mot · GE02A29 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:113 En ny jämställdhetslag, m.m. I regeringens proposition 1990/91:113 om en nyjämställdhetslag behandlas bl.a. frågan om åtgärder närsexuella trakasserier förekommer. I förslaget sägsuttryckligen att arbetsgivaren skall verka för att inte någonarbetstagare utsätts för sexuella trakasserier. Detta innebärenligt propositionen att arbetsgivaren rent allmänt skallförebygga och förhindra att sådant förekommer.Jag tycker att det är riktigt att arbetsgivaren åläggsdenna uppgift även om det är lika motiverat att ställasamma krav på såväl de fackliga organisationerna påarbetsplatserna som på de enskilda arbetstagarna påarbetsplatsen.Våld är avskyvärt. Våld i alla former måste med allatillgängliga medel förhindras.Sexuella trakasserier är en av de mest avskyvärdaformerna för våld. Självfallet skall arbetsgivaren förebyggaoch förhindra. Självfallet skall det i arbetsplatsensordningsregler ingå ett klart förbud mot detta.Samtidigt som jag markerar detta är jag medveten omatt kravet på arbetsgivaren är svårt att uppfylla. Det är ensak att ge ordningsreglerna detta innehåll. Det är en annansak att och rent praktiskt bevaka och förhindravad som sker i smyg på arbetsplatsen.Att sexuella trakasserier förekommer är helt klart.Självfallet finns det ingen statistik om hur stor omfattningenär. Själva antalet har dock mindre intresse. Om det såförekommer ett enda fall , måste samhälletreagera kraftigt på olika sätt.I detta sammanhang finns det anledning att ställa fråganom vad det beror på att sexuella trakasserier över huvudtaget förekommer och att det enligt mångas bedömningarförekommer i så stor omfattning. En näraliggande fråga ärvad det beror på att antalet våldtäkter ökar.Ytterst är detta en fråga om den människosyn som manhar och som grundläggs . Föräldrarna har detyttersta ansvaret för att barnen uppfostras till individer medrespekt för det motsatta könet och den enskilda människansintegritet. Jag förutsätter att diskussioner förs också i skolanom dessa viktiga samlevnadsfrågor.Det är viktigt att både flickor och pojkar fortlöpande fårlära sig förstå att även om en flicka eller kvinna klär sig elleri övrigt uppträder på ett utmanande eller ''inbjudande'' sätt,finns det självklara gränser för vad man får göra. De ungamåste också få kunskaper om de avvikande beteenden somkan förekomma. Det är dessutom viktigt att olika kulturersolika syn på kvinnans respektive mannens roller i olikaavseenden blir föremål för diskussioner i skolan. Man kan idessa sammanhang inte bortse från att det i 70--av våldtäktsfallen är invandrarmän inblandade. Härföreligger ett stort behov av undervisningsinsatser i skolan,dock på ett sätt som innebär respekt för olika värderingaroch synsätt i olika kulturer som det klart måsteframgå att det i vår kultur och i vårt land är förbjudet attutöva sexuella trakasserier eller våld.För att undervisningen i dessa frågor ska bli så realistiskoch tankeväckande som möjligt bör information om någradomar om sexuellt ofredande på arbetsplatser redovisas ochdiskuteras. Det finns inte så många domar eftersom detoftast är så att den ofredade inte vill uppträda offentligt idomstol. Dessutom är det sällan som det finns vittne. Omvittne finns är det inte ovanligt att man vägrar att vittna.Man vågar inte vittna. Men det finns ändå tillräckligt mångadomar, som kan belysa frågans mycket allvarliga innebörd.Slutligen vill jag framhålla att borde uttala attsexuellt ofredande på arbetsplatsen skall betraktas somskälig grund för uppsägning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det i skolansjämställdhetsundervisning bör ingå undervisningsinsatserom sexuella trakasserier,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt sexuellt ofredande på arbetsplatserna bör utgöra sakliggrund för uppsägning.