mot · GE02Ub814 · 1991-01-25 00:00:00 — 1990 proklamerades av FN som läskunnighetens år ochen svensk kommitté tillsattes. Vid utbildningsdepartementetfanns ett särskilt kansli för detta. När året är slut harkansliet avvecklats och en slutrapport lagts. Det praktiskagenomförandet återstår. Det är nu åtgärderna skall sättas inoch de vackra orden skall förverkligas.Demokratifråga -- att kunna läsa och skrivaEn av de viktigaste grundstenarna för demokratin är attalla medborgare kan läsa och skriva. Den som inte kan läsakan inte tillgodogöra sig skolundervisning, inte delta iarbetslivet på lika villkor och inte heller skaffa sig deninformation som behövs för att medverka i dendemokratiska processen. Den som inte kan skriva kan hasvårt att få sin rätt och hävda sin åsikt.I lämnar mellan 5 000 och 10 000 elever med bristandekunskaper i läsning och skrivning, trots att de harbegåvningsmässiga förutsättningar att lära sig läsa.För var och en av dem innebär det stora svårighetergenom hela livet. För samhället innebär det också enväsentlig förlust, genom att en stor del av arbetskraften intehar möjlighet att fullt ut använda sina resurser.Anledningen till att många elever har svårt att lära sigläsa och skriva är att de har ett specifikt handikapp medbiologisk bakgrund, som förr kallades ordblindhet men somnu kallas dyslexi. (Dyslexi är en samlingsbeteckning för läs-och skrivsvårigheter hos personer med presumtivt normalbegåvning.) Det är inget isolerat problem för en liten gruppelever utan man räknar med att avbefolkningen lider av detta handikapp i större eller mindregrad. Alltså 2-3 elever i varje klass!Kunskapen om dyslexi måste bli större i helaskolsystemet, från förskola till högskola. Förutsättningenför att en elev ska kunna få den undervisning som behövs ärju att handikappet över huvud taget upptäcks. Alltförmånga elever betraktas , på grund av sinasvårigheter, helt felaktigt som slöa, okoncentrerade,obegåvade eller t o m socialt störda. Att få en sådan stämpelinnebär givetvis svåra konsekvenser för den enskildaindividen.Upptäcka på tidigt stadiumNär lärarna en gång gjorts medvetna om handikappet,är det emellertid inte särskilt svårt att känna igen. Redan iförskolan kan man upptäcka de barn som är i riskzonen.Man vet att majoriteten är pojkar, de har ofta problem medmotoriken och med koordinationen mellan höger ochvänster sida. De kan ha svårt att tala och att uppfatta hörsel-och synintryck. De kan också ha svårigheter att styra röstoch rörelser och uppfattas därför ibland som störande. Dehar mycket tidigt en bild av sig själva som avvikande, menkan inte förstå varför. Många drar sig tillbaka och gör sigosynliga. Andra blir värstingar för att bli bäst på något.Undersökningar visar att det finns en kraftigöverrepresentation av läs- och skrivsvårigheter blandmänniskor som hamnar på ungdomsvårdsskolor och ifängelser.Vetenskapen har, å andra sidan, också visat att personermed dyslexi inte bara är normalt begåvade utan ofta hartalanger utöver de vanliga. Man kan göra en lång lista avkända konstnärer, musiker, författare och statsmän somlidit av dyslexi och som gjort ovärderliga insatser i samhällettrots, eller kanske tack vare, sitt handikapp. Genom attalltid behöva hitta egna vägar för att kompensera sinasvårigheter blir de kreativa och nytänkande. Tänk bara påAlbert , , ochPablo -- alla var de dyslektiker.För att elever med dyslexi ska bli jämlika med andraelever krävs ett antal åtgärder.Åtgärder i skolanAlla lärare i förskola, grundskola, gymnasium ochhögskola, men också inom vuxenutbildningen, bör fågrundläggande kunskaper, för att lära sig känna igen elevermed dyslexi.När lärare misstänker att en elev har läs- ochskrivsvårigheter måste skolan ha redskap att kartläggaproblemet.Eleven måste få specialundervisning i läsning ochskrivning som bygger på kunskaper om just hans ellerhennes speciella svårigheter. Varje elev har rätt att lära sigläsa så långt förmågan räcker.Speciallärarutbildningen måste få en starkare inriktningpå arbete med dessa elever. Att lära dyslektiker läsa ochskriva är en uppgift som kräver gedigen utbildning.Den elev som har svårt att läsa har ändå rätt att lära sigsamma saker som kamraterna. Skolan måste skilja påkunskapsinhämtning och läsinlärning. Talböcker är ett bramedel för elever med läs- och skrivsvårigheter att lära sigläxorna.Skolorna måste få centrala anvisningar för hur elevermed läs- och skrivsvårigheter ska behandlas, t ex vidbetygssättning och i provsituationer och vid antagning tillhögskola via högskoleprov.I arbetslivetMånga dyslektiker som finns i arbetslivet har storaproblem med datoriseringen i företagen. Det behövssärskilda åtgärder för att hindra att de slås ut ur arbetslivet.Datorn kan, om den används rätt, vara en stor hjälp för densom har läs- och skrivsvårigheter.Riksdagen fattade ett positivt beslut med anledning avsexpartimotionen i ämnet. Regeringen fick i uppdrag att taitu med frågan.Men det var . Så vitt vi har kunnat utrönahar det inte hänt särskilt mycket sedan. Det har inte kommitnågot åtgärdspaket. Inget initiativ har tagits för att lösa deproblem med upphovsrätten som försvårar problemet medtalböcker. Ingenting har, såvitt vi känner till, gjorts för att ifortbildningen för lärare ge mera kunskap om dyslexi.FN:s läskunnighetsår får för svensk del inte passera utanatt regeringen åstadkommer förbättringar för elever meddyslexi att lära sig läsa och skriva och att tillgodogöra sig denkunskap skolan ska förmedla. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om adekvat utbildning ochfortbildning för berörda lärare på alla nivåer fr.o.mförskolan,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att samordna allkunskap och erfarenhet för att tidigt upptäcka barn meddyslexi,3. att hos regeringen begär förslag omupphovsrätt för talböcker till dyslektiker,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betygssättning, skolprov ochantagningsprov till skolor,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utarbeta anvisningar ochhandlingsplaner i skolan för att åtgärda problemen med läs-och skrivsvårigheter,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskilda åtgärder för dyslektikeri arbetslivet.1]