mot · GE02K248 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningDemokratins grundvalar är öppenhet, medborgerligfrihet och rätt till delaktighet i den verksamhet som bedrivsför alla. Inget annat system ger den enskilde samma värdeoch värdighet.Vad man ofta glömmer bort är att demokratin -- allaklagomål till trots -- helt allmänt också visat sig vara deneffektivaste styrelseformen. Det eländiga tillstånd som såbrutalt avslöjats i t.ex. de sönderfallandekommuniststaterna ger en god åskådningsundervisninghärvidlag. Det är inte människorna det varit fel på i dessastater. De har naturligtvis samma potentiella kvaliteter sommedborgare i demokratier. Och naturresurser har intesaknats. Det är styrelsesystemet som i alla möjligahänseenden förhindrat en positiv utveckling.Hot mot demokratinDet som här sagts innebär naturligtvis inte, att allt alltidstår bra till i demokratier eller att alla beslut som tas idemokratisk ordning är kloka. Demokratin kan fungerailla, den kan korrumperas.Det viktiga är att beslut efter en fri och öppen debatt kanomprövas och att organisation och beslutsformer kanförändras. Det brukar med rätta sägas, att demokratinaldrig är något givet. Den måste ständigt vinnas åter.Därmed menar man bl.a. att demokratin kan gröpas urinifrån -- i värsta fall på ett så drastiskt sätt att densönderfaller -- men också att den kan stelna i sina former såatt den inte längre på ett tillfredsställande sätt tillgodoserkravet, att medborgarna skall kunna göra sina meningargällande.Om medborgarna känner, att de inte kan nå fram ochpåverka, kan de vända ryggen till, strunta i att deltaga i dendemokratiska processen, börja lystra till andra ideal ellerfångas upp av estradörer på den politiska scenen som lockarmed enkla men orealiserbara budskap.Demokrati är, brukar det framhållas, i första hand enfråga om opinionsfriheter och former för beslutsfattandet.Detta är, menar vi, absolut grundläggande. Utan t.ex.yttrandefrihet i vid mening och organisationsfrihet och utanallmänna val, där alla kan deltaga, finns ingen demokrati.Under senare år har man dock också allt mer börjatdiskutera vad som kan betecknas som demokratins innehålloch omfång. Man kan, har det sagts, lägga in så mycketunder officiella beslut, att allt för lite finns kvar för denenskilda människan att själv besluta över.Den enskildes valfrihet beskärs genom beslut i bästademokratisk ordning på ett sådant sätt, att den enskilde ivardagslivet och i tillvarons alla skiftande situationer blirhelt beroende av lagar och förordningar, tillståndsgivningaroch myndigheters beslut.Den fråga som här berörts är viktig. Det är av storbetydelse för den enskilde, att han eller hon eller en familjsom enhet i stor frihet kan bestämma om hur man vill inrättatillvaron.Detta är också en av grunderna för ett fritt ochdynamiskt näringsliv, inriktat på att tillgodosekonsumenternas krav.Men det är också av stor betydelse för demokratinsvitalitet. En vidsträckt egen beslutsräjong ger den enskildegoda förutsättningar att utan hänsyn till ett snävtegenintresse eller myndighetsberoende ta ställning isamhällsfrågorna.I en rad olika motioner till har centerpartietlagt förslag som syftar till att ge den enskilde en starkareställning och till att öka valfriheten för enskilda och famijer.Vi hänvisar till dessa motioner.I ett modernt samhälle kommer det dock alltid att finnasen mängd frågor som i allas intresse måste avgörasgemensamt genom demokratiska beslut. Det är således avstor vikt att ständigt söka finna sådana former församhällets organisation och för val och beslut som på bästasätt kan tillgodose medborgarnas krav på insyn, medverkanoch effektivitet och som kan medverka till att intresset församhällsfrågorna och för den demokratiskabeslutsprocessen inte sviktar.I denna motion lägger vi en rad förslag som har dettasyfte. I en del fall är den motivering vi redovisar kortfattad.Det beror på att liknande förslag som vi framförde i motionl989/90:K 230 ännu inte slutbehandlats av . Vihänvisar således till de utförliga motiveringarna i dennamotion. Den här nämnda motinen mynnade ut i krav på attde behandlade frågorna skulle tas upp i en nyförfattningsutredning. Vi vidhåller detta krav.Decentralisering nödvändigDen anhopning av beslutsärenden på central nivå som vihar i vårt land innebär en faktisk begränsning avdemokratin. Centraliseringen medför att det blir färre somskall avgöra mer.Ett verksamt sätt att vitalisera demokratin är således attlägga besluten så nära som möjligt de människor som berörsoch att se till att beslutsstrukturen är enkel, rationell ochlättöverskådlig. Detta ökar möjligheterna för många attdelta direkt, det ger bättre insyn för alla och det göransvarstagande och ansvarsutkrävande mera påtagligt.Ett viktigt motiv för decentralisering är, att besluten blirbättre underbyggda och förankrade, när beslutsfattarna harnära till såväl problemen som till de resurser som krävs föratt lösa dessa problem.Ett annat är att centrala organ ofta är överlastade medärenden. Det gäller såväl riksdag och regering som centralaämbetsverk. Detta kan ge beslut som är dåligt beredda. Detkan också ge lång tidsutdräkt mellan initiativ och beslut.För enskilda som berörs är tidsförlust ofta detsamma somrättsförlust.Många av de argument som brukar anföras för beslut påcentral nivå håller dåligt . Den expertis sombehövs finns tillgänglig i alla delar av landet. Flexibilitet ochlokal anpassning är på många områden viktigare föreffektivitet och rättvisa än absolut enhetlighet över landetsom helhet.För att en meningsfull decentralisering skall vara möjlig,är det viktigt att det på alla nivåer finns demokratisktuppbyggda organ, till vilka ansvaret för besluten kan läggas.Kommunerna är mycket viktiga i detta sammanhang.Centerpartiet har länge krävt att kommunerna skall fåstörre frihet i sin verksamhet och att kommunerna skall fåen ökad och mera samlad andel av de ekonomiskaresurserna. Därmed kan den kommunala självstyrelsen fåett mera reellt innehåll. Förslag med detta syfte framläggs icentermotioner till årets riksdag liksom en rad andra förslagsom om de genomförs är ägnade att förbättra denkommunala demokratin. Vi hänvisar till dessa motioner.Länsdemokrati behövsFör primärkommunerna gäller att de kommunalaorganen över breda fält har ett samlat ansvar förverksamheten inom kommunernas geografiska områden.Detta står i bjärt kontrast till vad som gäller på denregionala nivån.Inom länen finns det sedan gammalt en uppdelning avansvaret för såväl beslut som verkställighet på olika organ.De viktigaste är landsting och länsstyrelse. Men det finnsäven i övrigt en rik och svåröverskådlig flora:kommunalförbund, trafikbolag, utvecklingsfonder ochallehanda andra.Det utmärkande för länsnivån är således, att det intefinns något samlat forum för debatt och beslut om länetsangelägenheter. Uppgifter är spridda men ärockså de olika organens verksamheter ofta invävda ivarandra på ett sätt, som gör styrelsesystemet näst intillobegripligt för en bredare allmänhet och som medförmycken byråkrati och stora effektivitetsförluster.Det finns inga försök till rationell analys som grund förden nuvarande ordningen. Det har bara blivit så genomhistorisk tradition och en rad delbeslut under årens lopp.Tidigare utredningar har inte gett några påtagliga resultat.Det är av stor vikt att dessa frågor tas upp på nytt, vilketcenterpartiet tidigare krävt, senast i samband med beslutenom länsstyrelsernas omorganisation.Målsättningen bör vara ett folkvalt regionalt organ, ettlänsparlament, som får det samlade ansvaret för regionensutveckling på alla de områden, där det krävs initiativ ochpolitiska beslut och verkställighet av dessa beslut.Utvecklingen har länge gått i rakt motsatt riktning.Länsstyrelsen, som är ett statligt organ, har fått allt störreoch allt mer allmänpolitiska uppgifter. Tendensen harvidare varit, vilket ytterligare markerades vid denlänsstyrelsereform som håller på att genomföras, att alltmer av besluten läggs på landshövding och tjänstemän. Vitycks således vara på väg mot ett rent ämbetsmannastyremed ämbetsmän som i sin tur är bundna av direktivuppifrån, från regering och centrala ämbetsverk.Detta är ur såväl demokrati- som effektivitetssynpunkten olycklig utveckling, som stämmer illa med allmännadeklarationer om decentralisering och om nödvändighetenav ett ökat folkligt inflytande över planering och beslut. Enförändring bör således komma till stånd.Länsparlament, som bygger på de nuvarande folkvaldalandstingen, bör ta över och länsstyrelserna avvecklas.Därmed får man i länen en organisation som principielltstämmer väl överens med den vi har på riksplanet och iprimärkommunerna. Det finns inga goda skäl för denavvikelse från dessa mönster, som vi nu har i länen.Med länsparlament av det slag vi åsyftar skulle också nyamöjligheter öppnas för en omfattande decentralisering, intebara från riksdag och regering, utan också från centralaämbetsverk. Flera av dessa senare kan säkerligen avvecklashelt. Regionerna kommer att få större självständighet ochökad bestämmanderätt över de egna angelägenheterna.Därmed kommer också medborgarnas engagemang för denegna regionen att öka. Förutsättningarna för debatt, insynoch ansvarsutkrävande blir helt andra än vad de nu är.Vi föreslår att en särskild parlamentarisk utredningtillsätts med uppgift att utarbeta förslag till enomorganisation i länen och till införandet av länsparlamentmed det övergripande ansvar som ovan angetts.Skilda valdagarI den motion som ovan nämnts, motion l989/90:K 230,föreslår vi en övergång till fyraåriga mandatperioder ochskilda valdagar enligt den ordning som tidigare gällde. I denmotionen har vi utförligt argumenterat för detta.Här vill vi särskilt betona att kraven på skilda valdagarfår ytterligare tyngd om länsparlament enligt den ordning viovan angett genomförs.Övriga författningskravI motion l989/90:K 230 framför vi i övrigt en lång radkrav på förändringar av författningen, som syftar tillfördjupning av demokratin, bättre beredning avlagstiftningsärenden och ökad rättssäkerhet. Bland kraveni motionen kan nämnas: ökat inslag av personval, ändraderegler för folkomröstning, avskaffande av regeringens rättatt upplösa och anordna nyval, förändring avbeslutsformerna i regeringen, förstärkning av lagrådetsställning och av lagprövningsrätten och översyn avomtvistade bestämmelser i grundlagen, t.ex. tillämpningenav retroaktiv lagstiftning. I motionen finns utförligmotivering för dessa krav.De frågor som tas upp i motion l989/90:K 230 bör ingå iden författningsutredning som vi anser bör tillsättas. Viupprepar således kravet på en författningsutredning. Med hänvisning till det anförda hemställsl. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fördjupning av demokratin,2. att hos regeringen begär tillsättandet av enparlamentarisk utredning om införandet av länsdemokrati ienlighet med vad som anförts i motionen,3. att hos regeringen begär tillsättandet av enparlamentarisk författningsutredning i enlighet med vadsom anförts i motionen.