mot · GE02Ub242 · 1991-01-25 00:00:00 — Orienteringsämnena och språken i läroplan I Lgr 69 angavs biologi, fysik och kemi somnaturorienterande ämnen. Ämnenas veckotimtal angavsämnesvis och fördelades på högstadiets olika årskurser.I Lgr 80 har de naturorienterande ämnena intenamngetts. De har fått ett sammanlagt veckotimtal för helahögstadiet, utan specifikation på årskurser. Det åliggerrektor att fördela högstadiets veckotimtal på de treårskurserna. Syftet med detta arrangemang kan kortfattatsägas vara att eleverna skall vinna i överblick ochhelhetssyn. Bakom konstruktionen kan man ana, någotpretentiöst uttryckt, en tvärvetenskaplig uppfattning.I förarbetena till Lgr 80 framförde vissa remissinstanserkritik mot No-sektorns konstruktion. Erfarenheterna avförsök med den samlade undervisningen(''tvärvetenskapliga'') som konstruktionen förutsatte var''långtifrån goda''. Varje ämne som ingick i No-sektornborde beskrivas genom egna mål och huvudmoment.Vidare borde varje ämne få ett bestämt angivetveckotimtal. Dessa krav var nödvändiga för att lärarnaskulle kunna planera och undervisa på ett ändamålsenligtsätt. Genom den föreslagna konstruktionen kunde manbefara att vissa ämnen inte skulle bli tillräckligttillgodosedda.Verkligheten har visat att det finns fog för den nämndakritiken. Av speciellt intresse är en gjord kunskaps-och färdighetsbedömning (pedagogiska institutionen,) som visar att ämnena fysik och kemimissgynnats på ett sätt som inte är acceptabelt -- i vissa fallpå gränsen till utplåning. Erfarenheten visar nu att det varfelaktigt att i de naturorienterande ämnena avskaffa dennaturliga struktur som ämnesindelningen ger åt skolansundervisning. Det har lett till irreparabla kunskapsblottor ielementära avseenden.Ett sådant ämne som t.ex. fysik, där inlärningen i höggrad bygger på experiment och mätning, kräverovillkorligen som bas fasta kunskaper om de storheter ochenheter, som mätningsförfarandet bygger på. Dettvärvetenskapliga anslag som i det föregående antyddes ärför svårt för att ha som norm för . Det bördärför allvarligt övervägas om inte No-sektorn bör upplösasi sina ämnen biologi, fysik och kemi. Om och i vilken månett tvärvetenskapligt arbetssätt kan komma till användningbör vara en angelägenhet för arbetsenheten att avgöra. Denkan utifrån resultatet av undervisningen avgörasamordningens vidd.Undervisningen i religions- och livsåskådningsfrågor harunder senare delen av genomgått en utvecklingfrån konfessionell undervisning i nära anslutning tillsvenska kyrkan till en mera allsidig belysning av olikaståndpunkter i sådana frågor. Denna utveckling kan avläsasi läroplanerna för den obligatoriska skolan alltifrån 1919 årsundervisningsplan till nu gällande läroplan (Lgr80).I 1969 års läroplan blev kristendomsämnet en del i ämnetreligionskunskap och miste därigenom sin ställning somsjälvständigt ämne.I Lgr 80 har religionskunskapen inordnats i densamhällsorienterande ämneskretsen (So-sektorn). Avförarbetena till Lgr 80 framgår att det fanns remissinstansersom befarade att integrationen kunde leda till attreligionskunskapens ställning försvagades på ett sätt sominnebar att den försvann ur undervisningen.Nyligen företagna undersökningar visar att dessa farhågorinte varit ogrundade. Det finns nu klasser därundervisningen i religionskunskap upphört.Det är angeläget att få veta orsaken till detta. Under desenaste årtiondena har vid olika tillfällen gränsdragningenmellan konfessionell undervisning och en allsidig belysningav olika religions- och livsåskådningsfrågor varit föremål förbehandling i . Därvid har bl.a. kravet påallsidighet och saklighet vid undervisningen i ämnetreligionskunskap starkt understrukits.Erfarenheten låter förmoda att det finns lärare i varsreligiösa övertygelse det konfessionella inslaget ingår somen bärande och oskiljaktig del. För dem kan oron över attbrista i allsidighet och saklighet leda till att derasundervisning i religionskunskap försvagas till utplåning. Enundersökning borde därför söka klargöra antalet av häråsyftade lärare. Skulle den visa på ett inte försumbart antal,bör det övervägas att inlemma religionskunskapen i historiaoch samhällskunskap inom So-sektorn. Det skulledärigenom bli klargjort, något som den lagfästareligionsfriheten förutsätter, att inslag avbekännelsekaraktär inte får förekomma i skolan utan ärförbehållna kyrkan och de olika trossamfunden. En sådanlösning skulle också medföra att de ej sällan svårtillämpadebestämmelserna i skollagen om befrielse frånmorgonsamling och religionskunskap kunde upphävas(skollagen 5 kap. 28 §).Förbindelserna mellan länder och folk ökar. För att viskall klara oss i det alltmer internationaliserade samhälletbehöver vi som medborgare ökade språkkunskaper. Imånga vanliga arbetsuppgifter överallt i samhället kommerdet att ingå internationella moment av varierande karaktär.Det kan gälla att tala i telefon, skriva brev eller läsabruksanvisningar med fackuttryck på främmande språk.Allt fler anställda inom serviceyrken, inte minst inomdetaljhandeln och turistnäringen, kommer i kontakt medmänniskor från andra länder. För att kunna sköta sinaarbetsuppgifter måste de kunna förstå och helst talafrämmande språk. De behöver också ha viss kännedom omandra kulturer och religioner. Även utanför arbetet villmänniskor i allt större utsträckning kunna ta del avinformations- och kulturutbudet på främmande språk,såsom litteratur, tidningar och tidskrifter, film ochtelevision.Det är därför nödvändigt att låta de elever som så vill fåstudera två främmande språk (i första hand tyska ochfranska) som tillval i utöver det obligatoriskaämnet engelska.De fria aktiviteterna på timplan samt denpraktiska arbetslivsorienteringen (prao) -- till vilken enligtläroplanen skall anslås -- ger enligt vårmening inte ett rimligt utbyte i förhållande till sinakostnader. Med hänsyn till det ökande behovet avspråkkunskaper bör det tidsmässiga utrymmet för utökadespråkstudier i skapas genom att man tar ianspråk timmar för fria aktiviteter och i övrigt gör vissmindre omdisposition av timmarna på högstadiet samtidigtsom utrymmet för prao minskas, vilket indirekt kommerövriga ämnen på schemat till godo. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det i den läroplansöversynsom är en följd av beslut med anledning avproposition 1990/91:18 om ansvaret för skolan skall ingå attlämna förslag om den naturorienterande sektornskonstruktion, religionskunskapens ställning och en utökadspråkundervisning.