mot · GE02Jo118 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö Om havsmiljöHavet har länge använts och används fortfarande som enjättelik soptipp där avfall från mänsklig verksamhet lagrasupp. I stort sett alla delar av samhället påverkar havet.Industrin släpper ut giftiga halogenerade ämnen ochmetaller. Jord- och skogsbruket orsakar utsläpp av kväve.Kommunernas reningsverk släpper också ut närsalter ochgiftiga ämnen från uppsamlat dagvatten, t.ex. bly frånbensin. Både landbaserade utsläppskällor och fartyg somfraktar olja orsakar oljeutsläpp i den känsliga Östersjön.Haven längs våra kuster är både övergödda ochförgiftade. I vissa områden har tillförseln av kväve ökat 3--4 gånger . Artsammansättningen förändrasmarkant när näringsbalansen förändras ochkoncentrationen av näring i havet blir en annan. Fiskendrabbas av syrebrist, vilket försämrar möjligheterna tillfiske i t.ex. . I finns stora områden somlider av i stort sett syrebrist. På 100 000 km2i finns knappt någon bottenfauna. Fiskeninnehåller också ofta så höga halter av miljögifter, t.ex.kvicksilver och dioxin, att det är farligt för hälsan att äta denför ofta.Miljöförstöringen av havet har alltså gått så långt attbåde livskvalitet och ekonomi drabbas. När kostnader föratt förbättra havsmiljön diskuteras, som t.ex. skärpta kravpå klorutsläpp från skogsindustrin, minskad kvävegödslingi jordbruket, begränsning av dikning av skogsmark ochsanering av gamla tungmetalläckande avfallsupplag, är detviktigt att komma ihåg att kostnaderna för fortsattmiljöförstöring är enorma. Många miljöskador kandessutom vara irreversibla, d.v.s. det går inte att åtgärdadem hur mycket man än vill eller hur mycket pengar man änsatsar.Olika utsläpp till luft försämrar också havsmiljönkraftigt. Trafikens utsläpp av kväveoxider ökar bådekväveläckaget från jord- och skogsbruksmark ochdeponeras direkt från luften. av det kväve som tillförs deponeras frånluften. Eftersom så många olika källor orsakarmiljöförstöringen i havet finns inte alla våra förslag somsyftar till att förbättra havsmiljön med i den härmiljömotionen. Förslag finns också i t.ex. motionerna omjordbruk, miljölagstiftning, ekonomiska styrmedel,miljöfarliga kemikalier och avfall samt i trafikmotionerna.Ekonomiska styrmedel för att förbättra havsmiljönMiljöavgiftsutredningen arbetade inte fram mångaförslag till ekonomiska styrmedel för att minska direktautsläpp av miljöfarliga ämnen till vatten. Utredningenkoncentrerade sig på avgifter på utsläpp till luft samtavgifter på produkter och varor. Det enda förslag till avgiftsom direkt syftade till att minska utsläpp till havet avmiljöfarliga ämnen var avgift på skogsindustrinskloranvändning.Ekonomiska styrmedel borde kunna användas ibetydande grad även när det gäller miljöfarliga utsläpp tillvatten. Det finns ingen principiell skillnad på utsläpp tillvatten och utsläpp till luft. Regeringen väljer att helt arbetamed koncessionsförfarandet för att t.ex. minska utsläppenav tungmetaller från industrin. En allmän målsättning somregeringen har är att de farliga utsläppen ska ha upphört tillår 2000. Det finns stor risk att målet inte om de endaåtgärder som sätts in är omprövning av industrins villkor.Miljöskyddslagen är utformad så att koncessionsnämndenhar svårt att kräva villkor såväl utifrån riksdagensmålsättningar som naturens krav. Enligt miljöskyddslagenär det istället den genomsnittliga branschekonomin somsätter gränserna. Kraven i villkoren begränsas dessutom avatt det är svårt för koncessionsnämnden att ställa högre kravän vad som är den bästa teknik som används kommersiellt.Med de ändringar som vi vill göra med införande avmiljökvalitetsnormer, bindande genomförandeplaner ochhöjd ambitionsnivå i lagtexten så att miljön får vägabetydligt tyngre än branschekonomin skulle förståssannolikheten öka för att lyckas utan att införa miljöskatter.Med miljöskatter kan företagen sporras att ta fram nyteknik. Risken är annars att målsättningen att begränsautsläppen av tungmetaller misslyckas på ett lika snöpligt sättsom målsättning att minska kväveoxidutsläppenmed . Det är tvärtom ganska sannolikt attregeringen under andra helt enkelt gårifrån gamla målsättningar och beklagar att utvecklingenblev annorlunda än vad man hade hoppats.Ett annat exempel på föroreningar till vatten som skullekunna beläggas med miljöskatter är kväveutsläpp frånkommunala reningsverk. Skatten skulle stimulerakommunerna att bygga ut kapaciteten för kvävereduktion.De kommuner som istället för att minska utsläppen frånreningsverken anlade våtmarker skulle kunna få sinamiljöskatter reducerade med den reningseffekt somvåtmarkerna beräknas ge. Det är möjligt att en merkostnadseffektiv minskning av kväveutsläppen skulle blifallet om kommunerna fick välja.I stort sett alla landets kommuner har mycket gamlaavloppsledningar som behöver bytas ut.Investeringsbehovet är enormt. En miljöskatt påkväveutsläppen skulle stimulera kommunerna att väljaandra typer av toalettsystem än dagens vattentoaletter. Ivårt förslag till statsbudget för områdehar vi föreslagit ett anslag till för attutveckla ekologiska toalettsystem. Större nybyggdabostadsområden bör inte få anslutas till den gamla typen avavloppsledningssystem där näringsämnen från samhällenasläpps ut i hav, sjöar och vattendrag.Inga styrmedel på miljöområdet fungerar med perfektträffsäkerhet. Det är därför viktigt att kombinera olikatyper av styrmedel för att nå miljömålen. Regeringen visartyvärr en bristande förståelse för detta eftersom man imånga fall anser att ekonomiska styrmedel står imotsatsställning till andra styrmedel. Vi anser att riksdagenav regeringen ska begära förslag till miljöskatter på utsläpptill vatten av tungmetaller samt kväve från såväl industrisom kommunala reningsverk. Regeringen bör genaturvårdsverket i uppdrag att kartlägga samtligaindustriutsläpp av giftiga metaller och halogeneradeorganiska föreningar. Kartläggningen ska ligga till grund förinförande av miljöskatter samt en omprövning av samtligaindustriers utsläpp av dessa ämnen. Omprövningen skagöras allra år efter att koncession beviljats. Varjeår bör regeringen redovisa till hur arbetet med attbegränsa utsläppen går i förhållande till riksdagensmålsättningar och vid behov komplettera med ytterligareförslag till åtgärder.Genomförandeplaner inriktade på avrinningsområdenI en partimotion ''om det miljöpolitiska arbetet iSverige'' har vi föreslagit att miljökvalitetsnormer ikombination med genomförandeplaner ska införas.Genomförandeplanerna behöver vara bindande och inteendast allmänna redogörelser för målsättningar och om vadsom bör göras. De bör omfatta områden av olika geografiskstorlek beroende på vilka miljöproblem man syftar till attlösa. Även i fall där man arbetar med samma miljöproblempå nationell, regional och lokal nivå börgenomförandeplaner finnas på olika nivåer. De åtgärdersom föreskrivs på den lokala nivån blir naturligvis merdetaljerade än planerna på regional nivå.Den största delen av de föroreningar som tillförs havetförs till havet med floderna. Floderna tillförs föroreningarfrån sina avrinningsområden. En lämplig metod när detgäller att med genomförandeplaner minska tillförseln avföroreningar till hav och sjöar är därför att låta degeografiska områden som omfattas utgå frånavrinningsområdena. Mål kan sättas upp på nationell nivåför de minskningar i tillförsel av föroreningar som ska klarasinom varje avrinningsområde. På regional nivå läggs ettåtgärdsprogram fast. I åtgärdsprogrammet kan bådegenerella föreskrifter, åtgärder av punktutsläpp ochekonomiska styrmedel finnas. Regeringen bör genaturvårdsverket i uppdrag att lämna förslag till hurmiljösituationen i havet kan förbättras genom användningav genomförandeplaner baserade på flodernasavrinningsområden.Jordbruket och havsmiljönEn stor del av det kväve som tillförs havet i Östersjönoch (40--) kommer från jordbruket. Under de senastedecennierna har jordbruket genomgått en snabbspecialisering som varit möjlig eftersom man kunnatkraftigt öka användningen av handelsgödsel och kemiskabekämpningsmedel. Specialiseringen har inneburit attväxtföljder som inte är biologiskt anpassade har utvecklats.Handelsgödselanvändningen har gjort att djurhållningenhar varit möjlig att koncentrera. I de djurtäta områdenamed lätta jordar är problemet med kväveurlakning frånjordbruksmark värst.Aktionsplanen Hav90 visar att det blir svårt att klaramålet om en halvering av kväveläckaget från jordbruket.Det totala läckaget från jordbruket beräknas till 48 000ton/år, men siffran är osäker. Den gällande målsättningenför minskning av kvävebelastning från jordbruket ligger på50 % räknat på perioden --1990. Lantbruksstyrelsenmenar att de åtgärder som har genomförts eller kommer attgenomföras inom jordbruket för att minska kväveläckagetkan innebära att läckaget av kväve minskar med 17 000ton/år. Det menar man innebär att det går att ''nå en godbit'' mot halveringsmålet. Men alla åtgärder kommer inteatt ha fått fullt genomslag till 1995, vilket i praktikeninnebär att lantbruksstyrelsen räknade med en lägreminskning än till 1995.I Hav90 sägs också att med de åtgärder som redan hargenomförts eller kommer att genomföras för att minskakväveläckaget når man sannolikt så långt det går inomramen för det jordbruk vi har i . Naturvårdsverketanser att om man vill nå längre så krävs det enomstrukturering av hela jordbruket. Naturvårdsverketmenar också att den nya jordbrukspolitiken kan föra medsig en del positiva miljöeffekter men endast om denjordbruksmark som tas ur bruk är den intensivodlademarken i utlakningskänsliga områden i södra att i Hav90 inser atthalveringsmålet för minskat kväveläckage inte kommer attkunna nås och att det egentligen inte räcker med enhalvering i de känsligaste områdena, lägger inte verketnågra radikala tilläggsförslag. Troligen beror detta på attnaturvårdsverket anser det vara meningslöst eftersomregeringen har låst sig för hur den framtidajordbrukspolitiken ska se ut.I propositionen refereras till att isamråd med lantbruksstyrelsen har gjort bedömningen atthalveringsmålet kommer att och att kväveläckagetkommer att minska med till 1995. Någonredovisning av varför ochlantbruksstyrelsens bedömning skiljer sig så mycket åtmellan aktionsplanen (mindre än ) ochpropositionen () görs inte. I propositionen görsbedömningen att reformeringen av jordbrukspolitikenkommer att minska läckaget av kväve med , varavca hälften pga att jordbruksmark läggs ned.Naturvårdsverket menar däremot i aktionsplanen attden nya jordbrukspolitiken bara är positiv ur miljösynpunktom den mark i som orsakar de störstaproblemen med kväveläckage läggs ned. Tyvärr är dettydligt att det istället är just mark i de mindre gynnadejordbruksområdena som kommer att läggas ned, dvs. justjordbruket i de områden som inte orsakar några störremiljöproblem. Kväveläckaget kommer säkert att minskafrån de åkrar som skogsplanteras, men de flesta av dessakommer att ligga i skogsbygd relativt långt från havet ochdet är troligt att effekten på minskad tillförsel till havet inteblir speciellt stor.Hanteringen av jordbrukspolitiken i propositionen visartydligt på brister i uppföljningen av aktionsplanerna. I denpraktiska politiken visar regeringen sig inte alls intresseradav att föra en politik som går ut på att anpassa olikasamhällssektorer till naturens krav. menade,redan när förslaget till ny jordbrukspolitik och avregleringdiskuterades, att jordbruksöverskottet skulle användasframför allt till att minska handelsgödsel- ochkemikalieanvändning. Vi anser att den omstrukturering avjordbruket som säger behövs för att nålängre när det gäller jordbrukets miljöanpassning skagenomföras.I den partimotion om jordbrukspolitiken(1990/91:Jo226) vi lämnade in under allmänna motionstidenlämnade vi förslag om åtgärder för att förbättrakvävehushållningen inom jordbruket:Minskning avanvändningen av handelsgödselkväve genom högre miljöavgift. Återföring tilljordbruket framför allt som arealbidrag. Ett högre pris påkväve stimulerar till bättre kvävehushållningöverhuvudtaget. Hushållningen med stallgödsel förbättrasoch växtföljder och brukningsmetoder förändras för att tavara på kvävet bättre.Minskning av användningen avhandelsgödselkväve inom fem år.Krav på 12 månaders lagringskapacitetför stallgödsel fr.o.m. 1994.Koncessionsplikt för samtligagårdar med minst 50 djurenheter i problemområden.Förutom att minska läckage av närsalter kankoncessionsplikten också användas för att åstadkomma ensnabbare minskning av ammoniakutsläppen.Förluster av närsalter kan minskas om åkrarnaskantzoner lämnas obrukade i närheten av öppnavattendrag. Skötsellagen bör ändras så att minst fem meterska lämnas obrukade intill öppna vattendrag.I motionen ''om utveckling av ekonomiska styrmedelinom miljöområdet''(1990/91:Sk625) finns förslag tillekonomiska styrmedel inom jordbruksområdet. Förslagensyftar till att minska handelsgödselanvändningen, förbättrakvävehushållningen och minska arealen mark utan gröda.Återskapande av våtmarkerÅterskapande av våtmarker är ett av de billigaste sättenatt minska tillförseln av kväve till havet. Genom endenitrifikationsprocess i den syrefattiga miljön försvinnerkvävet i gasform. I vårt förslag till statsbudget förmiljödepartementets område har vi därför föreslagit 25milj. kr till återskapande av våtmarker i framför allt Skåneoch Halland.Riksdagen bör som sin mening ge regeringen tillkännaatt stora arealer våtmarker behöver återskapas för attminska kväveläckaget. kan jordbrukarnavara intresserade att mot ersättning återskapa våtmarkereftersom jordbruket kämpar med överskottsproblem ochdåliga produktpriser. Men det kan också hända attjordbrukare vill fortsätta med jordbruk trots att just derasmark skulle vara mycket lämplig för att återskapavåtmarker. Med hjälp av expropriationslagen går det idaginte att expropriera mark av miljöskäl. Däremot går det attgöra det av naturvårdsskäl. Expropriationslagen bör ändrasså att mark kan exproprieras även av miljöskäl.Skogsbruket och havsmiljönLäckage från skogsmark står för en allt större del avövergödningen av havet. En av förklaringarna är attkväveoxid, framför allt från vägtrafiken, deponeras påskogsmarken. Eftersom kväve är ett begränsandeväxtnäringsämne ökar skogstillväxten. Men tillväxten kaninte öka hur mycket som helst eftersom det finns andrabegränsande faktorer. Marken når kvävemättnad ochutlakningen ökar. På i finns skogsmarksom läcker i samma storleksordning som jordbruksmark.Men även om läckaget endast ökar något, och läckagetfortfarande är mycket mindre än från jordbruksmark, blireffekten på havsmiljön stor. Det finns betydligt merskogsmark än jordbruksmark i landet. ärkväveläckaget från skogsmark totalt sett lika stort somläckaget från jordbruksmark.Men deposition av kväveoxider är inte den enda orsakentill kväveläckaget från skogsmark. Metoderna att skötaskogen i det moderna skogbruket leder till ökatkväveläckage. dikas stora arealer skogsmark (ca15 000 ha) och ännu mer skyddsdikas (ca 30 000 ha).Dikning är tillståndspliktig enligt naturvårdslagens paragraf18c. Men i nästan alla fall har tillstånd givits. Skyddsdikningär inte tillståndspliktig. Detta missbrukas ofta så att fördjupa diken grävs och våtmarker dikas ut.Vi menar att behovet av dikning och skyddsdikning ärsymptom på att man valt fel skogsskötselmetoder. Man harinte tagit hänsyn till miljö och naturvård vid valet av metod.Vid val av avverknings- och föryngringsmetod bör hänsyntas till att grundvattennivån kan stiga efter en avverkning.Istället för att skyddsdika bör metoder väljas somminimerar problemet med stigande grundvattenyta.Lagstiftningen bör skärpas så att dikning och skyddsdikninginom skogsbruket förbjuds. Regeringen föreslåranmälningsplikt för skyddsdikning men vi befarar attanmälningsplikt bara leder till mer byråkrati utan attnaturvårdshänsynen blir så mycket bättre.Utsläpp av närsalter från kommunalaavloppsledningsverkDe kommunala avloppsreningsverken är andra storakällor till utsläpp av närsalter till havsmiljön. När det gälleratt minska utsläppen av kväve är det betydligt dyrare attinföra krav på kvävereduktion i avloppsreningsverk än attanlägga våtmarker. Men eftersom situationen i havet krävermycket långtgående minskningar av utsläppen av kvävemåste även dessa dyrare åtgärder sättas in. Ävenbelastningen av fosfor är alldeles för hög. Kraven behöverskärpas även om de flesta reningsverk har långtgående kravpå fosforrening.Vi föreslår att krav på kvävereduktion införsmotsvarande minst:60 % vid kustnära avloppsreningsverk vid ochÖstersjön senast den 1/7 vid kustnära avloppsreningsverk vid Bottenhavetsenast den 1/7 vid kustnära avloppsreningsverk vid ochÖstersjön senast den 1/7 1995.Kravet på fosforreningsgrad för avloppsreningsverk börsättas till senast den 1/7 1994.Kapaciteten vid många reningsverk är alldeles för dåligför att klara stora vattenmängder vid nederbörd.Reningsverken överbelastas av dagvatten och mängder avavloppsvatten går ut orenat. Dessutom tar mångakommunala reningsverk emot miljöfarliga utsläpp frånindustrin. Regeringen har föreslagit att slammet ska varaanvändbart som gödningsmedel i jordbruket 1995. Men denmålsättningen kommer inte att kunna genomföras så längeförorenat dagvatten och miljöfarliga utsläpp inte separerasfrån hushållens avlopp. Vi anser att krav ska ställas påkommunerna att ha upphört med att blanda miljöfarligaindustriutsläpp, dagvatten och hushållsavlopp senast den 1januari 1995.Utsläpp av giftiga metaller till vattenEn allt större del av tillförseln till havet av giftigametaller orsakas av diffusa utsläpp från varor och produktersom innehåller dessa ämnen. Förslag till hur miljöpåverkanfrån varor och produkter ska minskas tar vi upp i vår motionom ''avfalls- och återvinningslag'', ''miljöfarliga kemikalier''(1990/91:Jo710) och motionen om ''avfall, kemikalier ochvaror''.Punktutsläpp från industrin är också mycket viktigakällor. har förbundit sig att minska dessa utsläppmed när det gäller kvicksilver, kadmium och bly och med50 % när det gäller andra tungmetaller från 1985 till 1995.Men regeringen har inte presenterat något konkretåtgärdsprogram för hur det ska gå till. Vi har föreslagit attett omfattande program för omprövning av tillståndkombineras med införande av miljöskatter och attregeringen redovisar till hur arbetet medatt klara målsättningen går och föreslår kompletterandeåtgärder som behövs. I samband med omprövningen börockså verksamheter som har dispens från tillståndspliktprövas. Vi anser att i stort sett alla utsläpp av tungmetallerfrån industrin ska ha upphört ochatt ska vara en absolut tidsgräns för utsläppen.Användningen av kvicksilver inom klor/alkaliindustrin börförbjudas fr.o.m. den 1/7 1992.Utsläpp av klorerade stabila ämnenI miljöpropositionen undviker regeringen att sätta någontidsgräns för när utsläppen av klorerade organiska ämnen,framför allt från massaindustrin, ska ha upphört. Detta trotstidigare löften i riksdagsdebatter. konstaterar man attutsläppen ska ha nått ned till skadliga nivåer. Risken äruppenbar att regeringen kommer att definiera vad som ärskadligt för miljön utifrån hur väl man har lyckats attminska utsläppen år 2000.De klororganiska föreningarna har ställt till med mycketstora miljöskador. Ett exempel är att de orsakat att fiskarfått deformerade ryggrader. Även om utsläppen frånskogsindustrin har minskat är ändå utsläppen mycket storaoch industrin måste åläggas att upphöra med utsläppensenast 1995.I har försäljningen av klorblekt papperglädjande nog minskat betydligt. Vi anser att det nu är dagsatt ta steget och helt upphöra med försäljning av klorblektpapper och att det kan göras genom att förbjuda försäljningav klorblekt papper fr.o.m. medhänvisning till substitutionsprincipen. Vi tror att ett sådantförbud i också kan underlätta för den svenskaindustrin att exportera ej klorblekt papper. Konsumenternakan förväntas skärpa sina miljökrav om det blir känt attklorblekt papper inte ens får säljas i och andraländer kan också följa efter och skärpa kraven.Industrin släpper också ut stora mängder stabilaorganiska föreningar som inte är klorerade. Vilka effekterpå miljön dessa har är i de flesta fall relativt okänt. Varkeni propositionen eller i aktionsplanen Hav90 finns någraförslag för att minska utsläppen av dessa.Försiktighetsprincipen ska gälla och därför anser vi att deomprövningar som görs av koncessionstillstånd också måsteinnefatta att minska dessa föroreningar till ett minimum.Ett åtgärdsprogram för att minska utsläppen bör ocksåarbetas fram av . Målsättningen bör varaatt minska utsläppen fram till 1995.PCB används i ca 50 000 kondensatorer samt itransformatorer. Vi anser att dessa kondensatorer ochtransformatorer bör samlas in för destruktion och PCBtotalförbjudas. Insamlingen bör vara avklarad den 1/7 1992.Sanering av gamla miljöskadorGamla miljöskador försämrar havsmiljön genomläckage av t.ex. tungmetaller och PCB. Imiljöpropositionen 1988/89 ställde sig inte regeringenpositiv till miljöskadefondsutredningens förslag om attinrätta en miljöskadefond. Regeringen föreslog istället attskattemedel skulle användas i de fall därmiljöskadeförsäkringen eller den som bedrivit denmiljöfarliga verksamheten inte kunde finansierasaneringen. Sedan miljöpropositionen 1988/89 har ingamedel anslagits förrän i årets miljöproposition därregeringen föreslår 25 milj. kr för nästa budgetår.I vårt förslag till statsbudget för miljöområdet(1990/91:T7) har vi föreslagit 100 milj. kr för det kommandebudgetåret till sanering av gruvupplag, kvicksilverhaltigafiberbankar, gamla träimpregneringsanläggningar ochavfallsupplag m.m. Under en följd av år kommer det attbehövas stora anslag för att komma till rätta medproblemen.Oljeutsläpp i ekologi är mycket känslig mot oljeutsläpp.Utbytet av vattnet i innanhavet är långsamt. släppsstora mängder olja ut från fartyg, framför allt i sambandmed olyckor. Kraven på säkerhet när det gälleroljetransporter i måste därför höjas. I vår motionom sjöfart (1990/91:T610) tar vi upp krav på större säkerhetvid sjötransporter av miljöfarliga ämnen. När det gälleroljetransporter anser vi bl.a. att storleken på oljelasternamåste begränsas och att kraven på fartygen ska höjas.Även om mycket olja släpps ut från fartyg härrör störredelen av oljeutsläppen till havet från landbaserade källor.En omfattande kartläggning bör göras av de landbaseradeoljekällorna och ett åtgärdsprogram arbetas fram avnaturvårdsverket. Resurserna för mottagning av olja ochannat kemikaliespill vid berörda hamnar måste förbättras.Senast den 1 januari 1993 bör samtliga hamnar ha investerati mottagningsstationer som kan ta om handkemikalieresterna på ett tillfredsställande sätt.Idag ger regeringen tillstånd till prospektering ocholjeborrning enligt kontinentalsockellagen.Kontinentalsockellagen är en gammaldags lag därdet inte finns några som helst krav på miljöhänsyn.Regeringen ger tillstånd och det står regeringen fritt attbeakta miljön eller ej.I miljöpropositionen föreslås inga ändringar ikontinentalsockellagen. Däremot ska lagen knytas tillnaturresurslagen. Eftersom bestämmelser ommiljökonsekvensbeskrivningar kommer att införas inaturresurslagen, kommer även oljeborrning ochprospektering att omfattas av dessa. Vi är emellertid intenöjda med regeringens förslag till hurmiljökonsekvensbeskrivningarna ska utformas, men avstårfrån att kommentera dessa i den här motionen. Krav påmiljöhänsyn när det avgörs om tillstånd ska ges saknas dockfortfarande. Några tillåtlighetsregler liknande dem imiljöskyddslagen finns ej.Vi anser att tillstånd till oljeborrning och prospekteringöverhuvudtaget inte ska ges i , eftersom miljön äralldeles för känslig. Dessutom anser vi att användningen avfossila bränslen måste avvecklas pga. växthuseffekten ochnågra nya oljekällor bör därför inte öppnas.