ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Bo406 · 1991-01-25 00:00:00 — Enligt gällande hyreslagstiftning kan hyresgäst fåtillstånd av hyresnämnden att överlåta en lägenhet för attgenom byte erhålla en annan bostad. I det fall hyresgästenredan tidigare fått sin lägenhet genom byte och innehaft denkortare tid än , fordras det synnerliga skäl för atthyresnämnden skall lämna tillstånd till ett lägenhetsbyte. Ilagens förarbeten har som exempel på synnerliga skälangetts, att hyresgästen till följd av dödsfall i familjen ellerpå grund av annan oförutsedd händelse har önskemål omatt få en mindre lägenhet eller avflytta till annan ort.Med hänsyn till den utveckling som bostadsmarknadenfått är det mycket svårt att få en ny bostad. Det finns därförskäl att ändra reglerna för bytesrätten på så sätt att den s.k.treårsspärren avskaffas. Följande exempel illustrerar attdenna spärregel medför orimliga konsekvenser förhyresgästen. En ensamstående person som bildar familj ochhar ett klart behov av en större bostad är tvingad att bo kvarintill dess att vederbörande innehaft lägenheten i tre år.Familjen tvingas till denna trångboddhet, trots att det finnsmöjlighet att, genom ett byte med annan som önskarmindre bostad, erhålla en större och därmed också förfamiljesituationen lämpligare bostad.Det som borde vara avgörande för huruvidahyresnämnden skall lämna tillstånd till bytet eller ej, är denenskildes intresse av att erhålla annan bostad och då ställt irelation till hyresvärdens skäl för att motsätta sig ettlägenhetsbyte. Det skall inte vara avgörande förhyresnämndens prövning att den aktuella bostaden tidigareerhållits genom byte eller på annat sätt, även omhyresförhållandet haft en varaktighet som understiger treår.Det kan inte heller vara rimligt, som fallet är , attansvaret för de förpliktelser som följer av hyresavtalet skallövergå på den tillträdande hyresgästen, även om denneerhållit bostaden genom byte. En lägenhet kan ha haft flerahyresgäster som var och en har erhållit hyresrätten genombyte. För den inflyttande hyresgästen är det praktiskt tagetomöjligt att avgöra vilka krav hyresvärden har på detidigare hyresgästerna och som enligt nu gällande regler dentillträdande hyresgästen kan bli ansvarig för. Det måsteanses vara skäligt att en hyresgästs ansvar gentemothyresvärden inte skall kunna omfatta tidigare hyresgästersförpliktelser. Vid lägenhetsbyten borde i stället nyahyreskontrakt tecknas.I de direktiv som chefen för bostadsdepartementetlämnat, vad avser en översyn av hyreslagstiftningen, harinte den nu relaterade problematiken särskilt angetts.Statsrådet har i och för sig framfört att kommittén, med vissabegränsningar, är oförhindrad att ta upp även andrahyresrättsliga frågor. Det finns trots detta förhållandeanledning att begära tilläggsdirektiv i de delar som ovanangetts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att den kommitté somtillsatts för en översyn av hyreslagstiftningen utreder frågorom lägenhetsbyten i enlighet med vad som anges imotionen.
mot · GE02Bo407 · 1991-01-25 00:00:00 — Meddelande till kommunen om lediga lägenheter Kommunen har ansvaret för bostadsförsörjningen. Imånga kommuner finns en skyldighet för hyresvärdar attlämna lediga lägenheter till kommunensbostadsförmedling.Det har framkommit att lägenheter som blir lediga efterbeslut från hyresnämnder och bostadsdomstolen inte blirlämnade till bostadsförmedlingen. Det gäller även i fall därhyresvärden uppgett ett sådant överlämnande som skäl tillatt denne vill ha lägenheten friställd. För att kommunernaskall få kännedom om lägenheter som blir lediga och gesmöjlighet att agera mot fastighetsägare som inte fullföljersina skyldigheter mot kommunen föreslås att gerregeringen till känna att förslag framläggs om atthyresnämnder och bostadsdomstolen alltid skall meddelade kommunala bostadsförmedlingarna vilka lägenheter somblir lediga på grund av utgången i tvist om förlängning avhyresavtal. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att hyresnämnder ochbostadsdomstol skall meddela de kommunalabostadsförmedlingarna om lägenheter som blir ledigagenom utgången i tvist om förlängning av hyresavtal.
mot · GE02Bo408 · 1991-01-25 00:00:00 — Ökat boinflytande för hyresgäster Svagheten i vår boinflytandemodell är att graden avinflytande blir beroende av fastighetsägarens ellerbostadsföretagets inställning och policy i olikaboendefrågor. Det är svårt för hyresgästerna att inomboinflytandets ram genomdriva förändringar som går emotbostadsföretagets uppfattningar.Ett sätt att utveckla boinflytandet är att komplettera vårnuvarande inflytandemodell med ett hyresgästinflytande ide allmännyttiga bostadsföretagens styrelser.Dagens förhållande att kommunerna utser företagensstyrelser åt hyresgästerna är inte självklar. Många avföretagsstyrelserna har begränsade erfarenheter av hur detär att vara hyresgäst. De är ofta passiva ochuppmärksammar inte hyresgästernas bostadsproblem. Detförekommer t.o.m. företagsstyrelser som aktivt motarbetarsina kunders, dvs. hyresgästernas, behov och önskemål.Utförsäljningen av allmännyttiga bostadsföretag samtuppsägning av boinflytandeoch fritidsavtal är exempel påden typen av handlingar.Ett viktigt led i ett utvecklat hyresgästinflytande ärdärför att hyresgästerna får insyn och inflytandemöjligheteri bostadsföretagens styrelser.På kort sikt kan ett sådant inflytande utformas genom enfullvärdig hyresgästrepresentation i företagens styrelser. Ettförsta steg kan vara att hyresgästföreningarna får utseadjungerad ledamot i bostadsföretagens styrelser.Ledamoten får då yttranderätt men ej rösträtt.Kommunalpolitikerna bör ägna sig åt de övergripandebostadspolitiska frågorna, såsom att planera, bygga ochfördela bostäder. Hyresgästerna bör få överta ansvaret förhur bostadsområdet skall förvaltas och utvecklas.En lösning för att uppnå detta mål är att deallmännyttiga bostadsföretagen delas upp i moder- ochdotterföretag. Dotterföretagen får ansvara för att handhaförvaltningsfrågorna i de övergripande frågorna.Hyresgästinflytande skapas genom att hyresgästerna genomen representativ demokrati tillsätter förvaltningsstyrelserför de olika dotterföretagen.För att den kommunala insynen skall garanteras iförvaltningsstyrelserna kan det vara lämpligt att kommunenutser en styrelserepresentant.I stora kommuner kan dotterföretagen motsvarageografiskt avgränsade stadsdelar. I mindre kommunersammanfaller verksamhetsområdet för moder- resp.dotterföretag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om boinflytande för hyresgäster.
mot · GE02Bo409 · 1991-01-25 00:00:00 — Rösträtt enligt lag om förvaltning av samfälligheter Enligt §§ 12 och 49, ''lag om förvaltning avsamfälligheter'' (1973:1150) har delägare i samfällighetnormalt en (1) röst oavsett antalet delägarfastigheter i hansägo och oavsett deras andelstal. I fråga som har ekonomiskbetydelse skall rösträtten på medlems begäran bestämmasav andelstalet, dock högst till en femtedel av det vidsammanträdet eller stämman representerade röstetalet.Bestämmelsen är någon form av kompromiss mellanprincipen ''en man en röst'' och aktiebolagslagensbestämmelser om rösträtt vid bolagsstämman (ABL kap. 9,§ 3). Möjligheten att i stadgarna fritt föreskriva annanordning finns dock inte i lag om förvaltning avsamfälligheter till skillnad från såväl ABL som lag omekonomiska föreningar (1987:667).Bestämmelsen leder till besvärandetillämpningsproblem.Det förekommer t.ex. att en bostadsrättsförening medflera fastigheter och kanske hundratals hus eller lägenheteroch därmed hundratals personliga intressenter ingår i ensamfällighet tillsammans med några enstakaegnahemsfastigheter. En sådan förening är dömd att utgöraen maktlös minoritet inom samfälligheten. Förhållandet blirdetsamma även om det rör sig om tvåbostadsrättsföreningar om antalet egnahemsfastigheter ärtre eller fler. Det är därutöver inte alldeles entydigt vilkaärenden som i ett längre perspektiv kan anses ha ekonomiskbetydelse. Viktiga frågor om t.ex. markanvändning kankomma att avgöras, utan att delägare av det slag somnämnts i det valda exemplet ens kan kräva åtminstone enfemtedel av rösterna var.En sådan ordning är inte rimlig. Såväl praktiskatillämpningsskäl och vedertagna rättviseskäl som behovetav samordning och konsekvens i lagstiftningen talar för attrösträttsbestämmelserna i lag om förvaltning avsamfälligheten ändras.Närmast till hands ligger en anpassning tillaktiebolagslagen. Rösträtten bör således bestämmas avandelstalet. Begränsningen till högst en femtedel av detsamlade röstetalet är dock inte nödvändig som grundregeleftersom det ändå är rimligt att den kan skrivas bort istadgarna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av reglerna omrösträtt i lagen (1973:1150) om förvaltning avsamfälligheter.
mot · GE02Bo410 · 1991-01-25 00:00:00 — Förvärv av hyresfastighet m.m. Antalet ansökningar till hyresnämnder omtvångsförvaltning var ca 30 och ca100. Ett av de främsta skälen till ökningen är de senasteårens snabbt stigande fastighetspriser som lett tillfastighetsspekulation. Detta har i sin tur medfört attpersoner som saknar det ansvar som en ägare avhyresfastighet måste besitta för att de boende inte skall blilidande har kommit att bli hyresvärdar.Problem har uppstått framför allt närfastighetspriserna har stabiliserats och även visatnedåtgående tendenser. Vissa fastighetsägare har mer ellermindre övergivit sina fastigheter. El- och oljeräkningar harinte betalats och leverantörerna har hotat med avstängning.Hyresgästföreningar har fått inkassera hyror för att betalade mest akuta räkningarna eller lämna andra garantier föratt undgå avstängning.Tvångsförvaltning har varit enda lösningaen för att fåden nödvändigaste förvaltningen att fungera. Ett annatproblem är bristande underhåll av hyresfastigheter. Attfastigheten blir föremål för täta ägarbyten, vilket ärkännetecknande när fastighet blir föremål för spekulation,medför också att underhållet av fastigheten blir eftersatt.Ägare som avser att sälja vidare har inget ansvarför de boende.När en dåligt underhållen fastighet säljs, och säljarenbedyrar vid tillståndsprövningen att hans avsikt är långsiktigoch god fastighetsförvaltning, saknas det skäl att förhindraförvärvet särskilt när tidigare ägare varit försumlig. Förstefter att tillstånd lämnats visar det sig att ägarbytet inte letttill förbättring av fastighetens underhåll. De som blirlidande är hyresgästerna. Om de får hyresnämndens beslutom åtgärdsföreläggande, förfaller föreläggandet närfastigheten byter ägare. Samma procedur kan upprepasgång på gång utan förbättring. Hyresgäster i dåligt sköttafastigheter kan få vänta på att få nödvändigaunderhållsåtgärder vidtagna.För att endast personer som har ett seriöst intresse förförvaltning av hyreshus skall få möjlighet att bli ägare avhyresfastigheter, krävs en skärpning av lagen om förvärv avhyresfastighet m.m. Det finns också skäl att ändra reglernaom åtgärdsföreläggande i hyreslagen, så att föreläggandetknyts till fastigheten istället för till ägaren. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om attförvärvare av hyresfastighet skall kunna uppvisa en kalkylsom innebär att fastighetens intäkter täcker dess kostnader,[att hos regeringen begär förslag om attkommun ges möjlighet att inhämta uppgifter urpolisregister för att kunna bedöma förvärvarens allmännalämplighet,1]2. att hos regeringen begär förslag om attförvärvstillstånd inte skall lämnas om förvärvaren köpt ochsålt ett flertal fastigheter ,3. att hos regeringen begär förslag om atttillståndsplikten skall omfatta alla aktie- och andelsförvärvi fåmansbolag som äger hyresfastigheter,4. att hos regeringen begär förslag om attkännbar sanktion skall kunna utdömas när förvärvareunderlåter att anmäla förvärvet till kommunen,5. att hos regeringen begär förslag om attåtgärdsföreläggandet skall knytas till fastigheten, så att deninte förfaller vid ägarbyte.
mot · GE02Bo412 · 1991-01-25 00:00:00 — Förvärvsprövning av bostadsfastighet i vissa skärgårdskommuner m.m. har flera försök gjorts att komma till rättamed problemet med kraftigt stigande priser påsmåhusfastigheter i attraktiva kust- och fjällområden.Priserna ligger på sådana nivåer att de bofasta inte kankonkurrera med fritidshusköpare. Successivt omvandlas degamla skärgårds- och fjällsamhällena till öde semesterbyar.Behovet av åtgärder bara växer. Något måste ske innan allade gamla fina permanenthusen har omvandlats och byarnatömts på bofast befolkning.Det senaste förslaget utarbetades inombostadsdepartementet 1989 och presenterades idepartementspromemorian ''Förslag till lag om förvärv avbostadsfastigheter på vissa orter ( Ds 1989:78)''. Denremissbehandlades , men har sedan lagtspå is.Vi föreslår nu att förslaget tinas upp till de meraansvarsfulla skärgårdsbornas glädje och nytta. Regeringenbör ges i uppdrag att snabbt se över förslaget med hänsyntill konstruktiva remissynpunkter. Dessutom föreslår vi att2 § andra stycket ändras så att det blir kommunen själv sombestämmer inom vilka områden lagen skall gälla. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till nyförvärvslag på vissa orter i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GE02Bo415 · 1991-01-25 00:00:00 — Förstärkning av lokalhyresgästers ställning Småföretagarna inom handel och hantverk känner stororo för hyresutvecklingen på lokaler och för den ojämlikhetsom råder mellan hyresvärd och hyresgäst.Med sedvanlig indexberäkning kan på 7--ske enfördubbling av hyran. Det är inte ovanligt att enlokalhyresgäst i storstäderna tvingas betala över 3 000kronor per kvm i innerstaden. Möjligheterna attkompensera sig för dessa hyreshöjningar är små i denrådande konkurrensen. Hyrorna kan bidra till utslagning avsmåföretag i skilda branscher.Varje företagare med verksamhet bakom sighar investerat betydande värden i rörelsen i form avinredning, maskiner, reklam m.m. Kunderna har vant att finna ''sin'' butik på en viss adress. Kommer man inteöverens om hyran nödgas företagaren flytta, eller lägga nerrörelsen.I den förhandling som sker kring begärda nya hyror harföretagaren mycket litet att sätta emot. Besittningsskyddetär svagt och de ekonomiska konsekvenserna förhyresvärden begränsade. Lokalhyresgästerna känner sigmed rätta som den svaga parten i hyresförhandlingarna.Marknadskrafterna har satt marknadsekonomin ur spelpå lokalhyresområdet. På fastighetsmarknaden har skett enägarkoncentration av betydande mått. De storafastighetsbolagen dominerar ägandet av kommersiellalokaler. En tom lokal betyder inte så mycket för dessa, menen sänkt hyra kan påverka hela hyresnivån, vilketförmodligen är allvarligare för de stora fastighetsbolagen.Lokalhyresgästernas ställning måste stärkas. Det kanske t.ex. genom att skadeståndet för obefogadeuppsägningar enligt nuvarande hyreslagstiftning höjskraftigt, minimum en årshyra, eller genom regler somtvingar parterna till förhandlingar före avtalstidenseventuella utgång. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lokalhyrornas utveckling.
mot · GE02Bo416 · 1991-01-25 00:00:00 — Enligt fastighetsbildningslagens 8 kap. kan marktvångsvis inlösas och överföras till annan enskild om det är''ett väsentligt intresse från allmän synpunkt attstorleksförändringar därvid genomförs''.Med den respekt för ägandet till mark som vitraditionellt har i vårt land är det främmande för våraprinciper att tvångsvis ta mark från en liten markägare ochmot ersättningar i pengar -- ej annan mark -- föra övermarken till en annan -- större -- enskild markägare. Jag togupp dessa frågor (motion 1977/78:1687) mendå var intresset för storleksrationaliseringar så stort att minakrav avvisades (CU 1877/78:18).Nu är läget ett annat. Det accepteras nu dess bättre attäven små enheter bör få leva vidare. Med den nya synen påbåde jordbruk och skog samt på landsbygdsutveckling ärdet nu hög tid att avskaffa denna tvångsinlösningsmöjlighet.Skall arronderingsförbättringar genomföras skall det skeså att ingen som vill behålla mark skall tvingas avstå denemot pengar. Däremot skall det, liksom gällt allt sedanstorskiftets tid, vara möjligt att ordna markbyten.Jag vill även nämna den principiella skillnaden mellanexpropriation som är tillåten för samhällets behov och denregel jag vill få avskaffad, som ju innebär en form avexpropriation till förmån för annan enskild person, ipraktiken en större markägare än den som marken tas ifrån.Det brukar ibland påpekas att de flestafastighetsregleringar formellt sker utan tvång. Jag vill medanledning härav erinra att vad föredragande statsrådetredan i propositionen 1969:128 (sid B 588) framhöllnämligen att ''en frivillig uppgörelse bör vara lättare attuppnå om fastighetsägaren vet att marken kan tvångsvisavhändas honom''. Det är inte den typ av ''frivillighet'' viskall ha i vårt land ! Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring av fastighetsbildningslagen att möjligheten tilltvångsvis markinlösen enligt 8 kap. avskaffas.
mot · GE02Bo502 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Jo705 hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av lagen om hushållningmed naturresurser,2. att beslutar att ansvaret för uppsikten överhushållningen med naturresurser enligt naturresurslagenöverförs från till ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av NRL i fråga ommineralutvinning i de obrutna fjällområdena,4. att för /92 till D 1.Länsstyrelserna m.m. anslår . mer än regeringen föreslagit dvs. att användas för förstärkningar av den s.k. grönanaturvården.
mot · GE02Bo503 · 1991-01-25 00:00:00 — I jordbruksbeslutets kölvatten följde en hetdebattsommar om matpriserna, som onekligen är en följdav åtskilliga politiska beslut genom tiderna. Regeringenlovar sänkta priser, medanjordbruksministern svävar fram i tiden, då han skallge besked om tidpunkt för de utlovade låga priserna.Under tiden attackeras bönder för gränsskyddet ochhandeln för koncentrationstendenser och bristandekonkurrens.Men vem har infört reglering efter reglering underårtiondenas gång? Och vem fortsätter att utövaetableringskontroll, att bestämma om butiker får etablerasoch hur stora de skall vara! Det finns fler aktörer ochbeslutsfattare i denna infekterade debatt än producenteroch köpmän.Sverige har en i förhållande till övriga Europajämförelsevis hög matprisnivå. Den har inte blivit lägre medgenerellt höjd moms! har dessutom ett alltför högtskattetryck och en inhemsk hög kostnadsnivå, som är tvåväsentliga orsaker till det aktuella prisläget. Härtill kommergivetvis gränsskyddet, som emellertid kommer att justerasmed hänsyn till en internationell synkronisering.PBL gav 1987 kommunerna en starkare ställning ietableringsfrågor. De skall bedöma om enlivsmedelsetablering medför en ''lämpligsamhällsutveckling''. Sedan den nya lagen trädde i kraft harnäringsfrihetsombudsmannen haft anledning att påtalamissförhållanden fall. Nyetableringar harnämligen förhindrats eller försvårats genom kommunalabyråkratiska processer och kommunala beslut. Ändå ärnyetableringar tämligen sällsynta inomlivsmedelsbranschen.Kontentan av denna nya process i samhället medkommunernas förstärkta etableringsmakt har därmedinneburit att ytterligare en aktör bör granskas inom ramenför matprisdebatten. Konsekvensbeskrivningar av nylagstiftning sker inte. Ej heller nödvändig uppföljning avbeslut. Nyetableringar har sålunda förhindrats ochkonkurrensen har satts ur spel. Priserna har stigit. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanförändring av att de i motionenpåtalade missförhållandena motverkas,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den fullständiga bilden av ochorsakssammanhangen kring de höga matpriserna iSverige.1]
mot · GE02Bo504 · 1991-01-25 00:00:00 — Det inträffar ofta vid ombyggnation av befintligabyggnader till daghem, men också vid nybyggnation, attprojekt stupar på krångliga normer och styvnackadbyråkrati.Det borde inte stupa på t.ex. för låg takhöjd (detfinns exempel på detta att hämta ute i kommunerna).Helheten i byggnaden, att en acceptabel arbetsmiljö ochlekmiljö finns, borde vara huvudsyftet.En dagbarnvårdare t.ex. kan ta emot 7--8 barn i sinbostad, ibland kanske ännu fler. Skulle samma normer gälladär så hade vi inte många familjedaghem. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna atten översyn av gällande normer bör ske för att främjadaghemsutbyggnaden.
mot · GE02Bo506 · 1991-01-25 00:00:00 — Den kommunala vetorätten, som innebär att enkommun har rätt att säga nej till etablering av miljöstörandeanläggningar i den egna kommunen, är en av hörnstenarnai den kommunala självbestämmanderätten, och enförutsättning för en reell demokrati.Kommunerna har ett övergripande ansvar förmänniskors hälsa och för miljön i kommunen.Kommuninvånarnas representanter i kommunfullmäktigemåste därför ha rätt att bestämma, vilka typer avanläggningar och verksamheter som skall finnas ikommunen.Riksdagen beslöt under föregående (1989/90:BoU29 Ändring i naturresurslagen) att göraviktiga inskränkningar i den kommunala vetorätten, genomatt ge regeringen möjlighet att bestämma om lokalisering avvissa typer av anläggningar i strid med en kommuns uttaladevilja.Ett exempel på lokaliseringar där regeringen skall kunnatvinga en kommun att ta emot är anläggning för förvar avutbränt kärnbränsle.En av de platser i vårt land där man vill undersökaberggrundens lämplighet för slutförvaring av utbräntkärnbränsle är på gränsen mellan norraBohuslän och . Dessa planer har väckt ett mycketstarkt motstånd i det berörda området. När planerna blevkända bildades en aktionsgrupp med syfteatt skydda mot sådana provborrningar.Aktionsgruppen har växt till en lokal folkrörelse och manhar nu hållit vakt för att förhindra provborrningar i mer än10 år, dygnet runt. har man varit framgångsrik i denkampen. De tre berörda kommunerna , Tanumoch har samtliga förklarat att man ämnar utnyttjaden kommunala vetorätten för att förhindra att Kynnefjällgörs till en sopstation för utbränt kärnbränsle. När nuriksdagen beslutat att göra inskränkningar i vetorättenupplevs detta som ett mycket starkt hot i denna bygd.Detta visar på det felaktiga att starta produktion avkärnkraft utan att ha klart för sig var och hur det oerhörtgiftiga avfallet skall förvaras.Utgångspunkten i samhällsplaneringen måste vara attminimera det miljöfarliga avfallet. Produktion av varor ochenergi som resulterar i restprodukter och avfall som intekan destrueras eller återföras till naturens kretslopp böröverhuvudtaget inte tillåtas.Den kommunala självstyrelsen är starkt förankrad i vårtland. Genom en stark självstyrelse underlättasmedborgarnas möjligheter att påverka sin miljö. Dengenomförda inskränkningen i den kommunala vetorättenrycker undan grunden för en stor del av den kommunalasjälvstyrelsen och därmed människornas möjligheter attsjälva kunna påverka sin livsmiljö.Riksdagen bör därför återigen stärka den kommunalavetorätten genom att upphäva 4 kap. 3 § andra stycketNRL.Det får ankomma på berört utskott att utformanödvändig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring inaturresurslagen som föreslås i motionen.