mot · GE02Fi229 · 1991-01-25 00:00:00 — SammanfattningEfter regeringsinnehav och en lika långinternationell högkonjunktur har socialdemokraterna drivitSverige till en ekonomisk kris. Denna kostnadskris kommeratt slå ut företag och industrier och driva upparbetslösheten. Som enda land inom väntas Sverigei år få en negativ tillväxt.Den socialdemokratiska regeringen bär ansvaret fördenna utveckling. Det är för dess oförmåga ochmisslyckanden gynnsamma år sommänniskor i nu får betala.Årets finansplan är i praktiken en uppgörelse med dentredje vägens ekonomiska politik. Regeringen konstateraratt politiken har misslyckats och att kursen nu måste läggasom.Det är uppenbart att denna socialdemokratiskaomvändelse har skett under galgen. Den har framtvingatsav yttre händelser och tryck. Den grundar sig inte pågenuint omtänkande och inre övertygelse om att den nyapolitiken är riktig utan är huvudsakligen defensiv. Den hartillkommit genom reträtter och under svårmod och inrespänningar. Därför kommer socialdemokraterna inte helleratt skapa den trovärdighet för den ekonomiska politikensom behövs för att få framtidstro och för att föra tillekonomisk balans.AlternativetFolkpartiet liberalerna anser att behöver en nyregering. Vi har tillsammans med moderata samlingspartietpresenterat gemensamma riktlinjer för den politik vi villgenomföra.I denna motion vidareutvecklar vi dessa riktlinjer. Enomläggning av politiken är nödvändig för att Sverigesekonomi skall återfå den utvecklingskraft som krävs för attlägga en ny och bättre grund för framtidens välfärd.Vår politik syftar till att skapa arbetstillfällen i stället förarbetslöshet, lägre prisökningar i stället för rekordhöginflation och lägre skatter i stället för ständigt högre.Dags att knäcka inflationen!De viktigaste uppgifterna för den ekonomiska politikenär att angripa de två huvudproblemen i den svenskaekonomin -- de höga pris- och kostnadsökningarna och denlåga tillväxten.Vi avvisar kategoriskt en devalvering av den svenskakronan. Problemen måste lösas genom intern anpassning.För att denna politik skall kunna lyckas krävs trovärdighetför att statsmakterna kan hålla fast vid strategin.Det centrala stabiliseringspolitiska problemet är i dagliksom tidigare pris- och kostnadsökningarna. Denekonomiska politiken måste därför inriktas på att bekämpainflationen.Stram finanspolitikAll erfarenhet visar att en stram finanspolitik ärnödvändig för att dämpa pris- och kostnadsökningen. Viavvisar generella efterfrågestimulanser som i dagens lägeskulle minska förtroendet för den ekonomiska politiken ochden fasta växelkursen. Den strama finanspolitiken måsteinnebära en permanent stark återhållsamhet påutgiftssidan. Vi måste avstå från såväl ofinansieradeutgiftsökningar som ofinansierade skattesänkningar. Ifrånvaro av en stram finanspolitik blir det nödvändigt meden stramare penningpolitik med högre räntor. Detta skulleskapa en ond cirkel eftersom höga räntor dämpar deinvesteringar som krävs för tillväxt. En obevekligräntesnara skulle dras åt kring hushåll och företag.Anknyt kronan till EMSFör att öka trovärdigheten för en fast växelkurs anser viatt skall offentligt tillkännage att den avseransöka om anslutning till det europeiska monetärasamarbetet (EMS/) när läget i den svenska ekonominhar förbättrats. bör anknyta kronan tillEG-valutan ecu.Stärk ställningInternationella erfarenheter tyder på att länder därcentralbanken har en förhållandevis självständig ställningockså har låg inflation och låga räntor. Vi välkomnar denutredning regeringen aviserar om att öka riksbankenssjälvständighet.En flexibel arbetmarknadArbetslöshet får aldrig bli ett medel i den ekonomiskapolitiken.Möjligheten att hålla nere arbetslösheten undernedväxlingen av inflationstakten beror i hög grad av hursnabbt löneökningstakten anpassar sig till det ekonomiskaläget. Vi föreslår därför åtgärder på arbetsmarknaden somunderlättar anpassning och flexibilitet.Avskaffaarbetsförmedlingsmonopolet.Reformeraarbetslöshetsförsäkringen så att organisationerna får ökademotiv att ta hänsyn till risken för arbetslöshet vid högalöneavtal.Strama upp spelreglerna genom t.ex. bättreregler för när konflikter skall anses samhällsfarliga ochhögre skadestånd för vilda strejker.Avskaffaavdragsrätten för medlemsavgift i facklig organisation ochmotsvarande rätt för arbetsgivare.Sätt in särskildaåtgärder mot långtidsarbetslöshet så att människor interiskerar att permanent slås ut från arbetslivet.Avvisainkomstpolitik och lagstiftning om lönerna.Liberal offensiv för tillväxt!Svensk ekonomi har tenderat bliöverhettad redan vid låg tillväxt. Detta visar att utbudssidani ekonomin fungerar dåligt. Ett brett program krävs för attkomma till rätta med dessa strukturella problem.Tillväxt är nödvändig för att varaktigt minskainflationstendenserna och upprätthålla full sysselsättning.Tillväxt krävs för att skapa de resurser som behövs för detglömda och för nödvändiga miljöinsatser.Solidariteten sitter trångt i socialdemokraternasstagnationsekonomi.Vi föreslår ett program i tio punkter för bättre tillväxt.Förnya den offentliga sektornFolkpartiet liberalerna vill ha en valfrihetsrevolution iden offentliga sektorn. Vi vill avmonopolisera ochavreglera, släppa in enskilda alternativ, uppmuntraoffentliganställda som vill starta eget och skapa merneutrala statsbidragsregler. Vi är övertygade om attkonkurrens är lika viktigt för att skapa effektivitet och ettbrett utbud i produktionen av tjänster som i produktionenav varor. Socialdemokraternas ovilja att stimulerakonkurrens inom den sociala tjänstesektorn har bidragit tillbrister och köer.Våra förslag kommer att medföra betydandeeffektivitetsvinster. Människor får mer valuta förskattepengarna.Reformera socialförsäkringssystemenInkomsttrygghet genom socialförsäkringar fyller enviktig funktion i den generella välfärdspolitiken. Meddagens regler finns emellertid många brister i systemen. Viföreslår därför att de reformeras enligt principen att ''detmåste löna sig att arbeta''.Ersättningsnivåer och förekomsten av självrisk måste sesöver. Sammantaget räknar vi med att frånvaro och ohälsapå detta sätt minskar kraftigt.Införandet av lagfästsjuklön måste kombineras med sänkta arbetsgivaravgifter.Därmed sjunker skattetrycket.Arbetsgivarinträde börinföras för att minska byråkratin hosförsäkringskassorna.Inom arbetsskadeförsäkringen börarbetsgivarnas differentieras med hänsyn tillskadeutfallet. En privatisering av försäkringen kanövervägas.ATP-systemet måste reformeras för att skapaett närmare samband mellan avgifter och förmåner.Sänk skattetrycketSkattetrycket bör sänkas till ungefär 50 procentav bruttonationalprodukten. Utrymme för detta skapasbl.a. genom ovan nämnda förändringar isocialförsäkringssystemen.En sänkning av skattetrycket måste i första hand ta siktepå de skatter som är mest skadliga. Våra förslag inriktasdärför på den samlade kapitalbeskattningen, nivån påarbetsgivaravgifterna, speciellt den s.k. särskildalöneskatten, samt momsen.Stimulera arbetskraftsutbudetBarnomsorgen måste byggas ut så att alla som vill kan fåbarnomsorg utanför hemmet. skallavskaffas.Den sjätte semesterveckan bör ej genomföras. Beslutetom det första steget, som inneburit att semestern förlängtsmed , bör rivas upp.Öka konkurrensenMedlemskap i är den mest betydelsefulla åtgärdenför att öka konkurrensen och sänka prisnivån i Sverige.Sverige bör ansöka om medlemskap under 1991.Frihandel samt närings- och etableringsfrihet ärgrundläggande förutsättningar för en väl fungerandemarknadsekonomi. Näringsfriheten bör grundlagfästas.Konkurrenslagstiftningen måste skärpas. En övergångtill den s.k. förbudsprincipen bör övervägas.Främja enskilt ägande och sparandeDet enskilda ägandet är marknadsekonomins livsnerv.Omsorgen om den egna egendomen är en grundpelare förett samhälles möjligheter att skapa, utveckla och vårdaresurser. Även äganderätten bör ges ett starkare skydd igrundlagenEnskilt och frivilligt sparande är viktigt för individenstrygghet och känsla av oberoende.Folkpartiet liberalerna motsätter sig bestämtsocialdemokraternas planer på ökat kollektivt sparandevare sig det sker i statsbudgeten eller hos AP-fonderna. AP-fonderna bör inte få ökad rätt att placera i aktier. Vi sägernej till fondsocialism i alla former.Vi föreslår också att:Löntagarfonderna skallavskaffas.Statliga företag skall säljas ut.De socialaavgifterna på anställdas vinstandelar skall avskaffas.Satsa på forskning, högre utbildning och infrastrukturSverige har försummat att i tillräcklig utsträckningutveckla och förbättra forskningen och den högreutbildningen.Folkpartiet liberalerna föreslår:En stor ökning avantalet platser inom universitet och högskolor.En kraftigforskningsstimulans genom utnyttjande avlöntagarfondskapitalet.Omfattande insatser för attfrämja utbildningens internationalisering.Regeringen har också försummat att utveckla eller ensvidmakthålla transportapparaten. Vi föreslår ettunderhålls- och investeringsprogram på . Medlen tas bl.a. frånutförsäljningen av statliga företag.Värna miljönDen ekonomiska politiken måste syfta till en långsiktigthållbar utveckling. Detta innebär att ekonomisk tillväxt ärönskvärd bara då den kan uppnås som derestriktioner är uppfyllda som hänsynen till miljön kräver.När så är fallet är det också från miljöpolitisk synpunktönskvärt med en hög tillväxt, eftersom detta ökar våramöjligheter att bedriva en ambitiös och offensivmiljöpolitik.En effektiv miljöpolitik bör bygga på en ökadanvändning av ekonomiska styrmedel, t.ex. miljöavgifter.En rättvis fördelningspolitikEn rättvis fördelningspolitik är nödvändig för att skapaförståelse för de många förändringar som kommer attkrävas för att sanera ekonomi.Solidariteten medutsatta människor i andra länder är en bärande princip ifolkpartiet liberalernas idétradition. Vi säger nej tillregeringens förslag att urholka biståndet.Inom Sverigemåste resurser omfördelas till de allra svagaste, till detglömda . I ett längre perspektiv är ökad tillväxtnödvändig för att förbättra livschanser för människor i detglömda Sverige.Inga omfördelningssystem eller bidragkan i längden kompensera för skillnaden mellan att ha jobboch att vara arbetslös. Det är bara tillväxt som kan skapariktiga jobb.Inflationen är en tjuv som stjälmedborgarnas pengar. Stora prisökningar skapargodtyckliga omfördelningar, oftast till höginkomsttagaresfördel. Låntagare gynnas framför småsparare. Lägreprisökningar är ett avgörande inslag i en rättvisfördelningspolitik.Ett liberalt budgetalternativFolkpartiet liberalerna har med några få undantaggodtagit regeringens förslag till minskade utgifter.Därutöver föreslår vi ytterligare besparingar påsammantaget (räknat på helår).Vi föreslår några utgiftsökningar, framför allt förbiståndet och det glömda , särskilt dehandikappade. Sammantaget uppgår de ökade utgifternatill knappt 2 miljarder kronor.Tillsammans innebär våra förslag på budgetensutgiftssida således en nettoreducering med drygt 4,2miljarder kronor.De besparingar och intäktsökningar som vi föreslårskapar ett sammanlagt utrymme på nära 6 miljarder kronoratt användas för skattesänkningar nu eller . Viåterkommer med synpunkter på hur detta utrymme skallutnyttjas när utsikterna bättre kan överblickas.2. Det ekonomiska läget 2.1 Den internationella utvecklingenDen internationella konjunkturen går mot en tydligavmattning. Framför allt är det efterfrågan påinvesteringsvaror som dämpas. Detta medför att tillväxtenpå marknader som är viktiga för svensk export försämras.Det gäller främst i , , ochDanmark.Osäkerheten i situationen måste dock understrykas.Kriget i , och de förhoppningar om en snabblösning på konflikten som detta skapat, har medfört attpriset på råolja sjunkit kraftigt. Det är omöjligt att hanågon bestämd uppfattning om huruvida dessaförhoppningar är realistiska och om det låga oljeprisetkommer att hålla i sig. Men om så skulle bli fallet kommerprognoserna för den internationellakonjunkturutvecklingen sannolikt att revideras i positivriktning.Under alla förhållanden står det klart att vi för svenskdel kan räkna med samma draghjälp som underden rekordlånga internationella högkonjunkturen på 1980-talet.2.2 Svensk ekonomi under 1991 och 1992I försörjningsbalansen ger regeringen enrealistisk bild av det utomordentligt bekymmersammaekonomiska läget. på mycket längeväntas bruttonationalprodukten minska. Den ekonomiskatillväxten blir alltså negativ. Industriproduktionen väntasminska liksom industrisysselsättningen. Arbetslöshetenökar dramatiskt.Den bild regeringen ger understryks avkonjunkturinstitutets senaste konjunkturbarometer. Det äringen överdrift att påstå att denna visar attindustrikonjunkturen rasar utför i mycket snabb takt.Regeringen förutser sedan en snabb återhämtning i denekonomiska utvecklingen. ''kan enomsvängning ske'' står det i finansplanen. Detta påståendeär tyvärr ett orealistiskt önsketänkande.Flera fristående prognoser över den ekonomiskautvecklingen pekar i stället på fortsatta stora problem. Densvenska exporten kan väntas gå sämre än vad regeringentror, liksom investeringsutvecklingen. Den svenskaräntenivån kan väntas vara fortsatt hög eftersombytesbalansen enligt alla prognoser visar ökandeunderskott. Detta verkar hämmande på investeringarna.Regeringen räknar själv med att arbetslösheten kankomma att uppgå till . Andrabedömningar pekar på betydligt högre nivåer.Enligt vår uppfattning försöker regeringen skönmåladen anpassningsprocess som måste förestå. Problemen är såstora att risken är betydande att även blir medobetydlig eller rent av negativ tillväxt.De svenska exportföretagen kan på en mer dämpadexportmarknad inte längre kompensera sig för de högakostnadsökningarna genom att höja priserna. Resultatetblir i stället en försämrad lönsamhet i exportindustrin.Samtidigt fortsätter förlusterna av marknadsandelar påexportmarknaderna, vilket är allvarligare än tidigare när deinte kompenseras av allmän marknadstillväxt.Finansdepartementet räknar med att handelsbalansen för1991 försämras med omkring fyra miljarder jämfört medförra året.Detta ställer hårda krav på en intern anpassning av densvenska ekonomin. Hur snabbt en nedväxling av de svenskapris- och lönekostnadsökningarna till nivån i Västeuropakan ske, är avgörande för våra möjligheter att undvika enkraftig uppgång av arbetslösheten.Det bör framhållas att de ekonomiska problem somSverige nu står inför på intet sätt har orsakats av deninternationella avmattningen. Devalveringarna 1981 och1982 och högkonjunkturen i omvärlden har gjort det möjligtför att trots allvarliga strukturproblem iekonomin få uppleva av låg arbetslöshet ochgod lönsamhet i industrin. De förutsättningarna har nuförändrats.3. Bokslut över den tredje vägenÅrets finansplan kan ses som ett bokslut för denekonomiska politik som socialdemokraterna kallade ''dentredje vägen''. Devalveringen 1982 var startskottet fördenna ekonomisk-politiska strategi som presenterades somett alternativ till både åtstramning och expansion. Vi saknari finansplanen en utvärdering av hur väl denna strategilyckades i förhållande till de mål som regeringen ställde uppinför 1980-talet.Devalveringen syftade till att uppnå två effekter. Denena var att varaktigt förbättra relativakostnadsläge, den andra att bidra till att denkonkurrensutsatta sektorn (vilket ungefär motsvararexportindustrin) skulle öka både sin andel av den svenskaekonomin och sina marknadsandelar.I sin första finansplan talade regeringen ombehovet av ett ''radikalt trendbrott'' i ekonomiskautveckling. Statsbudgeten skulle bringas i balans. Pris- ochkostnadsökningarna skulle pressas ner till omvärldens nivå.Tillväxten och industriproduktionen skulle öka. Vi vet nuatt detta trendbrott uteblev i viktiga avseenden.Visserligen har budgetunderskottet eliminerats men dethar, trots den uttalade ambitionen att inte höjaskattetrycket, skett till priset av stora skattehöjningar.Devalveringen innebar en omedelbar förbättring avSveriges relativa kostnadsläge. Men löneökningstakten hardärefter varit hög. har lönerna varje årstigit med 2--mer än i våra viktigastekonkurrentländer som produktiviteten utvecklatssvagare. relativa kostnadsläge är nu tillbaka påsamma nivå som före devalveringen. har svenskexport förlorat marknadsandelar. Den konkurrensutsattasektorns andel av näringslivet ligger på en lägre nivå än närdevalveringarna genomfördes.Regeringen konstaterar i finansplanen att denekonomiska tillväxten i varit i nivåmed den i jämförbara industriländer. Det är nog sant mendet är viktigt att erinra om att har nått dennatillväxttakt genom en kraftig nedskrivning av den densvenska kronan. Dessutom har tillväxten huvudsakligenburits upp av en sysselsättningsökning medanproduktivitetstillväxten har varit mycket svag.Att statistiskt mäta tillväxt och produktivitet är förenatmed ett betydande mått av osäkerhet. Slutsatserna är ytterstkänsliga för vilka mätmetoder man väljer. Revideradeberäkningar leder inte sällan till att tillväxttalen justerasnågon procentenhet uppåt eller nedåt. Vi kan emellertidinte utesluta att verkligen har en sämreproduktivitetstillväxt än andra länder. I alla händelser visarde senaste årens erfarenheter att vår produktion är för liteni förhållande till de stora anspråken på privat och offentligkonsumtion. Att öka produktiviteten och förbättratillväxten måste därför vara ett viktigt mål för denekonomiska politiken.Under 1970-talet skedde ett trendbrott i tillväxttakten iVästeuropa. Bokslutet för 1970-talet visade att dengenomsnittliga tillväxttakten för de europeiska hade sjunkit med jämförtmed . I låg nedgången på 2,5procentenheter.Vid 1980-talets början försökte vi i lösatillväxtproblemet med en serie devalveringar. I många av deövriga valde man enannan väg och genomförde en grundläggandeomorientering av den ekonomiska politiken för attstimulera den långsiktiga tillväxten. Genomgripandeskattereformer, skapandet av EGs inre marknad ochbetoning av inflationsbekämpning är uttryck för dennaomorientering. I har en liknande omprövning avden ekonomiska politiken inletts först på senare tid.Vi vill framhålla betydelsen av att ta fasta på deerfarenheter som förändringen av den ekonomiskapolitiken i har inneburit. Det gäller särskiltbetydelsen av att förhindra uppkomsten avlångtidsarbetslöshet. I länder där arbetslösheten tillåtitsstiga till höga tal har det visat sig svårt att sedan pressatillbaka den igen. En annan slutsats är att sambandet mellanskattekvoten, dvs. skatterna som andel av BNP, och denekonomiska tillväxten är mer komplicerat än vad somibland har hävdats. Det finns starka skäl att tro att ökadkonkurrens på olika marknader och internationellintegration är väl så viktiga faktorer för möjligheterna attvaraktigt öka tillväxten.Under de senaste åren har det varit uppenbart attSverige gått mot en ny kostnadskris. För att möta denutvecklingen har såväl åtstramning av efterfrågan somåtgärder för att stimulera ekonomins utbudssida framståttsom nödvändiga. Vi har från liberalernas sida årefter år föreslagit åtgärder med denna inriktning. Detdröjde emellertid länge innan de vann något gehör från densocialdemokratiska regeringens sida.Någorlunda konkreta signaler om inriktningen av enskattereform kom först och dessa gick på tvärsmot vad som hade sagts före valet. Inte förrän i årgenomförs huvuddelen av den nödvändiga skattereformsom vi länge har förespråkat. Och en åtstramning värdnamnet kom inte efter en uppgörelsemellan regeringen och liberalerna. Ännu ibudgetpropositionen , ,föreslog socialdemokraterna att föräldraförsäkringen ochsemestern skulle förlängas!Regeringens ekonomiska politik har alltså stramats uppunder det gångna året. Det är bra, men dessvärre har dennatillnyktring kommit alltför sent och med alltför stortveksamhet. Tveksamheten har inte bara tagit sig uttryck iatt förslagen dröjt utan också att genomförandet efterprincipbeslut har dragit ut . Hanteringen avsjukförsäkringsfrågan är ett illustrativt exempel. Våren1990 enades regeringen och liberalerna om attsjuklön av en sjukdomsperiod skulleinföras . Efter olika turer har den reformenförsenats ett helt år.Det är uppenbart att regeringens omvändelse i en radfrågor har skett under galgen. Den har framtvingats av yttrehändelser och tryck. Att medlemskap i kom attaktualiseras som ett resultat av en räntechock är ettexempel på detta.Vi välkomnar självfallet den omprövning av politikensom har skett i regeringen. Många av de förslag som harframlagts överensstämmer eller ligger väl ilinje med vad vi har föreslagit. befarar viatt de inte har drivits fram efter ett genuint omtänkande ochav inre övertygelse. Regeringens ekonomiska politik är igrunden defensiv.4. AlternativetDet finns tydliga tecken på en utbredd pessimismbeträffande ekonomiska framtid. Det alltjämthöga ränteläget avspeglar att förtroendet för den svenskakronan är bräckligt. Företag och hushåll stryps i enobeveklig räntesnara. Viljan att investera i är svag.Den snabba ökningen av svenska företagsutlandsinvesteringar motsvaras inte av ett inflöde avutländska investeringar. Denna bristande investeringsviljaundergräver ekonomins långsiktiga tillväxtförmåga.Det är tydligt att regeringen misslyckats med att skapaförtroende för den ekonomiska politiken. En förklaring tilldetta är att regeringens arbete i så hög grad präglas avreträtter, svårmod och inre spänningar. Den styrka somkrävs för att byta färdriktning och bryta misstron saknashelt.Därför behöver en ny regering.I samband med regeringens s.k. krispaket i höstasformulerade moderata samlingspartiet och folkpartietliberalerna gemensamma riktlinjer för den politik som vi villgenomföra efter en valseger i år.Syftet med detta politiska alternativ är att ge vårt landen ny start. Vi accepterar inte att ständigt halkarefter. Vi måste ge vår ekonomi ny utvecklingskraft för attdärigenom öka tillväxten och lägga en ny grund förframtidens välfärd.De riktlinjer som presenterades återfinns under olikarubriker i denna motion men vi vill här särskilt framhålla ettpar av de viktigaste punkterna.Europapolitiken ärcentral. Den får aldrig bli en biprodukt i framtvingadekrispaket. Ansökan om svenskt medlemskap i bör ingesi år och målet vara medlemskap i mitten av 1990-talet.EG drar nu upp riktlinjerna för en politisk och monetärunion. Det ser vi inte som ett hinder, utan tvärtom somytterligare ett argument för att måste sökamedlemskap. måste som medlem tillhöra dem somär pådrivande i den europeiska integrationen. I en särskildmotion om ''i '' har vi från folkpartietliberalernas sida utvecklat våra synpunkter på dessa frågor.Även skattepolitiken är av största vikt. Sedanskattereformen nu trätt i kraft är den viktigaste uppgiftenatt successivt sänka det totalaskattetrycket. Vi återkommer nedan till den frågan.Deoffentliga utgiftsökningarna måste hållas tillbaka ochutgifterna på vissa områden minskas. Det är enförutsättning för att det skall vara möjligt att sänkaskattetrycket. Vi föreslår i denna motion vissa steg i dennariktning.Välfärdspolitiken måste reformeras. En av deallra viktigaste uppgifterna är att avregleraden monopoliserade tjänstesektorn. I en särskildmotion om den offentliga sektorn har vi utvecklat vårasynpunkter på detta.Vi vill stärka de enskilda ägandetoch sparandet. En dynamisk ekonomi kräver ett sprittenskilt ägande och sparande. Vi avvisar planerna på att ökadet kollektiva ägandet i näringslivet genom att låta AP-fonderna fritt få köpa aktier.Vi vill ha en förnuftigenergipolitik. Ett steg i den riktningen har tagits med dennyligen träffade överenskommelsen mellansocialdemokraterna, och liberalerna. Viåterkommer även till denna fråga nedan.5. Kommentarer till regeringens finansplan 5.1 Kommentarer till finansplanens riktlinjer för denekonomiska politikenRegeringen framhåller i finansplanen att ''den svenskaekonomin präglas av problem'' (vår kursivering). Detär dessvärre korrekt. Exempelvis spås , sannoliktsom enda OECD-land, få negativ ekonomisk tillväxt i år.Regeringens konstaterande är ett underbetyg åtdess egen ekonomiska politik. Vi förnekar inte att det finnsmycket som är bra i och i svensk ekonomi.