ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Jo303 · 1991-01-25 00:00:00 — Ett antal olika stödåtgärder har införts för att stimuleravaraktig omställning av till annan produktion änlivsmedelsproduktion. Detta är en nödvändighet för att ettlivskraftigt jordbruk skall bestå.Att plantera skog på är ettomställningsalternativ. När det gäller skogsbruketsinriktning måste dock hänsyn till miljö- ochnaturvårdsintressen iakttas.Halland har utvecklats från ett till stora delar skoglöstlandskap till ett skogslän med landetshögsta virkesförråd per hektar. expanderarskogsmarken.En ökad satsning på löv-, bland- och tallskog är positivt.Däremot måste nyplantering av gran begränsas.Granifieringen medför en rad negativa konsekvenser förnatur, miljö, landskapsbild och friluftsliv. Granskogen ärstarkt försurande och dess förmåga att neutralisera det suranedfallet är sämre än lövskogens. Dessutom fångargranskogen upp luftföroreningar och belastningen av svaveloch kväve är betydligt högre på mark bevuxen med granjämfört med övriga trädslag eller öppen mark.I miljökänsliga och i redan av miljöförstöring hårtdrabbade områden såsom bör regler förbegränsning av granplantering övervägas. Detta som ett ledi vår strävan att återskapa en god miljö. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om begränsning av granplantering.
mot · GE02Jo308 · 1991-01-25 00:00:00 — En stor del av kommer att ställas omtill annan produktion än livsmedel.På goda grunder kan antas att en del av denna arealkommer att beskogas. På många områden i vårt land är detviktigt att karaktären av ett öppet landskap bibehålls. Detkan enligt vår mening åstadkommas med ett större inslag avlövskogsproduktion.En ökad plantering av ädellövskog kommer attleda till ett minskat importbehov av hårda träslag. Vi bördärför stimulera till en sådan utveckling. Vi bidrar därmedpå sikt till ett minskat virkesuttag i världens regnskogar.Det föreligger emellertid stora svårigheter att anläggahelt ny ädellövskog. De statsbidrag som finns för ändamåletbör därför utnyttjas betydligt bättre än vad som sker f n.I samband med den förestående omställningen inomjordbruket finns det numera också möjlighet att utnyttja ettanläggningsstöd vid beskogning av med ädellöv.I har det bedrivits enomfattande och väl dokumenterad ekskogsproduktion.Nyproduktion av ek på nedlagd har sketttillsammans med plantering av gran. På så sätt harstamkvistningen på eken i stort sett skötts på naturlig väg.Samplanteringen har klart förbättrat det ekonomiskautfallet. Risktagandet har minskat betydligt. Dessutom haren omfattande ekskogsproduktion gallrats fram i befintligblandskog.Stor delar av jordbruksutskottets ledamöter har på ortoch ställe tagit del av dessa värdefulla praktiskaerfarenheter som finns avseende nyanläggning ochframgallring av ekskog.En utökad ädellövskogsproduktion kan såledesåstadkommas dels genom nyplantering och dels genomframgallring. I syfte att stimulera till en ökad produktion ärdet enligt vår mening rimligt att kunna utnyttjastatsbidraget för anläggning av ädellövskog även för denkostsamma proceduren att gallra fram ekskog i en befintligblandskog. En sådan åtgärd bidrar också till attlandskapsbilden förändras på ett naturvänligt sätt.Det har visat sig att den samproduktion av ek och gransom anlades på nedlagd har varit mycketlyckad. har den sista granen från denna provytaavverkats. Det innebär att endast under en tredjedel avekens omloppstid sker samproduktion med gran. Vidanläggning av ekskog på detta sätt kommer eken efterrelativ att ge ett intryck av att vara det dominerandeträdslaget.För att minska risken av att en mycket stor del avomställd beskogas med gran bör det skapasmöjlighet att kunna utnyttja ifrågavarande stats- ochanläggningsbidrag vid anläggning av ädellövskog isamproduktion med gran. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att statsbidraget förädellövskogsbruk får utnyttjas för att i befintlig blandskoggenom olika skötselåtgärder förändra produktionen till enrenodlad ädellövskogsproduktion,2. att beslutar att statsbidraget och dettillfälliga anläggningsstödet för ädellövskogsbruk fårutnyttjas vid nyanläggning av ädellövskog i kombinationmed gran eller andra trädslag.
mot · GE02Jo312 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Sk388 hemställs1. att beslutar som sin mening ge regeringen tillkänna att den pågående skogsutredningen får i uppdrag attanalysera förutsättningarna för ett uthålligt enskiltskogsbruk,2. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad i motionen anförts om forskning ochutveckling.
mot · GE02Jo316 · 1991-01-25 00:00:00 — tillsattes en ny skogspolitisk utredning.Dessvärre har den i sina direktiv begränsats så att en delviktiga faktorer för skogsnäringens och skogsbygdensutveckling inte tagits med.Vi anser att utredningen bör få ett tilläggsdirektiv så attsamtliga finansiella styrmedel kan beaktas i utredningensfortsatta arbete. Särskilt kan då framhållasförmögenhetslagstiftningen och reglerna för skogsavdrag.Motiveringen är att de nuvarande reglerna vad gällerbl.a. förmögenhetslagstiftning och skogsavdrag medför enrad negativa effekter ur samhällssynpunkt: för naturvården,för sysselsättningen och även för industrins internationellakonkurrenskraft.Ett särskilt viktigt problem i sammanhanget är attfastighetspriserna inte avspeglar skogsfastighetensavkastning -- priset är vanligen väsentligt högre än vad somkan motiveras med avkastningen. Detta återspeglas i attpriset vid släktförvärv är betydligt lägre -- man kan förmodaatt det bättre motsvarar avkastningen. Prisen vidsläktförvärv ingår dock inte i den statistik som används vidt.ex. Med anledning av vad som ovan anförts hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attden sittande skogsutredningen bör få tilläggsdirektivet attäven beakta samtliga finansiella styrmedel.
mot · GE02Jo319 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Sk425 hemställsatt , därest motion 1990/91:Sk425 ej vinnerriksdagens bifall, till C 6 Stöd till byggande av skogsvägar,proposition 1990/91:100 bil. 11, anslår 20 milj.kr. utöverregeringens förslag eller således 60 milj.kr.
mot · GE02Jo34 · 1991-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:71 Lag om vissa dryckesförpackningar Propositionen innebär att kravs ställs på retursystem förförsäljning av dryck i . Vi anser att lagtexten skakompletteras med krav på en minst 90-procentigåteranvändningsgrad för att systemen ska vara godkända.Den tredje paragrafen bör ändras till: ''Förhanteringstillstånd krävs att ingår i ettretursystem och att återanvändningsgraden uppgår tillminst .'' Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att den tredje paragrafen i lag omvissa dryckesförpackningar skall ha följande lydelse.För hanteringstillstånd krävs att ingår i ettretursystem och att återanvändningsgraden uppgår tillminst .
mot · GE02Jo35 · 1991-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:71 Lag om vissa dryckesförpackningar Avfallet blir en allt större belastning på vår miljö. Ipropositionen behandlas endast , som bara ären del av avfalls- och förpackningsproblematiken. Det ärinte bara fråga om en förpackning är en retur- ellerengångsförpackning. Det är också viktigt vilket materialförpackningen är gjord av. Ett naturmaterial som ärförnyelsebart kan återföras till ett naturligt kretslopp. Närnya förpackningar skall tas fram är det därför viktigt attställa krav på att det material som förpackningen är gjordav också skall kunna återanvändas eller återföras tillnaturen utan skador. I propositionen beskrivs detta, mennågot krav på producenten finns inte. Bryggerinäringen haranfört att flaskan när den är uttjänt skall kunna användassom material i takpapp. Vi anser att måste ställasom krav att den som tillverkat en produkt också haransvaret för att produkten är möjlig att hantera även somavfall.Propositionen föreslår att återtagsprocenten skall uppgåtill . Vi anser att det är en för låg ambitionsnivåför en returförpackning. Vitsen med en returflaska är attden inte skall hamna i naturen eller i avfallet. När flaskanär uttjänt är det inte konsumenten utan som skallkassera flaskan. För returglaset är återtagsprocenten 98%vilket måste vara målet även för PET-flaskan.I propositionen läggs hela ansvaret för återtagandet pådet bryggeri som tappat och sålt flaskan. Vi anser attpantsystemet måste utformas så att det blir enkelt förkonsumenten att lämna tillbaka flaskan. Det måste vara enuppgift både för bryggerierna och handeln.I propositionen föreslås att en miljövårdsavgift tas utmed per flaska och år. Regeringen jämför medavgiften för aluminiumburken. Men denna jämförelse ärinte korrekt. För burken är det per tappning och förPET-flaskan per flaska och år. Man kan anta att enflaska kommer att tappas mer än en gång . Härföreligger alltså inte samma avgiftsuttag. mer dryck än burken vilket bordemotivera en högre avgift.Man kan också ur miljösynpunkt jämföra vilkenförpackning som är mest nedskräpande eller förbrukar mestenergi. När det gäller dessa frågor om förpackningensstorlek och miljöpåverkan är det svårare att ge ett klart svar.Vårt förslag om att ha ett högre krav på returgraden kanuppväga att har ett större innehåll av dryck.Däremot borde varje tappning vara avgiftsgrundande. Vårtförslag är att avgiften för miljövårdsåtgärder skall tas ut vidvarje tappning av . Därmed borde det också blilättare att räkna ut och kontrollera avgiftens totala storlek. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om producentens ansvar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om returkrav på för ,3. att beslutar att miljövårdsavgiften för skall uttas med per tappningstillfälle.
mot · GE02Jo401 · 1991-01-25 00:00:00 — Uppgången av naturlax i våra harminskat kraftigt. Fiskeribiologer hävdar att det kan finnasrisker för att den naturliga laxen är utrotad inom entioårsperiod. Intensifierade insatser måste göras för attbehålla vår värdefullaste fiskart i älvarna.Bevarandet av naturlaxbestånden är enriksangelägenhet från naturvårds-, närings- ochrekreationssynpunkt.Det finns flera skäl till att tillgången på lax har minskat iälvarna. Uttaget av lax i har fördubblats underden senaste tioårsperioden till . Reglerandet avälvarna har medfört att man inte alltid använt lämpligafiskevårds- och fiskodlingsmetoder när utsättningar avlaxsmolt skulle göras enligt vattendomarna. Föroreningarav olika art har också spelat sin roll.Före år l940 uppgick den vilda laxens andel av beståndeni till i princip l00 %. uppgår den till ungefär l5% och flera av bestånden är hotade.Det är också intressant att nämna att grovt räknat 90 %av det totala antalet laxar fångas i södra . 9 %fångas vid älvmynningarna och kusten. Endast l % av laxenfångas i älvarna.En procent fångas alltså i älvarna. kankonstateras att endast l0 till av den kapacitetNorrlandsälvarna har att producera lax är utnyttjad. Detfinns alltså förutom de biologiska aspekterna en stor resursi och läns inland som inte tastillvara.Det pågår en rad projekt i länen, exempelvis''Västerbottenslax'' som delvis visat goda resultat menbetydligt kraftfullare insatser behöver sättas in. Grundenför att återinvandringen skall lyckas är att man använderresterna av de naturliga fiskstammar som finns kvar.Vi är medvetna om att det finns motstående intressen.Laxfisket i har stor betydelse för yrkesfisket isödra . Övriga Östersjöstater vill ta ut sin kvot avlax. Mynningsfisket hindrar också fisken att gå upp. Detfinns dock goda exempel på att man genom arrendeavtalfått en rimlig fördelning av lax mellan mynningsfiske ochälvdalarna. Det stora problemet är fisket i södra minskningen av andelen naturproducerad lax.Folkpartiet liberalerna vill bevara de outbyggda älvarnaoch i partiets naturvårdsmotioner för vi fram vårauppfattningar om genetisk mångfald.I den här motionen vill vi dock särskilt betona deregionalpolitiska aspekterna. Norrlandslänens inland harstora sysselsättningsproblem. Kommunerna har gjortambitiösa satsningar. Konferenshotell har byggts ochturistsatsningarna är många. En återkomst av lax till älvarnaskulle ha stor betydelse för att vitalisera turistsektorn.Underlaget för befintlig verksamhet skulle förbättras ochdärigenom skulle antalet arbetstillfällen kunna öka utan attortsbefolkningens möjligheter att fiska lax behöver minska.Kommunerna och länsmyndigheterna har redan gjortstora insatser i de projekt som pågår. Med hänsyn till demotstående intressen som finns och att frågan om att återfålaxen till Norrlandsälvarna har riksintresse erfordras dockaktivt stöd av berörda statliga myndigheter. Etthandlingsprogram behöver tas fram. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett handlingsprogram för att fålaxen tillbaka till Norrlandsälvarna.
mot · GE02Jo404 · 1991-01-25 00:00:00 — Riksdagsledamöter från har ett flertal år imotioner föreslagit att besluta om att gelänsstyrelsen i möjligheter att ge dispens till vissakategorier kustbor att fiska ål från is med s.k. ålljuster somfiskeredskap.Jordbruksutskottet har avstyrkt bifalltill dessa motioner med hänvisning till att iett yttrande hävdat att ''fisken vid ljustring tillfogas avsevärtmer lidande än vid flertalet andra fiskemetoder''. De hävdarvidare att ''fiske med ljuster har förorsakat att fisk i storutsträckning skadats eller dödats utan att den fångats''.Förbudet mot fiske med ålljuster diskuteras fortfarandemycket ofta och livligt i kusttrakterna i . Intenågon har vid dessa diskussioner kunnat visa att detta slagav fiske förorsakar fisken mer lidande än andrafiskemetoder. Inte heller att fisk därvid tillfogas skada utanatt fångas. Tvärtom kan bevisas att fiske med ålljustervintertid förorsakar väsentligt mindre lidande än flertaletandra metoder.Jag hemställer därför att regeringen initierar en nyutvärdering av detta fiske, exempelvis genom att anmodadet nya Östersjölaboratoriet i att göra enutvärdering i ärendet. Därvid bör företrädesvis före dettautövare av denna fiskemetod intervjuas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utvärdering av ålljustring somfiskemetod.
mot · GE02Jo406 · 1991-01-25 00:00:00 — Statsbidrag till bildande av fiskevårdsområden I förordningen om statsbidrag till fritidsfisket enligtförordning utfärdad sägs bl a att statsbidragfår lämnas till fiskevårdsåtgärder som främjar fritidsfisket.Bidrag utgår med högst eller om särskilda skälföreligger med högst 70 procent.I förra årets budgetproposition anger föredragande (bil11 E 10) att ''statsbidrag inte längre lämnas till kostnader förbildande av fiskevårdsområden. Dock bör de föreningarsom har ansökt om ombildning före den 15 september 1990medges statsbidrag även om förrättningen inte är avslutadvid utgången av . ''I årets budget föreslår regeringen att bidrag till fiskevårdoch till kostnader för bildande av fiskevårdsområden intelängre skall lämnas över statsbudgeten.Detta förslag ser jag som ett löftesbrott, eftersom mångaförlitat sig på uttalandet, att har man ansökt före den 1september 1990 kunde man få statsbidrag. Det handlar inteenbart om en ansökan, har förordatförrättningsman, nödvändig fiskerättsutredning hargenomförts, likaså har en delägarförteckning tagits framoch lantmäteriet vill ha sina kostnader täckta. Den som harskrivit under ansökan är också att betrakta sombetalningsansvarig.Nedanstående exempel från visar vaddet handlar om:Till har ansökan inlämnatsom statsbidrag för bildande av 34 fiskevårdsområden.Enligt beräkning av länets fiskerikonsulent utgör detstatsbidragsberättigade beloppet 2 277 000 kronor.Inom finns därtill 6 områdesbildningarsom ännu inte vunnit laga kraft och därstatsbidragsbeloppet beräknas till 827 500 kronor.Från finns dessutom ansökningarinlämnade före 1990-09-01 om ett beräknat statsbidrag om1 304 000 kronor.Enligt uppgift tog de av anvisade medlen förinnevarande budgetår slut redan det första kvartalet.Fiskevatteninnehavarna har ålagts att bildafiskevårdsområden och ta fram en fiskerättsutredning medförrättningsman och lantmäteri inkopplade. Genom olikalagar har föreskrivits ett förfaringssätt som kostar mycketpengar.Riksdagen måste nu avvisa regeringens förslag att ejmedel anvisas för bidrag till bildande avfiskevårdsområden. De tidigare löftena måste infrias ochregeringen återkomma med förslag om medelstilldelning ikompletteringspropositionen. Uppgifter om av vilkenstorleksordning medelsbehovet är bör ankomma påFiskeristyrelsen. Men hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av medelstilldelning tillfiskevårdsområden,2. att begär att regeringen ikompletteringspropositionen återkommer med förslag ommedelsanvisning för bidrag till fiskevårdsområden i enlighetmed vad i motionen anförts.
mot · GE02Jo407 · 1991-01-25 00:00:00 — Bidrag till fiskevård m.m. Av regeringens proposition 1990/91:100 bilaga 11framgår det att regeringen har tagit bort anslaget tillfiskevård och till kostnader för bildande avfiskevårdsområden.Detta drabbar särskilt de fiskevattenägare somhörsammat förra årets riksdagsbeslut att bidrag kan utgå tillden som ansökt om bildande av fiskevårdsområde före den1 september 1990.För vidkommande är det så att det harinkommit 18 ansökningar med totalt beräknadförrättningskostnad av . I många fall är förrättningarna redanpåbörjade. Sökandena är personligen ansvariga föruppkomna kostnader. De sökande har agerat på det sättsom tidigare riksdagsbeslut har sagt och givetvis utgått frånatt fattade beslut skall gälla. Att nu ta bort detta bidrag kanendast tolkas som ett klart avsteg från tidigare fattatriksdagsbeslut.Ett borttagande av dessa bidrag är också ett stort bakslagför pågående arbete med landsbygdsutveckling och försträvandena att skapa bättre förutsättningar för livskraftigekonomi på den svenska landsbygden.Det är angeläget att åtgärder vidtas så att bildande avfiskevårdsområden kan fullföljas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att bidrag för bildande avfiskevårdsområden skall utgå till de som ansökt om dettabidrag före ,2. att hos regeringen begär förslag omfinansieringen av dessa bidrag.
mot · GE02Jo408 · 1991-01-25 00:00:00 — Svenskt Östersjöfiske av sill samt en inhemsk sillberedning Inom bedömes beståndsläget för såvälsill/strömming som skarpsill som gott medan motsvarandebedömning avseende torsk är bekymmersam. Den totalttillåtna fångstmängden för sill/strömming i under1991 utgör varav den svenska andelen är ca och för skarpsill varav den svenska andelen är . Detta motsvarar samma fångstmängder somunder 1990. Vad beträffar den totalt tillåtna fångstmängdentorsk i har denna sjunkit med nästan en femtedeltill 171 000 ton.Den svenska outnyttjade kvantiteten av kvoten försill/strömming och skarpsill är mycket högberoende på vikande avsättning, låga priser och dåliglönsamhet för såväl fiskare som beredningsindustri. Dettaförhållande tillsammans med det vikande torskbeståndetskapar oro inom branschen och medför såvälsysselsättnings- som ekonomiska problem. Dessutom är detlåga kvotutnyttjandet en nackdel för svenskt vidkommandei det internationella fiskesamarbetet i samband medfördelningen av tillgängliga fiskeresurser i Östersjön.Det är av dessa orsaker ytterst angeläget att omedelbaraåtgärder vidtages för att stimulera såväl det svenskaÖstersjöfisket av sill och skarpsill, somberedningsindustrins försök att genom produktutvecklingoch marknadsåtgärder finna avsättning för sill och skarpsilltill mänsklig konsumtion. En lokalisering av ett''branschinstitut'' till för att främja marknads-och produktutveckling av sillbaserade livsmedel skullepositivt påverka detta arbete. Av stor betydelse för en sådanlokalisering till är den stora koncentration avresurser för mottagning, filetering och vidareförädling avsill som finns inom Simrishamnsregionen samt närheten tillLunds Universitet och dess livsmedelsinriktade forskning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att fåri uppdrag att undersöka möjligheterna att till Simrishamnlokalisera ett ''branschinstitut'' för sill, strömming ochskarpsill, i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · GE02Jo409 · 1991-01-25 00:00:00 — Ändring av lagen om fiskevårdsområden I inland förekommer ett omfattandesportfiske. Man räknar med att cirka hälften avbefolkningen idkar fiske . Fisket ärdessutom ett mycket viktigt underlag för turism.Fisketurism är till stor del koncentrerad tillfjällkommunerna. Det finns goda förutsättningar för enutveckling av turistfisket i fjällområdet, men en delförändringar av nuvarande regler bör tillkomma.Enligt gällande regler kan fiskevårdsområde inteomfatta statens vatten, som är belägna väster omodlingsgränsen.Oftast är dessa fiskevatten utsatta för ett starktfisketryck som det även finns fiskevatten som ärmindre tillgängliga. Effekten blir där dålig återväxt ochutveckling av beståndet.Behovet av fiskevårdande insatser för att främja ettändamålsenligt nyttjande är därför påtagligt.Förutsättningen för fiskevården ovanför odlingsgränsenkompliceras av förhållandet att staten ensam eller tillövervägande del innehar fiskerätten. Dessutom harsamerna en generell rätt till husbehovsfiske.Fiskeavgifterna som inflyter går till större delen tillSamefonden, som inte har ett ovillkorligt ansvar förfiskevården.Då ansvarsförhållandena är oklara i fiskevatten meddelat ansvar från statligt och privat ägande, blir fiskevårdeninte lika effektiv som där fiskevårdsområden har bildats.Den bästa lösningen är att samtliga parter finns samladeinom fiskevårdsområdet och där främjar ett ändamålsenligtnyttjande av fiskevattnet.Den grundläggande målsättningen medfiskevårdsområde är ju att samordna fiskets bedrivande ochfiskevården. Fisken känner ju inga gränser. För att kunnabedriva meningsfulla fiskevårdsinsatser bör ett områdeomfatta hela sjön. kan förhållandet vara att staten ägerviss del och inte vidtar några åtgärder för förbättring avfisket. Enskilda intressenter och kommuner som lämnarbidrag känner därför skepsis mot att satsa resurser påfiskevård i olika former som inte kommer intressenterna tillgodo.Staten åker snålskjuts på andra. Ett bra och varaktigtfiske gynnar även rennäringen och samerna. Samernas rätttill fiske är fastställt enl rennäringslagen och någoninskränkning för deras del får inte ske.För såväl den bofasta befolkningen som de turistandefritidsfiskarna måste en ändring av nuvarande förhållandekomma till stånd.De regionala myndigheterna --fiskerinämnden -- bör i samarbete med samebyarna planeraupplåtelse och fiskevårdande åtgärder. På grund av desplittrade ägarförhållandena måste en samverkan ske för attinsatserna skall bli meningsfulla.En samverkan måsteomfatta både enskilt och statligt vatten. Den enda juridiskthållbara samverkansformen är bildande avfiskevårdsområden. En ändring av lagen omfiskevårdsområden måste genomföras för att en samordningoch utveckling av fisket och fiskevården skall kunnaåstadkommas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av lagen omfiskevårdsområden.