mot · GE02T556 · 1991-01-25 00:00:00 — SammanfattningSJ skall koncentrera sin verksamhet till järnvägstrafiken.Möjligheter måste öppnas till fri konkurrens omgods- och persontrafik på järnväg. Det gäller ävenstomnätet.Driften av bör överföras till de berördakommunerna. För att göra ett sådant övertagande möjligtbör staten ansvara för driften av underytterligare ett år.Anpassningen av kollektivtrafiken till de handikappadesbehov måste fullföljas. Färdtjänst och övrig kollektivtrafikbör ges ett samlat huvudmannaskap.1. InledningTrafiknäringen kännetecknas fortfarande av mångaregleringar, koncessioner m.m. De lättnader som hittillsgenomförts i detta regelverk är enligt vår mening intetillräckliga. En ökad frihet, och därmed ökade möjlighetertill konkurrens mellan de företag som producerartrafiktjänster, är nödvändig för att främja en fortsattutveckling inom kommunikationssektorn.Att människor och gods kan färdas effektivt och snabbtmellan olika landsdelar är närmast en självklarhet i envälfärdsstat, och en förutsättning för fortsatt utveckling avvälfärden. I den här motionen lämnar folkpartietliberalerna några förslag som i första hand berör frågor omhur trafiken skall organiseras. Andra förslag inomkommunikationssektorn återfinns i andra motioner till åretsriksmöte. En offensiv satsning på utbyggnad avinfrastrukturen inför 2000-talet föreslås i en partimotion.Trafikens miljöanpassning, liksom trafiksäkerhetsfrågor,behandlas i särskilda kommittémotioner. Avreglering avinrikesflyget behandlas i en partimotion om ökadkonkurrens.2. Statens järnvägarSedan det trafikpolitiska beslutet har SJ utvecklatsmot att bli ett modernt och effektivt tågtrafikföretag. Radenav förlustår har brutits och 1989 uppvisades ett positivtresultat. Även 1990 tycks bli ett gott år för SJ. Det ärnaturligt att ge SJ utökade beslutsbefogenheter för sina inreangelägenheter.Däremot anser vi att budgetpropositionens (1990/91:100Bil. 8) förslag till koncernstrategi inte överenstämmer medriktlinjerna i det trafikpolitiska beslutet. Folkpartietliberalerna vidhåller att SJ skall koncentrera sin verksamhettill järnvägstrafiken. Regeringens förslag -- att SJ skallfortsätta äga kringverksamhet som bussföretag etc. --innebär att SJ håller en stor del av rese- ochtransportmarknaden i ett fast grepp.Folkpartiet liberalerna kan inte godta detta. Viförespråkar i stället en ökad konkurrens på rese- ochtransportmarknaden. Det måste rimligen antas att SJ kanerbjuda heltäckande transportlösningar även i samarbetemed andra, självständiga, trafikföretag. Alternativet tillregeringens förslag till verksamhetsinriktning är för vår delatt dotterbolag som saknar stark anknytning tillhuvudverksamheten avyttras och att SJ ombildas tillaktiebolag och underkastas samma regler som andraaktörer på en transportmarknad med fri konkurrens.Regeringen tillmötesgår delvis krav som folkpartietliberalerna tidigare rest om ökad konkurrens påjärnvägsnätet. En utredning aviseras om konsekvenserna avfri konkurrens avseende gods- och persontransporter påjärnväg. Det är bra, men vi vidhåller ändå vårt gamlaförslag att SJ:s återstående monopol kan avskaffas utanytterligare utredningar.3. InlandsbananSom ett led i regeringens åtstramningspaket skall bl.a. 60milj.kr. sparas på anslaget G 5. Köp av interregional persontrafik på järnväg. Dennabesparing drabbar persontrafiken på . Förpersontrafikens del är intressant främst som''turistjärnväg'' och i övrigt för kollektivtrafik iNorrlands inland. Banan är viktig för godstrafik, men på tvåsträckor förekommer endast persontrafik. För attkompensera de boende i inlandet för trafikbortfallet villregeringen ha bemyndigande att överföra 36 milj.kr. tilltrafikhuvudmännen, som avser att starta busstrafik iområdet. Medlen skall tas från anslag för driftoch vidmakthållande av statliga järnvägar. Densammanlagda besparingseffekten blir alltså drygt 20 milj.kr.I samband med det trafikpolitiska beslutet att bör finnas kvar samt att lokalaoch regionala intressenter bör kunna erbjudastrafikeringsrätten för persontrafiken. Regeringen tillsatteen särskild förhandlare som i sin slutrapport konstaterar attlösningen på problemet hur persontrafiken skall drivas påinlandsbanan måste sökas i samförstånd medtrafikhuvudmännen.Kommunerna efter banan hade också önskemål om attfå överta driften mot ersättning från staten. Bl.a. för detändamålet bildades inlandskommunernas ekonomiskaförening, som förhandlade om köp av persontrafik påinlandsbanan med SJ och andra trafikanordnare.Inlandskommunerna gör troligt att de skulle klara drift ochunderhåll av banan till lägre kostnad än SJ med staten somhuvudman, alltså skulle även i det fallet en besparing ske.Folkpartiet liberalerna anser att alternativet medinlandskommunerna som huvudman måste prövas.Eftersom kommunerna inte kan överta driften redan från 1juli 1991 föreslår vi att SJ får driva persontrafiken påinlandsbanan under . Det innebär extrakostnader för staten motsvarande 24 milj.kr. för drift avtrafiken. Kostnaden för underhåll av de aktuellabansträckorna beräknas uppgå till 17 milj.kr., medel vilkavi vill tillföra . Resterande del, dvs. 19 milj.kr., avde 36 milj.kr. som annars skulle ha överförts tilltrafikhuvudmännen vill vi däremot dra in från banverketsdriftsanslag.Vårt ställningstagande innebär att vi motsätter ossregeringens begäran om bemyndiganden att träffa avtal omersättning för persontrafiken på medtrafikhuvudmännen och att för det ändamålet föra övermedel från driftsanslag. Det innebär också att vivill höja anslaget G 5. Köp av interregional persontrafik på järnväg med 60milj.kr. Till D 1. Drift och vidmakthållande av statliga järnvägarföreslår vi att 19 milj.kr. mindre än vad regeringen föreslagitanslås.4. Handikappanpassa kollektivtrafiken och ökasamordningen med färdtjänstenRiksdagen antog en lag om handikappanpassadkollektivtrafik (1979:558). Det var den dåvarandefolkpartiregeringen som lade fram detta lagförslag. Isamband med detta uttalade att ett visst angivetramprogram i princip borde kunna genomföras under entioårsperiod. Detta beslut fattades ,men nästan inget har hänt för att öka tillgängligheten för dehandikappade i kollektivtrafiken.Det är i många fall att föredra att handikappademänniskor kan använda den allmänna kollektivtrafikenistället för färdtjänsten. Det ger den handikappade ökadfrihet och blir billigare.De framsteg som gjorts är dock otillräckliga.Några nämnvärda åtgärder för att t.ex. göra det möjligt förrullstolsburna handikappade att åka buss eller tåg har integenomförts. En av orsakerna till detta kan vara att despecialdestinerade bidragen till färdtjänstmotverkar andra åtgärder som underlättar handikappadesförflyttning, t.ex. anpassning av kollektiva färdmedel.I samband med det trafikpolitiska beslutet avsattes50 milj.kr. för bidrag till investeringar för att ökahandikappanpassningen i lokal och regional kollektivtrafik.Det har framkommit att dessa medel inte kommit tillanvändning. Endast 35 miljoner av medlen hade förbrukatsfram . Detta pekar på att transportrådet somfördelar medlen länsvis inte arbetat tillräckligt aktivt för attstimulera trafikhuvudmännen att ökahandikappanpassningen.Transportrådets rapport 1990:3 innehåller enutvärdering av gjord handikappanpassning avkollektivtrafiken. framhåller i rapporten attbeslutet inte genomförts. Man pekar på att dettatill viss del kan bero på frågans komplexitet. Att genomföraförändringar som till viss del förutsätter en mentalberedskap tar tid. Att bygga in nya komponenter i gamlabeprövade system kräver ofta följdförändringar i både detaktuella färdmedlet och i det trafiksystem som färdmedletverkar i. Men rådet konstaterar också att det inte finnsnågon genväg. Det framtida arbetet med atthandikappanpassa kollektivtrafiken måste fullföljas enligtriksdagens intentioner.Nu planeras en avveckling av transportrådet och denöverordnade rollen för handikappanpassningen avkollektivtrafiken skall övertas av trafiksäkerhetsverket.Övriga myndigheter inom kommunikationsområdetföreslås inom sina respektive verksamhetsområden få ettansvar för handikappanpassningen. Kostnaderna föråtgärderna skall rymmas inom myndigheternas ochtrafikföretagens ordinarie ramar.Mot bakgrund av nu gällande lagstiftning,transportrådets utvärdering och behoven gör vibedömningen att insatserna för handikappanpassning avkollektivtrafiken måste förstärkas och mer samordnas medandra åtgärder som rör handikappades kommunikationer.Färdtjänsten skall ses som ett komplement till kollektivafärdmedel och underlätta resandet för personer medförflyttningssvårigheter. Lokal färdtjänst ges avprimärkommunerna med vissa undantag och utgår som ettbistånd enligt socialtjänstlagen. Färdtjänsten berättigar iregel inte till resor inom det egna länet. Detta är en brist,eftersom kommunerna har olika storlekar och servicen somefterfrågas inte alltid finns inom kommunens gränser.Riksfärdtjänsten syftar till att möjliggöra för gravthandikappade att företa längre resor inom landet tillnormala kostnader. Berättigade till riksfärdtjänst ärpersoner som på grund av sitt handikapp och brist påtillgängliga trafikmedel måste resa på ett dyrare sätt ännormalt. , , har ansvaret förriksfärdtjänsten. Samhällets kostnader för färdtjänst harökat kraftigt, och uppgår nu till ca 2 miljarder kronor.I årets budgetproposition föreslås att TPR skallavvecklas och att frågor rörande riksfärdtjänst förs över tillkommunerna fr.o.m. den 1 januari 1992.Anledningen till att utgifterna för färdtjänst ökat kraftigtkan delvis förklaras av att beslut omatt kollektivtrafiken skulle handikappanpassas inteförverkligats. Det är fortfarande så gott som omöjligt för enrullstolsburen att åka kollektivt.Alla typer av färdtjänst bör ses som ett komplement tillkollektivtrafiken för dem som inte kan utnyttja denna. Detär därför fel att en del av färdtjänsten utgör ett biståndenligt . Detta är ett föråldrat synsätt.Färdtjänsten, såväl den som f.n. utgår enligtsocialtjänstlagen som riksfärdtjänsten, bör ges sammahuvudman som den övriga kollektivtrafiken. Samordningenmellan de olika sektorerna måste öka och anpassningen avkollektivtrafiken till de handikappades behov fullföljas.I liberalernas partimotion omhandikappfrågor föreslår vi därför att regeringen ges iuppdrag att komma med förslag till hur ett samlathuvudmannaskap för färdtjänst och övrig kollektivtrafikskall genomföras. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statens järnvägarsverksamhetsinriktning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avreglering inomjärnvägsområdet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett övertagande av ansvaret förpersontrafiken på av inlandskommunernasekonomiska förening,4. att avslår regeringens förslag att bemyndigaregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer attträffa avtal med trafikhuvudmännen längs omekonomisk ersättning för övertagande av ansvaret förtrafikförsörjningen,5. att avslår regeringens förslag att bemyndigaregeringen att från anslaget D1 Drift och vidmakthållande av statliga järnvägar föraöver medel till anslaget G6 Ersättning till trafikhuvudmännen för köp av visspersontrafik på järnväg,6. att till G5 Köp av interregional persontrafik på järnväg /92 anvisar . mer än regeringen föreslagit eller totalt ,7. att till D1 Drift och vidmakthållande av statliga järnvägar /92 anvisar . mindre än regeringen föreslagit eller totalt .