ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Bo49 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:109 Avgifter vid bostadsförmedling I bostadsfinansieringsförordningen sägs attkommunerna ska anordna bostadsförmedling om detbehövs för bostadsförsörjningens främjande.Bostadsförmedlingar finns i cirka hälften av landetskommuner, i eller i de allmännyttigabostadsföretagens regi. Förmedlingsverksamheten skaenligt gällande bestämmelser skattefinansieras, även om detfinns tolkningsutrymme för att kunna ta ut enregistreringsavgift, vilket sker i några kommuner.Lindesbergs kommunfullmäktige har i två olika ärendenbeslutat att införa en registrerings- eller anmälningsavgift,dels vid antagandet av det senastebostadsförsörjningsprogrammet, dels vid beslut om 1991 årsdriftsbudget.Motiven för att införa en avgift har varit följande: Vidförmedlingsverksamheten visar det sig att en mycket stordel av de som finns i kommunens bostadskö avböjererbjudande om bostad. Skälet är att byte av bostad förnärvarande inte är aktuellt. Förutom att detta resulterar iett onödigt förmedlingsarbete, leder det också tillfördröjningar i omsättningen av bostäder och till att mångadrabbas av ''tomhyror''.Bostadskön blir en bristfällig mätare på den verkligaefterfrågan på bostäder och ger också ett dåligtplaneringsunderlag för upprättande och beslut ombostadsförsörjningsprogram.Orsaken till att så många anmäler sig i bostadskön utanatt ha verkligt behov av en bostad är att det bara behövs enanmälan. Förknippas däremot anmälan med en avgift är dettroligt att större delen av de icke seriösa sökandena skulleförsvinna från kön.Förmedlingsarbetet skulle minska, omsättningen avlediga bostäder öka. Bostadskön skulle också bli en bättremätare på efterfrågan och därmed ett bättre underlag förplaneringen av bostadsförsörjningen. Besluten att ta ut enavgift har inte vållat någon reaktion hos de bostadssökande,inte heller hos hyresgäströrelsen eller någon annan, vidremissbehandling av kommunensbostadsförsörjningsprogram.Regeringens proposition innebär att ingenregistreringsavgift ska kunna tas ut. Vi anser att det ärkommunerna själva som måste få avgöra om och hur enanmälnings- eller registreringsavgift ska tas ut.Kommunerna måste också få avgöra hur kostnaderna förverksamheten ska fördelas mellan skattemedel ochavgifter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kommunerna själva fåravgöra hur verksamheten med kommunalbostadsförmedling skall finansieras.
mot · GE02Bo51 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:109 Avgifter vid bostadsförmedling Vi välkomnar regeringens ställningstagande att intetillåta avgift för registrering av bostadssökande och inteheller för anvisning av bostad. Den grundläggandeförmedlingsservicen skall således även fortsättningsvis varaen avgiftsfri tjänst.Samtidigt finner vi det väl motiverat att kommunen fårmöjlighet att ta ut självkostnadsbaserade avgifter för enutökad service. Detta gäller byten, förmedling avandrahandslägenheter etc. Vi finner det ytterst angelägetatt den kommunala bostadsförmedlingen effektiviseras,utvecklas och blir offensiv. Förmodligen kanavgiftsuttagsmöjligheten bidra till detta. Vi vill dock betonaatt avgifterna inte får sättas så högt att de blir hindrande.De får t. ex. inte tas ut från den som lämnar ensuccessionslägenhet när han/hon anvisas en ny lägenhet.Som skäl för regeringsförslaget i avgiftsfrågan anförs attkommunal bostadsförmedling är ett viktigt medel ibostadsförsörjningen när det gäller att fördela bostäder påett rättvist sätt. Enligt bostadsministerns mening bör detdärför finnas starka skäl för att en kommun inte skall inrättabostadsförmedling.Detta konstaterande följs dock inte upp med någonskärpning av kravet på bostadsförmedling iregeringsförslaget, vilket hade varit logiskt.Vi föreslår sålunda att ytterligare några ändringar införsi 4 § lagen om kommunala åtgärder tillbostadsförsörjningens främjande m.m. som innebär attkommunen skall anordna bostadsförmedling om detinte är uppenbart att behov saknas i den aktuellakommunen. Regeringen skall kunna besluta om undantag.Motivet för en bostadsanvisningsskyldighetåterfinnes i Partimotionen /91:Bo224. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att 4 § lagen om kommunalaåtgärder till bostadsförsörjningens främjande m.m. skallges följande ändrade lydelse:En kommun skall anordna bostadsförmedling om detinte är uppenbart att behov saknas. I ett område ------------Regeringen får bevilja en kommun undantag frånskyldigheten enligt första stycket.
mot · GE02Bo52 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:109 Avgifter vid bostadsförmedling Enligt gällande lag skall bostadsförmedlinganordnas avgiftsfritt. I den aktuella propositionen föreslåsatt annan tjänst än registrering av eller anvisning tillbostadssökande får avgiftsbeläggas, exempelvisbytestjänster.Vi menar att frågan om hur bostadsförmedlingenanordnas bäst löses av var kommun för sig. Anser enkommun att avgift förbättrar förmedlingen av bostäder börden utan hinder i bostadsförsörjningslagen få ta ut avgift. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring ibostadsförmedlingslagen att kommunerna får rätt att självabestämma om avgifter vid bostadsförmedlingarna.
mot · GE02Bo54 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:109 Avgifter vid bostadsförmedling I propositionen föreslås en begränsad utvidgning avmöjligheten för kommunala bostadsförmedlingar att ta utavgifter för sin verksamhet. Det skall dock även ifortsättningen vara förbjudet att ta ut avgifter för anvisningav bostäder och för registrering som bostadssökande.Folkpartiet liberalerna har i sina bostadspolitiskamotioner under en följd av år -- senast --föreslagit att bostadsförmedlingar skall kunna ta ut avgifterför sin verksamhet. Enligt vår bedömning går alltsåpropositionen inte tillräckligt långt.Regeringen motiverar sitt förslag om möjligheter tillavgiftsuttag på t.ex. bytesverksamhet med att det bl.a.skulle stimulera fler kommuner att utöka sin service. Ommöjligheterna till avgiftsuttag ytterligare ökades -- ochomfattade också ordinarie förmedlingsverksamhet -- skulledetta naturligtvis gälla i än högre grad.En av utgångspunkterna för propositionen är enskrivelse från KSB). I skrivelsen begär förmedlingenbl.a. möjlighet att ta ut en registreringsavgift på förslagsvis100 kr. Man påpekar att registrering av sökande till småhusoch tomter är avgiftsbelagd. Förmedlingens bedömning äratt möjligheterna att arbeta med utvecklingsprojekt iframtiden blir mer avhängiga av huruvida dessa kanavgiftsfinansieras.Vi menar således att avgifter för registrering och faktiskförmedling av lägenheter bör kunna tas ut. Som KSBframhöll i sin skrivelse måste nivån vara sådan att ingenskall behöva avstå från intresseanmälan av brist på pengar.Det får sedan ankomma på den enskilda kommunen attavgöra om uttag skall bli aktuellt och vilken av de aktuellaformerna man i så fall väljer.Enligt vår uppfattning bör också ansvaret förbedömningen av om en bostadsförmedling faktiskt behövsentydigt läggas på kommunen. Fjärde paragrafensnuvarande lydelse ger utrymme för regeringen att åläggakommun att inrätta bostadsförmedling. Denna möjlighetbör utgå. Vi förordar således en omarbetning av fjärdeparagrafen i enlighet med detta. Självfallet kan ocksåfristående bostadsförmedlingar spela en betydelsefull roll. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi1. att beslutar ge kommunerna möjlighet att taut avgifter för sin verksamhet i enlighet med vad somanförts i motionen,2. att beslutar om sådan lydelse av fjärdeparagrafen bostadsförsörjningslagen att ansvaret förbedömningen av om en bostadsförmedling behöver inrättasentydigt läggs på kommunen.
mot · GE02Fi33 · 1991-03-04 00:00:00 — med anledning av förs. 1990/91:14 Fullmäktiges i förslag angående tioöresmyntet I skrivelse till föreslår fullmäktige i riksbankenatt 10-öresmyntet demonetariseras samt att lagen omavrundning av vissa öresbelopp ändras i konsekvensdärmed.Det senaste tillfälle som myntsystemet ändrades iSverige var . Såväl 5- som 25-öringen slopades.Vid denna tidpunkt ålåg det att besluta omutgivande av mynt samt att meddela om föreskrifter i frågaom utformningen av sedlar och mynt. Den fr.o.m. 1989gällande riksbankslagen innebär att dessa uppgifteröverförts till , men lagen ger inte rättatt fatta beslut om att sedlar och mynt av viss valör skallupphöra att vara lagliga betalningsmedel. Detta ankommerpå riksdagen.Det finns skäl som talar för att slopa 10-öringen imyntsystemet. Det är dels kostsamt att tillverka myntet,dels speglar det ett så lågt värde att det inte betraktas somsärskilt användbart. Det främsta skälet mot ett avskaffandeav myntet är den prisdrivande effekt som uppstår då minstaskiljemynt blir 50 i stället för 10 öre.Det är inte förra förändringen, ochden nu föreslagna får effekter som vida överstiger dentidigare, vilket talar emot en omedelbar förändring.Finansutskottet har, i frågan om återinförandet av 25-öringen, i betänkandet 1988/89:FiU5 konstaterat att detfinns praktiska problem med 10-öringen, men att det istället för att slopa myntet snarare är motiverat att låtaövergångsperioden inför nästa anpassning bli förhållandevislång. anförde särskilt den prisdrivandeeffekten som ett skäl för att inte slopa 10-öringen somminsta myntenhet.Sverige befinner sig nu i ett bekymmersamt ekonomisk-politiskt läge, där ett av de allvarligaste problemen är derådande inflationsförväntningarna. Det finns i svenskekonomi sedan tiotals år förväntningar om en beståendeinflationstakt på uppskattningsvis 7--. Detär av stor vikt att den svenska prisutvecklingen kanbringas ned till europeisk nivå. Både 1990 och 1991 harkonsumentprisindex påverkats uppåt genom höjdaindirekta skatter. KPI-måttets årsgenomsnitt har båda dessaår höjts med till följd av politiskabeslut. Att ytterligare förstärka intrycket av att den svenskakronan representerar ett lågt värde förbättrar intemöjligheterna att bryta de rådandeinflationsförväntningarna.Risken att en förändring i myntsystemet påverkarinflationsförväntningarna samt vad som i övrigt ovananförts gör att jag inte ser den föreliggande nödvändighetenav att demonetarisera 10-öringen. Efter den 1januari 1995 bör däremot kunna besluta omlämplig tidpunkt för 10-öresmyntets upphörande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt med avslag på fullmäktiges i riksbankenförslag som sin mening ger fullmäktige i tillkänna vad i motionen anförts om tioöresmyntetsupphörande som lagligt betalningsmedel.
mot · GE02Fö1 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:102 Verksamhet och anslag inom totalförsvaret under /92 Marinens helikoptrar har stor betydelse, såväl militärtsom civilt.Med tanke på den blygsamma närvaron påvästkusten så är helikoptrarna på det förband somsnabbast kan vara på plats vid u-båtskränkningar.Alternativt u-båtsförsvar saknas praktiskt taget helt.Att denna funktion kan täckas från eller Kallingeär en orimlighet. Innan enheter därifrån har kommit påplats har så förflutit att ytterligare spaning vanligenär meningslös.För den civila verksamheten är helikoptrarna på Säveovärderliga.Framförallt i sjöräddningssammanhang har de utnyttjatsmed stor framgång vilket inte minst demonstrerades isamband med branden på Scandinavian . För denintensiva färjetrafiken utmed är tillgången tillhelikopter en säkerhetsfaktor av stor betydelse och för attklara sådana uppdrag erfordras tunga enheter, vanligaambulanshelikoptrar räcker ej till.Som strandstat har ett ansvar för sjöräddningeni och . En nedläggning av förbandet påSäve innebär att ej kan fullfölja detta ansvar och attsjöräddningsverksamheten helt blir beroende av danskahelikoptrar.Propositionens förslag om investeringsstopp för Säveriskerar att följas av ett kommande beslut om nedläggningav verksamheten. Så bör ej ske. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att helikopterverksamheten påSäve skall vara kvar.
mot · GE02Fö12 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:102 Verksamhet och anslag inom totalförsvaret under /92 I propositionen 1990/91:102 om anslag m.m. inomtotalförsvaret 1991/92 tas bl.a. upp frågan om helikoptrarför sjuktransport (prop. 2 s. 10--13). I propositionenföreslås en ändring i 6 § hälso- och sjukvårdslagen(1982:763) av innebörden att sjukvårdshuvudmännensansvar för sjuktransporter utökas till att omfatta även akutaluftburna sjuktransporter. Det är bra att denna ändring ilagen nu läggs fram. Den bör antas av riksdagen.Åt en särskild förhandlingsdelegation(helikopterdelegationen) har givits i uppgift att träffaerforderliga avtal med sjukvårdshuvudmännen i fråga omhelikoptrar för sjuktransporter. Socialministern räknade i1990 års budgetproposition (prop. 1989/90:100 bil. 7 s. 110)med att statens del för verksamheten skulle uppgå till ettengångsbelopp om 75 milj.kr.Förhandlingarna mellan helikopterdelegationen ochsjukvårdshuvudmännen har inte varit helt friktionsfria.Enligt vad jag erfarit har flera landsting ställt sig tämligenkallsinniga till att delta i verksamheten med flygburnasjuktransporter i fred i den ordning som regeringen avsettför verksamheten. Det är av största vikt att ett heltäckandenationellt system för luftburna helikoptertransporterskapas.Det finns således goda skäl för att så snartförhandlingarna är slutförda begära att regeringen iförening med sin syn på frågan om förhandlingsresultatetredovisar detta för . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om redovisningen avhelikopterdelegationens förhandlingar medsjukvårdshuvudmännen.
mot · GE02Fö14 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:102 Verksamhet och anslag inom totalförsvaret under /92 I propositionen anförs bl a följande bakgrundsfakta.Enligt 2 § familjebidragslagen vilar skyldigheten att utgefamiljebidrag på kommunerna. Inom varje kommun skalldet finnas en handläggaärenden enligt lagen (24 §). Försvarets civilförvaltning ochlänsstyrelserna har tillsyn över efterlevnaden av lagen (26§). Ärenden om bostadsbidrag avgörs dock av försvaretscivilförvaltning om det gäller en annan bostad än enhyreslägenhet eller bostadsrättslägenhet.Civilförvaltningen avgör också ärenden om näringsbidrag.Regeringen uppdrog åt en särskild utredareatt överväga och lämna förslag avseende den framtidaadministrationen och ansvarsfördelningen mellanmyndigheter i fråga om bidrag enligt familjebidragslagen.Utredaren har därvid funnit (SOU 1990:26) attadministrationen bör föras över till riksförsäkringsverketoch försäkringskassorna. Detta överensstämmer medförslaget i proposition 1990/91:102.I yttrande över utredningen anser dock att en koncentration av administrationen avfamiljebidragen till civilförvaltningen är mest rationellt ochekonomiskt fördelaktigt. Vapenfristyrelsen delar denuppfattningen. () förordar i förstahand att möjligheterna att lägga administrationen påutbildningsförbanden närmare utreds. VPV beklagar attförbandsalternativet inte har behandlats av utredningen påett lika ingående sätt som de övriga alternativen och föreslåratt försvarsdepartementet låter ta fram ett fullständigtunderlag för att även kunna bedöma ett förbandsalternativur kostnads- och servicesynpunkt. I andra hand förordarVPV en centralisering till försvarets civilförvaltning.För vår del delar vi den av VPV framförda uppfattningenatt -- innan ställning tas i denna fråga -- förbandsalternativetbör ges en fullständig belysning. Även alternativet med enkoncentration av administrationen till civilförvaltningenbör ytterligare prövas. Sedan så skett bör regeringenåterkomma till med förslag till administration avfamiljebidragen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag omadministration av familjebidragen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förnyad prövning av förbands-och civilförvaltningsalternativen.
mot · GE02Fö2 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:102 Verksamhet och anslag inom totalförsvaret under /92 I propositionen föreslås att sjukvårdshuvudmännen skallta över det ansvar för sjuktransporter med helikoptrar somi dag åvilar staten via rikspolisstyrelsen.För överfördes på motsvarande sättansvaret för ambulanstransporter från räddningstjänsten tillsjukvårdshuvudmännen. Detta medförde på många platseratt en ny utryckningsorganisation tillskapades vid sidan avbefintliga räddningskårer med en kraftig fördyring somföljd.På motsvarande sätt kommer det föreliggande förslagetatt medföra ett åläggande för landstingen att bedrivahelikopterverksamhet, en för landstingen främmandeverksamhet som de flesta landsting saknar ekonomiskaförutsättningar att klara.I propositionstexten hänvisas till avtal mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen. Det kan ifrågasättas omLandstingsförbundet har mandat att teckna avtal sominnebär finansiella åtaganden för landstingen, speciellt sombehovet av helikoptrar har uppstått inom totalförsvaret ochinte är något primärt behov för landstingen.Den befintliga statliga helikopterorganisationen(försvaret och polisen) har också viktiga uppgifter försjöräddning och fjällräddning. Om denna organisationreduceras eller avvecklas innebär det att ansvaret för sjö-och fjällräddning överförs till ekonomiskt ofta svaga kust-och inlandskommuner. Detta kan inte vara en rimligutveckling. Det statliga ansvaret för denna verksamhetmåste bestå och därmed bör ansvaret för att drivaorganisationen även vara en statligangelägenhet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens förslag till ändring ihälso- och sjukvårdslagen (1982:763).
mot · GE02Fö20 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:102 Verksamhet och anslag inom totalförsvaret under /92 Försvarets gymnasieutbildningAlltsedan 1982 då försvaret lade ned den egnautbildningen i allmänna läroämnen har i stället kommunalvuxenutbildning utnyttjas. Flygvapnet har t.ex säntett trettiotal elever till Cederbladsskolan i . Det harnästan enbart rört sig om blivande officerare som behövtkomplettera sin skolunderbyggnad. Härigenom har detblivit möjligt för alla värnpliktiga att oberoende avskolunderbyggnad utbilda sig till officer.Undervisningen för försvaret vid harinte inkräktat på den ordinarie kommunalavuxenutbildningen utan staten har via ett särskilt anslagfinansierat verksamheten.Riksdagen fattade beslut om ansvaret för skolan.I samband med detta aviserade regeringen att särskiltstatligt stöd även i fortsättningen skulle utgå till försvaretsvuxenutbildning. Samma besked gavs angående denvuxenutbildning som bedrivs inom kriminalvården. I åretsbudgetproposition föreslog regeringen att ca 38 milj krskulle föras över från utbildningsanslagen tilljustitiedepartementets anslag för att garantera utbildningeninom kriminalvården. Någon motsvarande överföringföreslogs inte för försvarets del.I den nu föreliggande propositionen finns frågan omförsvarets vuxenutbildning inte behandlad. Detta innebäratt möjligheten till kompletterande studier för blivandeofficerare är hotad. Jag anser att detta vore mycketolyckligt. Det rimliga vore att regeringen inom ramen förförsvarsanslaget ser till att fullfölja sina utfästelser fråntidigare och anslå särskilda medel för att garantera denkommunala vuxenutbildningen för försvarets anställda. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om undervisning av försvaretspersonal vid den kommunala vuxenutbildningen.
mot · GE02Fö4 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:102 Verksamhet och anslag inom totalförsvaret under /92 har tidigare beslutat att avveckla nuvarandeverksamheter vid Almnäsetablissemanget. 1 skullesamlokaliseras med P10 i , armens fältarbetsskolaflyttas till samt FN-skolan placeras vid i Kungsängen.Bakgrunden till detta beslut var besparingsskäl, även omomlokaliseringarna kräver betydande investeringar. Detframhölls i samband med det tidigare beslutet att defrigjorda anläggningarna i skulle användas förannan verksamhet inom försvarets område. Det fanns långtframskridna planer på att flytta större delen av FOAsverksamhet till , men detta tycks inte längre varaaktuellt.I propositionen föreslås nu att det tidigareriksdagsbeslutet om 1s flyttning ändras till attregementet helt avvecklas. Vad som skall ske medanläggningarna i nämns överhuvudtaget inte ipropositionen.Däremot redovisas att det pågår en omfattandeomflyttning av militär verksamhet i Stockholmsområdet.Marinkommando Ost skall flytta från Musköbasen vidkusten till . Dit skall också Östravärnpliktskontoret, östra region och 1helikopterdivisionen flytta.Samtidigt som man lämnar moderna lokaler i på skall tydligen omfattande nyinvesteringar skei Tullinge.Med anledning av den osäkerhet som tycks råda är detenligt vår mening motiverat att frågan om 1s framtidfår anstå och behandlas i samband med 1992 årsförsvarsbeslut.Tiden fram till nästa försvarsbeslut kan då användas tillatt närmare studera försvarets lokal- och investeringsbehovi samt Almnäsanläggningens framtidaanvändning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att frågan om 1s framtid böravgöras i samband med försvarsbeslut.
mot · GE02Fö5 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:102 Verksamhet och anslag inom totalförsvaret under /92 Genom den socialdemokratiska regeringens bristandepolitiska handlag kan inte något långsiktigt försvarsbeslutfattas. Återigen blir det kortsiktiga provisoriska beslut omvårt totalförsvar. Detta är mycket olyckligt.Ett starkt svenskt totalförsvar och ett samhälle som ärväl rustat att stå emot kriser och påfrestningar av olika slagär viktigt och ger trovärdighet åt vår neutralitetspolitik.Det är också nödvändigt att försvaret organiseras så atthela landet kan försvaras. har enoproportionerligt stor neddragning drabbat försvaret ivästra av marinens helikoptrarSedan en tid tillbaka finns en medveten strävan attkoncentrera marinens helikopterverksamhet tillStockholmsområdet. Om detta skulle bli verklighet är detmycket olyckligt ur många synpunkter.Trots en mycket kärv ekonomisk situation för försvaretsker nu en mycket dyrbar satsning på . Dennasatsning kostar minst 700 milj.kr. och måste betecknas sommycket tveksam i rådande läge. Är denna satsning välgenomförd bäddar det också för att flytta 12:ehelikopterdivisionen från till Tullinge.I avvaktan på ett mer långsiktigt beslut omtotalförsvarets ramar bör den kraftiga satsningen påTullinge avbrytas.I propositionen skriver regeringen i bil. 1: ''Intill dess attytterligare underlag föreligger beträffandehelikopterorganisationens framtida utveckling börinvesteringar för helikopterdivisionen på inte göras. ''Även om organisationen skall utredas finns detanledning att redan nu slå fast att en helikopterdivision ävenframdeles bör vara lokaliserad på . Skälen för detta ärflera.Dels är det ur militär operativ synpunkt viktigt atthelikoptrar finns lokaliserade även i , dels är detviktigt ur s.k. ''sambrukssynpunkt''. Olika myndighetermåste samverka bättre på olika områden för att få ett bättreutnyttjande av samhällets totala resurser. Detta gäller inteminst försvaret.Vid 12:e helikopterdivisionen på har ett sådantkostnadseffektivt samarbete redan etablerats mellan bl.a.Göteborgs kommun, , Rikspolisstyrelsenoch marinkommando. Detta väl fungerandesambruk av offentliga sektorns resurser hotas av ettgenomförande av Tullinge-projektet.Detta skulle vara till stor skada inte minst försjöräddningens effektivitet på Västkusten.Denna typ av sambruk bör stimuleras och intemotverkas. Sambruket bör utvecklas ytterligare mellanolika myndigheter på olika håll i vårt land. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om 12:e helikopterdivisionenslokalisering till ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sambruk inom offentligasektorn.