mot · GE02Fi217 · 1991-01-25 00:00:00 — Tvärtom är det viktigt att den arbetslöse fårmöjlighet att söka olika arbeten, liksom det är en fördel fören arbetsgivare om han kan välja mellan olikaarbetssökande.För att arbetsmarknaden skall fungera krävs: Enallmän obligatisk arbetslöshetsförsäkring som ger engrundtrygghet åt alla. En väl fungerandearbetsförmedling, vilket förutsätter att möjligheter öppnasför fristående förmedlingar. En geografiskt rörligarbetsmarknad, där stöd kan behöva ges till den som ärberedd att flytta till ort med lediga platser. Enyrkesmässigt rörlig arbetsmarknad, varvidarbetsmarknadsutbildning kan hjälpa den arbetslöse till nyayrkeskunskaper.När arbetslösheten stiger, ökar arbetslöshetsperiodernaslängd. I de flesta fall kan en arbetslös få ny anställning inomnågra veckor eller månader. En del drabbas emellertid avlångvarig arbetslöshet. Sådan kan vara socialt nedbrytande.Erfarenheterna från utlandet visar riskerna för enbidragsmentalitet, där den arbetslöse successivt bliroanställbar.Det är viktigt att den typen av sociala följdverkningarmotverkas. Beredskapsarbeten bör dock undvikas. Redanfinns det personer som regelbundet cirkulerar mellanberedskapsarbete och arbetlöshetsersättning helt utanförden vanliga arbetsmarknaden.4.5 Sänkt skattetryckSverige har världens högsta skattetryck. Förpersoner i normala inkomstlägen går nästan två tredjedelarav den totala arbetsersättningen till olika former av skatteroch lagstadgade avgifter. Tillväxen i ekonomin blir lägremed ett så högt skattetryck som det svenska. Det skergenom att stora ''skattekilar'' uppkommer och snedvriderekonomiska beslut. Arbete och sparande blir mindrelönsamt. Enligt vissa studier kan den ekonomiskatillväxttakten ha påverkats så kraftigt av skatteuttaget attvåra samlade resurser är ungefär 100 miljarder kronorlägre än de skulle kunnat vara. Omräknat per hushåll igenomsnitt blir det drygt 27 000 kronor.Marginalskattereformen var nödvändig. Det varemellertid inte nödvändigt med lika stora höjningar avandra skatter som i sig har negativa effekter församhällsekonomin. Skatteomläggningens finansiering harlett till högre inflationstakt och ökat bidragsberoende,vilket försvårar den nödvändiga kostnadsanpassningen.Beskattningen av sparande har skärpts, vilket leder tillnegativa effekter för kapitalbildningen. Särskilt allvarligt ärdetta vad gäller det riskvilliga sparandet, som är en grundför utveckling av nya och existerande företag.Den skattepolitik moderata samlingspartiet förordarsyftar till att ge enskilda människor möjlighet att självadisponera över en större del av sina inkomster. Därigenomminskar deras beroende av den offentliga sektorn. Familjeroch enskilda skall normalt kunna leva på sina inkomster ochha möjlighet att förbättra sin situation genom egna insatser.Skattepolitiken är också ett viktigt medel för att uppnå deekonomisk-politiska målen om god tillväxt, låginflationstakt och arbete åt alla.Huvudlinjen är strävan att successivt och uthålligt sänkadet totala skattetrycket ned mot den nivå som gäller förmotsvarande andra västeuropeiska länder. Målsättningenskall vara att sänka skattetrycket med i genomsnitt enprocentenhet under 1990-talet.Den nödvändiga sänkningen av skattetrycket börgenomföras så att de för samhällsekonomin mest skadligaskatterna sänks i första hand. Hänsyn måste tas till de kravsom den fortgående europeiska integrationen ochutvecklingen i världsekonomin kommer att ställa påSverige.Finansieringen av skattesänkningarna måste få en sådanutformning att varken den samhällsekonomiska eller denstatsfinansiella balansen äventyras. Finansieringsbehovetberor på hur produktionen och hushållssparandetutvecklas. Tyngdpunkten i finansieringen måste vararationaliseringar i den offentliga sektorn samt besparingar ioffentlig verksamhet och transfereringar i samband med attbidragsberoendet minskar till följd av sänkta skatter.Under 1990-talet måste uttaget av flera olika skattersänkas. Arbetsgivaravgifterna sänks och förmånsrelaterasgenom att de avgifter som är av ren skattekaraktärsuccessivt slopas. Beskattningen av kapitalvinster ochkapitalinkomster anpassas, liksom mervärdeskatteuttaget,till övriga . Skatten på boende och sparande sänksgenom efter hand slopad fastighetsskatt och skatt påpensionssparande. Förmögenhetsskatten slopas liksomomsättningsskatten på värdepapper. Våra förslag i dettaavseende redovisas i en särskild partimotion omskattepolitiken.4.6 Reformerad offentlig sektorDen ekonomiska politiken måste inriktas på att skapaförutsättningar för en stabil tillväxt. Det är då viktigt attresurserna inom ekonomin styrs till områden därförutsättningarna för god hushållning är störst. En så storandel som möjligt av varu- och tjänsteproduktionen skalldärför underkastas marknadsmässiga villkor. Detta ärnödvändigt för att uppnå kostnadseffektivitet och valfrihet.Genom avreglering skall den monopoliserade offentligatjänsteproduktionen öppnas för konkurrerande privataalternativ. Därigenom skapas förutsättningar för en bättreproduktivitetsutveckling. Om konkurrens blir möjlig inombl.a. sjukvården, barnomsorgen och skolan, kommerdessutom valfriheten att öka. Medborgarna skall kunnavälja vilket sjukhus de vill besöka liksom vilken form avbarnomsorg som passar bäst i det enskilda fallet. På dettasätt uppnås en dubbel välfärdsvinst. Dels erhållskostnadseffektivitet genom inslaget av konkurrens, delskommer alla konsumenter att få den service som de faktisktefterfrågar.Genom att skilja på rollerna som producent ochfinansiär ges möjligheter för en efterfrågestyrd produktion.Om t.ex. de offentliga bidragen i princip följer eleverna,kan föräldrarna välja skola åt barnen. Även inomtraditionell myndighetsutövning kan denna rollfördelningsättas i system. Genom att öka upphandlingen från privataentreprenörer kan både större flexibilitet och lägrekostnadsnivåer nås.Det allmänna bör inte bedriva sådan verksamhet somlika bra eller bättre kan utföras i enskild regi. Därför börstatliga företag och andra offentligt ägda tillgångarprivatiseras i enlighet med vad som föreslås i entrepartimotion till årets . Därmed kanmyndigheterna ägna sig åt sådan verksamhet som detallmänna måste ha ansvaret för, t.ex. försvar, rättsväsen ochpolis.Staten har också ett särskilt ansvar för infrastrukturen,eftersom denna till stor del måste byggas upp ochunderhållas i offentlig regi. har deoffentliga investeringarna i våra kommunikationssystemeftersatts, vilket riskerar att påtagligt försämra ekonominsfunktionssätt. Näringslivets möjligheter att expanderahotas, när infrastrukturen blir en trång sektion påekonomins utbudssida. Det är därför viktigt att statentillskjuter de medel som behövs för t.ex. väginvesteringar,som privata alternativ ges möjligheter attkonkurrera inom t.ex. järnvägens område. Resurser kanhämtas från den ersättning staten får vid försäljnigen avstatliga företag m.m.Den offentliga sektorn har även ett faktiskt monopol påutbildning i . Staten styr universitets- ochhögskoleväsendet och anger villkoren för forskningen.Denna planstyrning och övertro på den centrala maktensförmåga har fått negativa konsekvenser. Genom att utbudetav utbildning och forskning så dåligt svarar mot efterfråganhar samhällsutvecklingen kommit att hämmas. Enligt våruppfattning bör banden mellan stat ochutbildning/forskning lösas upp. Universiteten och detekniska högskolorna bör frigöras från staten och antaformen av t.ex. stiftelser, vars verksamhet bedrivs inomramen för lagstiftning och långfristiga avtal med staten.Syftet är att inrikta utbildning och forskning på det somutifrån vetenskaplig synpunkt framstår som mest motiverat.Våra förslag i detta avseende redovisas i motion1990/91:Ub801 av m.fl. (m).Den svenska energiförsörjningen är i stor utsträckningoffentligt styrd. Energipolitiken måste baseras pålångsiktiga och strategiska beslut, som med stor tydlighetvisar vägen . För att få enkostnadseffektiv och säker energiförsörjning måste ökadkonkurrens i distributionen kombineras med villkor för deolika energikällorna som inte avviker från förutsättningarnai de för väsentliga konkurrentländerna. Detta är avstor betydelse för företagens konkurrensförmåga ochdärmed ekonomiska utveckling. Den planeradeförtida avvecklingen av kärnkraften skulle slå hårt motsärskilt de elintensiva delarna av basindustrin, somdessutom i stor utsträckning är lokaliserade till redanutsatta regioner. I en specialstudie till 1990 årslångtidsutredning dras slutsatsen att den förda energi- ochmiljöpolitiken inte är förenlig med en årlig tillväxttakt påminst . Enligt vår mening måste tillväxtmåletsättas än högre. Ett grundläggande krav är att gjordainvesteringar i kärnkraft -- i enlighet med resultatet avfolkomröstningen -- skall utnyttjas så länge det är motiveratutifrån samhällsekonomiska och säkerhetsmässigaaspekter. Moderata samlingspartiets energipolitik redovisasi motion 1990/91:N403 ''Avveckla energipolitiken'' av CarlBildt m.fl. (m).4.7 BudgetpolitikenUtformningen av finanspolitiken spelar en central rollför den ekonomiska tillväxt som ger ökad valfrihet ochtryggare välfärd i framtiden.Den långsiktiga tendensen till att inte barastatsbudgetens inkomstsida utan även dess utgiftssida ökari förhållande till den samlade produktionen (BNP) måstebrytas. Enligt vår mening är det nödvändigt att vid sidan avskattetrycket även den offentliga utgiftsandelen reduceras.Detta ger den åtstramningseffekt som erfordras, samtidigtsom resurser frigörs för enskild verksamhet.Den uppställda målsättningen innebär att de offentligautgifternas möjliga ökningstakt i nominella termer bestämsav den reala tillväxten i ekonomin, den inflationstakt sområder i de länder mot vilka har en fast växelkurssamt det krav på minskning av skattetrycket som ställs upp.Vårt mål är som nämnts att skattetrycket skall dras nedmed i genomsnitt cirka en procentenhet . Det innebäratt de offentliga utgifternas reala ökning måste begränsastill 0,5--1,, om man utgår från engenomsnittlig tillväxt i totalproduktionen (BNP) på 2,0-2,5procent , vilken blir möjlig med moderat ekonomiskpolitik.Enligt vår mening är den angivna inriktningen avbudgetpolitiken fullt realistisk. Våra förslag tillavregleringar och avmonopoliseringar skapar tillsammansmed nödvändiga besparingar ett tillräckligt utrymme för attklara också de nytillkommande offentliga utgiftsbehov somär ofrånkomliga eller enligt vår mening angelägna atttillgodose.Våra reformförslag är så utformade att de främstbegränsar tillväxten i transfereringsutgifterna samt hållertillbaka kommunernas expansion. Effekterna motverkasför hushållen genom att skattesänkningarna är större änbesparingarna och för kommunerna genom att minskningenav statsbidrag kopplas samman med ett slopande av tilldessa knutna villkor och föreskrifter. Med tanke pålönekostnadernas stora betydelse för kommunernasekonomi innebär våra förslag därutöver väsentligtminskade kostnader för kommunerna, eftersom de av ossföreslagna skattesänkningarna gör det möjligt att hållalönekostnadsökningarna på en låg nivå.Mot bakgrund av behovet att anpassa den svenskainflationstakten till den som råder i omvärlden får denominella utgiftsökningarna i normalläget vara högst 5procent för hela den offentliga sektorn. Under den närmastframförliggande nedgångsperioden borde ökningstaktenhelst vara ännu lägre. I likhet med regeringen anser vi detdock vara en riktig finanspolitisk avvägning atteftersträva ungefärlig balans i statsbudgeten.Vårt förslag till statsbudget för /92innefattar -- med hänsynstagande till de konkreta yrkandensom läggs i skilda motioner -- utgiftsminskningar på 13,6miljarder kronor i förhållande till regeringens förslag.Därtill kommer ca netto av mer ellermindre engångskaraktär, även om nettointäkter av minstdenna art och omfattning torde kunna beräknas för varje årunder den närmast överskådliga framtiden. Sammantagetinnebär detta en budgetförstärkning på 20,6 miljarderkronor.Vårt förslag till statsbudget innebär vidare attskatteintäkterna till följd av de av oss nu preciseradeförslagen kan beräknas bli mindre änvad regeringen utgått från. Vi har emellertid med hänsyn tillden osäkerhet om den ekonomiska utvecklingen somorsakas av bl.a. pågående internationella kriser ochrådande ovissa läge på lönemarknaden reserverat medel förytterligare skattesänkningar 1992 i enskattesänkningsreserv på inalles . Hurdenna reserv skall utnyttjas får avgöras när större klarhetskapats om de ekonomiska förutsättningarna. Vår ambitionär dock att i huvudsak använda utrymmet för sänkning avbredbasiga skatter som arbetsgivaravgifter ellermervärdeskatten. Inberäknat skattereserven minskar de avoss beräknade skatteintäkterna med sammanlagt 9,3miljarder kronor för det kommande budgetåret.Vårt kassamässiga överskott för /92 blirsåledes större än vad regeringenföreslagit.Bortser vi från de icke permanenta besparingarna, somär ett resultat av föreslagen försäljning av statliga företagm.m., beräknas den av oss föreslagna budgeten leda till ettsaldo som är starkare än regeringensbudgetförslag. Detta är inte orimligt, eftersom storosäkerhet vidlåder många av de beräkningar regeringenväljer att redovisa i budgetpropositionen. Skulle det motbudgetårets slut visa sig att överskottet kvarstår, bör dettautnyttjas för ytterligare skattesänkningar.Inom ramen för vårt budgetalternativ ryms en kraftigsänkning av arbetsgivaravgifterna på sammanlagtminst . Huvuddelen av de tillarbetslivsfonden influtna avgifterna återbetalas till företag,kommuner och andra arbetsgivare i form av en med 1,5procentenheter sänkt arbetsgivaravgift.Delpensionsavgiften sänks ienlighet med förslag. Den del avtilläggspensionsavgiften på som tidigaretillfallit löntagarfonderna föreslås avskaffad. Inomarbetsmarknadsdepartementets område föreslås vissajusteringar av uttaget av skilda arbetsgivaravgifter somnetto leder till en sänkning av avgifterna med 0,19procentenheter. Till följd av införandet av enarbetsgivarperiod i sjukförsäkringen kansjukförsäkringsavgiften sänkas med mellan 2,5 och 3procentenheter.Sänkningen av arbetsgivaravgifterna förbättrar svenskaföretags konkurrenskraft och hållerlönekostnadsökningarna nere. Därmed förbättras ocksåförutsättningarna att bringa ner den svenska inflationen inivå med omvärldens.Den uppläggning moderata samlingspartiet föreslår avbudgetpolitiken är en konsekvens av de politiskasträvanden som redovisats i denna motions inledning.Förslagen ansluter nära till den politik vi 1988 gick till valpå.Tre mål har varit väsentliga i arbetet med det moderatabudgetalternativet. För det första att minska deautomatiska utgiftsökningarna och rundgången i ekonomin.För det andra att öka valfriheten för såväl enskilda somkommuner och företag. För det tredje att avveckla onödigasubventioner.Speciell vikt har lagts vid avvägningen mellanskattesänkningar och utgiftsbegränsningar. Denna hargjorts så att hushållens ekonomiska situation förbättrasgenom att skattesänkningarna för individer och hushåll ärstörre än besparingar på direkta transfereringar.Besparingarna har utformats så att dessa inte drabbar demsom är i störst behov av offentligt stöd.Detta gäller t.ex. tandvårdsförsäkringen. Regeringenföreslår i budgetpropositionen att högkostnadsskyddet iförsäkringen skall försämras genom att ersättningsnivån förkostnader sänks från , vilket för enbehandling kan öka den enskildes kostnader med . Det drabbar främst dem som har störstbehov av tandvård, bland annat de äldre. Vi avvisar dettaoch föreslår i stället en självrisk om iförsäkringen, vilken skall gälla alla. Det leder till höjdakostnader för patienterna på normalt om året.Trots detta innebär det moderata förslaget besparingar somöverträffar regeringens med 680 miljoner kronor.En stor del av besparingarna träder i kraft , medan merparten av skattesänkningarnaträder i kraft först . Den del av besparingarnasom träffar hushållen balanseras mer än väl av vårt förslagom en tidigareläggning av sänkningen avmervärdeskatteuttaget med 1,5 procentenheter.Inom område läggs fram förslagom ökade insatser för att värna om dem som utsätts förbrott. Brottsofferjourer och kvinnojourer tillförs ytterligare5 miljoner kronor.Inom område föreslåsomfördelningar av medel inom såväl biståndsramen som ianslagen till olika organisationer m.m. Sammanlagtminskar anslagen inom detta område med 1 081 miljoner kronor.Ulandsbiståndet skall enligt vår mening främja enutveckling mot demokrati och marknadsekonomi imottagarländerna. Nuvarande bistånd till enpartistaterföreslås avvecklade . Vi upprepardessutom kravet på en avveckling av biståndet tillVietnam.Inom vår biståndspolitiska ram föreslås ökade regionalasatsningar, framför allt i , som får ökade anslagmed sammanlagt . Utanför ramenföreslås dessutom inrättande av ett kontor i samtytterligare medel till utlandsprogram på debaltiska språken. Anslagen för demokratiutveckling ochenskilda organisationer föreslås också utökade.Försvarspolitiken i ett mer långsiktigt perspektivkommer att behandlas av först . Enligt våruppfattning kommer då att krävas väsentliga tillskott för attförhindra en ytterligare nedgång i försvarets kapacitet.Budgetpropositionen saknar förslag även för detkommande budgetåret. Dessa kommer att redovisas först ien särproposition . Vi kommer då attlägga förslag som innebär att handlingsfriheten införkommande försvarsbeslut bibehålls och en fortsatturgröpning av försvarskapaciteten förhindras. Medel fördetta har reserverats under anslagsposten Beräknattillkommande utgiftsbehov, netto.Inom socialpolitiken föreslås betydande förändringar iförhållande till regeringens förslag. Dessa gäller främst destora socialförsäkringssystemen. Totalt minskar utgifternapå detta område med 4,1 miljarder kronor.Ett första steg mot verklig valfrihet i barnomsorgen tasgenom det gemensamma borgerliga förslaget om riktlinjerför en familjepolitisk reform. Förslaget innebär att ettvårdnadsbidrag införs per barn och år i förskoleålderntillsammans med avdragsrätt för styrktabarntillsynskostnader. Småbarnsfamiljerna får därmedmöjlighet att själva avgöra hur barnen skall tas om handunder fram till skolstarten.Utöver vårdnadsbidraget och avdragsrätten föreslås ettgrundavdrag för barn vid den kommunala beskattningen.Detta utgår med och ersätter den dåföreslagna barnbidragshöjningen. Detta är ett sätt attanpassa skatteuttaget efter familjernas försörjningsbörda.Vi föreslår en höjning av garantibeloppet iföräldraförsäkringen per dag. Förslagläggs också fram om höjda pensionstillskott tillförtidspensionärer.Utgifterna på socialområdet påverkas i stor utsträckningav förslag till förändringar av socialförsäkringssystemen.Förutom införande av självrisk i tandvårdsförsäkringen,som redogjorts för tidigare, föreslås, i enlighet med tidigareförslag, sänkt ersättningsnivå i föräldraförsäkringen till 80procent. Genom en restriktivare inställning tillsjukpenningersättning vid utbildning sparas miljardbelopp.Förslaget härvidlag ansluter sig till riksförsäkringsverketsbedömning. Införandet av en arbetsgivarperiod isjukförsäkringen från och med den 1 januari1992 gör det möjligt att frigöra resurser frånförsäkringskassorna. Det senare haremellertid inte tillgodogjorts vårt budgetalternativ.Delpensionsavgiften föreslås sänkas från och med den 1januari 1991 från i enlighet medriksförsäkringsverkets förslag. Kompensationsnivån förnytillträdande återställs till 50 procentfrån nuvarande för nytillträdandedelpensionärer.Inom område anslås 2miljarder kronor för förbättrat underhåll och utökatbyggande av vägar. Detta är av stor betydelse för attförhindra att vägarna slits ner, vilket betyder atttrafiksäkerheten kan ökas och att trafiken kan flyta på ettur miljösynvinkel bättre sätt. Även för nyinvesteringar istomjärnvägar föreslås ökade resurser. Ytterligare 0,5miljarder kronor anslås för denna nödvändiga satsning pådet svenska järnvägsnätet, vilket möjliggör en snabbareutbyggnad av bland annat Arlanda-, Mälar- ochVästkustbanorna.Besparingar på sammanlagt 550 miljoner kronorföreslås. Förslag läggs om ett svenskt internationellt registerför sjöfarten och slopat rederistöd. Intäkterna täcker inte ens utgifterna.Vi föreslår minskade utgifter på finansdepartementetsområde på . Kommunerna ges genom bl.a.avregleringar frihet att själva avgöra var tillgängligaresurser skall satsas. En rad specialdestinerade och styrandebidrag slås samman till ett klumpbidrag. Vi föreslår attskatteutjämningsavgiften och den s.k. . Våra förslag gör det möjligt att minskatransfereringarna till kommunerna med sammantaget 2miljarder kronor för budgetåret, vilket ändå betyder attkommunerna kan bibehålla en realt oförändradverksamhet. Med regeringens politik är detta inte möjligt.Regeringens förslag om att 1992 innehålla 3 miljarderkronor av kommunernas pengar avvisas. De kommunersom sänker skatten i motsvarande mån slipperindragningen. Detta innebär att kommuner och landstingkan sänka skatten med vardera. Förmedborgarna blir skattesänkningen med andra ord 0:50kronor, vilket motsvarar mer än för ett vanligt hushåll. Betalningarna till ochfrån staten effektiviseras.Tullen tillförs ytterligare medel för att kunna ökainsatserna mot narkotikasmuggling. Tio nyanarkotikahundar bör införskaffas.Inom område föreslåsbetydande omfördelningar av anslagen för att stärkaundervisningens kvalitet i skola och högskola.Särskild vikt läggs vid lärarutbildningen. Vi föreslår atten ny -- på ämnesstudier grundad -- lärarutbildning inrättasparallellt med nuvarande grundskollärarutbildning.Ämnesstudierna betonas i lärarnas fortbildning och 390miljoner kronor för bland annat detta ändamål tillförsuniversiteten.Tyngdpunkten i förslagen läggs på förstärkningar avskola och högskola. I ett kärvt samhällsekonomiskt lägemåste resurser till utbildningen av unga prioriteras framförvuxenutbildningen. Folkbildning och viss annankursverksamhet får minskade anslag.På studiestödsområdet föreslås att det så kalladefribeloppet avskaffas för heltidsstuderande. Ökademöjligheter ges gymnasieelever att studera utomlands.Studier i facklig regi skall inte gynnas genom särskiltförmånliga bidrag.Den högre utbildningens och forskningens kvalitet är avavgörande betydelse för samhällsutvecklingen.Centralstyrning och otillräckliga anslag förgrundutbildningen har under en lång följd av år försämratuniversitetens möjligheter att bidra till en positiv sådanutveckling. Universiteten och högskolorna föreslås få ökadfrihet gentemot statsmakterna. Universiteteten, och de tekniska högskolorna föreslås ombildadetill stiftelser, vars verksamhet bedrivs inom ramen förlagstiftning och långfristiga avtal med staten. För att rådabot på den akuta bristen vad gäller nödvändig utrustning förutbildning och forskning föreslås ett engångsanslag på 500miljoner kronor för budgetåret. Anslagen för ämnesstudierökas med 50 procent.Sammantaget föreslås nettobesparingar på 667 miljonerkronor för hela område.På område fullföljs riksdagenslivsmedelspolitiska beslut från förra våren.Skogsvårdsavgiften skall avskaffas. Avgiften halveras redanden . Vissa av de anslag som finansieras avavgiften minskas. Nettobesparingarna på departementetsområde uppgår till drygt 150 miljoner kronor.Inom område förändrasansvar och finansiering inom arbetsmiljöområdet.Arbetsmiljöfonden övertar det finansiella ansvaret förarbetsmiljöinstitutet. Arbetslivscentrum avvecklassamtidigt som motsvarande resurser från arbetsmiljöfondenges i anslag till arbetslivsforskning vid universitet ochhögskolor. Arbetarskyddsavgiften bör svara för helaarbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens anslag.Företagshälsovården ges rätt att bedriva sjukvård ochstatsbidragsstyrningen avskaffas. Därmed kanarbetarskyddsavgiften sänkas med 0,19 procentenheter.De som införts av den av socialdemokraternautlovade sjätte semesterveckan återtas fr.o.m. kommandesemesterår.