ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02A722 · 1991-01-25 00:00:00 — Rätt till tjänstledighet för att pröva annat arbete Alla arbetstagare borde ha en lagstadgad rätt tilltjänstledighet för att pröva annat arbete. Denna rättighetskulle kunna jämföras med rätt till ledighet för studier.Syftet med studieledighetslagen är ju att ge anställdamöjlighet att kunna tillgodose behovet av vidareutbildning/-utveckling.Många människor trivs inte på sina arbetsplatser. Detkan bero på mobbning eller att man kanske inte passar justtill detta yrke. Det kan vara arbetsskador eller ohälsa somgör att det kan vara svårt att stanna på arbetsplatsen.Samtidigt så vågar man inte säga upp entillsvidareanställning för att pröva ett nytt arbete.Ofta leder detta till sjukskrivningar ochförtidspensionering.Införande av en lagstadgad rätt till tjänstledighet för attpröva ett annat yrke, anser jag vara ett led i kampen för detgoda arbetet. kommer vi att genom denna åtgärd fåett bättre arbetsliv, där arbetet mer anpassas till människorsegna förutsättningar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagstadgad rätt till tjänstledighetför att pröva annat arbete.
mot · GE02A723 · 1991-01-25 00:00:00 — Nuvarande A-kassebestämmelser om villkoren för skall få stämpla som arbetslös har en koppling tillbarnomsorg.En arbetslös förälder har i många kommuner inte rätt attuppehålla en plats för sitt barn i barnomsorgen. Mednuvarande A-kasseregler kan föräldern, utan barnomsorg,inte stämpla och få ut sin ersättning. föräldern fåringen barnomsorg för att hon eller han är arbetslös ochingen A-kasseersättning för att barnomsorg saknas.Samma situation kommer nattpersonal i om de hararbetat natt och löst barnomsorgen förnattarbete. Blir hon/han utan arbete får hon/han intestämpla som arbetslös för hon/han har ingen barnomsorg pådagen.Ingen kan tvinga någon att ta ett nattarbete om de varitdagarbetare, men en nattarbetare kan tvingas att ta ettdagarbete fast hon/han har arbetat ochinrättat sitt liv och sin ekonomi efter detta. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om A-kassebestämmelsernaskoppling till barnomsorg.
mot · GE02A724 · 1991-01-25 00:00:00 — Separata ansökningsblanketter för inträde i A-kassa En viktig del i flertalet arbetstagares trygghetssystemutgörs av anslutning till en arbetslöshetskassa. Också förföretagare finns erkända arbetslöshetskassor. För den somär medlem i en facklig arbetstagarorganisation går dettamedlemskap med automatik medan det för ickefackföreningsmedlemmar gäller att dessa får anmäla sigsjälva och tillse att debiterad A-kasseavgift också betalas.Denna möjlighet används av ca 55 000 personer. Antaleticke fackföreningsanknutna A-kassemedlemmar tordekomma att öka i och med att de fackliga organisationernafår minskat medlemsantal.Arbetslöshetskassorna är självständiga juridiskapersoner. Deras verksamhet regleras i lag omarbetslöshetsförsäkring. De allmännatillämpningsföreskrifterna utfärdas av AMS som också ärtillsynsmyndighet över A-kassorna. När det gällerfinansieringen av A-kassorna sker denna till via olikaformer av statsbidrag och resten via avgifter som betalas avden försäkrade.För de arbetstagare som inte är med i en fackligorganisation råder ibland unika svårigheter att vinnainträde i A-kassorna.Detta vitsordas också av utskottet (AU 1987/88:18).Trots att verksamheten nästan helt är finansierad av statenvia den s.k. arbetsmarknadsavgiften är A-kassorna inteskyldiga att hålla med speciella ansökningsblanketter utanofta är inträdesansökan sammanfogad medanmälningsblanketten till den fackliga organisationen ellerfinns rent av på samma blankett. Att så kan ske hängersamman med den nära personalunion som råder mellan A-kassorna och de fackliga organisationerna.På grund av att staten inte på ett nöjaktigt sätt bevakaricke fackföreningsanslutna arbetstagares rätt att vinnainträde i A-kassorna kan det gå månader mellan det tillfälledå en arbetstagare, som ej vill vara med i en fackligorganisation, ansöker om inträde tills detta beviljas trots attalla formaliteter är uppfyllda. Denna situation måstebetraktas som ovärdig ett rättssamhälle. Om staten menaratt A-kassorna skall stå öppna för alla arbetstagare somuppfyller de stipulerade kraven så är det statens sak att tillseatt vissa arbetstagare inte får sin ansökan sinkad på grundav att vederbörande ej är medlem i en ideell organisation, idetta fall en facklig sådan.För att råda bot på den rådande situationen bör statensom motprestation till statsbidragen kräva att samtliga A-kassor, inkluderande de som försäkrar företagare,tillhandahåller separata ansökningsblanketter för inträde iA-kassan samt att detta automatiskt skall tillhandahållasalla arbetstagare och företagare som så önskar. Det skallräcka med ett telefonsamtal. Därtill skall en maximitidstipuleras inom vilken en A-kassa är tvungen att behandlaen ansökan om inträde. På blanketten skall också finnasanvisningar till vilken myndighet som den ansökande skallvända sig för att få rättelse vid eventuella fel begångna avA-kassan. Först därefter skall AMS behöva ingripa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till reglering avA-kassornas verksamhet angående ansökan frånarbetstagare eller företagare i enlighet med vad som imotionen anförts.
mot · GE02A725 · 1991-01-25 00:00:00 — För att förhindra att arbetsförmedling bedrivs iförvärvssyfte har staten tagit monopol på arbetsförmedlinghär i landet. Genom utformningen avarbetsförmedlingslagen har emellertid inte bara sådanarbetsförmedling som upptar avgifter från denarbetssökande förbjudits utan även sådan arbetsförmedlingsom bekostas av arbetsgivaren och därigenom skulle varaavgiftsfri för den sökande.Arbetsgivarna är enligt lag skyldiga att anmäla ledigaplatser till arbetsförmedlingen. Dock kan konstateras attalltjämt tillsätts endast en mindre del av de lediga platsernamed hjälp av förmedlingen. Detta är i sig naturligt dåarbetsförmedlingen inte rimligen hinner med s.k. kort-varselanställningar och saknar specialistkunskap i tillräckligomfattning.Arbetsförmedlingsmonopolet är olyckligt ur flerasynvinklar. Den främsta är att verksamhet som inte utsättsför stimulerande konkurrens tenderar att stagnera. Hurmånga goda förslag som än internt förs fram inommonopolet kan detta aldrig ersätta den kreativitet somskapas när konkurrensliknande förhållanden råder. Någotsom också påpekats av och idess yttrande över Arbetsförmedlingslagen -- en översyn(Ds 1989:30). Ett annat skäl att luckra upp monopolet äratt dagens lagstiftning inte är anpassad till tjänstesamhället.Detta har fått till följd att exempelvis seriösa skrivbyråer,vars tjänster är praktiskt taget oundgängliga förarbetsgivarna, fortfarande av myndigheterna betraktas somolaga förmedlare av arbetskraft.I departementspromemorian Ds 1989:30Arbetsförmedlingslagen -- en översyn föreslogs vissaändringar. Dessa är emellertid helt otillräckliga och byggerin en byråkrati som hämmar en rationell användning av deproduktiva resurserna. Ett slöseri som inte har rådmed. I alltför hög grad har den hittillsvarande diskussionenkring arbetsförmedlingens roll präglats avindustrisamhällets frågor medan de största problemen finnsinom tjänsteproduktionen.Mot denna bakgrund bör samhället positivt se påmöjligheterna att tillåta ett system med friståendearbetsförmedlingar. Till en början för specifikayrkesområden som ställer krav på specialistkunskap hosförmedlingarna och vars förmedlingsbehov offentligaarbetsförmedlingar därför har svårt att fylla. Verksamhetenskulle kunna finansieras med avgifter från de företag somanlitar förmedlingen i fråga. Sådana försök bör gevärdefulla impulser till den allmänna arbetsförmedlingen.Vidare bör undersökas vilka positiva effekter enliberalisering av reglerna för uppdragsverksamhet kan få förproduktionen i såväl offentlig som privat tjänst. Ett förstasteg bör vara att skrivbyråverksamhet inte längre betraktassom olaga arbetsförmedling. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om friståendearbetsförmedlingar för specifika yrkesområden samtuppdragsverksamhet.
mot · GE02A728 · 1991-01-25 00:00:00 — En översyn av ledighetslagarna Flera lagar ger de anställda rätt att vara lediga frånarbetet med eller utan lön. Ledigheten har på senare tidutökats genom den successivt förlängda föräldraledighetensamt lagen om ersättning och ledighet för närståendevård.Dessa lagar har tillkommit i det goda syftet att skapabättre fortbildnings- och föreningsvillkor för de anställda.Ett problem med lagarna är att arbetsgivarens skyldigheterofta är uttryckta med abstrakta formuleringar i lagtexten.Lagarna har därför blivit mycket svårhanterliga för denenskilde arbetsgivaren. Detta gäller inte minst i mindreföretag som ofta har små administrativa resurser och därbehoven av långa varseltider är stora.Mot bakgrund av bl.a. denna kritik tillsattes 1980 iarbetsmarknadsdepartementet en översyn av de olikaledighetslagarna. Detta utredningsarbete har emellertidlegat nere sedan 1982.Bland de frågor som främst skulle granskas var bl.a.varseltidernas längd vid återkomst från studier, begränsningav studieledighetslagens bredd, problem i samband medstudier på arbetstid med timstudiestöd. Ytterligare en frågasom skulle behöva utredas gäller ledighet för fackligverksamhet. gäller visserligen att ledigheteninte får vara längre än vad som är skäligt med hänsyn tillförhållandena på arbetsplatsen. Men den mer omfattandeledighet som det ibland kan bli fråga om kan slå mycket hårti ett mindre företag.Problemen kvarstår med andra ord. Den lagtekniskaöversyn som hänvisas till i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /88:5 löser inte de ovan angivnaproblemen. Inte heller den utredning som utskottethänvisar till (Au 1990/91 AU:2) angående arbetstids- occhsemesterområdet är avsedd att behandla de ovannämndafrågorna. Därför är det av vikt att det arbete sompåbörjades får fortsätta så att förslag till förändringarför att anpassa lagarna också till de mindre företagenssituation kan framläggas. En sådan anpassning får inteförhindras bara därför att lagändringarna också omfattarandra typer av företag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts angående behovet av en översyn avledighetslagarna.
mot · GE02A729 · 1991-01-25 00:00:00 — gällande arbetsförmedlingslag trädde i kraft 1936.Sedan dess har vi i vårt land haft statligt monopol påarbetsförmedling. har också undertecknat en som i princip förbjuder privataarbetsförmedlingar. Det finns ca 300arbetsförmedlingar i vårt land. Där jobbar närmare 6 000 anställda till en kostnad av ca två miljarder kronorom året.De bland annat sociala motiv som fanns för att införa statligt monopol påarbetsförmedling har mindre bärighet.Näringsliv och arbetsmarknaden i stort har genomgåttradikala förändringar. Utbildningsnivån bland deförvärvsarbetande har höjts kraftigt och det socialaskyddsnätet t.ex. vid arbetslöshet har byggts ut.Arbetsgivare är enligt lag skyldiga att anmäla ledigaarbetsplatser till arbetsförmedlingen. Ändå tillsättslångtifrån alla arbeten den vägen. Andelen jobb somförmedlas genom arbetsförmedling sjunker ju merkvalificerade arbetsuppgifter det rör sig om.För företagen är rekryteringen av specialister ochyrkesarbetare förenad med betydande kostnader.Annonsering, intervjuer, introduktion och inskolningkostar stora belopp. Många företag är missnöjdamed den offentliga arbetsförmedlingen. Man anser attförmedlingen inte klarar av att ta fram lämpligaarbetssökande till mera kvalificerade arbetsuppgifter. Manfår istället använda andra kanaler, t.ex. annonsering ellerkontakter.I har t.ex. företagen i sydvästra delen avlänet -- Östbo/ Västbo -- haft mycket svårt att viaarbetsförmedlingen kunna rekrytera yrkesarbetare ochspecialister.Inom AMS har man försökt förnyaarbetsformerna och förbättra sin service till företagen. Trotsdetta kvarstår mycket av kritiken från företagens sida. Detfinns därför anledning att nu öppna för kompletterandearbetsförmedlingar i privat regi som kan fylla ut det områdedär de offentliga förmedlingarna misslyckats.Under 1991 är det möjligt för att säga upp denILO-konvention som förbjuder privata arbetsförmedlingaroch därigenom öppna för privat försöksverksamhet inomområdet.Enligt vår uppfattning skulle, med tanke på de problemsom företagen i i länhaft , detta område vara ett lämpligttestområde för prov med privat arbetsförmedling vid sidanav den offentliga arbetsförmedlingen. Ett sådant projektligger i linje med de riktlinjer som civildepartementetpresenterar i bilaga 2 till budgetpropositionen där det talasom utnyttjandet av konkurrens och marknadskrafter ioffentlig sektor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försök med privatarbetsförmedling i .
mot · GE02A730 · 1991-01-25 00:00:00 — Den beslutade lagen om regionala fackligaförtroendemän har mottagits med glädje och förväntan avframför allt de fackliga organisationer som har många småarbetsplatser. Tyvärr har glädjen grusats något av att deflesta av dessa organisationer inte har ekonomiska resurseratt utnyttja de lagliga möjligheterna.Enligt vår uppfattning ligger det i samhällets intresse attverka för likvärdiga möjligheter och rättigheter för deanställda, oavsett stor eller liten arbetsplats. Fackligaorganisationer med många små arbetsplatser har ingamöjligheter att ge medlemmarna vid dessa arbetsplatsersamma service som vid de större. Problemet är som regelinte personellt utan ekonomiskt.Vår mening är inte att tillskjuta skattemedel förändamålet. Vi anser det som en självklarhet attproduktionen själv skall stå för kostnaderna. Dennauppfattning har också regeringen gett uttryck för ipropositionen om regionala fackliga förtroendemän. Dockhar man utgått från att parterna genom avtal skulle lösafrågan.Med hänvisning till tidigare erfarenheter betvivlar vistarkt en sådan lösning. Arbetsgivarsidans kompaktamotstånd mot lösningar av det här slaget är välkänt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om finansieringen av regionalafackliga förtroendemän.
mot · GE02A731 · 1991-01-25 00:00:00 — Enligt lagen om anställningsskydd (LAS) får avtal äventräffas om tidsbegränsad provanställning om prövotiden ärhögst sex månader.Denna regel infördes inte minst för att underlättainträdet på arbetsmarknaden för bl.a. ungdomar. Regeln ärdock inte allomfattande på arbetsmarknaden utan när lagenträdde i kraft fanns i olika kollektivavtal bestämmelser omprovanställning. Dessa avtalsbestämmelser gav som regelett snävare utrymme för provanställning än lagen. Dettainnebär att det i kollektivavtal fortfarande finnsbestämmelser om provanställning som är mer restriktiva änlagen.Införandet av en rätt till provanställning har visat sigvara ett lyckosamt drag på arbetsmarknaden. Enenkätundersökning som gjorts på mindre företag i att ca en tredjedel av företagen använt sig avprovanställningsmöjligheten och att många avnyanställningarna inte skulle ha kommit till stånd om inteprovanställningsmöjligheten funnits. Både arbetsgivare ocharbetstagare har sålunda haft nytta av den infördamöjligheten till provanställning.De möjligheter som LAS ger till provanställning skulleemellertid kunna bli ännu effektivare om lagen gavmöjligheter till förlängning av provanställning i de fall denprovanställde blir sjuk, måste ta tjänstledigt eller måste tasemester.I dag riskerar både den anställde och arbetsgivaren attprovanställningsperioden blir för kort om något av det ovananförda inträffar. Detta kan då resultera i att arbetsgivarenär alltför osäker på den provanställdes förmåga och därförinte låter provanställningen övergå i entillsvidareanställning. Därför bör lagen ändras så attprovanställningstiden automatiskt förlängs med det antaldagar den provanställde är frånvarande. Enstakafrånvarodagar bör inte inräknas utan först när denprovanställde varit borta börförlängning av provanställningen träda in. En förändring avovan angivet slag skulle vara till fördel för en provanställdsom tvingas vara frånvarande från sin arbetsplats p.g.a.sjukdom. Det gäller inte minst den som gör sin debut påarbetsmarknaden.Det skulle vara en fördel för samhället somhärigenom kan undvika kostnader som kan uppstå p.g.a. attarbetsgivaren inte vågar anställa provanställda dåprövotiden av skäl som ovan angivits bedömts som för kort. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändringar i6 § lagen om anställningsskydd så att förlängning avprovanställningstiden medges i enlighet med vad somanförts i motionen.
mot · GE02A732 · 1991-01-25 00:00:00 — Rätt till ledighet för förtroendevald inom en handikapporganisation Politiskt valda funktionärer har en lagstadgad rätt tilltjänstledighet för den tid som fordras för uppdraget.Ledighetsförmånen skapar förutsättningar för politisktförtroendevalda att företräda sitt parti och medlemmar.Någon motsvarande rätt till ledighet finns ej förfunktionärer inom handikapprörelsen trots atthandikapporganisationerna i stor utsträckning fyller sammauppgift som de politiska organisationerna.Huvudmålsättningen är att genom kollektiva insatser stärkaden enskildes ställning. Det dagliga praktiska arbetetöverensstämmer i många hänseenden med den politiskaverksamheten.Handikapporganisationerna får allt fler uppgifter sommåste utföras , t.ex. kontakter med politiker ochtjänstemän samt med representanter från andraorganisationer. Det gäller även stöd till enskildamedlemmar. Medverkan i kurser och konferenser sker oftadagtid. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätt till tjänstledighet frånarbetet vid uppdrag som förtroendevald inom enhandikapporganisation.
mot · GE02A733 · 1991-01-25 00:00:00 — Utvidgning av varselskyldigheten vid blockader Enligt 45 § MBL är arbetsgivarorganisation ellerarbetsgivare och arbetstagarorganistion sinsemellanskyldiga att, om giltigt hinder ej möter, skriftligen varslamotparten minst i förväg, när de avser att vidtagastridsåtgärd eller att utvidga pågående stridsåtgärd. Vidareskall varslet innehålla uppgift om anledningen tillstridsåtgärden och om stridsåtgärdens omfattning.Däremot innebär inte MBLs bestämmelser attskyldighet föreligger för en facklig organisation att varsla enoorganiserad arbetsgivare vid exempelvis ensympatiblockad trots att varselinstitutet just tillkommit föratt bereda den som åtgärden riktar sig emot möjlighet attförbereda eventuella motåtgärder.Enligt gällande praxis bereds ej en oorganiseradarbetsgivare denna möjlighet, dvs. att under sju dagarförbereda/överväga motåtgärder.Detta innebär att en oorganiserad arbetsgivare ärhelt undantagen från varselskyldighet när han blir utsatt försympatiåtgärder.En oorganiserad arbetsgivare får helt och fulltförlita sig på en ''välvillig'' facklig organisation alternativt enmassmedial bevakning beträffande sympatiåtgärder.En oorganiserad arbetsgivare omfattas med andra ordinte av själva grundtanken vid varsel då han inte beredsmöjligheter att förbereda motåtgärder, överväga attexempelvis teckna hängavtal med facket etc. Det måsteanses orimligt att den som utsätts för ett så omfattandeingrepp som en sympatiblockad inte skall få ett meddelandehärom från den som utsätter vederbörande försympatiblockaden.Mot bakgrund av det anförda, bör begreppet motpart i45 § MBL förtydligas med den konsekvensen attvarselskyldigheten utvidgas till att omfatta oorganiseradearbetsgivare vid sympatiåtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen anhåller om förslag tillförtydligande av begreppet motpart i 45 § MBL i enlighetmed vad som anförts i motionen.
mot · GE02A735 · 1991-01-25 00:00:00 — Reglering av läkarnas arbetstider Läkarnas arbets- och jourtider regleras genom avtalmellan och läkareförbund.Förhållandena gäller i stort sett hela landet men kan varanågot skiftande inom olika landsting och inom olikaspecialiteter. Avvikelse från det centrala avtalet fårnämligen göras om arbetsgivaren och den lokalaarbetstagarorganisationen träffar överenskommelser omdetta. Det centrala avtalet anger 18 timmars arbetspass somen maximigräns.Läkarnas totala arbetstid är enligt gjordaundersökningar i stort sett motsvarande andrayrkesgruppers, /vecka. Den senasteundersökningen var dock av liten omfattning och bordeföljas av en större.Det som är av större intresse från patientsynpunkt är hurarbetstider förläggs. Jouren är en betungande mennödvändig del av läkarens arbete och den måste genomförasunder dygnets alla timmar.Rapporter från olika sjukhus och en genomfördSPRI-studie visar att det fortfarande förekommerarbetspass på omkring . Ofta är det yngre läkare,som uppehåller dessa jourer. De upplever jouren somfysiskt och psykiskt påfrestande. Även äldre läkareupplever stress och trötthet under de långa jourpassen.Dessa skapar alltså dålig arbetsmiljö för personalen och --vad som är ännu viktigare -- kan dessutom vara en starktnegativ faktor för patientsäkerheten. Svårigheten att fattasnabba, kanske komplicerade medicinska beslut i enstressituation skall inte underskattas.De problem vi här tagit upp borde kunna lösasavtalsvägen. Så har emellertid inte skett.SPRI kommer med nya riktlinjer förjourverksamheten, där en målsättning är attkompensationsledighet skall tas ut i samband med jouren.Detta borde varit en självklarhet . SPRI:sriktlinjer är därtill bara en rekommendation.Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd bör i sitt arbetesärskilt uppmärksamma de misstag som har sin grund istress och trötthet på grund av alltför långa jourpass.Socialstyrelsen och landstingen bör följa vad det nyaavtalet och leder till. Omolämpliga arbetstidsförhållanden fortsätter bör förslag tillarbetstidsreglering läggas fram i likhet med vad som gällerför många andra yrkesgrupper. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om läkarnas sammanhängandearbetstid.
mot · GE02A738 · 1991-01-25 00:00:00 — Full sysselsättning är det övergripande målet förpolitiken. Detta är den naturliga följden av attarbetslösheten är en mycket stor belastning på den somberörs.Genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder försöker manfå människor i arbete så fort som möjligt, men i vissa lägenkan ändå arbetslöshetsperioden bli ganska lång. Följdenblir då en fördröjd ekonomisk belastning för den drabbadegenom att semesterersättningen blir mindre påföljande år.Denna effekt bör elimineras genom attarbetslöshetsförsäkringen också ger rätt tillsemesterersättning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om semesterersättning iarbetslöshetsförsäkringen.