mot · GE02N113 · 1991-04-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:154 Rörelseregler för bank m.m. instämmer i all huvudsak i de förslag tillförändringar av såväl bankrörelse- somförsäkringsrörelselagstiftning som redovisas i regeringensproposition. Förslagen stämmer väl överens med och utgören logisk konsekvens av den avreglering ochmarknadsanpassning som skett och sker av helakapitalmarknaden. Inte minst sett mot bakgrund av deninternationella finansiella integration och branschglidningsom sker på bank- och försäkringsområdet är en anpassningav lagreglerna på detta område naturligt. Flera av de förslagsom här redovisas utgör också sådana som centerpartiettidigare i motioner till föreslagit. Ett sådant ärförslaget om att ge bankerna utvidgad rätt att förvärvaaktier samt att bevilja vinstandelslån och krediter medefterställd betalningsrätt. Härigenom ges bankernamöjligheter att utöver sin roll som kreditgivare engagera sigpå riskkapitalmarknaden inom ramen för de regler somanses lämpliga för att garantera insättarskyddet.De förslag som redovisas i regeringens proposition syftartill att skapa en bättre effektivitet, stabilitet men ocksåflexibilitet i de finansiella systemen. För att de finansiellainstituten ska kunna fullgöra sina grundläggande uppgifter,att omfördela sparande och risker, skapa likviditet ochfungerande betalningssystem, måste marknaden fungera.Med hänsyn till den snabba förändringsprocess som i övrigtkännetecknar samhällsutvecklingen är kapitalmarknadensförmåga att snabbt anpassa sig avgörande för marknadenseffektivitet och möjligheter att lösa grundläggandeuppgifter. Flera av de restriktioner och begränsningar somkreditmarknadens aktörer varit omgärdade av --såväl nationellt som internationellt -- har varitvälmotiverade sett utifrån kontrollsynpunkt för att skyddaallmänheten och det s k insättarskyddet. Sett utifrån en alltmer avregleradkapital- och valutamarknad har dock de flesta av dessarestriktioner och regelverk kommit att framstå som att bidratill marknadsbrister och hämma en effektivt och välfungerande marknad.Samtidigt är det viktigt att understryka behovet av klaraoch fasta spelregler för kreditmarknadens aktörer ochbehovet av stringent offentligrättslig reglering på dettaområde. Eftersom bankerna till stor del hanterarbetalningsströmmarna är det sett utifrån samhälletsgrundläggande behov av ett effektivt och stabiltbetalningssystem motiverat med en offentligrättsligreglering. Exempel på detta är som tidigare nämnt det s k insättarskyddet som då bl a leder till ökade krav via de s k kapitaltäckningsreglerna på bankerna vad gäller egetkapital.Målet att skapa en mera marknadskonform kredit- ochkapitalmarknad kräver m a o fastare ramlagstiftning och mindre detaljreglering. Entrend som också i hög grad kännetecknarkapitalmarknadens utveckling internationellt. Det mestutmärkande exemplet på detta är penningpolitiken ochpenningmarknadens marknadsanpassning somkvantitativa restriktioner såsom ränteregleringar avskaffas.Den successiva avregleringen och integrationen påkapitalmarknaden leder till att de traditionella gränsernamellan olika aktörer och institut suddas ut. Den ökadedynamiken som framför allt lett till en vidareutveckling,produktutveckling och förädling av främstvärdepappersmarknaderna i olika avseenden leder till attrollfördelningen mellan olika finansiella institut elimineras.Gällande lagregler för olika institut har därmed snarareframstått som hinder än som tillskyndare av en välfungerande och effektiv kapitalmarknad.Mot denna bakgrund anser vi därför de förslag somredovisas i regeingens proposition i huvudsakvälmotiverade och avpassade till de krav som en såvälfungerande kapitalmarknad som skyddet förallmänintresset har rätt att ställa.Vi vill dock på några punkter betona nödvändigheten aven skärpt offentligrättslig lagstiftning för att garantera enmarknadskonform och pluralistisk kapitalmarknad. Sompropositionen mycket riktigt påpekar har frågor som rörägarförhållandena och maktkoncentrationen påkapitalmarknaden fått en ökad och berättigaduppmärksamhet i många länder. Inte minst gäller dettainom EG. Den ökade branschglidningen och rätten tillkoncernbildningar och ägarförhållande mellan olika typerav finansiella institut kan leda till allianser mellan bankeroch försäkringsbolag, sammanslagningar, övertaganden ochfusioner som för marknaden är direkt skadliga. Men hänsyntill kapitalmarknaden och bankernas utprägladesärställning bör regeringen överväga om den skärptagenerella konkurrenslagstiftning som i kölvattnet avkonkurrensrutredningen är att vänta är tillfyllest för atttillgodose kraven även på kapitalmarknaden. I annat fallbör en särskild antitrust- eller kartelllagstiftning i enlighetmed de regler som anges inom ramen för EG:sbanksamordningsdirektiv övervägas och visa sig nödvändigför att motverka en maktkoncentration och fusionsgalopppå kapitalmarknaden.Detta bör ges regeringen till känna. Med anledning av det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet avkonkurrenslagstiftning eller en särskild antitrust- ellerkartellagstiftning på bankområdet.