mot · GE02Ub51 · 1991-03-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:87 Näringspolitik för tillväxt Regeringen beskriver i propositionen hur viktig denhögre utbildningen är för en region och av vilkengrundläggande betydelse en satsning på detta område är settur ett tillväxtperspektiv.Förstärkningarna bör enligt regeringen i första handgälla den högre tekniska utbildningen och de resurser somhögskolorna disponerar för lokala beslut om utbildningensutveckling och förnyelse, d v s det s k LIF-anslaget.Regeringen lägger nu förslag om utökning av platsantaletför naturvetenskaplig utbildning och ny kortareingenjörsutbildning. Antalet nybörjarplatser för den 2-åriga ingenjörsutbildningen föreslås öka med 180 st.För del föreslås inga ytterligare platser påingenjörsutbildningen. Man ger endast ett symboliskttillskott till LIF-anslaget om 430 000 kronor.Regeringen har gjort sin bedömning när man övervägtde förslag som läggs fram. län tillhör inte deområden som regeringen bedömer som ''tillväxt- ochregionalpolitiskt viktiga områden'' (sid 42). Vi anser att helaSverige ska leva och att det är nödvändigt att stärka denhögre utbildningen i län genom utökade resurser tillhögskolan. I denna motion begär vi:en utökning med 30platser på ingenjörsutbildningenen utökning av LIF-anslaget om för att utöka antalet platser pålinjen för miljö- och naturresursplaneringfastaforskningsresurser vid högskolan inom ramen för ettsydostuniversitet.Högre utbildning och forskning som drivkraftNyckelord för regional utveckling är forskning ochutveckling, utbildning och teknikspridning. De regionersom växer snabbast kännetecknas av att de har en godtillgång till allt detta. Det är framför allt universitets- ochhögskoleorterna och regionerna runt dessa som är iden lyckliga situationen. Tillväxtregioner kallas de också,och hit hör främst /, ,/, /, och (bilaga 1).Regeringens passiva och koncentrationsinriktade syn påregionalpolitikens utformning har också vid flera tillfällenmött kritik i både vad avser resurstilldelning ochinriktning. Bl a har understrukits betydelsen avinfrastrukturella satsningar för en långsiktigt positivregional utveckling.Rättvis fördelningDet räcker inte med att satsa tillräckligt med resurser påutbildningsväsendet. Resurserna måste också fördelasrättvist över hela landet så att utbildningsutbudet blirtillgängligt för alla.Utbildningsväsendets utformning är avgörande såväl förden regionala utvecklingen som för den enskildesmöjligheter att förverkliga sina intressen och ambitioner.Resurserna skall bidra till att främja en regional utvecklingsom i sin tur kan motverka och vända nuvarandefolkomflyttning och koncentrationspolitik.Denna syn på kunskapsförmedlingens ochkunskapsutvecklingens centrala roll för landets och länetstotala utveckling, för möjligheterna att skapa en regionalbalans, för den enskildes utvecklingsmöjligheter och förmöjligheterna till social utjämning i vårt samhälle, ärgrunden för att prioriterar insatser för utbildningoch forskning framför andra samhällsområden.Regionala högskolor -- en resurs i regionalpolitikenDet är av stor betydelse för en utvecklad infrastrukturöver landet att de små högskolorna stärks. De småhögskolornas fördelar -- en liten obyråkratisk organisationoch möjligheter till lokala kontakter -- måste tas tillvara. Dehar också betydelsefulla uppgifter för kompetens ochkunskapsspridning i samarbete med näringslivet i deregioner där de verkar.De små högskolorna blir med en sådan inriktning en av''motorerna'' i en mer balanserad regional utveckling.Högskolorna för med sig bl a nyetablering och förnyelse avbefintliga verksamheter i respektive region. anseratt de små högskolorna skall utvecklas till regionalautvecklingscentra.Vid de mindre högskolorna bör avancerad forskningkunna bedrivas inom vissa teknologiska ''spetsområden''.Detta skulle betyda mycket för en regions utveckling. Vissforskning bör även kunna bedrivas inom ''stödjande''ämnesområden och fasta forskartjänster måste därförfinnas vid de små högskolorna.Att sprida den högre utbildningen och att slå vakt omoch vidareutveckla de mindre högskolorna är oerhörtviktigt, såväl med tanke på utbildningens tillgänglighet förden enskilda människan som med tanke på regionens--länets utveckling. Det finns ett klart samband mellannärhet till högskola -- utbildning -- forskning ochexpansion -- utveckling av kringliggande områden.För läns del är det av såväl utbildningspolitiskasom regionalpolitiska skäl av synnerlig vikt att högskolaninte bara får behålla sin nuvarande kapacitet och profil utanockså ges möjligheter och resurser att breddas, fördjupasoch vidareutvecklas inom områden som miljö, teknik,naturvetenskap, ekonomi och turism.När det gäller andelen högskolenybörjare i promille avbefolkningen ligger län på näst sista platsen i riket.Högskolan i vårt län måste fungera som en stimulerandefaktor för såväl individ som för samhälle och näringsliv. Denbidrar därför på ett avgörande sätt till utvecklingen av länet.För att högskolan i skall kunna fylla denna för länetså viktiga funktion även är det av avgörandebetydelse att ökade resurser tillförs högskolan så att dessutbildningsbas kan breddas och fördjupas. Om inte, ärrisken stor att ungdomsflykten från länet fortsätter, enungdomsflykt som under den senaste 10-årsperiodenresulterat i att över 18 000 ungdomar tvingats flytta till iförsta hand orter med differentierad högre utbildning.Denna förödande utveckling måste givetvis stoppas ochvändas. Ett av medlen, men ett med avgörande betydelse,är en starkare och bredare högskola i länet. En lokalt ochregionalt förankrad högskola, som har möjligheter att bådefå stimulans och ge stimulans i regelbundna kontakter medregionens näringsliv, arbetsmarknadens organisationer,kommuner, landsting och utvecklingsfond.Utbildningsnivån inom industrin i länet behöver höjasKompetensstrukturen i företagen och arbetskraften harstor betydelse. Den berör mottagningskapaciteten iföretagen, förmågan att tillgodogöra sig information ochnya kunskaper samt möjligheterna att utnyttja kunskaperoch information på ett relevant sätt.Bilden över utbildningsnivån hos personal inomindustrin visar att läns andel av arbetskraften medteknisk högskoleutbildning harminskat relativt i riket. I riket har andelen ökat (bilaga 2).Ur Employment Outlook, 1989 hämtas attsydöstra har den lägsta utbildningsnivån inomindustrin med allra lägsta andelar inom Gotlands- ochKalmar län. För att underlätta en omstrukturering avindustrin mot mer kunskapsintensiva verksamheter är detnödvändigt att satsa på den högre utbildningen vidhögskolan i tekniska vidareutbildningen måste prioriteras inomlänet. Kreativa miljöer förutsätter tillgång till kompetensoch kunskap. län har få företag med högteknologisk nivå. Andelen högutbildade och särskiltkvalificerade tekniker är relativt sett låg. För att kunnavända länets negativa utveckling är det nödvändigt att satsapå utbildning på alla nivåer.I första hand gäller det utbildningarna tillverkstadsingenjör, företagsingenjör och i industrielldatorteknik. Dessa utbildningar anknyter till länets strukturoch bör därför på kortare sikt kunna ge snabb effekt för attuppnå bättre regional balans.Länets tekniska resurser inom energisektorn bör stödjastill forsknings- och utvecklingsarbete kring övergång tillförnyelsebara energikällor, vilket kommer att medförabehov av såväl nya produkter som nya företag.Utvecklingsfond, länsstyrelse, högskola och regering harhär ett stort ansvar för genomförandet. Med målmedvetensatsning utgör denna inhemska framtidssektor en storutvecklingspotential, såväl ur sysselsättningsmässig som urekonomisk-ekologisk synpunkt.Riksdagen beslutade om ny, tvåårigingenjörsutbildning inom högskolan med successivutbyggnad fram /94. tilldeladessammanlagt 180 platser enligt en plan framlagd av UHÄ.Planen innebär en avveckling eller konverteringav vissa av de tekniska linjer som utvecklats i sedanmitten av 80-talet. Detta sker i samband med inväxlingentill den allmänna ingenjörsutbildningen, som hänförs tillfyra områden: maskin, elektro, kemi och . Omingen utökning sker av platsantalet påingenjörsutbildningen riskerar högskolan att få lägga ner tex linjen för företagsingenjörer. Denna linje är enefterfrågad utbildning för små och medelstora företag. Denär regionalpolitiskt väl anpassad till regionensnäringslivsstruktur. Den delvis övermognatillverkningsindustri som finns inom länet har stort behov avdenna typ av ingenjörer. De behövs för industriell förnyelseoch tillväxt.Vi föreslår därför att dimensioneringstalen föringenjörsutbildningen utökas med 30 platser. Samtidigtföreslår vi att LIF-anslaget tillförs första åretplus konsekvenskostnader för 2:a och för attmöjliggöra en utökning av linjen för miljö- ochresursplanering. Vi utvecklar i en särskild motion medanledning av proposition 1990/91:90 En god livsmiljö skälentill vår hemställan.ForskningForskningsanslaget till utgör endastnågra procent av den totala budgeten. Vid universiteten ärfördelningen mellan anslag till grundutbildning ochforskning jämnt fördelad.Det är viktigt att även de mindre högskoleenheterna,som , får fasta forskningsresurser för att ge stimulanstill grundutbildning och möjliggöra för studerande somavslutat grundutbildningen att fortsätta som forskare vidsamma högskola. Knytningen till de mindrehögskoleenheterna bör ge möjlighet till en inriktning avforskning mot lokala och regionala problemställningar.Forskningen kan därmed utgöra ett stöd för regionensnäringsliv och därmed för regionen som helhet.Fasta forskningsresurser bör kunna etableras vid deregionala högskolorna inom sådana områden där de byggtupp en särskild kompetens. Forskningen kan då byggavidare på den FoU-verksamhet som redan etablerats medutgångspunkt i den profilering som är kännetecknande förrespektive högskola. Därmed får man en naturligförankring i den omgivande regionens näringsliv och ettömsesidigt utbyte av satsade resurser.Vid högskolan i har särskilt forskningen kringden miljön tilldragit sig berättigat intresse. Isamarbete med Askölaboratoriet, knutet till Stockholmsuniversitet, bedriver nu ett tiotal forskare vid högskolan ettframgångsrikt arbete.För att fullgöra högskolereformen och kunna erbjuda ennationellt likvärdig kvalitet på högskoleutbildningen måstepermanenta forskningsresurser ställas till förfogande.En forskningsorganisation -- sydostuniversitetet -- börutgöra en utbildningsbas för att bära en sådan förstärkningav forskningsresurserna. Organisationen innebär ensamverkan mellan högskolorna i , ochKarlskrona med en gemensam fakultet för forskning ochforskarutbildning.I en gemensam motion från den allmänna motionstidenmed () som första namn ochundertecknad av samtliga riksdagsledamöter från H-, G-och K-län utvecklas närmare tankarna bakomsydostuniversitetet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rättvis fördelning avutbildningsresurserna till län,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utökning med 30 platser iingenjörsutbildningen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av fastaforskningsresurser till högskolan i ,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samverkan mellan högskolorna isydost i ett sydostuniversitet,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utökning av LIF-anslaget.