund i de förhållanden som ovanbeskrivits.En ändring av vattenlagen i den här berörda delen ärdärför nödvändig. Tillstånd till bevattning bör ges avlänsstyrelserna i stället för av . Enadministrativ prövning i skulle sannoliktmedföra en snabbare handläggning utan att rättssäkerheteneftersätts. Länsstyrelserna har god kännedom om lokalaoch regionala förhållanden och får i en samordnadlänsförvaltning ytterligare kompetens i sak genom attlantbruksenheterna nu knyts direkt till den samladelänsförvaltningen.Under senare år har vattentillgången undersommarhalvåret på många håll i varit knapp.Konkurrensen om vattnet har varit hård, vilket inte så sällanlett till allvarliga konflikter.Genom att vattendom saknas för många vattenföretagsker dessa uttag otillåtet. När vattentillgången är god ärskadeverkningarna små eller inga alls. Däremot kan de ledatill allvarliga följder om stora vattenmängder tas ut underextrema torrpeioder.Länsstyrelsen har som tillsynsmyndighet rätt att vid viteförelägga företagaren att vidta rättelse. Ett sådantföreläggande gäller inte förrän det har vunnit laga kraft.Länsstyrelsens beslut om att förelägga vite kan överklagastill kammarrätten.Denna ordning gör att det i en akut situation kan ta långtid innan ett förbud om att ta ut vatten till exempelvisbevattning i praktiken stoppas. Som exempel kan nämnasatt i enligtvattenlagen utfärdade ett förbud mot vattenuttag förbevattning av en golfbana. Beslutet överklagades tillkammarrätten, som ännu inte avgjortärendet.Detta visar att vattenlagens regler i detta hänseende äruddlös. En ändring är därför nödvändig.Jag föreslår därför att får förordna om attett beslut om vitesföreläggande enligt 21 kap. 3 §vattenlagen skall gälla även om det överklagas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tillståndsgivning förbevattning skall ges av i stället för avvattendomstol,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att får förordna omatt ett beslut om vitesföreläggande enligt 21 kap. 3 §vattenlagen skall gälla även om det överklagas.