mot · GE02N42 · 1991-03-06 00:00:00 — har staten gjort priset påarbetskraft mycket högt. har det i reala termerökat medan priset på energi endast har ökat , vilket bland annat sammanhänger med att energivarit lågbeskattad. Detta har gynnat rovdrift på energi ochråvaror och lett till ett växande sopberg, de vanliganackdelarna med de linjära resursflödena.Miljöpartiet har systematiskt yrkat på att priset påarbete skall sänkas och priset på energi och råvaror höjasgenom en omlagd beskattning. Detta har vi framfört i våraskatteförslag där vi föreslagit betydligt högre energiskatteroch kraftigt sänkta arbetsgivaravgifter. Viupprepar nu detta yrkande.Detta bör ge regeringen till känna.Småföretagens utveckling är viktig.Näringspolitikenskall präglas av en lokal inriktning, småskalighet och tro pådet personliga engagemanget. Småföretag står för enidérikedom och livskraft som är nödvändig för förnyelsenoch utvecklingen av vårt näringsliv.Staten måste medskatteregler och lagstiftning aktivt stödja små företagsutveckling -- de har ofta sämre möjligheter både att fåpersonal och riskkapital än de stora företagen.Denkooperativa företagsformen bör få mer aktivt stöd.Detbehövs en ny företagsform med åtminstone visstägaransvar!Miljöpartiet har i motion 1990/91:N227''Inrättande av lokala näringslivsfonder (Närfonder)''föreslagit att lokala närfonder byggs upp i varje kommun.De skall medverka i det lokala samarbetet, bistå med att geoch förmedla råd och finansiering av lokala projekt ochföretag och vid behov också själva kunna satsa riskkapital.Vi har velat differentiera sänkningen avarbetsgivaravgifterna så att den största sänkningen inträffari glesbygd. Vi menar att detta är en bättre, generelltverkande regionalpolitik än den gängse metoden meddiverse riktade bidrag. I vår motion 1990/91:N227 har viockså föreslagit införandet av egenkapitallån tillsmåföretagare som vill starta eller utvidga en verksamhet.Så som framgår av vår skattemotion vill vi ocksåskattemässigt underlätta uppbyggandet av det egnakapitalet i småföretag.Detta bör ge regeringen till känna.Vi har också pekat på vikten av att aktiebolagsformeninte bör vara den enda företagsformen utan att producent-och konsumentkooperativ bör få det allmännas stödframför allt genom en bättre genomarbetad lagstiftning fördessa företagsformer. Särskilt behöver metoderna för attförse kooperativa företag med eget kapital utvecklas. Äveninom kooperativ borde exempelvis egenkapitalhjälp tilldelägarna kunna förekomma.Dessa förslag är enligt vår mening att föredra framför destatliga riskkapitalbolagen som gör staten till delägare ismåföretagen, och som vi alltjämt avvisar. Däremot kan vigodta att industrifonden i större utsträckning inskränker sittföretagsstöd till enbart bankgarantier.Detta bör ge regeringen till känna.6.2 ProduktutvecklingVi säger ja till den nya uppläggningen av STU:s insatserför utveckling av nya projekt som föreslås i propositionen,men menar att de senare faserna av utvecklingen av nyaprodukter i huvudsak bör finansieras genom normalakapitaltillskott från närfonder och utvecklingsfonder.6.3 TeknikspridningStatens satsning på konsult- och rådgivningsverksamhetoch på teknikspridning bör gälla områden som ur samhälletssynpunkt är särskilt angelägna, d.v.s. sådana som främjarsmåföretagsverksamhet, ekologisk balans och energi- ochresurshushållning. Vi menar att det klart bör uttalas att destatliga insatserna skall ha denna inriktning.Detta bör ge regeringen till känna.6.4 Forskningsbaserade småföretagDet är viktigt att underlätta bildandet av företag som tarvara på och vidareutvecklar de goda idéer och uppfinningarsom föds i forsknings- och utvecklingsarbetet vid högskoloroch universitet. Det bör vara en viktig uppgift för det nyanäringslivsverk som regeringen föreslår en uppgift som iförsta hand kan skötas av högskolornas kontaktsekreterarei samarbete med de regionala utvecklingsfonderna, som ettled i deras löpande arbete och inom deras kostnadsramar.De närfonder vi föreslår kan också medverka i detta.6.5 Utländska företagsförvärvVi har tidigare uttalat skepsis inför regeringens okritiskainställning till näringslivets internationalisering. Deproblem som vi påpekat med maktkoncentration,alienation, storskalighet, minskande konkurrens, minskadsjälvtillit, ökat transportarbete etc. bör beaktas i det vidareharmoniseringsarbetet med EG.Detta bör ge regeringen till känna.6.6 Främjande av utländska investeringarVi är övertygade om att utländska företag kommer attsöka sig till om de finner marknadsmässiga skälhärtill och helt utan en statlig insats av 8,5 miljoner.6.7 Regional balansI propositionen finns cirka två sidor under rubriken''Åtgärder för tillväxt och regional balans''. Visserligen kande förslag som läggs inom ramen för näringslivspolitiken påen rad områden, bl.a. infrastrukturinvesteringar,arbetsmarknads- och utbildningspolitik, också innefattas ibegreppet regionalpolitik. Näringslivspolitik ochregionalpolitik har mycket gemensamt. Det är ändåöverraskande att skrivningen om regional balans ipropositionen ges så litet utrymme och är så tunn både vaddet gäller analys/resonemang och konkreta åtgärder.I själva verket är de så kallade infrastrukturförslag somframläggs ensidigt inriktade på att kanalisera stora resursertill de redan överhettade områdena i vårt land under det attde områden som ligger längre bort från de stora tätorternablir styvmoderligt behandlade. Vi är övertygade om attregeringens politik bygger på den felaktiga analys ochgrundinställning som vi påtalat i inledningen till dennamotion. Därför kommer regeringens förslag att förvärraden regionala obalansen i vårt land.Den 9 mars 1990 presenterade regeringen sitt förslag till''Regionalpolitik för 90-talet''. Även denna proposition kankaraktäriseras som ''ensidigt tillväxtvänlig'', d.v.s.ekonomisk tillväxt förespråkas på bekostnad av miljö,kultur och andra mer mjuka värden. Bland annat betonadesatt både regional- och näringslivspolitik skall främja denekonomiska tillväxten. Med ett sådant resonemang är detinte överraskande att den ekonomiska tillväxtenöverordnas regional balans och en långsiktigt hållbarekologisk utveckling i vårt land. I den nu lagdapropositionen om ''näringspolitik för tillväxt'' harformuleringen ställts i förgrunden och det heter att''regionalpolitiken bör även medverka till attfrämja den ekonomiska tillväxten bl.a. genom attsamhällets resurser tas tillvara på ett effektivt sätt och attstrukturomvandlingen underlättas.'' Vidare sägs ipropositionen: ''...outnyttjade resurser skall aktiveras ochtas i anspråk på ett sätt som bidrar till ökad tillväxt i landet. ''de gröna menar att regionalpolitiken ochnäringslivspolitiken, liksom alla övriga politikområdenmåste inriktas på att skapa ett miljövänligt, resurssnåltoch ett i längden ekologiskt hållbart samhälle. Tillväxteni sig kan inte vara ett mål -- i stället bör man precisera vadsom bör växa och vad som tvärtom bör minska. Målet måstevara ett energi- och resurssnålt samhälle, där människanlever i samklang med ekosystemet. 90-talets politiker måstebörja agera efter kunskaper om landets tillstånd och intefortsätta att nonchalera forskarrapporter ochinternationella överenskommelser.I anslutning till propositionen lägger vi flera motionerinom kommunikationsområdet där vi konkret föreslåråtgärder för en decentraliserad utveckling i hela landet. Detinvesteringsprogram, som vi föreslår, bör bli ett verksamtmedel för en allsidig regional utveckling. Satsningar påmiljövänlig kollektivtrafik, inhemsk energi och andraekologiskt angelägna projekt, ingår i ettinvesteringsprogram som kan skapa regional balans -- gearbetstillfällen, som investeringarna leder till ettpå sikt ekonomiskt och ekologiskt hållbart samhällssystem.ProblemanalysVi anser att regeringens problemanalys när det gällerregional utveckling -- i den mån den existerar -- utgår frånfelaktiga grundantaganden. Man föreställer sig att det är deperifera delarna av landet som är problemet. Det äremellertid här som huvuddelen av de realvärden skapas somär grunden för landets försörjning. Storstäderna är minstlika stora regionalpolitiska problem. I analyser som blandannat förekommer i regeringens egna propositioner uttalarman förvåning över att BNP-tillväxten är så låg trots en höginvesteringsnivå och en kraftig modernisering avnäringslivet, bland annat en snabb datorisering. Det finnsingenting som tyder på att industrin och jordbruketsproduktivitet inte tilltagit på väntat sätt.Däremot finns det skäl att misstänka att administrationoch diverse så kallade serviceverksamheter som ärkoncentrerade till storstäderna inte har ökatproduktiviteten. Vidare har åtskilliga områden som är meratärande än närande vuxit påtagligt. Exempel som kannämnas är bankväsendet, där trots stora investeringarpersonalen knappast har minskat. Reklambranschen harsvällt våldsamt. Dessa och andra serviceverksamheter hardessutom kunnat omge sig med dyrbara lokaler och annankringutrustning. De har på allt sätt kunnat organisera sittarbete så att det passar privatlivets krav. Därför finner manatt det är praktiskt taget omöjligt att träffa några s.k.beslutsfattare på sina kontor en fredagseftermiddag.Det talas mycket om den offentliga sektornsineffektivitet men få ifrågasätter att man inom vård, omsorgoch skola utför ett nyttigt arbete. Det finns däremot skäl attifrågasätta om åtskilliga verksamheter i storstäderna inomadministration och s.k. service över huvud taget ärproduktiva. Därtill kommer att de stora städerna med allasina kommunikationsproblem, miljöproblem och trängselskapar hälsoproblem och sliter ned människor vilket ocksåframgår av exempelvis cancerstatistiken. Genom sin storlekskapar de också energikrävande kommunikations- ochtransportbehov.Miljöpartiet menar alltså att när det gällerregionalpolitiken så måste perspektivet ändras. Eftersombeslutsfattarna -- inklusive regeringen -- sitter i centrum harman ett förvrängt perspektiv.De problem som behöver angripas är sålunda:storstadskoncentrationen, den överstora servicesektorn ochadministrationen. Genom att bara studera de ekonomiskaresursflödena och inte de verkliga har man fastnat i ettförvrängt perspektiv.Miljöpartiet välkomnar alla förslag som kan bidra till attminska överhettningen i storstadsområdena somen förstärkning av de mindre orternas arbetsmarknad kanuppnås. Även storstäderna behöver en rejäl förnyelse.Genom att stoppa befolkningstillväxten och snarareåstadkomma en viss mindre befolkningsminskning istorstäderna kan man skapa en god livsmiljö för dem sombor och verkar där.Detta bör ge regeringen till känna.DecentraliseringRegeringen föreslår i propositionen att regionalpolitisktföretagsstöd skall kunna lämnas för att utlokaliseraytterligare verksamheter inom den privata tjänste- ochservicesektorn från . Som exempelnämns ideella organisationer och intresseorganisationer.Detta rör sig dock om småpengar i jämförelse med det stödsom regeringen föreslår till väg- och järnvägsinvesteringar ide tättbefolkade delarna av landet som till stor delmotiveras av storstädernas trafik ochkommunikationsbehov. Det bör fastslås att det storaregionalpolitiska stödet i går till storstadsregionernaäven om det budgettekniskt uppträder under andrabeteckningar. Vi vill påminna om de förslag vi framfört iandra motioner om rätt för kommunerna att ta ut regionaladrivmedelsskatter och rätt till företagsbeskattning för attskapa resurser för bättre kollektivtrafik.Regeringen måste även ta initiativ till att fler statligaverk och företag utlokaliseras. måste företag ochorganisationer ges förutsättningar för en utlokalisering somgynnar företagens ekonomi. de grönas förslagom nedsättning av arbetsgivaravgifterna med 10procentenheter främst i och iövriga landet, utanför storstäderna, menar vi är ett sådanteffektivt medel.Detta bör ge regeringen till känna.Regionalpolitiskt stödSom framförts i partimotion 1990/91:A485,anser vi att en mer generell ekonomisk stimulans framförde riktade regionala insatserna långsiktigt skulle gynna denregionala balansen. Vi ger en rad förslag i den riktningen:sänkta arbetsgivaravgifter, kommunala närfonder, grönskattepolitik, jordbrukspolitik, energipolitik ochtrafikpolitik.Vi anser att stöd och bidrag ibland kan uppfattas somnådegåvor och att de som verkar och bor inom områden,som för den regionala balansen behöver stöd, själva i störreutstäckning skulle förfoga över tillgångarna som t.ex.vattenkraft, malm och skog.I proposition 1990/91:87 (sid. 237) aviseras attförhandlingarna mellan EFTA och EG kan komma attinnebära förändringar för möjligheterna att getransportstöd. Sådana stöd kan ses som tekniskahandelshinder. Ett noggrant beredningsarbete anserregeringen nödvändigt. I samband med ett sådantberedningsarbete anser de gröna attkostnaderna för telekommunikation i hela landet måsteutredas.Detta bör ge regeringen till känna.6.8 BilindustrinBilindustrin i inger stor oro. Miljöpartietsgrundinställning är att bilismen medför stora resurs- ochmiljöproblem och vi har i många motioner yrkat på att denbör begränsas och åtskillig biltrafik ersättas medmiljömässigt bättre transportsätt. Detta hindrar inte att vikänner stort ansvar för alla de anställda inom de storabilföretagen och deras underleverantörer runt om i landetsom nu drabbas av permitteringar och friställningar.Som nämnts tidigare föreslår vi att medel som frigörsfrån skall användas för att skapa alternativsysselsättning genom statliga och kommunala beställningarav miljövänliga energi- och transportanordningar.Vi vill också påminna om att vi har motioneratom att problematiken kring bilindustrin borde bli föremålför en grundlig utredning. Vi hänvisar till våra motioner:1988/89:N386 Bilindustrins framtid, 1989/90:N287Bilindustrins framtid och 1990/91:N243 Bilindustrinsframtid. Vi är sorgsna och besvikna över ochregeringens passivitet när det gäller att förbereda sig på denkris som varit i annalkande och som drabbar landet medstor kraft. Vi är övertygade om att de anställda inombilbranschen delar denna besvikelse.Vi yrkar ånyo att med anledning av motion1990/91:N243 ger regeringen till känna att den där begärdautredningen skall tillsättas och för ändamålet anslår 5miljoner kronor.Detta bör ge regeringen till känna.7. Effektivare myndighetsstruktur (Prop. kap. 9)7.1 AllmäntMiljöpartiet noterar med tillfredsställelse denrationalisering som sker inom statsförvaltningen blandannat genom ADB. En varning för alltför höga ambitionerkan dock vara på sin plats. Rapporterna från införandet avtulldatasystemet är oroande. Det är också av vikt att mantar till vara datasystemens möjligheter till en småskalig,decentraliserad verksamhet. Genom attinformationsflödena sker så mycket snabbare medelektroniska hjälpmedel minskar rationaliseringseffektenav att de administrativa enheterna centraliseras. I ställetkan de verka lokalt i små enheter, nära sina ''kunder''.De statliga myndigheterna verkar dels som serviceorganmen dels också som övervakare av att lagar ochförordningar följs. Det är en grannlaga uppgift att på ett rättsätt kombinera dessa uppgifter. har myndigheternaalltför mycket betonat sitt ''överhetsansvar''. Det gäller nuatt man inte går för långt åt andra hållet genom denserviceanda som skall prägla verken.Detta bör ge regeringen till känna.7.2 Myndighet för teknik-, industri-, energi- ochregionalpolitikMiljöpartiets förslag i tidigare motioner att anpassaverksamheten inom dessa områden till behovenöverensstämmer ganska väl med regeringens förslag. Vihänvisar till vad vi sagt om att generellt verkande medel börföredras framför riktade bidrag, exempelvis inomregionalpolitiken.Det är svårt att bedöma hur mycket STU:s verksamhethar lett till framgångsrik industriell verksamhet och vilkenutdelning samhället får på de pengar som STU:sverksamhet har kostat.Det är lättare att se vad inte har gjort änvad det gjort för att på något verkningsfullt sätt bidraga tillutvecklingen av inhemska bränslen, energihushållning ellerförberedelserna för kärnkraftavveckling. Det är nödvändigtatt man nu satsar helhjärtat på att ge stöd till och utvecklamarknaden för energieffektivisering, hushållning ochförnybara bränslen!Huruvida det är rationellt att sammanföra de tre verkenSTU, och till en stor enhet kandiskuteras. Risken finns att de effektivitetsvinster someventuellt uppnås genom samordningen äts upp genomökad byråkrati och sämre arbetsklimat som ofta följer medökande storlek. Vi vill dock ej motsätta osssammanslagningen utan endast peka på att de olikaenheterna får arbeta självständigt och att den gemensammaadministrationen huvudsakligen verkar för att smidigareöverföra kunskap och resurser mellanverksamhetsområdena.Detta bör ge regeringen till känna.Samtidigt vill vi påminna om vårt förslag att inrätta ensärskild Delegation för ekologisk teknik enligt vår motion1990/91:N317. Vi menar att det är nödvändigt att starta ensärskild utvecklingsenhet för ekologisk teknik eftersom viinte tror att den företagskultur som finns vid STU och somkommer att finnas i den nya industripolitiska enhetenkommer att passa för den utveckling av ekologisk tekniksom vi menar bör komma till stånd. Det programråd för ettavfallssnålt samhälle och miljöanpassad produktutvecklingsom föreslås i statsverkspropositionen bör överföras tilldelegationen.Detta bör ge regeringen till känna.7.3 Myndigheter på fiskets områdeVi hänvisar här till en separat motion.8. Ärenden till (Prop. kap. 10)Dessa frågor behandlas under rubriken hemställanantingen i separata motioner eller här nedan.9. Anslagsfrågor (Prop. kap. 11)9.1 Nionde huvudtitelnDessa frågor behandlas i separata motioner.9.2 Tolfte huvudtitelnA3. UtredningarAnslaget ökas med med hänsyn tillden av oss i avsnitt 6.8 ovan föreslagna utredningen ombilindustrins framtid till 21 615 000 kronor.A6 och A7. Näringspolitisk myndighetRegeringens förslag under anslagspunkterna A6 och A7beträffande den nya näringspolitiska enhetenöverensstämmer tämligen väl med den ram som vi föreslagiti vår motion 1990/91:N317, hemställanspunkterna 6 och 10,vilka sålunda är aktuella. Vi godkännerregeringens förslag.B7. SmåföretagsutvecklingVi föreslår liksom tidigare i motion 1990/91:N317 attanslaget reduceras till 193 500 000 kronor.F1. Teknisk utveckling m.m.Liksom tidigare föreslår vi att 25 miljoner överförs tillanslaget F20, Delegationen för ekologisk teknik. I övrigtföreslår vi att anslaget reduceras med ytterligare 175miljoner. Det motiveras med att anslagsverksamheten börminska, genom att sådana områden som ändå är undersnabb teknisk utveckling, exempelvis mikroelektronik, börbära sina egna utvecklingskostnader. Det har visat sig att destatliga anslagen till det nationellamikroelektronikprogrammet i realiteten har utvecklat sigtill anslag till enskilda storföretags utvecklingsarbete, vilketinte stämmer med de av fattade besluten.Vidare befarar vi att en icke obetydlig del av stöden tillteknisk utveckling går till sådana områden där ekonomisktillväxt över huvud taget inte är önskvärd. Anslaget börsålunda minskas med 200 miljoner till 651 157 000 kronor.Budgetramen för åren 1992/93 och 1993/94 bör minskasmed totalt 100 miljoner, 50 miljoner för vart och ett avbudgetåren.F4. Teknikvetenskapliga forskningsrådetI vår motion N317 har vi föreslagit oförändrat anslag. Vianser inte att den våldsamma expansion av anslaget somregeringen föreslår är motiverad. Vi tror inte att man såsnabbt kan kanalisera forskningen till sådana områden somenligt uppfattning bör prioriteras: teknik somsamarbetar med de ekologiska systemen och leder tillcirkulära resursflöden. Med hänsyn till inflationen kan vidock tänka oss en uppräkning. Vi föreslår en uppräkning till74 000 000 kronor.F7. Europeiskt forsknings- och utvecklingssamarbeteSamma tvekan som vi anfört ovan beträffandeteknikvetenskapliga forskningsrådets inriktning gäller i änhögre grad inriktningen av detta anslag. Vi menar att en stordel av forskningen är felaktigt inriktad; den är inte inriktadpå resurshushållning och cirkulära resursflöden, mycketsatsas på en energiineffektiv vägtrafik. Slutligen rör det sigom områden där konkurrensen och lönsamheten är sådanatt företagen själva har all anledning att satsa på forskning.Sverige skall inte delta i EG:s industriella kapprustning medUSA och . Vi har i motion N317 accepteratoförändrat anslag . Vi står fast vid dettabelopp.Statens vattenfallsverkVi har redan i avsnitt 4.5 framlagt våra förslag om hur vianser att skall uppdelas och delvis försäljas.Liksom regeringen är vi därför inte beredda att ta ställningtill något långsiktigt investeringsprogram. Vi noterar att deti tabell 11:8 förekommer en felräkning på 500 000 000kronor och i tabell 11:10 en annan felräkning på 109 000 000kronor. I båda fallen gäller det . Sådant är inte ägnatatt skapa förtroende för regeringens förslag. Eftersom viföreslår att viktiga delar av skall försäljas anser videt olämpligt att planerar för större investeringari verksamheter som skall avyttras. Vi anser därför attinvesteringsplanen skall reduceras med 1 000 000 000kronor och statens borgensåtagande med motsvarandebelopp. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts under avsnitt 1.1 beträffande kritik avtillväxttron,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i avsnitt 1.2 beträffande önskvärdheten avbåde positiv och negativ tillväxt,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i avsnitt 1.3 anförts om storskalighet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 1.3 anförts om internationaliseringen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 1.4 anförts om EG-anslutningen,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 4.1 anförts om bolagisering av de statligaaffärsverken,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 4.1 anförts om ekonomisk demokrati,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 4.1 anförts om monopolproblematiken,9. att som sin mening ger regeringen till kännaatt en parlamentarisk utredning bör tillsättas för att utredamonopolproblematiken och föreslå principer för kontroll avmonopol,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 4.2 anförts om ,1][att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 4.3 anförts om postverket,1][att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 4.4 anförts om ,1]10. att som sin mening ger regeringen till kännaatt skall omstruktureras och delvis utförsäljasenligt vad som anförts i avsnitt 4.5,11. att som sin mening ger regeringen till kännaatt de medel som frigörs vid försäljning av delar avVattenfall skall användas i krisbekämpande syfte när detgäller såväl sysselsättningskrisen som den ekologiska krisenenligt vad som anförts i motionen,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 4.6 anförts om domänverket,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 4.6 anförts om ,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 5.1 anförts om konkurrens och samarbete,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 5.2 anförts om konkurrens pålivsmedelsområdet,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 5.3 anförts beträffande ägande avflygplatser,1][att som sin mening ger regeringen till kännaatt motion 1990/91:Jo252 bör ligga till grund för denförändrade jordförvärvslagen,2]16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 6.1 anförts beträffande villkoren förkonventionell ekonomisk tillväxt,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 6.1 anförts beträffande principerna för stödettill småföretagen,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 6.1 anförts beträffande den kooperativaföretagsformen,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i avsnitt 6.3 anförts beträffande inriktningen på statligaåtgärder för teknikspridning,20.