mot · GE02Fö201 · 1991-01-25 00:00:00 — SammanfattningMotionen anger lämpliga utvecklingsvägar och riktlinjerför svenskt försvar. Styrande principer skall vara: godanpassning till hotbilden, minsta möjliga militära makt,största möjliga folkliga förankring.Genom att vidga synen på hotbilden får man tillräckligtstort verksamhetsområde för att motivera envidareutveckling av dagens värnpliktssystem. Det föreslåsen försvarsorganisation baserad på s.k. allmän värntjänstför både kvinnor och män, som skall svara upp mot en bredhotbild:MiljöförstöringMilitärt angreppEkonomiskt angreppSolidaritetsförlustGenom satsning på människor och små smarta vapenistället för dyrbara vapenbärare typ JAS och stridsvagnarkan vår vapenindustri bli oberoende av export.Samtidigt som miljövård, människovård, ekologisktsamhällsbyggande och räddningstjänst förstärks och gör ettland lättare att försvara kan man få en mera flexibel militärberedskap. Förband med miljövård som förstahandsuppgiftkan, om de ges militär grundutbildning, vid behov utbildasför en akut militär uppgift.Oberoende av vilken försvarsorganisation man såsmåningom väljer, föreslås nya former förförsvarsutredandet: två opolitiska utredningar medriksdagens försvarsutskott som referensgrupp.1 InledningVårt förhållandevis välmående och demokratiskasvenska samhälle är värt att försvara och ge en chans tillpositiv demokratisk vidareutveckling. Trots den glädjandeutvecklingen när det gäller demokratisering i många länderoch inledd internationell nedrustning är världsläget mycketallvarligt med tanke på miljöförstöring, svält, fattigdom ocholika typer av krigföring. Hellre än en fortsatt polariseringmellan fredsrörelser och anhängare av militärt försvarskulle man se en vidgad hotbildsanalys och en samling kringbehovet av en grön omrustning.De militära kostnaderna utgör ca. 2,av vår s.k.bruttonationalprodukt (BNP). Hur mycket satsas på försvarmot de övriga delarna i hotbilden? Här är det svårt attberäkna men nämnas bör en tysk undersökning (Institut derdeutschen Wirtschaft, ), där man beräknat och jämförtvad 10 industriländer lägger ut på miljöförbättrandeåtgärder. hamnade med 0,av BNP på åttondeplats i denna jämförelse -- inte alltför imponerande.2 HotbilderAv övergripande betydelse är naturligtvis att det förs enklok politik både i och utomlands. Dagsläget ochhistorien visar att så inte alltid sker. Politiska misslyckandenleder till hotfulla situationer som visar sig på olika sätt. Mankan tala om olika hotbilder som tillsammans ger en totalhotbild som är komplex och full av samspelseffekter. I tabell1 har gjorts ett försök att mågot strukturera vad som kanvara de allvarligaste hoten mot vårt samhälles fortbestånd.Mycket i fråga om skadeverkan och försvarsåtgärder ärgemensamt.Tabell 1. Några hot och försvarsåtgärder grovtschematiseradeOmfattning/Skade-FörsvarsåtgärderKatastrof-Räddnings-och riskverkanFörebyggandeberedskaptjänst 1. Miljöför-Pågående,SämreEkologiskt sam-SjukvårdRäddn.lagstöringUppladdningfolkhälsahälle=robust sam-ReserverFordon för kata-Obeboe-hällePersonl.Heli-stroferligt landUtrikespolitikskydds-koptrarSvält utrustn.Sjukv.Långsamutbildn.död2. MilitärtFramtidaHastigUtrikespolitikSjukvårdRäddn.lagkrigriskdöd, svältRobust samhälleReserverFordonObeboe-Respektingiv.Personl.Heli-ligt landmotst. EkonomisktÖkandeSämreUtrikespolitikReserver--krigomfattningförsörjn.Robust samhälleMer tvång4. Solidari-ÖkandeKaos ut-Gemensamma erfa-----tetsförlustegoismlösanderenheter och lik-1 och 2nande visioner 2.1 MiljöhotbilderNär de grundläggande förutsättningarna för växter, djuroch människor försämras eller snabbt förändras leder dettatill svält, sjukdom och död. Det ekologiska systemet kankollapsa lokalt eller regionalt till följd av industrijordbruksom i eller , till följd av skogsskövlingoch klimatförändringar som i eller på grund avindustriutsläpp som exempelvis i södra och regionala förändringar i de ekologiskasystemen har varit problem långt tillbaka i historien. Uniktför vår tid är dock att det mänskliga rumsterandet i naturennu tagit en sådan omfattning att vi börjar lida av en globalnedsmutsning. Ozonskiktet minskar, växthuseffekten ökar,sur nederbörd påverkar hela världsdelar. Fisken blirotjänlig som föda på grund av tungmetaller ochklorföreningar. Radioaktivt avfall sprids i biosfären ellerladdas upp i reaktorer och avfallslager. Jordens kapacitetför produktion av föda och bränsle är allvarligt hotad. Deekologiska systemen har en viss men varierande tålighetmen när denna överskrids kan globala katastroferuppkomma mycket plötsligt.Den storskaliga hanteringen av gifter ochmiljöfrämmande kemikalier kan även ge katastrofer där ettstort antal människor skadas eller dödas som i Bophal ellerTjernobyl. Kärnvapen framstår alltmer som komponenter imiljöhotbilden snarare än som tillhörande den militärahotbilden.De politiska förändringarna i har genomdemokratiseringen en positiv inverkan på miljöhotbilden.Samtidigt finns det dock anledning till oro för att enupplösning av kan leda till en okontrolleradkärnvapenspridning och därigenom mera akuta miljöhot.Miljöhotbilden finns utförligt beskriven i en omfattandelitteratur (ex. et al. 1990: Tillståndet i världen).2.2 Militära hotbilderI dagens politiska läge kan det inte sägas föreligga någramilitära hot gentemot . De enormavapenarsenalerna hos (WP) och NATOfinns visserligen till stora delar kvar men politiskaförutsättningar saknas för en konflikt mellan dessastormaktsblock och det är svårt att se några möjligheter föratt de skall återkomma. Den s.k. marginaldoktrinen, enligtvilken skulle behöva försvara sig militärt i ettstorkrig mellan blocken, saknar relevans. Däremotfinns, som vi nu med all tydlighet ser, risker för krig mellanolika etniska grupper inom . Om sådana krig blirstora och utbryter i vårt närområde krävs från svensk sidaen beredskap för flyktingmottagning och militärneutralitetsvakt. Utvecklingen i är mycketoroande. Mera osannolikt, men tänkbart, är att främmandemakter engagerar sig i sådana konflikter. En annan tänkbaranledning till främmande militär intervention i Östeuropaskulle kunna vara strävan att förhindra kärnvapenspridningom helt bryter samman. Om främmandemakter ingriper i medför det sannolikt en ökadrisk att kan bli ett intressant basområde. Det kanvara frestande att använda ''hangarskeppet ''.Nedrustningen inom WP och NATO har ännu inteberört sjöstridskrafterna. Det är beklagligt. Det hävdas oftai den nordiska debatten att och Barents havär strategiskt oerhört viktiga områden med tanke på attSovjets ubåtar med strategiska kärnvapen och övrigamarina styrka i huvudsak är baserade på ochNATO har en stark närvaro i NordNorge och Norska havet.Därmed blir också nordligaste av intresse förstormaktsblocken. Emellertid måste man göra denbedömningen att ett krig mellan de tidigare blocken äromöjligt, såvida NATO inte umgås med erövringsplaner.WP har inte den ekonomiska styrkan eller inresammanhållningen som fordras för att gå till angrepp.Sovjet är en supermakt endast vad avser kärnvapen ochdetta räcker inte för att ta strid med NATO. På längre siktkan dock åter bli ett riskområde om Rysslandutvecklas till en nationalstat med expansionslusta. Sådananationalstater kan för övrigt i ett längre perspektivnaturligtvis uppkomma var som helst i Europa.Även om mycket talar för att stormakter i framtidenmera kommer att använda sig av ekonomisk makt ochmindre av militär, löper små länder alltid risken att drabbasav kanonbåtsdiplomati eller invasionsföretag av Panama-typ. Särskilt betänkligt i detta sammanhang är vårakärnkraftverk och deras lokalisering. På denna punkt är vimycket sårbara för utpressning. Det är högstanmärkningsvärt att detta förhållande inte tas på störreallvar. Utredningar hänvisar till avstängning vid krigshot,vilket endast kan något minska effekten av ett fientligtangrepp. Utredningen om kärnkraftsberedskapen tog i sittbetänkande (SOU 1989:86) inte upp krigshot. För Sverigenya militära hotbilder kan genereras av ett medlemskap iEG. Vi kan tvingas deltaga som part i konflikter i fjärranländer.Mot bakgrund av den politiska osäkerheten i , deekologiska hoten och svältsituationen i och Asiensom kan ge upphov till folkförflyttningar och krigiskaförvecklingar är det omöjligt att sia om hur militära hot kanse ut fram emot . Man måste kunna tänka siginte bara högteknologiska vapen, utan även enkeltbeväpnade folkvandringsarméer eller kemiska ochbiologiska stridsmedel.2.3 Ekonomisk hotbildMiljöförstöringen utgör långsiktigt en mycket storekonomisk belastning. Mera kortsiktigt och lokalt förSveriges del finns en ekonomisk hotbild i detta att vårtnäringsliv blir alltmera specialiserat och beroende avnyckelvaror från andra länder. Förhållandet kan utnyttjasnär beroendet blir ensidigt. Ett färskt exempel är för datateknologi gentemot . Sverigeanpassade sig så tyst som möjligt till detta. JAS-projektetsberoende av NATO-teknologi är ett annat allvarligtexempel. Den pågående anpassningen till EG är av allt attdöma så omfattande, att vi inom inte har någotreellt val i fråga om medlemskap eller inte. Vi tvingas dåkonstatera, att vi blivit en delstat i ett nytt imperium utanvare sig militär invasion eller ockupation.För dagen framstår vårt beroende på elektronikområdetsom det mest allvarliga, därför att så mycket i vårt samhällehar datoriserats. Överlag har vårt näringsliv blivit alltmerberoende av utländsk teknik -- industri såväl som lantbruk.Tyvärr avrustar vi raskt på detta område. Försvarsbeslutet1987 gav myndigheterna i uppdrag att planera för ett årsförkrigsskede med minskande handel och därefter ett kortkrig eller någon månad och därefter normalsituation. Beredskapslager av olika slag har därför sålts ut.Med anledning av senaste jordbrukspolitiska beslutkommer en levande livsmedelsberedskap i stora delar avlandet att försvinna. Detta kan ur försvarssynpunkt intefullgott ersättas med livsmedelslager. Även omöverstyrelsen för civil beredskap idogt arbetar för störreberedskapshänsyn i samhällsplaneringen, så är alltjämtsårbarheten i den s.k. kommunaltekniska försörjningen (el,vatten, värme, avfall) skrämmande hög.2.4 SolidaritetsförlustFaran för minskande solidaritet och samhörighetskänslamåste beaktas både mellan och inom olika samhällen.Behovet av internationell solidaritet för att skapa enfredligare värld understryks med rätta ofta. Det är dockännu en utopisk tanke att man skulle kunna skapa ettvärldssamhälle som bygger på solidariteten enskildamänniskor emellan. Det finns fortfarande skäl att se Sverigesom ett samhälle som behöver en viss inre solidaritet för attfungera. Den måste finnas utan att bygga på en nationalismsom visat sig så utomordentligt farlig för den internationellasolidariteten.Vid tidigt 1900-tal kunde bygga en nationelllojalitet på en säreget stor homogenitet i fråga om språk ochkultur, även om det fanns stora klyftor i materiell välfärd.Så småningom byggdes det sedan upp en solidaritet med entanke om det goda folkhemmet, som skulle ge ekonomisktrygghet i livets alla skiften. Solidariteten med denna idéblev ganska djup och bred. I dagens förefallersolidariteten med samhället vara i avtagande. Respektenför social och ekonomisk lagstiftning synes minska. Det harblivit alltmer legitimt att lura samhället på pengar.Behov av att främja en ny solidaritet finns dels för attundvika ett återfall i sekelskiftesnationalism, dels för attkunna skapa ett samhälle, som är hyggligt anpassat tillekologiska ramar och ger den grundtrygghet somfordras för att främja en internationell solidaritet.Genom att nu befolkas av människor medmånga olika etniska ursprung och kulturtraditioner har vikanske bättre förutsättningar än tidigare att undvikanationalism men lite svårare att skapagemensamma värderingar och känslor. Utbildningsformersom skola och försvarsorganisation har i detta sammanhangviktiga roller.3 Försvarsåtgärder 3.1 AllmäntVåra försvarsåtgärder bör styras av tre principer:godanpassning till hotbildenminsta möjliga militära maktbredast möjliga folkliga förankring.Nuvarande ''försvarsmakt'' har enligt vår mening endålig hotbildsanpassning. Sannolikt klarar vi inte ens på etttillfredsställande sätt den militära delen av hotbilden därföratt vårt samhälle blivit så mycket mera sårbart. Principenom minsta möjliga militära makt måste alltid hävdas i ettsamhälle som i övrigt söker begränsa våld i alla dess former.Den folkliga förankringen är nödvändig för att förhindra attmilitären, som i en del andra länder, blir en separatmaktfaktor i samhället.När det gäller förebyggande försvarsmetoder utöver godutrikespolitik framstår ekologiskt samhällsbyggandesom en överlägsen metod. Det är den enda adekvatagentemot miljöhoten. Den har klar effekt mot militära ochekonomiska hot samt kan genom att odla en vision om ettbättre samhälle motverka även ''solidaritetsförlust'' och''psykologiska angrepp''. En annan rationell och verksammetod bör vara att inrätta en allmän värntjänst förbåde män och kvinnor.Hotbildsbeskrivningen i tabell 1 markerar vidare attbåde många av miljöhoten och militära hot måste mötasmed likartad katastrofberedskap ochräddningstjänst. Detta väcker tanken om att man bordekunna samordna försvarsåtgärderna mot dessa bäggedelhotbilder och därmed vinna i rationalitet. De civiladelarna av totalförsvaret har påbörjat en sådan samordninggenom integration med den kommunala räddningstjänstenoch beredskapshänsyn i den kommunaltekniskaförsörjningen. I en stram budgetsituation där miljöhotenökar och de militära hoten blir mindre sannolika och meraovissa till sin natur bör man föra över resurser tillmiljövärnet. Naturligtvis kan man då gå vägen över militärnedrustning och upprustning av civila miljövårdsorgan.Med hänsyn till behovet av folklig förankring(värnplikten) och behovet av för framtiden flexibel militärstyrka är det enligt vår mening bättre att utvecklavärnpliktsmodellen och behålla militär grundorganisationmen ge den vidgade uppgifter inom miljövård ochmänniskovård.En sådan utvecklingsväg för försvaret ger oss inte barabättre resurser mot miljöhot och framtida militära hot utanskulle även kunna ge bättre skydd för ekonomisk krigföringgenom att värnpliktiga kunde medverka i ekologisktsamhällsbyggande som ger mera mångformigt ochdecentraliserat näringsliv. skulle en allmänsamhällstjänst bidra till att stärka solidariteten i samhället.Alla skulle var och en efter sin förmåga delta i försvaret ochmånga fler skulle få delta i vårdarbetet och få kontakt medvårdbehövande människor och natur.3.1 UtrikespolitikUtrikespolitik och internationellt bistånd kan betraktassom första linjens försvarspolitik. En skicklig utrikespolitikär en absolut nödvändighet för vårt samhälles säkerhet ochfortbestånd. Den svenska linjen med alliansfrihet syftandetill neutralitet i krig har ett stort anseende, eftersom denlyckats hålla oss utanför de bägge världskrigen och Stalinsimperium. Den gäller formellt alltjämt och lovsjunges i allavåra försvarsbetänkanden. Frågan är bara hur mycket reelltinnehåll den har kvar. Vi är teknologiskt starkt beroende avNATO-länderna. Det har alltmer blivit så att den s.k.neutralitetspolitiken kommit att framstå som en kuliss, somvåra regeringar haft all möda i världen att söka hålla upprättmed vackra ord. Kanske kan vi nu med den förändradepolitiska situationen i få en ärligare diskussion omhur vår neutralitetspolitik ska kunna få en trovärdighetgrundad på verkliga förhållanden. ''EG-medlemskapsyftande till neutralitet i krig'' låter inte alltför trovärdigtmed tanke på EGs uttalade målsättningar och ambitioner.Doktrinen om neutralitet bör kunna vara funktionell,särskilt som den politiska omvärlden är oviss och mandefinitivt bör undvika att lägga alla ägg i samma korg. Vibör noga överväga effekterna av den process som pågår,innebärande att vi gör oss allt mer beroende av EG.Kommer vi att landa som en perifer delstat i ettvästeuropeiskt imperium eller kan utvecklade relationermed bli en motvikt mot amerikansktinflytande? Helt säkert skulle vi kunna skaffa oss en bättreställning om vi nu snabbt byggde upp samarbete med deösteuropeiska länderna. är det av utomordentligbetydelse att vi efter förmåga söker bidraga till att FN fårmera av överstatlighet.Vi måste vidare utveckla vår solidaritet med världensfattigare länder. Vårt ekonomiska bistånd måste styras avett ekologiskt tänkande, både hos mottagare och givare.Biståndet till länderna på andra sidan måste ökakraftigt.Till det mest positiva i dagens politiska bild hörresultatet av nedrustningsförhandlingarna i . Dockhotar att komma på efterkälken. Fredspolitikoch nedrustning behandlas vidare i annan motion.3.2 Ekologiskt samhällsbyggandeEtt samhällsbygge, som ryms inom de ramar naturensätter, är ett absolut krav för vår överlevnad . Viktigaprinciper i ett sådant samhälle blir energihushållning ochindirekt eller direkt tillvaratagande av solenergi liksomåterförande av näringsämnen till jordbruket. Eftersomsolenergin flyter in utspritt över landet, måste vi få ett meradecentraliserat samhällsbygge för att kunna samla in mestamöjliga av producerad biomassa, vind och vattenkraft.Transporterandet måste av hushållningsskäl minska. Vi fårmera av lokal självförsörjning. Därmed åstadkommer viockså ett samhälle, som blir oerhört mycket lättare attförsvara även mot militära angrepp. Det erbjuderexempelvis inga feta punktmål för dyrbarakryssningsmissiler.Ett ekologiskt samhällsbyggande blir en relevantförebyggande åtgärd gentemot miljöhotbilden, såväl sommot den ekonomiska och den militära hotbilden.Ekologiskt samhällsbyggande erbjuder även ett försvargentemot hotet om solidaritetsförlust genom att en sådanmålsättning kan bli en meningsfull samlande nationell idéoch uppgift.På detta område fordras ett stort batteri av olikaåtgärder, som tas upp i andra motioner. Här lämnas endastnågra konkreta förslag med direkt försvarsanknytning somborde kunna bli föremål för beslut tämligen omgående. Viföreslår: att energiförsörjning ska grundas påinhemska biobränslen, vattenkraft och vindkraft, attSveriges livsmedelsberedskap ska grundas på en levandelandsbygd, där mångformigt ekologiskt lantbruk kanbedrivas med lokal livsmedelsförädling, att särskildamedel avsätts för landsbygdens utveckling av specielltintresse ur försvarssynpunkt, att vid varjeförsvarsområdesregemente inrättas en ekologiskdemonstrationsgård.3.3 Allmän värntjänstDen allmänna värnplikten är oerhört viktig urdemokratisk synpunkt för att motverka att militären blir enseparat maktfaktor i samhället. Tyvärr har den dock ännuinte blivit riktigt allmän. Kvinnorna finns inte med isystemet. Genom det beslut, som togs omarméorganisationen, och den allt hårdare utgallringen blandungdomarna redan vid mönstringen, är snartvärnpliktsmodellen helt förfuskad. Det har blivit en allttydligare konflikt mellan värnpliktsmodellen ochkrigsmaktens dyra högteknologi. Värnpliktiga bliröverflödiga och dyrbara. Även om vi nu skulle tänka omoch, som föreslår, satsa mer på människor änmaskiner inom den militära organisationen, så kommer intealla pojkar att behövas i den delen av försvaret.Det naturliga steget bör vara att införa en verkligtallmän värntjänst för både män och kvinnor. Man skulle dåkunna vidga verksamhetsområdet på ett positivt sätt så attdet gäller hela spektrat av arbete, som är nödvändigt för detsvenska samhällets överlevnad. Det skulle gälla att värnavåra livsbetingelser eller möta hela den hotbild vi tagit uppinledningsvis. I grundutbildningen skulle finnas engemensam del, som tog upp grundprinciper för ekologisktsamhällsbyggande, etiska förhållningssätt, något ommänsklig räddningstjänst, lite överlevnadskunskap ochcivilmotstånd. Därefter fortsatte man i denspecialutbildning man uttagits till vid mönstringen.Exempel på verksamhetsområden är fältarbeten för attrestaurera och nyanlägga våtmarker, vård av barn, militärjägartjänst, hemskydd, vård av gamla, skydd av sårbaraanläggningar, räddningstjänst, luftvärn, provtagnings- ochanalysarbete i miljövården o.s.v. Verksamhetsområdet blirtillräckligt stort för att alla värntjänstarbetare ska fåmeningsfulla uppgifter. Det ska finnas en frihet att väljabort vapentjänst utan särskild prövning, menvärntjänstmyndigheten ska ha ett ansvar att tillse att denmilitära delen får en bemanning som är ungefär ett tvärsnittav svenska folket.En allmän värntjänst av här skisserat slag har mångafördelar: ger civilförsvar och befolkningsskydd en radikalförstärkningger personella resurser att möta helahotbildenavlastar pressad personal inom vårdsektornger den militära beredskapen den personal som behövs meninte merbevarar militärmaktens folkliga förankringgerstarkt ökade möjligheter till internationellt biståndmotverkar hotet om ''solidaritetsförlust'' genom att stärkasamhörighetskänslan i vårt samhälle.Förslag om allmän värntjänst lämnas i särskild motion.3.4 Militärt försvar 3.4.1 Strategiska synpunkterDen framtida militära hotbildens ovissa natur gör att vinu måste undvika specialisering och centralisering avkrigsmakten. Den militära beredskapen måste ha en höggrad av flexibilitet. Människan är fortfarande mer flexibelän varje maskin. Det är vidare rationellt att vi maximaltsöker utnyttja de relativa fördelar vår geografi ger. Dettaleder enligt vår mening till en något annorlunda militärstrategi och grundorganisation än den som gäller. Denmilitära beredskapen bör bygga mera på organisation ochmöjlighet till beväpning av människor än på investeringar idyrbara stridsfarkoster. Detta skapar en möjlighet att alltefter hotbildens förändringar relativt snabbt med denallmänna värntjänsten som grund öka eller minska denmilitära beredskapen. Människor, som i första hand ärutbildade för andra civila försvarsuppgifter, kan efter någramånaders kompletterande utbildning beväpnas. Fordon ochfartyg, som används i de civila försvarsdelarna, kanförändras till vapenbärare.Naturligtvis måste detta vara kopplat till en någotförändrad militär strategi. Det blir inte fråga om att ''slå''en fientlig styrka, som etablerat ett brohuvud. Att ''slå'' ensådan kräver minst femfaldig överlägsenhet i manskap ochmateriel. Det kräver pansar, tungt artilleri och attackflyg.Om vi i stället går in för strategin ''svälta ut'' kan vi undvaradessa förband. Men vi får satsa på att vara först på plats ochvi behöver hemvärn och snabbt mobiliserbart lokalförsvarför att klara ''möta'' och ''hejda''. Optionen ''svälta ut'' skasedan med hjälp av mindre ubåtar, luftvärn ochjägartrupper, som skär av den fientliga styrkans försörjningoch nöter och svälter ut den.3.4.2 ArménVår armés skydd ska vara personlig skyddsutrustning(t.ex. skyddsväst) och utspridning i terrängen. Arméns viktigaste beväpning blirhandeldvapen, olika pansarvärnvapen, granatkastare ochluftvärnsrobotar, dvs. vapen som kan beställas i tillräckligtstort antal för att betala svensk produktutveckling.Grundorganisationen bör vara enligt principen ettregemente i varje försvarsområde (ungefär län ellerlandskap) som utbildar de förband som behövs inomområdets totalförsvar plus förband, som är lätt flyttbaraöver landet. Utbildningen ska ske integrerat övertruppslagen. Specialistutbildning och metodutveckling föringenjörs-, luftvärns-, signal- och artilleritjänst ska ske vidett truppslagscentrum för varje specialgren. Nuvarandetruppslagsregementen kan därmed avvecklas. Dock blirunderhållsfunktionen av så stor betydelse med tanke ävenpå andra än militära hot att ett ''trängcentrum'' behövs inomvarje militärområde.Mer detaljerat förslag till arméorganisation lämnades imotion 1989/90:Fö17.