mot · GE02So336 · 1991-01-25 00:00:00 — Utvecklingen med enökad tillgång på narkotika är i linje med antagandet att vikan stå inför en ny missbruksvåg.Av ovanstående framgår att vi har en mycketofullständig bild av narkotikamissbrukets omfattning ochart. Det är därför bra att nu planerar enlandsomfattande kartläggning av missbruket. Det ärangeläget att denna undersökning kommer till ståndsnarast.Detta kan görasFör att komma åt narkotikamissbruket ochnarkotikahandeln krävs insatser både internationellt ochnationellt.Såväl () som dessdotterorganisationer, bl.a. WHO, har sedan många årprioriterat narkotikabekämpningen. Många länder görkraftfulla satsningar för att bekämpa narkotikamissbruket.Tyvärr finns det också länder som inte visar intresse attbekämpa handeln med droger. Det finns t.o.m. länder varsekonomi är beroende av sådan försäljning.Det är därför viktigt att de lagar och internationellaöverenskommelser som finns tillämpas. En annanangelägen internationell satsning är att skapaodlingsalternativ för odlarna av opievallmo, cannabis ochcocabusken.Ökad tullkontroll är en ytterligare betydelsefull åtgärd.Redan inom behövs ett effektivare samarbete. Dendanska gränsen som är yttre gräns i det nordiskaviseringsområdet är särskilt viktig att bevaka.Sverige bör i kräva ett gemensamtagerande när det gäller att hindra införsel av narkotika tillde nordiska länderna.Kampen mot narkotikans spridningTullen, kriminalvården och polisen har alla ansvar för attförhindra spridning av narkotika ut i samhället. För dettaarbete måste de ha välutbildad personal och tillräckligaresurser. Med tanke på de kostnader narkotikahandeln förmed sig för samhället är det samhällsekonomiskt lönsamtatt stävja handeln med narkotika.Riksdagens beslut om att kriminalisera all olovligbefattning med och allt olovligt bruk av narkotika har intefått avsedd verkan som ett rättsligt medel att ingripa motden icke-medicinska konsumtionen. Från polishåll haromvittnats avgörande svårigheter att få fram ändamålsenligbevisning. Inskränkningen av påföljden för ''eget bruk'' avnarkotika till enbart böter medför att bevismedel somblodeller urinprov eller husrannsakan inte fått nyttjas ipolisens förundersökning. De farhågor om attbestämmelserna inte skulle få avsedd verkan, som viuttryckte vid behandling av regeringens förslag,har således besannats . liberalernaanser därför att det nu är tid för en utvärdering av lagen.Narkotikautvecklingen visar påfortsatt allvarliga problem med god tillgång på narkotikaoch nyrekrytering av missbrukare. Det finns därför änstörre anledning att samhället genom en ändamålsenlig ochpraktisk tillämpbar lagstiftning skaffar sig möjligheter attingripa mot det enskilda missbruket.Enklaste sättet att säkerställa detta är attbestämmelserna om begränsning av påföljden för ''egetbruk'' av narkotika till endast böter får utgå. Polisen fårdärmed samma möjligheter att utreda olovligt bruk avnarkotika som trafiknykterhetsbrott genom att nyttjakroppsvätskeprov. Bevisningen blir därmed klarare.Domstolarna får större möjligheter att ingripaindividualpreventivt mot olovligt bruk.Vid valet av påföljd bör domstolarna i största möjligautsträckning utnyttja möjligheterna att döma tillskyddstillsyn eller kontraktsvård med föreskrifter attundergå behandling innefattande kontroll av drogfrihet.Ungdom och drogerDet finns flera skäl varför ungdomar börjar missbrukanarkotika. Det kan röra sig om nyfikenhet, kamrattryck,alkoholism, arbetslöshet, osäkerhet etc.Även om en personlig kris kan vara en förklaring till ettmissbruk får det aldrig utgöra ett försvar för fortsattmissbruk. Det är individen själv som måste fatta beslutetom att sluta med sitt missbruk, men han eller hon behöversom regel ett mycket starkt stöd från sina närmaste och frånsamhället för att lyckas.Vi har alla ett gemensamt ansvar för att narkotikabrukethejdas. Varje individ måste säga ifrån när man upptäckeratt någon missbrukar. Problemen blir inte mindre av att viväntar med att säga stopp. Här behövs information tillföräldrar, lärare och andra som möter ungdomar om hurman ser tidiga symtom på missbruk och vart man kan vändasig för att få råd och hjälp.Förebyggande insatserDe förebyggande insatserna bör inbegripa mångagrupper i samhället: föräldrar, förskolans personal, lärare,idrottsledare, artister och beslutsfattare på olika nivåer, inteminst politiker, dvs. alla grupper som på ett eller annat sättär kunskapsförmedlare och föredömen för andramänniskor. Föräldrarna är den viktigaste målgruppeneftersom de står närmast sina barn och är både föredömenoch kunskapsförmedlare. Det är viktigt att stärkaföräldrarollen.Handledningar bör utformas och studiecirklar anordnasför att förmedla kunskap om barns och ungdomars behovoch hur man informerar om droger och andra risker samthur man tidigt upptäcker missbruk. Viktiga insatser görs härav före detta missbrukare och deras organisationer. Dennaverksamhet bör ges ökat stöd.Narkotikafria fängelserUnder budgetåret l988/89 gjordes en undersökning avnarkotikamissbruket bland de drygt l5 000 personer somtogs in på fängelse. Av de drygt 7 200 korttidsdömda (tvåmånader eller mindre) var narkomaner. Blandde övriga med en strafftid på över var 45%narkotikamissbrukare. Vi vet att missbruk av narkotika ibland även fortsätter på fängelserna. För många intagnainnebär fängelsevistelsen ofta en första kontakt mednarkotika. Det är därför viktigt att stora ansträngningargörs för att rehabilitera dessa narkomaner och att kommatill rätta med narkotikamissbruket på fängelserna. Det finnsexempel på att man lyckats, men också på motsatsen.Enligt vår mening måste arbetet med att fåkriminalvårdsanstalterna fria från narkotika intensifieras.Frågan behandlas närmare i vår motion om brottsoffer ochbrottsbekämpning.Injektionsmissbruk och HIVHIV-epidemien sprids inom narkomangruppen delsgenom injektionsmissbruk, dels sexuellt. Genom densistnämnda vägen sker också spridning ut i samhället.För att hejda HIV-epidemien är det av yttersta vikt att iförsta hand narkotikamissbruket bekämpas. Om detta intelyckas bör metadonbehandling kunna lämnas i medicinsktkontrollerade former. Uppsalaforskarna ochGunne har liksom internationella forskare visat attlångtidsbehandling med metadon är ett verksamt medel vidrehabilitering av narkomaner som uppfyller vissa kriterier.Det är narkomaner som är tvångsmässigt beroende avheroin och som trots stora ansträngningar inte förmår ta sigur missbruket. Hos dem kan en individuellt anpassad dagligdos metadon given i t.ex. apelsinjuice ta bort suget efterheroin.Resurserna för metadonbehandling är dockotillräckliga. Hösten l990 väntade ett 30-tal färdigutreddapatienter på metadonbehandling. BlandStockholmspatienterna var smittade. Dessutom hadel70 personer anmälts till metadonbehandling genomläkarremiss eller socialutredning. Av dessa var l20 frånStockholm och också i den gruppen uppskattades varaHIV-smittade. Andelen HIV-smittade blandnarkomanerna från landets övriga delar var inte känd mensannolikt lägre än i Stockholm.Bland dem som väntar på metadonbehandling ärdödligheten förhöjd med mer än 70 gånger. l989 dog minstsju personer i väntan på metadon. Antalet som avled l990är ännu inte bekant. En snabb utbyggnad av möjligheternatill metadonbehandling som svarar mot behoven är därförangelägen. Dessa patienter får inte prioriteras lägre änandra med livshotande tillstånd. Strikta medicinskakriterier bör tillämpas vid intagningen tillmetadonbehandling, vilket dock inte utesluter attakutbehandling också bör kunna ges till döendeinjektionsmissbrukare (s.k. nödmetadon). Det ''tak'' somför närvarande finns för metadonbehandling bör avlägsnas.För att HIV inte skall spridas via sprutor bör användasprutor i kontrollerade former kunna bytas ut mot nya.Erfarenheten av väl kontrollerade sprututbytesprogramvisar att man på den vägen kan nå tidigare inte kändamissbrukare och erbjuda dem HIV-test och narkomanvård.I , där sprututbytesprogram tillämpats sedanflera år, är antalet HIV-smittade narkomaner mycket lågt.l990 hade man inget fall. Man har inte heller problem medspridning av gulsot bland narkomanerna. Detta skalljämföras med höga andel HIV-smittadenarkomaner. I har man ju inte haft någotsprututbytesprogram.Det är därför angeläget att sprututbytesprogram snarastetableras på de infektionskliniker dit narkomanerna sökersig och då i samarbete med narkomanvården. Denna frågabehandlas vidare i vår motion om HIV.Forskning och statistikLiksom för alkohol börjar det växa fram en kunskap omvad som händer i centrala nervsystemet vidnarkotikamissbruk. Det är viktigt att man parallellt medalkoholforskningen studerar också narkotikans fysiska ochpsykiska skadeverkningar.4. Vård och behandlingUnga missbrukareDen bästa utgångspunkten för vård är ett frivilligt beslutom att vården är angelägen och nödvändig. Eftersomungdomarna är i olika åldrar och har olika vårdbehov är detviktigt att det finns alternativ i såväl offentlig som enskildregi. En rad institutioner, familjehem ochfrivilligorganisationer bedriver missbruksvård förungdomar.Folkpartiet liberalerna har ensamt arbetat förett statsbidrag till familjehemsorganisationerna i syfte attförbättra fosterhemsföräldrarnas utbildning och stödjaerfarenhetsutbyte mellan olika familjehem.Behandlingsresultaten vid olika vårdformer ärofullständigt dokumenterad. Det är därför viktigt attuppföljningsmetoder utvecklas för att man skall kunna få enuppfattning om hur väl man lyckas i olika alternativ.När frivilligvård inte fungerar och den unge företer ettsjälvdestruktivt beteende kan det vara nödvändigt atttillgripa tvång.Dessa ingripanden sker oftast enligt LVU, som är ettkomplement till socialtjänstlagens frivilliga vårdformer.Det är viktigt att intentionerna i Lagen om vård av unga,LVU, kan omsättas i praktisk handling. Bristen pånödvändiga resurser är det största hindret och måste därförägnas speciell uppmärksamhet.Inom ramen för LVU är vårdformerna i vissa fallbegränsade så att lagen förlorar sin tillämpning. Detta ärfallet med de s.k. §12-hemmen, eftersom en liten gruppungdomar är alltför våldsamma och ohanterliga för dennavårdform. En samverkan krävs därför för detta speciellaklientel. Staten bör ta initiativ till en lösning av dettaproblem. En annan möjlighet är att ungdomar som bedömssom svårhanterliga inom ramen för LVU i stället blirföremål för insatser från kriminalvårdens sida. Denna frågabehandlas utförligare i en särskild motion om ungalagöverträdare.Vuxna missbrukareTidiga insatserLiksom för ungdomar är det viktigt att missbrukuppdagas . Familj och arbetskamraterhar här ett ansvar att ta upp missbruksproblematiken så fortde märker den. Primärvårdens och företagshälsovårdenspersonal har speciella förutsättningar att både diagnostiseramissbruk och göra tidiga insatser för att få bukt medmissbruket.Vård, behandling och rehabiliteringBehandlingen av missbrukare bör så långt som möjligtske på frivillig väg, men i vissa situationer krävs tvång. Förbåda dessa vårdformer måste finnas tillräckligt medvårdplatser. En brist i dagens narkomanvård är de långaväntetiderna mellan missbrukarens kontakt medsocialtjänsten och initierandet och genomförandet avåtgärder. En missbrukare kan därmed tappa sin motivationatt bryta sitt missbruk. Väntetiderna kan bero både påbristande administrativa rutiner och på faktisk resursbrist.Båda måste åtgärdas av såväl humanitära som ekonomiskaskäl.Bristen på beror bl.a. på ett illa fungerandestatsbidragssystem, som utsatts för stark kritik av bl.a.RRV. Även med de justeringar som genomförtsanser vi att statsbidragssystemet har fått en olyckligutformning. Som enda parti avstyrkte folkpartietliberalerna detta system.Det är därför bra att regeringen kommer med enproposition om statsbidragen till ungdomsvård ochmissbrukarvård. Det är angeläget att regeringen då föreslåreffektiva åtgärder så att man kan komma till rätta med dessaproblem.Arbete med missbrukare ställer stora krav påpersonalen. Det krävs en uttalad vårdfilosofi, en bestämdvilja att inte släppa individen förrän han eller hon är fri frånsitt missbruk och frisk i övrigt. Det krävs enarbetsorganisation där de anställda får stöd av varandra.Missbrukaren måste motiveras till förtroende och fortsattvård.Samhällets insatser när vården avslutats måsteförbättras. Den verksamhet som bedrivs av enskilda, t.ex.stöd- och kontaktfamiljer, måste stöttas och uppmuntras.Bostad, arbete och utbildning är andra viktigaförutsättningar för att vården inte skall vara bortkastad.Många delar av missbrukarvården uppvisar nedslåenderesultat. Därför måste nya metoder prövas inom alla delarav vården. Insatser i ideell regi, t.ex. genom ,och RIA-byråerna, har i många fall varitframgångsrika.Det är viktigt att missbrukarnas sociala nätverk i form avfamilj och vänner inte bryts ner. De bör aktivt ta del i vårdoch rehabilitering.Familjevård kan vara ett bra alternativ tillinstitutionsvård eller eftervård genom att den kan gemissbrukaren ett socialt nätverk, en rik fritid och trygghet.Denna vårdform bör användas i ökad utsträckning förvuxna missbrukare. Familjevård bör också kunna ges ,, utför ett angeläget arbete med alkohol- ochnarkotikaupplysning. Ideella organisationer och enskildapersoner gör betydande insatser inom missbrukarvården.Dessa svarar för mycket av nytänkandet och finner oftaeffektiva behandlingsformer. Det ekonomiska bidraget tilldessa organisationer måste därför ökas ytterligare med l0milj.kr. som stöd till , och liberalerna har länge arbetat förkontraktsvård för missbrukare och vissa andravårdbehövande. Den praktiska utformning lagen gavs närden infördes var emellertid olycklig. Enligt vår meningskall kontraktsvården utdömas inom ramen för villkorligtfängelse. Förslag om detta och de krav på förberedelser ochbehandlingsplaner som bör ställas utvecklas i vår motion ombrottsoffer och brottsbekämpning.De bostadslösaEn hårdare attityd mot samhällets svagaste har lett tillökad hemlöshet i . Bland de hemlösa ingårmissbrukare av såväl alkohol som narkotika. I gruppenhemlösa män är överdödligheten 40 gånger den normala iåldersgruppen 25--enligt en undersökning somsträckte sig över åren l969--l982. I en särskilt svår situationbefinner sig de aidssjuka narkomanerna som inte har någonegen bostad.Det är därför viktigt att samhället aktivt medverkar tillatt bereda dessa människor ett acceptabelt boende. Olikatyper av kollektiva boendeformer kan vara bra för dessa dåde ofta har svårigheter att klara ett individuellt boende.Initiativ måste tas för att lösa deras bostadssituation.Personalen i missbrukarvårdenDe människor som arbetar inom missbrukarvården --såväl i offentlig som i enskild regi -- lägger ofta ned ett stortengagemang i sitt arbete och gör beundransvärda insatserför att rehabilitera missbrukaren till ett normalt liv. Tyvärrär misslyckandena många och vårdfilosofierna svänger itakt med tiden, vilket kan vara påfrestande för dem somarbetar i vården. Arbetet är ofta tungt och pressande. Detär därför viktigt att personalen ges möjligheter tillvidareutbildning och handledning och får all denuppmuntran den är värd.Återgången -- tillbaka till livetIdag fungerar inte utslussningen av behandlademissbrukare ut i samhället på ett tillfredsställande sätt.Bostad, arbete, sysselsättning och kontaktnät är viktigafaktorer för att rehabiliteringen skall lyckas.Arbetet med återanpassning av missbrukare kräversamverkan mellan , arbetsförmedlingen,bostadsförmedlingen samt parterna på arbets- ochbostadsmarknaden. I dagens läge är oftamaktlös i sina ansträngningar att bistå missbrukarna. För attrå på detta problem behövs ett starkare engagemang frånbostadsföretagens sida. I en separat motion föreslår viinsatser för att motverka den tilltagande bostadslösheten.LäkemedelsberoendeRiksdagen beslöt hösten l990 (l990/91:SoU4) omkraftfulla och snabba åtgärder beträffandeläkemedelsberoende. Det är viktigt att dessa verkställs utandröjsmål och att den till den l5 februari l99l aviseradepropositionen om ändringar i sekretesslagen inomvårdområdet innehåller sådana förslag att det gör detmöjligt för apotekspersonal att kontakta förskrivandeläkare om man misstänker läkemedelsberoende hoskunden.Vi anser också att det är angeläget att man kontinuerligtanalyserar receptförfalskningar och stöldanmälningar förberoendeframkallande medel på riksnivå. Tillsammansmed information om läkemedelsförsäljning ochläkemedelsförskrivning i kan analys av sådana datage tidiga signaler om vilka medel som har högremissbrukspotential än andra. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en nationell offensiv för minskadalkoholkonsumtion,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om äldre och missbruk,[att beslutar om en sänkning av gränsen förgrovt rattfylleri till ,1][att hos regeringen begär förslag om en höjningav alkoholskatten i enlighet med vad som anförts imotionen,2]3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hembränning,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statistik över alkohol- ochnarkotikaanvändningen,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvecklingen av etiska riktlinjerför marknadsföringen av alkohol och tobak,3]5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en europeisk alkoholpolitik,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett effektivare samarbete pånarkotikaområdet i ,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbudet mot befattning med ochbruk av narkotika,1]7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om metadonbehandling,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sprututbytesprogram,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information om tidiga symptompå missbruk bland ungdomar,10. att för /92 påsocialdepartementets anslag H 3 Bidrag till organisationer,anslår ytterligare ,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utveckling av metoder föruppföljning av behandlingsresultaten vid olika vårdformer,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheter till vidareutbildningför personal i missbrukarvården,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utslussning av behandlademissbrukare,l4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bostadslösa missbrukare,l5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om läkemedelsberoende.