mot · GE02Ub803 · 1991-01-25 00:00:00 — Så inleddes en artikel i nyligen.Dyslexi drabbar av befolkningen och i regelnormalbegåvade människor. Det är en medfödd, ofta ärftlighjärnskada. ''Samhället har inte insett vilket elände detta handikappkan medföra om man inte får hjälp '', säger professorChristoffer , överläkare och barnpsykiater, somintervjuas i samma artikel. 70--av de intagna påhäkten och fängelser lider av dyslexi och bästa sättet attbota ''värstingar'' är att lära dem läsa och skriva sägs detockså i artikeln.Tidig upptäckt viktigAtt kunna läsa och skriva är en oerhört väsentligförmåga. Om en ung människa inte kan lära sig det blir honefter i allting. Många barn som har dyslexi kan blideprimerade och umgås med självmordstankar i nio--tioårsåldern.Tidig upptäckt är A och O. Skolan måste prioriteradessa barn i undervisningen, men detta sker ofta inte ,troligen beroende på okunskap. Ju längre det dröjer innandyslexin upptäcks, desto svårare blir problemen för eleven.Dyslexi kan inte botas men god pedagogisk hjälp lindrarsvårigheterna.Vuxna dyslektiker talar ofta inte om sina problem. Degömmer dem och skäms otroligt. Att fylla i en blankett kanvara något fruktansvärt för en dyslektiker -- och det förstaman får göra, t.ex. på arbetsförmedlingen, är att fylla i enblankett. Det kan gå så långt att människor inte vågar tasådana kontakter. ''Hur många dyslektiker skulle vi inte ha kunnat räddamed adekvat hjälp?'' Frågan ställs av en specialpedagog,som anser att det rör sig om ett svårt handikapp men ocksåom ett samhällsekonomiskt problem.Lärarutbildningen viktigDet är viktigt att en blivande lärare får rent medicinskakunskaper om dyslexi så att läraren kan lära sig ''upptäcka''handikappet hos en elev. Det är viktigt att kunna finna utom svårigheterna ligger på det auditiva eller det visuellaplanet.Det finns något barn som har läs- och skrivsvårigheter ivarje klass. Många lärare har inte fått någon undervisningi hur man ska handskas med dessa barn. Det finns t.o.m.speciallärare som kan för litet om detta handikapp och hurman kan hjälpa barnen.Av budgetpropositionen framgår attutbildningsutskottet i sitt betänkande 1989/90:UbU3framhållit vikten av fortbildning för att öka lärarnaskompetens i att undervisa elever med grava läs- ochskrivsvårigheter. I budgetförslaget hänvisas till att det ärkommunerna, som i högre grad ska svara för fortbildningenav personal i skolan.Staten har enligt uppgift vidtagit olika åtgärder för attöka lärarnas kompetens på detta område. Vidare hänvisastill den specialpedagogiska påbyggnadsutbildningen, därdet ges möjlighet till ytterligare fortbildning i att undervisaelever med uttalade läs- och skrivsvårigheter. Omytterligare fortbildningsinsatser behövs ankommer detenligt propositionen på kommunerna och attvidta åtgärder för att en sådan fortbildning kommer tillstånd.Med tanke på den oro som lärarna själva uttrycker försina bristande kunskaper om dyslexi ärbudgetpropositionen ingen stimulerande läsning. Då detfinns någon dyslektiker i varje klass räcker det knappastmed fortbildning och specialpedagogiskpåbyggnadsutbildning för vissa lärare. Varje lärare ochskolledare bör ha sådan kunskap om dyslexi attspecialpedagogisk hjälp och träning kan sättas in redan frånskolstarten. Dyslexibarnen bör prioriteras när skolanfördelar sina resurser. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av utbildning rörandedyslexi i den reguljära lärarutbildningen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att dyslektiker bör prioriteras dåskolan fördelar sina resurser.