mot · GE02Jo59 · 1991-03-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:87 Näringspolitik för tillväxt Fortsatt sockerproduktion på GotlandI propositionen föreslår regeringen stora satsningar föratt främja strukturomvandlingar som bl a anses krävas förökat internationellt samarbete och för att möta en ökadkonkurrens.För innebär förslaget helt annat än tillväxt.Enda intresset regeringen visat för är förslagetom upphörande med statligt stöd till Sockerbolaget för attupprätthålla sockerproduktion på . Det statligastöd som utgått föreslås slopas senast om fem år.Bristfällig utredningSom underlag för förslaget ligger en utredning, utförd avSIND, om stödet till sockernäringen på och Öland.Utredningsdirektiven begränsade tyvärr möjligheterna djupare analys av sockernäringens betydelse för helajordbrukssektorn med binäringar och det gotländskanäringslivet i helhet. Utredningsarbetet koncentreradeshelt till sockerproduktionen. Helhetsperspektivet saknasvilket är i högsta grad anmärkningsvärt då sådanagenomgripande förändringar föreslås.Den argumentering regeringen använder för att föreslåslopande av stöd till sockernäringen på kananvändas då det gäller även övrig jordbruksproduktion, d vs det är rationellare att koncentrera produktionen tillslättbygderna i omedelbar närhet till de storakonsumtionsorterna i landet. Sockerbetorna är en av degrödor som bäst klarar konkurrensen i en jämförelse medSkåne då det gäller skördenivåer. I de fallmarknadskrafterna helt skall slå igenom blir det kanskeandra grödor som i första hand kommer att slås ut. Fråganom sockerbetsodlingens vara eller icke vara är enprincipfråga om samhället är berett att medverka till attjordbruket på skall få möjlighet att leva vidare ochbidra med att skapa sysselsättning och av allmänhetenuppskattad miljö. Lantbruksnäringen på kräver enviss omfattning för att så långt möjligt kunna drivaskonkurrenskraftigt. Med hänsyn till växtföljdssynpunkt ochden kombinationseffekt sockerbetsodlingen har medanimalieproduktionen utgör sockernäringen en mycketviktig faktor.Gotlands lantbrukare har rätt att få ett klart besked omsamhället kommer att se till att det kommer attfinnas rimliga förutsättningar för livsmedelsproduktion påön.Bland skälen för regeringens förslag hänvisas bl a till enlång rad remissinstanser som enligt regeringens tolkning iprincip skulle dela utredningens förslag till nedläggning avRoma sockerbruk. I ett flertal av dessa yttranden har iverkligheten framförts klara besked om att man anser detnödvändigt att sockernäringen blir kvar på Gotland.Riksdagen bör tillställas en korrekt information omremissyttrandenas innehåll.RegionalpolitikI årets statsbudget har anvisats fördet särskilda stödet till sockerbetsodlarna och sockerbrukenpå och . Detta måste ur statens synpunktanses vara mycket marginella arbetsmarknadspolitiskapengar men har för oerhört stor regionalpolitiskbetydelse. Det geografiska läget innebär att förädlings- ochförnödenhetsanläggningarna på är helt hänvisadetill att drivas med det råvaruunderlag som finns på ön. Denstrukturomvandling inom svenskt lantbruk som nuvarandejordbrukspolitik tvingat fram slår oerhört hårt motGotland, just därför att så stor andel av denyrkesverksamma befolkningen har sin försörjning fråndenna näring, och det gäller såväl lantbrukarfamiljer somindustriarbetare och entreprenörer av olika slag.Gotland har den näst högsta arbetslösheten bland läneni landet. Inte minst i en sådan situation är det viktigt ochnödvändigt att lantbruket ges möjlighet att verkaregionalpolitiskt på . I detta hänseende betydersockerbetsodlingen oerhört mycket.Helhetssyn nödvändigÅterigen kan konstateras att regeringens totalaavsaknad av förmågan att se till helheten tillåtits få fullgenomslagskraft. Om alla faktorer vägs in, och här kannämnas några:sysselsättning för ca 1000 människorRoma sockerbruk är Gotlandslinjens tredje största kundmiljöaspekter med minimalt kväveläckagenärheten tillstora konsumtionsområden så leder detta fram till att ett fortsatt stöd tillsockerbetsodlingen och sockerbruket på är en avde mest effektiva arbetsmarknadspolitiska insatser som kangöras.Sockerproduktionen skall således vara kvar på ön somen mycket viktig del av näringslivet inom länet.Sockerbetsodlingen är också viktig i självaanimalieproduktionen. Inte någonstans i landet användsbiprodukterna från sockernäringen i så hög grad som påGotland.Förutom av regionalpolitiska skäl bör det finnasanledning att ha sockerbetsodlingen förlagd till mer än ettområde i landet, det ger större säkerhet för att uppnåavsedd produktionsnivå.I samband med det livsmedelspolitiska beslutet 1990underströks vikten av att livsmedelsproduktion kan skesmåskaligt. Det finns ett alldeles utmärkt tillfälle att tatillvara den möjligheten genom att skapa förutsättningar föratt sockerbruk får bestå.MiljöaspekterNaturvårdsverket varnar för ett förändratodlingslandskap om en nedläggning av betodlingen blirverklighet. Odlingslandskapets natur- ochkulturmiljövärden på bl a har för ochEuropa unika och oskattbara värden som skapats genommånga generationer bönders odlarmöda.I prop. 1990/91:90 En god livsmiljö talar regeringen omvikten av att hålla växande grödor på marken under så långtid som möjligt för att undvika läckage av näringsämnen tillgrundvattnet. Sockerbetsodlingen utgör ur denna synpunktett alldeles utmärkt alternativ. Romabruket har dessutomett helt slutet system för vattenrening.LönsamhetRoma sockerbruks lönsamhet är naturligtvis i storutsträckning beroende av att anläggningen utnyttjaseffektivt. redovisar Romabruket en vinst somstår sig väl i en jämförelse med Sockerbolagets övriga bruk.Sockerbolagets uppfattning att sockerbruk liggerstrukturellt fel vill jag bestämt avvisa. Förutom att Gotlandligger närmast den stora konsumtionsorten i landet så finnsdet en omedelbar närhet österut som kan utgöra enintressant marknad.TransporterÄven för transportsektorn skulle en nedläggning avRoma sockerbruk få mycket negativa konsekvenser.Sockret transporteras från ön i form av 1 300långtradarlaster . Dessa frakter är oerhört viktigaför att snedbalansen i vår godstrafik till och från Gotlandskall kunna hållas nere. Ett bortfall av denna frakt förrederiet skulle kräva ytterligare miljoner i transportstöd avstaten för att upprätthålla linjesjöfarten.SamhällsekonomiUr samhällsekonomisk synpunkt finns det alltså myckettungt vägande skäl för att bibehålla sockerproduktionen påGotland. Jag anser därför att stödet skall fortsätta att utgåäven efter den avvecklingsperiod på längst somregeringen nu föreslår. Regeringens förhoppningar om attskapa alternativ sysselsättning som skulle ge ca 1 000gotländska hushåll sin försörjning är i dagensarbetsmarknadspolitiska läge närmast att betrakta som enutopi. Överallt i landet varslas människor vare sig dearbetar i statlig, eller privat tjänst. Att dåmedvetet rasera en väl fungerande verksamhet i en tidigarehårt prövad del av landet som utgör, det är attmissbruka det ansvar som regeringsinnehavet medför. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett bibehållande av detregionalpolitiska stödet till sockerbruk på Gotlandäven efter den av regeringen föreslagna övergångsperioden.