mot · GE02Fi511 · 1991-01-25 00:00:00 — Enligtvår uppfattning bör avgiftsbefrielse ske , räknat per 12-månadersperiod.Synliggör kostnaderna. För att öka kunskap omoch förståelse för den offentliga sektorns kostnader bör mani större utsträckning prismärka de offentliga tjänsterna.Kostnaderna bör delges både personalen ochkonsumenterna av tjänsterna. Det kan bl.a. göras genomatt det t.ex. inom vården på sjukvårdskvittot angestotalkostnad för den specifika vårdtjänsten.Håll ihop ansvar och befogenheter. Chefsrolleninom den offentliga sektorn måste utvecklas. Det innebärinte minst att kopplingen mellan ansvar och befogenhetmåste hållas samman. Detta är viktigt för att åstadkommaeffektivitet och ökad kundanpassning. Resonemangetgäller också de förtroendevaldas roll.Använd anbudsförfarandet. Det offentliga bör iökad utsträckning kunna lägga ut verksamhet påentreprenad istället för att producera i egen regi. Det gälleri synnerhet de tjänster som ligger vid sidan av kärnan i detoffentliga ansvaret. Exempel på det senare kan vara sådantsom städning, tvätt, sophämtning etc. Det kan dessutom bliett verksamt bidrag till en positiv småföretagsutveckling.Stöd alternativen. Människors eget initiativ måstestödjas, stimuleras och kanaliseras istället för att detoffentliga presenterar färdiga lösningar, vilket i alltför höggrad varit fallet. Samhället måste uppmuntra mångfald ifråga om produktionen av välfärdstjänsterna. Kooperativ,folkrörelser och ideella föreningar, kyrkorna och deenskilda alternativen måste ges likvärdiga ekonomiskavillkor som den offentligt bedrivna verksamheten. På dethär sättet kan de enskildas skiftande behov och önskemålbättre tillgodoses. Detta är av betydelse inte minst för olikasamhällsminoriteter.Skilj på reglering, finansiering och produktion.Valfrihet och jämlikhet kan förenas. Det kan ske genom ettsystem där de grundläggande välfärdstjänsterna tryggasgenom offentlig finansiering och reglering, men därvälfärdens produktion tillhandahålls från många olikaproducenter, såväl offentliga som privata.En modell för genomförandet av en sådan princip är attkanalisera hela eller delar av det offentligaverksamhetsstödet direkt till de enskilda konsumenterna.Dessa kanaliserar sedan i sin tur pengarna till denproducent -- offentlig eller privat -- de själva önskar.Ge valfrihet i barnomsorgen. Statsbidraget tillbarnomsorg bör fördelas direkt till föräldrarna i form av envårdnadsersättning lika till alla barn. Detta skall varabeskattat, och berättiga till avdragsrätt för styrktabarnomsorgskostnader. Föräldrarna spenderarvårdnadsersättningen på den typ av barnomsorg de självaönskar.God kvalitet skall i princip vara det enda kriteriet för omoffentligt stöd skall utgå till olika typer av barnomsorg.Ge valfrihet i skolan. Eleverna och deras föräldrarskall -- så långt det är praktiskt och ekonomiskt möjligt --ges frihet att välja mellan olika skolor. De friståendeskolorna skall ges möjlighet att verka på sammaekonomiska villkor som de offentliga skolorna. Allgrundläggande utbildning skall bekostas av samhället, integenom skolavgifter.Ge valfrihet i vården. Inslagen avdecentralisering, konkurrens och flexibilitet inom ochmellan olika delar av vården måste öka. Styrmodeller börprövas där primärvården ges ett samlat ansvar. En sådanmodell kan exempelvis byggas upp enligt den s.k. Dala-modellen. Platserna i styrelserna inom ett sådant system bördock helt förbehållas de politiskt förtroendevalda för attsäkra ett inflytande för väljarna.Möjliggör egen läkare till alla. Primärvården böreftersträva att vård kan ges i hemmet om patienterna såönskar och att de patienter som så vill får träffa sammaläkare vid alla kontakter med vården. För att uppnå dettakan primärvården med fördel organiseras och arbeta påsamma sätt som den s.k. Kvartersakuten, en vårdcentral iStockholm.Principen för Kvartersakuten är att arbetet organiseras ismå vårdteam som har ett samlat ansvar för alla boendeinom ett eget upptagningsområde inomprimärvårdsområdet. Orsaken till dess framgångar är enomorganisation där antalet specialistläkare ochkringpersonal skurits ned till förmån för ett ökat antaldistriktsläkare. Den tidigare långtgående specialiseringenav arbetsuppgifter är inte längre för handen. Vårdteamensköter allt själva. Vården ges på vårdcentralen eller vidhembesök för alla som så önskar. Patienterna träffar genomdetta system med få undantag samma personal vid allavårdtillfällen.Inom en oförändrad budgetram har Kvartersakutenlyckats organisera vården på detta sätt, somtidsbeställning tagits bort eftersom väntetider nästan helteliminerats. Antal remisser till specialistvård har dessutomminskats. Detta primärvårdsområde belastar i och meddetta sjukhusen mindre än övrig primärvård inomlandstinget.Ge valfrihet för handikappade. Det ekonomiskastödet till handikappade bör kanaliseras mer till individenenligt ett behovsorienterat ersättningssystem. Den enskildebör ges rätt att själv välja omsorgsform och anställa egenvårdare.Ge valfrihet i äldreomsorgen. Ekonomiskaresurser för äldreomsorgen bör även inom detta område iökad utsträckning knytas direkt till individen i syfte att ökavalfriheten och mångfalden i utbudet.Informera om alternativen. Stat och kommunskall vara skyldiga att informera om och ge råd beträffandealternativ till den offentligt bedrivna verksamheten.Öka samordning och samverkan. Den inbördessamordningen och samverkan mellan statliga ochkommunala myndigheter måste öka. Effektiviteten kan ökagenom sambruk av resurser. Överföring av finansiellaresurser mellan olika delar av den offentliga sektorn bör fåförekomma när det ligger i linje med de övergripandemålen. Ett exempel på en sådan överföring kan vara attförsäkringskassorna för över pengar från sjukförsäkringentill vården i syfte att nedbringa köer.Använd blandlösningar. Ett ökat samarbetemellan olika huvudmän bör eftersträvas både vad gällerfinansiering och bedrivande av verksamheten. Det kan gällat.ex. samarbete mellan offentliga och privata finansiärer försatsningar på infrastruktur.Satsa på personalen. Personalen måste ges storteget ansvar och goda möjligheter att utifrån givna mål ochförutsättningar självständigt forma verksamheten. Godainsatser måste premieras bättre. Personalen bör få del avöverskott som uppstår genom att budgetar underskrids.Offentligt anställda som så önskar bör få hjälp att startaeget. Ta vara på, och utveckla, det som är bra i denoffentliga organisationskulturen. Satsningar bör göras påökad personalutbildning. Personlig utveckling och internakarriärmöjligheter bör förbättras. Högre krav måste ställaspå chefsrollen inom den offentliga sektorn. Alla passar intesom chefer -- därför måste andra vägar finnas attuppvärdera duktig personal, t.ex. specialister. Betydelsenav personliga kvalifikationer måste öka i förhållande tillbetydelsen av antalet tjänsteår.Användande av individuell lönesättning bör öka.Regionala obalanser måste motverkas. Detta kan ske t.ex.genom ekonomiska stimulanser för dem som etablerarsig/tar anställning i glesbygd.Satsa på grundtrygghetsprincipen inom ramen försocialförsäkringarna. Grundtrygghetsprincipen bör iökad utsträckning användas inomsocialförsäkringssystemet. Basnivåerna höjs,maximibeloppen hålls tillbaka. Utöver grundtrygghetenskall goda förhållanden för individuellt försäkringsskyddfinnas.Sänk skattetrycket. Det måste vara ett mål attsänka det totala skattetrycket . Enmålsättning bör vara attpressa ned skattetrycket till . Detta måste kunna skeutan att samhället ger avkall på den generellavälfärdspolitiken. Med hänvisning till det anförda hemställs1. attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om målen för utvecklings- ochförnyelsearbetet inom den offentliga sektorn,2. attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om riktlinjerna för utvecklings- ochförnyelsearbetet inom den offentliga sektorn.