mot · GE02A487 · 1991-01-25 00:00:00 — Som riksdagsman har jag självfallet ett ansvar för attdriva frågor av betydelse för det egna länet. hadeunder större delen av 80-talet en negativ utveckling. Det ärklart att man som ledamot därför måste ställa krav påeffektiva regionalpolitiska insatser i länet. För min del ärdet mycket lätt att ställa mig bakom liberalernasregionalpolitiska partimotion.Grundtanken i denna är att regionalpolitiken måstebygga på mobilisering av de resurser som finns i en region.Det gäller att skapa kreativa miljöer. Utbildningen är ennyckelfråga för utveckling, och i partimotionen läggs en radförslag om hur de mindre regionala högskolorna ska (som centralbyråkratin dock intelåter skolan kallas, i stället envisas man med den intesärskilt lyckade benämningen Högskolan iGävle/) behöver på ett betydligt mer aktivt sättän samverka med dels , delshögskolan i . Länet är vidsträckt, och det är intemöjligt att inom länet få en komplett högre utbildning.Därför blir samarbete över länsgränserna en absolutnödvändighet inom den högre utbildningen.Gävleborg fick inget ''paket'' under den föregåendelågkonjunkturen. Detta trots att länets arbetslöshet långaperioder steg mer än i något annat län och somfolkminskningen var allvarligare än i alla andra län utomVästernorrland. Anledningen är uppenbar, när den centralastatsmakten beslutar om särskilda ''paket'' för en region ärdet knappast något slags objektiva mått på behov somavgör. I stället avgörs sådana beslut utifrån vilka kontakterolika län har på det personliga och politiska planet med decentrala beslutsfattarna. Och av olika skäl har Gävleborginte kunnat hävda sig i sådan politisk konkurrens.Därför är det för länet en fördel att riksdagsmajoritetendrivit fram ökade länsanslag, i motsats tillsocialdemokratins förkärlek för pengar som ställs direkt tillregeringens disposition för ''paket''. Metoden medlänsanslag har två mycket stora fördelar framför dencentralstyrda metoden. Dels styrs inte fördelningen avlänsanslag så godtyckligt mellan länen. Dels, och kanskeännu viktigare, är att kunskapen om behov och möjligheterär långt större inom respektive län än på central nivå.I partimotionen tas frågor som infrastruktur (vägar ochjärnvägar) upp, liksom förslag rörande glesbygd, turism ochstödområdesindelning. Den av liberalernaförordade politiken skulle bli till fördel för län.En viktig tanke i partimotionen är att den kreativa miljösom krävs för att en region ska kunna mobilisera sinaresurser i hög grad främjas om man tar tillvara kulturvärdenoch lokal historia. ''Det som tidigare uppfattats somsjälvklart ses med nya ögon med kulturens hjälp. Samtidigtsker det i former, där nya former av gemenskap etableras. ''I min länsmotion (l989/90:A92) och även harjag belyst motsvarande tanke genom att framhålla den rollLill-Babs spelar i för att belysa vad förmågatill ständig förnyelse kan ge.Överhuvud är det nödvändigt att inse hur framtida nyajobb främst kan komma inom tjänsteproduktion, och då iförsta hand enskild sådan. Inte minst är det viktigt att släppalös kvinnors kreatitivet och önskan att skapa något egetgenom att tillåta enskilda alternativ inom vård och omsorg.Jag ska vara lojal mot riksdagsuttalanden om attledamöter inte bör upprepa förslag som redan lagts undermandatperioden. Som riksdagsrevisor har jag alltmerkommit att övertygas om att långt mer än hittillsmåste granska den verksamhet som finansieras skattevägen.Ska jag vara konsekvent ska jag alltså inte upprepa förslagjag lagt redan tidigare.Det är också utomordentligt viktigt att framhålla att destora problemen i länet inte avhjälps genom olikaregionalpolitiska beslut. Läget är ju det att fört enekonomisk politik på sådant sätt att landetförlorat så mycket i konkurrenskraft och internationellamarknadsandelar att det nu ensamt bland de västligaindustriländerna ståtar med minskad BNP och enväsentligen hemmagjord lågkonjunktur. Regionalpolitikkan bidra till att utjämna mellan län, men den kanomöjligen kompensera och parera hela den ekonomiskapolitikens skadeverkningar i ett så konkurrensutsatt länsom Gävleborg.Gävleborg är ett extremt exportberoende län. Irapporten ''Framtid och jobb i '' som togs framav l985 fanns en mycket intressantstudie utförd av fil , Gävle.Genom analys av utvecklingen till början av80-talet visade han att är långtkonjunkturkänsligare än landet i genomsnitt. När dennationella konjunkturen går upp eller ned en procent så ärmotsvarande förändring i 1,6 procent.Gävleborg drabbas mycket kraftigt av den försämradesvenska konkurrenskraften. I län med stor offentlig sektoroch utpräglade hemmamarknadsnäringar märks inte denförsämrade konkurrenskraften på tillnärmelsevis sammasätt som i ett exportlän.De flesta ekonomiska prognoser talar om en ökadsvensk arbetslöshet till följd av en till största delenhemmagjord lågkonjunktur, orsakad av hög inflation.Antag att arbetslösheten i landet stiger två procentunder framöver. Den sannolikaste utvecklingen iGävleborg är då att arbetslösheten stiger ,man utgår från erfarenheterna l965--82 enligt Wickmansstudie. Näringslivssammansättningen är ju i stortoförändrad , med skogs- och stålindustri som detyngsta inslagen.Det ser alltså dystert ut . Men pånågot finns anledning att vara mer optimistiskifråga om länets framtid. Huvuddelen av länets problemunder 80-talet var en följd av den alltför höga inflationen.Länets sysselsättning hotades dessutom av beslutet omförtida kärnkraftsavveckling. Länets tunga industri är justarkt elberoende, i realiteten är ett av de länsom skulle drabbas allra värst av de ekonomiskaverkningarna av en förtida avveckling. Länets industrier äroerhört beroende av avsättning inom EG, de tungaindustrierna säljer betydligt mer till än påhemmamarknaden.Mot den här bakgrunden har tre beslut under senare tidgjort att utsikter förbättrats väsentligt.1. Skattereformen, eftersom den bör leda till minskadinflation. Inte minst genom att de stora löntagargrupperna iframtiden kan få reallöneökningar utan att kräva de myckethöga nominella ökningar som ansågs ofrånkomliga i ett landmed dramatiskt höga marginalskatter. Skattereformen haralltså särskilt stor betydelse i län där så mycket avsysselsättningen är beroende av industrins konkurrenskraft.Tyvärr dröjde marginalskattereformen alltför . Hadefolkpartiet liberalernas mångåriga arbete för sänktamarginalskatter rönt framgång skulle länetoch landet inte nu befinna sig i en kostnadskris med starktökande arbetslöshet.2. Beslutet att inte snabbavveckla kärnkraften. Hadebeslutet om nedläggning av aggregat redan i mitten 90-taletlegat kvar skulle varit ett av de län som fåttbetala detta hårdast genom ökad arbetslöshet. Påmotsvarande sätt är det till stor fördel för sysselsättningen ilänet att elbeskattningen gjorts om till moms, som ju avlyftsexporten.3. Beslutet att bör söka medlemskap i i är alltså till stor del beroende just avEG-marknaden.Jag kan konstatera att i alla dessa tre för länet mycketviktiga beslut har liberalerna varit pådrivande.För 90-talet rör det säkerligen tusentals jobb i länet, jobbsom skulle ha försvunnit om inte politiken lagts om på detre nämnda områdena.Det troliga är att arbetslösheten i länet kommer att ökakraftigt innevarande år. Men den förändrade svenskapolitiken ifråga om skatter, energi och EG innebär ökadeframtida möjligheter för länet. Den nya politiken ifråga omskatter, energi och EG gynnar hela landet, men förGävleborg och andra sysselsättningsmässigt svårt utsattaskogslän skulle det ekonomiska läget har varit närmastkatastrofalt om inte dessa tre beslut kunnat fattas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den ekonomiska politikens,energipolitikens och svenska EG-politikens avgörandeinflytande på utvecklingen i det starkt exportinriktadeGävleborgs län.