mot · GE02Ju804 · 1991-01-25 00:00:00 — Av skäl som vi närmare utvecklat i enkommittémotion, i anledning av den propositionen, anser viatt detta förslag inte bör leda till lagstiftning.Psykiatrin inom kriminalvårdenEn allt större andel av de personer som är intagna ianstalt eller föremål för frivård har olika psykiska problem.Detta är ibland en följd av missbruksskador och ibland ettresultat av att den psykiatriska vården numera i allt störreutsträckning är organiserad som öppenvård. I linje med dens.k. normaliseringsprincipen brukar det anses att eventuellpsykiatrisk vård av intagna bör ske utanför kriminalvårdensram. Detta kan ifrågasättas.Enligt vår uppfattning har kriminalvården intetillräckliga psykiatriska vårdresurser. Detta kommer attaccentueras i ett läge om jämställdhetsbegreppet avskaffas.Möjligheterna att redan nu genomföra förbättringar avpsykiatrin inom kriminalvården måste därför prövas.ÅterfallsbrottenSkärpta straff vid återfallI en av behandladproposition om straffmätning och påföljdsval föreslogjustitieministern en viss reglering av vilken inverkantidigare brottslighet skall ha vid påföljdsbestämningen.De tre borgerliga partierna ville i en gemensamreservation gå längre än regeringen. Man ansåg frånborgerligt håll att alltför snäva avgränsningar hade gjortskring de förutsättningar som skall gälla för att tidigarebrottslighet skall beaktas vid påföljdsbestämningen. Enligtjustitieministern borde nämligen en särskild straffskärpningför återfall endast komma ifråga i sådana fall däråterfallssituationen framstår som särskilt anmärkningsvärd.Förutom återfall i synnerligen allvarlig brottslighet avsesmed detta bl.a. upprepade och vanemässigt grovatillgreppsbrott såsom exempelvis bostadsinbrott.Straffvärdet för såväl det gamla som det nya brottet skallvara minst omkring fängelse.Folkpartiet liberalerna vidhåller sin uppfattning att detfattade riksdagsbeslutet innebär att möjligheterna tillstraffskärpning vid återfall är alltför begränsade. Hänsynborde kunna tas till återfall även när straffvärdet för brottenär lägre än omkring fängelse.Också upprepade återfall i tillgreppsbrottslighet sominte vanligen bedöms som grova bör kunna innebära enskärpning av straffet, och detsamma bör gälla återfall inarkotikabrott även om detta inte är grovt. Vidare bör detvara möjligt att skärpa straffet i större utsträckning än i dagäven om villkorligt medgiven frihet förklarasförverkad. Det är angeläget att betona att det vidpåföljdsbestämningen klart utsägs att det skall vara enförsvårande omständighet att ha återfallit i brott.Riksdagen bör nu besluta att ändra tillämpliga lagar ienlighet med vad vi här har anfört.VåldskommissionenVåldskommissionen tar i sitt ovan nämndaslutbetänkande klar ställning för den borgerliga linjen i 1988års riksdagsdebatt. Följande resonemang skulle kunna varadirekt hämtat från en folkpartimotion då:Enligt våldskommissionens mening är det rimligt attrisken för en felbedömning av återfallsrisken får bäras intebara av potentiella offer utan även av våldsbrottslingen.Den stora mängden av vanliga människor skall inte behövaavstå från trygghet och livskvalitet av hänsyn till envåldsverkare. Vi tror inte att längre fängelsestraff kanpåverka våldsbrottslingen i stort och vi förordar inte helleratt fängelsetiderna generellt förlängs. Vidåterfallsbrottslighet bör emellertid längre strafftiderövervägas. Skyddsaspekterna kan inte negligeras när det ärfråga om upprepad våldsbrottslighet.Våldskommissionens uppdrag rörde våldsbrottsligheten.Ovanstående resonemang kan med lätthet appliceras ävenpå annan brottslighet, framför allt tillgreppsbrott. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om polisväsendets ansvar församordning av insatser för brottsoffer,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ''säkerhetsventil'' i reglernaom förutsättningar för förordnande av målsägandebiträde,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett program för att förbättrasituationen för brottsoffer,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätten för intagna att bliplacerade på narkotikafria anstalter,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bekämpning av narkotika påanstalterna,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagstiftningen rörande psykisktstörda lagöverträdare,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av förbättringar avpsykiatrin inom kriminalvården,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skärpta straff föråterfallsbrottslighet.