ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02L504 · 1991-01-25 00:00:00 — Översyn av bestämmelserna i lagen (1982:618) om utländska förvärv av fast egendom m.m. En stor del av de bostadsarrenden som finns här i landetavser koloniträdgårdar. Kommunen eller annan jordägarehar därvid i regel träffat ett arrendeavtal med enkoloniförening, och föreningen har i sin tur arrenderat utmarken till sina medlemmar i form av bostadsarrende förkoloniträdgårdar (underarrende). För medlemmarnasbostadsarrenden gäller bestämmelserna i lagen (1982:618)om utländska förvärv av fast egendom m.m., vilket innebäratt den enskilde bostadsarrendatorn i regel måste hatillstånd om han är utlänning och inte är gift med en svenskmedborgare (förvärvstillstånd).Tillstånd skall sökas hos inom tre månaderfrån förvärvet. Tillstånd lämnas, om det inte möter hindermed hänsyn till landets försvar eller säkerhet, egendomenslämplighet för avsett ändamål eller andra allmännaintressen eller med hänsyn till förvärvarens förhållanden.Även om sådant hinder inte föreligger skall tillstånd vägras,om förvärvet avser fritidsfastighet som ligger i område därefterfrågan på sådana fastigheter är så betydande att riskföreligger för stegring av fastighetsvärdena.Sist nämnda förhållanden skall dock inte hindra tillståndför person som varit svensk medborgare eller påannat sätt har särskild anknytning till . Tillståndbehövs inte för förvärv genom bodelning, arv ellertestamente, inte heller när förvärvaren är överlåtarensmake eller avkomling.Enligt vår mening bör kravet på förvärvstillstånd enligtlagen (1982:618) om utländska förvärv av fast egendomm.m. slopas när det gäller bostadsarrenden som avserkoloniträdgårdar.Bestämmelserna fyller i sådana fall inte någon funktionutan innebär helt enkelt en onödig byråkrati. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en översyn avbestämmelserna i lagen (1982:618) om utländska förvärv avfast egendom m.m. såvitt avser tillståndskravet förutlänningars förvärv av bostadsarrende som avserkoloniträdgårdar.
mot · GE02L505 · 1991-01-25 00:00:00 — Friköp av historiska arrenden Frågan om friköpsrätt av historiska arrenden har varitföremål för mycket debatt under en följd av år. Hösten 1989fattade beslut om att ett lagförslag ang.friköpsrätt ska läggas fram. Därför tillsattes en kommittésom har till uppgift att ta fram ett sådant förslag.Kommittén har en grannlaga uppgift. Konflikten äruppenbar mellan att skydda den enskilda äganderätten ochviljan att låta dem som brukat ochbebott en fastighet köpa den.För att kommittén ska kunna komma fram till ett förslagsom har rimliga förutsättningar att klara denna balansgångmåste förutsättningarna för ett friköp vara mycket klara,strikta och återhållsamma.Då måste arrendetiden vara avgörande. Enligt våruppfattning kan friköp endast komma ifråga för denarrendator vars familj i rakt nedstigande led brukat ochbebott fastigheten i 100 år.Andra villkor som bör uppfyllas:att jordägaren ej harbrukat jorden någon tid under 100 åratt arealen är densom brukades för 100 år sedanatt nuvarande boningshusska vara byggt eller tidigare och att jordägaren för attfå ersättning för detta eller andra byggnader ska visaskriftliga bevis över de om- och tillbyggnader han bekostatunder de senaste trettio årenatt marken löses avbrukaren enligt råmarksvärdeatt båda parter ska harättigheter enligt lagen om servitut när det gäller vägar,vatten och avloppatt den vars arrendekontrakt bytts motett hyreskontrakt ska ha rätt att lösa in byggnader jämte entomt om högst förutsatt att övriga villkoruppfyllsatt friköpsrätten utövas genom att arrendatornväcker talan mot fastighetsägaren vid fastighetsdomstolMed dessa villkor kan den arrendator som verkligen harhistoriska arrenden och som under generationer bott på ochbrukat gården få möjlighet att friköpa den på villkor sominte kan stöta den enskilda äganderätten. Vi anser att dessaregler bör ligga till grund för arbetet i kommittén för friköpav historiska arrenden, vilket bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att villkoren för friköp avhistoriska arrenden skall ligga till grund för arbetet ikommittén som arbetar med dessa frågor.
mot · GE02L602 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:K205 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det offentligas ansvar för felbegångna mot enskild.
mot · GE02L604 · 1991-01-25 00:00:00 — Avskaffande av det strikta ansvaret för skada av polishund lag rörande tillsyn av hundar och katterstipuleras strikt ansvar, det vill säga, ägaren görs ansvarigför skador, som orsakas av djuret. Lagen gäller även polisersom är hundförare i tjänst. För polisen betyder det ettmer långtgående skadeståndsansvar för hundarna än vadförhållandet blir om polis skjuter någon med pistol.En skadeståndsfråga, som upprört många, har nyligenprövats i rätten. I detta fall gällde det en yngling på 15 årsom körde en olagligt trimmad moped och som försöktesmita från poliskontrollen. Ynglingen uppmanades avpolisen att stanna, man varnade honom även och talade omatt man tänkte släppa polishunden efter honom om han intestannade. Ynglingen stannade inte förrän polishunden bethonom i låret. Då stannade han.Vid tingsrätten ansågs att den bitne mopedisten delvissjälv hade förorsakat sin skada genom sitt beteende att intestanna trots att polisen hade varnat honom och även talatom att man ämnade släppa hunden lös. Men hovrätten (iMalmö) ansåg att pojken skulle få fullt skadestånd.Femtonåringen tilldömdes i skadestånd, varav utdömdes ''för sveda och verk''. Detta sedansåväl hundförare som polishund gjort precis vad de skullegöra -- på ett fullt korrekt sätt.Ett tjugotal liknande anmälningar mot polisen har gjortssedan 1987.Det strikta ansvaret innebär att polisen kan bliskadeståndsansvarig även om en polishund biter isjälvförsvar. En polishund tränas för att kunna skydda sinförare och för att kunna -- på order -- ta upp jakten ochstanna någon.Det är djupt stötande att någon skall kunna tillerkännasskadestånd när såväl polis som hund gör vad de skall göra.En lagändring måste därför ske. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till lagändringi enlighet med vad i motionen anförts så att strikt ansvar ejskall utkrävas av polis med hund i tjänst.
mot · GE02L605 · 1991-01-25 00:00:00 — Försäkringsvillkor för vissa barn För de flesta barn i gäller en trygghet genomförsäkring mot sjukdom och olycksfall. Kommunernatecknar olycksfallsförsäkringar för daghem, förskola,grundskola, gymnasieskola m.m. Utöverolycksfallsförsäkring har föräldrar också möjlighet attfrivilligt teckna sjukdomsförsäkring . Innanbarnen kommer in i kommunens verksamhet finns ocksåmöjlighet för föräldrar att teckna frivillig sjukdoms- ocholycksfallsförsäkring hos försäkringsbolag.Några barn är emellertid uteslutna från möjligheten attteckna försäkring mot sjukdom.För adopterade barn gäller att de måste ha uppnått 18månaders ålder, och att de måste ha vistats iSverige. Om dessa kriterier inte har uppnåtts, villförsäkringsbolagen inte teckna sjukdomsförsäkring fördem. Det kan nämnas att adopterade barn inom 14 dagarfrån ankomst till måste genomgå en fullständigläkarundersökning.För tidigt födda barn har tillämpats olika villkorberoende av barnets födelsevikt. Om denna understigit 1 kghar bolagen inte velat teckna försäkring förrän barnetgenomgått fyraårskontroll. Vid en vikt på 1--har gällten 18-månadersgräns, och vid 2--2,entremånadersgräns innan försäkring har kunnat tecknas.Tidigt födda barn och adopterade barn går till följd avdessa regler, som utarbetats av försäkringsbolagen, misteom ersättning vid sjukhusvistelse, invaliditetsersättning,engångsbelopp samt dödsfallsbelopp. Dessutom kanvidareförsäkring (livförsäkring) inte erhållas.Skulle dessa barn bli sjuka, med invaliditet som följd,försäkring kunnat tecknas, finns ingetförsäkringsskydd att få. Det samhället kan erbjuda ärsocial- och vårdnadsbidrag för föräldrar. Dessa grupper avbarn löper naturligtvis samma risk som alla andra barn attfå sjukdomar, som inte har med deras ursprung ellerfödelsetidpunkt att göra. Det är därför av vikt att alla barnomfattas av samma villkor i försäkringshänseende. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om likvärdiga försäkringsvillkor föralla barn.
mot · GE02L609 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Jo733 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skadeståndsmöjligheter.
mot · GE02L610 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Sk811 hemställsatt hos regeringen begär förslag omskadeståndsregler vid felaktig myndighetsutövning ienlighet med vad i motionen anförts.
mot · GE02L612 · 1991-01-25 00:00:00 — Statens och kommunernas skadeståndsskyldighetframgår av skadeståndslagen. Principen är att ersättningskall utgå för personskada, sakskada eller renförmögenhetsskada, som vållas genom fel ellerförsummelse vid myndighetsutövning i verksamhet för varsfullgörande staten eller kommunen svarar (3 kap 2 §skadeståndslagen).Ersättningsskyldigheten begränsades förut av vissasärskilda bestämmelser som dock numera har tagits bortgenom lagändring. Vilken verkan borttagandet får ipraktiken är för tidigt att uttala sig om, men syftet medändringen var i alla fall att den enskildes rättsliga ställningskulle stärkas och ersättningsmöjligheten skulle förbättras.I massmedia har en del fall av myndighetsutövninguppmärksammats som för många människor framstår sommärkliga på grund av de orimliga konsekvenser somdrabbat den enskilde utan att staten eller kommunen ansesha gjort något fel. Ett sådant fall är sommisstänktes för grovt skattebedrägeri men friades.Myndighetsutövningen fick till följd att Alvgard inte kundebedriva sin rörelse och gjorde mycket stora förluster.Alvgard yrkade skadestånd av staten för de förluster hangjort men förlorade processen. Av tingsrättens domframgår att den varit inne på tanken att vissmyndighetsutövning inneburit en felbedömning men att deti vart fall inte kan betecknas som en grav felbedömning. Engrav felbedömning skulle sålunda ha kunnat varaskadeståndsgrundande. Dessutom dömdes Alvgard iegenskap av förlorande part att betala ersättning förrättegångskostnader till staten på 120 000 kr.Under förra året har staten betalat ut ersättning till deefterlevande vid flygolyckan i . Ersättningenhar inte utgått som skadestånd eller annat liknandeförhållande på grund av statens försumlighet utan vad mankallar ex , vilket väl närmast kan karakteriseras somett slags gåva från staten. Ersättningen var inteskattepliktig. Den åberopade ex-gratia-principen bör ävenkunna läggas till grund för bedömningen av Alvgards ochandra enskildas situation, som på ett orimligt sätt drabbatsi ekonomiskt hänseende av myndighetsutövning som inteanses skadeståndsgrundande enligt skadeståndslagen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om hurersättning skall kunna utgå till enskilda som drabbats avmyndighetsutövning som inte befunnits lagstridig men varskonsekvenser likväl vid en samlad bedömning framstår somorimliga för den enskilde,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt rättegångskostnader på .
mot · GE02L614 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Ju821 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett utvidgat skadeståndsansvarför föräldrar.
mot · GE02L615 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:N291 hemställsatt hos regeringen begär förslag om att företagoch deras ägare hålls skadeslösa vid domstolsprocessermellan företagare och myndigheter där myndigheten är denförlorande parten.
mot · GE02L616 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Ju823 hemställsatt begär att regeringen utfärdartilläggsdirektiv till ungdomsbrottskommissionen (Ju1990:07) rörande en utvidgad skadeståndsskyldighet förvårdnadshavare avseende barns skadegörande handlingar.
mot · GE02L617 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Ju825 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skyndsam utredning beträffanderätt till skadestånd för integritetskränkning.
mot · GE02L618 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Ju827 hemställsatt hos regeringen begär förslag till ökatskadeståndsansvar för föräldrar på sätt som anges imotionen.
mot · GE02L619 · 1991-01-25 00:00:00 — Höjda ersättningsbelopp från patientförsäkringen drabbas många människor avbehandlingsskador inom sjukvården som ibland leder tilllivslångt fysiskt och psykiskt lidande. Sjukvårdensstorskaliga organisation och den allt mer kompliceradetekniska utrustningen har dessutom ökatrisken för sådana skador.För sådana behandlingsskador utgår ersättning frånkonsortiet för patientförsäkring för inkomstförluster ochkostnader som har direkt samband med skadan.Ersättning kan också med ett engångsbelopp utgå förlyte och men vid medicinsk invaliditet till följd avbehandlingsskadan. Storlek på denna utgår från graden avinvaliditet och reduceras med hänsyn till den skadades åldervid skadetillfället successivt till av maxbeloppet vid 65år.Den maximala ersättningen för lyte och men vid 100 %invaliditet uppgick till . Denna del aversättningen är skattefri. I mycket extrema fall kan dubblabelopp utgå.Med hänsyn till det fysiska och psykiska lidande,exempelvis värk, obehag av nedsatt rörlighet eller känsla avförödmjukelse på grund av lyte som den skadade oftadrabbats av, är ersättningsbeloppen otillbörligt låga.Särskilt som dessa belopp också skall täcka t.ex. sådanamerkostnader som den skadades familj p.g.a. skadandrabbas av och som inte patientförsäkringen enligt sinabestämmelser täcker på annat sätt.Trots att problemet med de låga ersättningsbeloppen vidolika tillfällen och på olika sätt uppmärksammats ärbeloppen fortfarande alltför låga. De uppjusteringar somskett har inte varit tillräckliga.Det är därför rimligt att de maxbelopp för lyte och mensom kan utgå från patientförsäkringen minst fördubblas såatt maxbeloppet vid invaliditet utgår med . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en höjning aversättningsbeloppen från patientförsäkringen.
mot · GE02L620 · 1991-01-25 00:00:00 — har verksamhetsom bilhandlare legat nere på grund av det åtal förundanhållande av skatt, som väcktes mot honom 1981.Han frikändes helt från anklagelsen.Alvgard begärde då skadestånd på menerbjöds endast 5 000 kronor.Alvgard stämde staten på skadestånd. Detta avvisadesav såväl tingsrätt som hovrätt. Han blev av tingsrätten ålagdatt betala för justitiekanslernsrättegångskostnader. Detta utslag prövas nu i GötaHovrätt.Som ett ovedersägligt faktum kvarstår dock, att Alvgarddrabbats osedvanligt hårt och att han åsamkats mycket storaförluster. Hans fall kan, som vi ser det, anses vara heltunikt. Det bör därför ankomma på regeringen att ex gratiabevilja honom någon form av kompensation för den skadahan lidit. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kompensation till HalvarAlvgard.
mot · GE02L621 · 1991-01-25 00:00:00 — Ändring av bestämmelserna om strikt skadeståndsansvar beträffande polishundar Nuvarande lagstiftning -- Lagen om tillsyn över hundaroch katter -- innebär att staten kan bli skadeståndsskyldigom en polishund i tjänst vid ingripande biter t.ex. personermisstänkta för brott. Detta är ett oacceptabelt förhållandeoch försvårar även polisens möjligheter att fullgöra sinaskyldigheter.I dag gäller strikt skadeståndsansvar för hundar.Tidigare har den allmänna praxisen varit att detta inte gällerpolishundar som i tjänsteutövning råkar bita någon för brottmisstänkt person.Under senare tid har dock ett sådant ärende prövats avdomstol. Därvid har domstolen funnit att en person varitberättigad till skadestånd efter att ha blivit biten av enpolishund vid ett ingripande mot vederbörande. Ettskadestånd på , varav för sveda och värk,har därvid blivit utdömt.Med gällande lagstiftning om strikt skadeståndsansvar ärhundägaren skyldig att ersätta skada som en hund åsamkatnågon. Efter det nu angivna rättsfallet gäller således detstrikta ansvaret även för ägaren till polishundar, nämligenstaten.Vi anser det både stötande och felaktigt, att en personsom är misstänkt för brott skall få skadestånd, när polisenoch polishunden löser sitt tjänsteuppdrag på riktigt sätt. Förpolisen betyder detta ett mer långtgåendeskadeståndsansvar för polishundar än när en polis i tjänstenskjuter någon med pistol.Vi menar därför att det är nödvändigt med en lagändringsom undantar polishundar från det striktaskadeståndsansvaret. I stället bör de bestämmelser,polislagen, o.s.v. som i övrigt gäller för polisenvara tillämpliga även beträffande polisens tjänstehundar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar ändra lagen om tillsyn av hundaroch katter i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GE02L622 · 1991-01-25 00:00:00 — Normalt gäller att företag, som bedriver farligverksamhet har s.k. strikt ansvar. Det betyder att den sombedriver verksamheten skall ersätta de skador som denorsakar.Företagen måste då genom försäkringar eller påannat sätt ta det ekonomiska ansvaret för de ekonomiskaersättningsanspråk, som kan uppkomma.Det innebär ocksåatt kostnaderna för försäkringspremier m.m. räknas in ipriset på produkten eller tjänsten, som levereras.Möjligheten att försäkra och försäkringspremiernasstorlek kan förenklat ses som en marknadsmässig risk- ochkonsekvensbedömning av verksamheten.När det gäller konsekvenser av kärnkraftsolyckor är detannorlunda. Skadeståndsansvaret regleras avatomansvarighetslagen, och enligt denna ärreaktorinnehavaren endast betalningsansvarig för skadorupp till 800 milj. kr. Därefter träder staten inmed ansvar upp till 3 000 milj. kr. För kostnader däröverfinns ingen ansvarig. Detta är orimligt av flera skäl. Avredan inträffade kärnkraftshaverier vet vi attbetalningsansvaret enligt atomansvarighetslagen ärfullständigt otillräckligt och det är orimligt att eventuellaolycksoffer skall riskera att stå med ett bristfälligtekonomiskt skydd. Det är orimligt också därför att det geren skev bild av de risker och kostnader, som är förknippademed kärnkraften.Vi inser att reaktorinnehavaren inte har någon reellmöjlighet att svara för tänkbara skador. Vi inser också attinget försäkringsbolag eller grupp av bolag är villig attteckna försäkringar av den aktuella storleksordningen. Detär emellertid väl motiverat att atomansvarighetslagenändras så att innehavaren ikläder sig ett betydligt störreansvar än vad som är fallet och att staten täcker inåterstoden upp till det fulla skadeståndsansvaret. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i atomansvarighetslagen att reaktorinnehavarenåläggs radikalt ökat skadeståndsansvar.
mot · GE02L623 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:So528 hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av en generell höjning avskadeståndsnivåerna när det gäller personskador,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samhällets ansvar när det gällerbeslut om ersättningsnivåer vid behandlingsskador m.m.
mot · GE02L701 · 1991-01-25 00:00:00 — Varudeklaration om miljöskadliga ämnen På marknaden finns en stor mängd varor, som trots attde kan misstänkas innehålla miljöskadliga ämnen inte ärförsedda med varudeklaration. finns ett stortmiljöintresse hos enskilda personer i vårt land, ett intressesom tycks öka markant. Det är emellertid väldigt svårt attvälja miljöriktiga varor i handeln, eftersom det saknasvarudeklaration på alltför många av dessa. Vilka tvätt-,disk- och rengöringsmedel ska användas för attmiljöutsläppen ska minska? Vilka hygienartiklar och vilkenkosmetika tål den allergikänslige konsumenten? Detta ärfrågor, som många vill ha svar på. Vissa förbättringar harskett vad gäller informationsinsatser påområdet. Ändå är det så, att på de allra flesta förpackningarmed dessa varor och andra, saknas information tillkonsumenterna om vad produkterna innehåller, trots kan utgå från att det i dessa varor finns ämnen medstora miljöpåverkande egenskaper.Det är enligt vår uppfattning angeläget, att allmänhetenfår tillgång till information om miljöskadliga ämnen ihushålls- och rengöringsartiklar, kosmetika och liknande. Ibetänkande (SOU 1988:61), Miljömärkning av produkter,föreslås också att ett system för frivillig och enhetligmiljömärkning införs i . bör därför geregeringen i uppdrag att vidta åtgärder så att någonform av miljömärkning kommer till stånd i dessa fall.På sikt bör också utarbetas ett kompletterande systemför miljövarudeklarationer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljömärkning ochvarudeklaration om miljöskadliga ämnen.
mot · GE02L702 · 1991-01-25 00:00:00 — Varje form av avtal innebär ett slags fördelning avrisker för inträffandet av olika händelser mellanparterna. Detta är särskilt fallet vid köp. Ju fler risker somläggs på säljaren desto högre blir självfallet det pris somvaran betingar. Allting har sitt pris, inget är gratis.Den antagna konsumentköplagen (prop.1989/90:89, LU35) kännetecknas av att konsumententillerkänts en skyddsnivå som praktiskt taget överallt då såär möjligt har satts högre än enligt den allmänna köplagen,som i sin tur är uttryck för allmänt erkända grundsatser medräckvidd inom hela civilrättens område. I motion1989/90:L15 har jag påvisat en rad exempel på sådanensidighet. Det är icke min avsikt att här upprepa dennakritik.På en punkt innebär emellertid den nya lagen ett sådantanmärkningsvärt avsteg från rättsordningen och erkändarättsgrundsatser att det är omöjligt att låta bli att påtalaförhållandet. Jag syftar på 41 § tredje stycket: ''Säljaren harinte rätt till ersättning -- -- -- om köparen avbeställer en varainnan säljaren har accepterat ett anbud som köparen harlämnat till säljaren.'' Innebörden är att köparens anbud ejär bindande utan kan återkallas fritt intill dess detaccepterats. , Den nyakonsumentskyddslagstiftningen s. 25. Denna ståndpunktgår på ett dramatiskt sätt stick i stäv med den hävdvunnalöftesprincipen inom avtalsrätten, som kommit tilluttryck i 1 § avtalslagen. Att löftesprincipen gäller berorenligt , Avtalslagen, på ''att anbudstagarensbenägenhet att underkasta anbudet en allvarlig prövningoch eventuellt antaga det måste naturligtvis ökas, om haninte riskerar, att den fördel han därigenom tror sig vinna isista stunden undanryckes honom genom en återkallelse''. (var en av ''fäderna'' till l905 års köplag ochavtalslagen.) kommenterar 1 § avtalslagen bl.a. påföljande sätt: ''Stadgandet, att den som avgivit anbud ellersvar är bunden av detsamma, har icke endast karaktären aven tolkningsregel som skall tillämpas där ej särskildaomständigheter till annat föranleda utan fastslår den iterminologiskt avseende viktiga satsen, att endast bindandeviljeförklaringar kunna betecknas såsom anbud och svar ilagens mening'' (kurs av mig); upplaga s.13.Som framgår är det klandrade stadgandet ikonsumentköplagen -- som typiskt nog tillkommit förstunder departementsbehandlingen -- ett främmande inslag ivår rättsordning. Ett icke bindande anbud är med andra ordi sig en anomali. Det må framhållas att stadgandet kan varatill nackdel även för köparen därigenom att det fråntarhonom möjligheten att avge ett oåterkalleligt anbud, vilketi sin tur kan tvinga säljaren att begära betalning för olikaförberedande åtgärder som han under acceptfristen avseratt vidta i syfte att överväga anbudet.Stadgandet bör förty upphävas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar upphäva 41 § första meningentredje stycket konsumentköplagen (Säljaren har inte rätt tillersättning enligt första eller andra stycket om köparenavbeställer en vara innan säljaren har accepterat ett anbudsom köparen har lämnat till säljaren).