mot · GE02N104 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:147 Förstärkt konkurrens på livsmedelsområdet Bristen på konkurrens är ett problem inom helalivsmedelsproduktionen, i kedjans alla delar. Denmonopolisering och oligopolisering, som präglar bilden avden svenska livsmedelsproduktionen är effekten av delsjordbruksregleringssystemet och dels av den ''svenskamodell'', som också gällt för näringspolitiken i övrigt.Ett omfattande regleringssystem är på inget sätt uniktför , det finns också i andra i-länder. Det bottnar iönskan om en god beredskap inför krig och avspärrning.Till detta ursprungliga mål har genom årens lopp lagtsandra. Mer särskiljande för är kanske den tydligaambitionen till strukturrationalisering och effektiviseringinom olika branscher. Utvecklingen har inneburit både för-och nackdelar. För livsmedelssektorn som helhet är det nutydligt att nackdelarna överväger, både beträffanderegleringssystemet och strukturrationaliseringen.Riksdagen har också beslutat om en avreglering avlivsmedelssektorn. Även internationellt pågår ett arbeteinom ramen för (General on Tariffs andTrade), i syfte att minska i-ländernas subventions- ochregleringssystem för jordbruket.Förra årets livsmedelspolitiska beslut innebar att eninhemsk avreglering träder i kraft vid halvårsskiftet 1991.Den administrativa prissättningen i de reglerade leden skaersättas av marknadsmekanismer. Att förhindra att denkapitalistiska utvecklingen leder till monopol och oligopolär nog så svårt (och förekomsten av stora multinationellaföretagsjättar med stor marknadsdominans bekräftarständigt misslyckanden på detta område), att bryta uppredan monopoliserade och orörliga marknader är ännusvårare, men inte mindre angeläget.Särskilt viktigt när det gäller livsmedelssektorn är detenligt vår mening att undanröja etableringshinder för nyaaktörer. Vi vill framhålla betydelsen av att inhemskaaktörer bereds marknadstillträde. Den enklaste vägen attöka konkurrensen och få in nya aktörer torde vara att ökaimporten av livsmedelsprodukter. Men det kan leda till enmarknad där konsumenten fortfarande står svag iförhållande till ett begränsat antal stora aktörer. De treinhemska blocken kanske får sällskap av ett fåtal utländskablock.Beakta hela konsumentperspektivetSkärpt konkurrens är inte tillräckligt för att tillgodosekonsumentintresset i hela dess omfattning.Konsumentintresset kan inte begränsas till att handla enbartom priset. Det gäller också i hög grad frågor om kvalitet,både i objektiv mening: resthalter, tillverkningsmetoder,och i subjektiv mening: personliga bedömningar av varorsegenskaper. Ju längre bort från konsumenten varanproduceras desto mindre kontroll över tillverkning ochinnehåll. Detta kan sägas gälla generellt, men i särskilt höggrad för livsmedel. Livsmedel är ju färskvaror, som börproduceras nära konsumenten. I riksdagenslivsmedelspolitiska beslut framhålls också vikten av attstimulera till en ökad omfattning av småskaliglivsmedelsförädling. Av miljöskäl ligger det dessutom i allasintresse att undvika långa vägtransporter. Biltrafiken stårför en mycket stor del av utsläppen av försurande gaser,kolväten och koldioxid.I den period av omställning som det svenska jordbruketnu befinner sig i är det därför angeläget att storuppmärksamhet ägnas åt uppföljningen av riksdagsbeslutetvad gäller stimulans till småskalig livsmedelsproduktion ochförädling.Skärp konkurrensenVänsterpartiet har i ett flertal motioner under våren 1991tagit upp frågan om den bristande konkurrensen inomsvenskt näringsliv. Vi har visat på hur vår svagakonkurrenslagstiftning leder till attnäringsfrihetsombudsmannen (NO) förlorar mål efter mål imarknadsdomstolen när försök görs att stoppamarknadsdominans av ett företag. (Det senaste fallet gälldeEka Nobels köp av Stora Kemi, vilket ledde till att i dagkontrollerar av den svenska marknaden för blekmedelför massaindustrin. )I stället för en skärpt konkurrenslagstiftning generelltväljer regeringen nu att ta upp endast en bransch --livsmedelsproduktionen -- och bara en mycket begränsaddel -- primärproduktionen. Av det totala konsumentprisetpå livsmedel utgör producentpriserna en sjunkande andel.De mellanliggande ledens betydelse ökar. I såvälkonkurrenskommitténs betänkande som regeringensproposition finns skrivningar om grossist- ochdetaljhandelsleden, men inga åtgärder föreslås. För att få en fungerande konkurrensoch prispress måste alla led inom livsmedelssektornåtgärdas. Det är anmärkningsvärt att den sänkning av prisetpå nötkött som slakterierna gjort inte kommitkonsumenterna till del i form av sänkta priser utan''försvunnit'' på vägen.Regeringen bör återkomma med ett generelltförslag till skärpt konkurrenslagstiftning. Vi delaruppfattningen att olika former av marknadsdelning börförbjudas, men vi avvisar förslaget eftersom det utpekar engrupp i stället för att se till helheten.ExportfinansieringVad gäller möjligheten att hantera vissa exportvolymerhänvisar vi till riksdagsbeslut: ''Det måste ocksåfinnas möjligheter att hantera årsmånsvariationer,säsongsvariationer och tillfälliga exportkvantiteter i övrigtoch genom t.ex. branschvisa säljbolag avsätta sådanatillfälliga exportkvantiteter på världsmarknaden. ''Många andra länders överskott exporteras med stöd avbudgetmedel och överstatliga medel, och förändringar börske inom ramen för de internationella förhandlingarna. Iriksdagsbeslutet sades: '' ...bör den grundläggandeprincipen om ömsesidighet... gälla även i denna fråga. ''har möjlighet att genom sänkningarav gränsskyddet åstadkomma en prispress om möjlighetentill viss exportfinansiering leder till orimliga inhemskaprisnivåer. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1990/91:147,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stimulansåtgärder i syfte att ökamarknadstillträdet för inhemska aktörer,3. att hos regeringen begär förslag om ensamlad konkurrenslagstiftning enligt vad som sägs imotionen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om exportvolymer och säljbolag.