mot · GE02Sk65 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:153 Ny folkbokföringslag m.m. Folkbokföringen är ett befolkningsregister medavgörande betydelse för den enskilde medborgarensrättigheter och skyldigheter i förhållandet till stat ochkommun. En korrekt folkbokföring är en förutsättning fören korrekt tillämpning av skatte- och bidragsregler.Storleksordningen på antalet skenskrivningar, dvs.försök att få folkbokföringen ordnad på det sätt som är mestförmånligt från beskattnings- och bidragssynpunkt, har avförklarliga skäl inte kunnat fastställas men inte helleransetts kunna ens approximativt beräknas. l979 årsfolkbokföringskommitté ansåg att antalet skenskrivningaravsevärt ökat . l983 årsfolkbokföringskommitté säger i sitt delbetänkande ''Rättadress'' (1988:10) att den inte kunnat finna någon möjlighetatt bilda sig en underbyggd uppfattning omstorleksordningen på förekomsten av felaktigfolkbokföring. Av uppgifter i massmedierna torde orsakentill skenskrivningar främst vara att skaffa sig förmåner närdet gäller bostadsbidrag och skatter. I regeringens direktivtill kommittén underströks vikten av att ökade möjligheterskapas för att komma till rätta med skenskrivningarna.Mantalsskrivningens slopande innebär att en årligkontroll av folkbokföringen försvinner. För kommunernahar rätten att överklaga mantalsskrivningen i principinneburit möjlighet att få medborgarnas folkbokföringprövad. försvinner denna möjlighet utan att regeringenföreslår något annat som kan ersätta dennakontrollmöjlighet.Tvärtom föreslås i propositionen åtgärder som kommeratt försvåra kommunernas möjligheter att få felaktigheter ifolkbokföringen rättade. Sålunda föreslås att kommunernasrätt att överklaga beslut i folkbokföringsärende begränsastill att gälla från den dag då beslut fattas ifolkbokföringsärende. Av rent praktiska skäl harkommunerna inte någon möjlighet att agera inom treveckor; dels skall kommunerna inte delgesfolkbokföringsmyndighetens beslut, dels är antaletflyttningar mycket stort och uppgår i genomsnitt av befolkningen. För exempelvis Göteborgsstads del rör det sig om ca 60 000 flyttningar !I och med att en flyttning inte anmäls, har kommuneningen möjlighet att överklaga ett beslut. Denna oönskadeeffekt har regeringen uppenbarligen förbisett, liksomtidigare folkbokföringskommittén, varför det bör ankommapå att besluta om nödvändigt tillägg i förslaget tilllagstiftning.De olägenheter som ovan påtalats kan i huvudsakavhjälpas genom att kommunerna ges rätt att hos den lokalaskattemyndigheten begära prövning av viss personsfolkbokföring oavsett om beslutet härom vunnit laga krafteller ej. Den enskildes rätt eller integritet träds inte pånågot sätt förnär genom en sådan ordning.En sådan ordning motiveras också av det förhållandet attmänniskor flyttar men underlåter att göra anmälan härom,varför något beslut inom folkbokföringen inte aktualiseras.Kommunens framställan skall naturligtvis vara särskiltmotiverad och skattemyndigheten skall vara skyldig attbesvara denna framställan inom viss, angiven tid.För storstädernas del utgör skenskrivningar påfritidsfastighet i annan kommun ett särskilt problem. Medde regler för flyttningsanmälan som föreslås i propositionenfår skattemyndigheterna små möjligheter att beivra sådanaskenskrivningar. Myndigheterna saknar uppgift om denflyttande genom ägande eller förhyrning disponerar bostadutöver den till vilken flyttning anmäls. Påflyttningsblanketten bör därför den flyttande genomkryssmarkering upplysa om så är förhållandet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att kommunerna ges rätt att hosden lokala skattemyndigheten begära prövning av visspersons folkbokföring oavsett om beslutet härom vunnitlaga kraft eller ej,2. att beslutar att den flyttande påflyttningsblanketten genom kryssmarkering bör upplysa omdenne genom ägande eller förhyrning disponerar bostadutöver den till vilken flyttning anmäls.