mot · GE02Bo69 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av regeringens proposition 1990/91:146 om ändring i (1987:10), m.m. I propositionen behandlas en rad frågor med anknytningtill i ljuset av erfarenheter.I en annan proposition som presenteratspresenterar regeringen förslag -- på grundval avkonkurrenskommitténs arbete -- om förstärkt konkurrens pålivsmedelsområdet. Där konstateras attkonkurrensbegränsande inslag förekommer i samband medden kommunala planprocessen.Vi har för vår del länge pekat på detta problem. Detbidrar givetvis till att driva upp matpriserna. Det ligger näratill hands att tolka den oro för konkurrensbegränsningar iplanprocessen som uttrycks i livsmedelspropositionen somett tecken på att regeringen närmat sig vår uppfattning.Vi noterar därför med förvåning att regeringen i sinproposition om PBL inte föreslår några som helstförändringar i byggnadslagstiftningen.Den nya utökade kommunernasmöjligheter att styra handelns utveckling. Redan detutrymme som gavs i den tidigare byggnadslagen hadeutnyttjats på ett sätt som i praktiken begränsadekonkurrensen. SPK konstaterar i sin rapport tillkonkurrenskommittén att många kommunersetableringspolitik syftar till att i första hand värna ombefintlig handel. PBL har gett dessa kommuner ytterligaremaktmedel.Till att börja med innebär PBL att en klarare skiljelinjedras mellan industri- och handelsändamål. Det krävssålunda en planändring för att en byggnad som tidigareanvänts för industriverksamhet skall få utnyttjas för handel.Med PBL-beslutet öppnades vidare möjlighet att preciseraolika typer av handel: partihandel, detaljhandel medskrymmande varor och detaljhandel med livsmedel.Livsmedelshandel skulle kunna begränsas eller förbjudas''med hänsyn till kravet på en lämplig samhällsutveckling''som dåvarande bostadsministern uttryckte saken.Stormarknader och bensinstationer nämndes som exempel.SPK redovisar i sin rapport en rad fall där kommunersökt hindra etableringar som kunnat öka konkurrensen.Trollhättans kommun försökte stoppa '''' medhänvisning till att företaget ansågs bedriva detaljhandelmed livsmedel. kommun har motsatt siglivsmedelsförsäljning i den s.k. köpstaden vid Sommarlandmed hänvisning till omsorg om centrumhandeln i . Enrad ytterligare exempel har väckt uppmärksamhet imassmedia -- senast fallet KB Cash i Munkedal.Allmänt sett är det en föga uppmuntrande bild avkonkurrensintressets ställning i den kommunalaplanprocessen som framträder i SPK:s rapport. SPK menarvisserligen att det är för tidigt att göra en utvärdering avPBL från konkurrenssynpunkt. Det är emellertidobestridligt att PBL utvidgat kommunernas möjligheter attreglera detaljhandeln. Detta faktum i kombination med detrestriktiva och konkurrensbegränsande förhållningssättsom SPK beskriver talar enligt vår mening entydigt för attåtgärder nu måste vidtas.Regeringens passivitet går inte att försvara.Folkpartiet liberalerna föreslår för det första att PBLändras så att de utökade befogenheter att reglera handelnsom lagen gav kommunerna vid sitt ikraftträdande 1987avskaffas.Vi föreslår för det andra att konkurrens införs som ettallmänt intresse i 2 kap. PBL.Vi ifrågasätter inte kommunernas rätt att utnyttjaplaneringsprocessen för att avgöra var bebyggelse skall skeoch hur den skall utformas. Vi är också medvetna om attdenna rätt gör det möjligt att stoppa etableringar t.ex. föratt ett område skall skyddas för friluftsliv i stället för attbebyggas med en stormarknad. Desto viktigare är det då attlagen inte i onödan ger utrymme för avsiktligkonkurrensbegränsning. Det är konsumenterna som skallbestämma vilka butiker som kan tjäna dem bäst. Det skallinte politiker söka bestämma åt dem. Denna grundsyn börtydligare komma till uttryck i lagen.I propositionen föreslås vidare att kommunen innan ettbeslut fattas om antagande, ändring eller upphävande av endetaljplan eller områdesbestämmelser skall kunnaförelägga den som kan drabbas av skador att framställaanspråk på ersättning eller inlösen.Detta kan innebära stora svårigheter för enskildafastighetsägare som inte är vana att genomskådakonsekvenserna av administrativa beslut. Kommunensplanering kan underlättas men till priset av en försvagadställning för den enskilde. Förslaget bör avvisas.Vid införandet av PBL var vi från liberalt håll kritiska påen rad punkter. Vi menade bl.a. att genomförandetidernanormalt skall vara . Minimitiden skall vara 10 åroch någon maximitid skall inte finnas. Kommunen skall inteha möjlighet att utan normalt expropriationsförfarande lösain mark som inte har bebyggts sedan genomförandetidenhar löpt ut. Ersättningsfrågorna i anslutning till äldre planerborde hanteras på ett mer generöst sätt.Kommunernas möjligheter att besluta att åtgärder fårvidtas utan krav på bygglov bör utvidgas väsentligt. Allaskall ha rätt att göra mindre tillbyggnader eller mindreombyggnader även om ombyggnaderna strider motdetaljplan eller andra bestämmelser. Det skall vara lättareatt få bygglov i områden som inte är detaljplanerade.Kommunen skall inte kunna vägra bygglov medhänvisning till att kommunen avser att upprätta detaljplan.Organisationer som berörs av en plan skall ha möjlighet attpåverka planarbetet och rätt att överklaga beslut.Ersättningsreglerna för vissa bebyggelsereglerandeåtgärder skall utformas så att enskildas rätt bättretillvaratas.Vi menar att dessa synpunkter bör beaktas vid enfortsatt översyn av PBL. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om sådan ändring av PBL attkommunernas möjligheter att styra handeln begränsasenligt vad i motionen anförts,2. att hos regeringen begär förslag tillinförande av konkurrens som allmänt intresse i PBL,3. att avslår regeringens förslag beträffandeföreläggande om att framställa anspråk på ersättning ellerinlösen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en fortsatt översyn av PBL.