ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Ub330 · 1991-01-25 00:00:00 — har en rad detaljregleringarinom skolans område avskaffats. Ett enklarestatsbidragssystem är på väg liksom en nedskärning av dencentrala och regionala skolbyråkratin. Dessa förändringarger kommunerna nya möjligheter att anpassa sinverksamhet till lokala behov och förutsättningar. Det finnsdock fortfarande mycket kvar att göra inom detta område.De regler som finns kvar omöjliggör bl.a. skoldrift ientreprenadform. Det är inte möjligt för en kommunatt ge en utomstående organisation eller ett företag iuppdrag att driva utbildning på gymnasienivå. Endaundantaget är så kallad inbyggd utbildning.Särskilt i skulle utbildning driven ientreprenadform kunna vara en attraktiv möjlighet. Inomregionen finns ett stort antal mycket specialiseradeutbildningslinjer. Många av dem fordrar dyr ochutrymmeskrävande utrustning för att kunna få den kvalitetvi begär av våra skolor. Det är inte alltid möjligt förkommunerna att leva upp till dessa krav utan att drabbas avorimliga kostnader.I flera fall ger samarbete med t.ex.branschorganisationer en bättre och mer flexibelutbildning. Entreprenad bör kunna vara en av flera möjligaorganisationsformer. En fördel vore att kommunerna intebehöver binda kapital eller resurser i samma utsträckningsom annars, och det kan förutsättas att entreprenören serfördelar med att mer nära driva och organiseragrundutbildningsverksamhet som annars kanske inte ensskulle kunna erbjudas ungdomar.Det vore logiskt att följa upp decentraliseringen och denminskade centrala styrningen inom andra av skolansområden genom att avskaffa hindren förgymnasieutbildning i entreprenadform. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna atthindren för gymnasieutbildning på entreprenad undanröjs.
mot · GE02Ub331 · 1991-01-25 00:00:00 — Återinförande av frånvaron på betygen Ett av skolans problem är den ibland besvärande högafrånvaron. Både privata angelägenheter, som resor ochferiearbete, och t.ex. fester och utflykter i anslutning tillterminssluten tar tid från undervisningen.Stockholms skolförvaltning kartlade 1989 situationenoch resultatet visar en mycket hög frånvaroandel igymnasieskolans avgångsklasser under vårterminens slut.Med tanke på de kunskapsbrister många elever uppvisarsenare finns anledning att se allvarligt på detta. Jämförelsermellan dagens situation och terminssluten innanstudentexamen avskaffades kan inte göras. Den längreterminen motiveras av att undervisningen på lördagaravskaffats.Skolan måste få en möjlighet att motverka dennaoroande utveckling. Mycket tyder på att detta problemkommer att växa successivt om inget görs.Frånvaron under den sista terminen i gymnasieskolanskall numera redovisas på avgångsbetygen. Dennaförändring är ett litet steg i rätt riktning. För att på allvarkunna vända utvecklingen fordras dock mer konsekventgenomförda markeringar av att skolan faktiskt är och skallvara en arbetsplats där närvaro, i möjligaste mån, är ensjälvklarhet. Frånvaroredovisningen bör finnas med påsamtliga betyg som ges inom såväl som inomgymnasieskolan. Detta skulle fungera som en effektivmarkering till dem som inte sköter sitt skolarbete ochdessutom kunna vara en varningssignal för många föräldraroch göra det lättare för dem att stödja sina barn.Det är viktigt att man vid redovisningen skiljer på giltigoch ogiltig frånvaro. Av betyget skall klart framgå vad somär sanktionerad frånvaro, t.ex. sjukdom eller viktigafamiljeangelägenheter, respektive dess motsats. Detta ärangeläget för att systemet skall upplevas som rimligt ochrättvist av elever, lärare och föräldrar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till hur giltigrespektive ogiltig frånvaro skall kunna redovisas påsamtliga betyg givna inom grund- och gymnasieskolan.
mot · GE02Ub333 · 1991-01-25 00:00:00 — Många språklärare varnade för den utveckling, som deansåg skulle bli följden, när man ändrade indelningen iallmän och särskild kurs i moderna språk på grundskolanshögstadium. Tyvärr fick de rätt i sina farhågor. Språkensställning har allvarligt försvagats.Vår värld blir alltmer internationaliserad. För att kunnakommunicera med varandra över gränserna, för att kunnaförstå olika livsvillkor och olika kulturmönster och för attkunna driva framgångsrik handel med andra länder krävsdet att vi har goda kunskaper i moderna språk.Alltfler yrken kräver goda språkkunskaper ochmånga vill kunna behärska ett språk för tillfredsställelsenatt kunna förstå och uttrycka sig väl och finner detberikande att kunna tala med människor från andra länder.Om vi inte kan kommunicera över gränserna drabbas viså småningom av kulturell utarmning. Mångfald är enförutsättning för ett rikt kulturliv där utbyte med andraländer spelar en stor roll, liksom möjligheterna att kunnaläsa, höra och förstå originalspråket. Alla behöver godaspråkkunskaper för att kunna hävda sig på en alltmerinternationell arbetsmarknad. har fattat ettbeslut om att skall börja förhandlingar om ettmedlemskap i . Detta kommer att få stor inverkan på ettlitet land som . Vi måste kunna behärska åtminstoneett gångbart språk inom EG-området.Efter slopandet av allmänna kurser i franska och tyskapå högstadium kan vi klart konstatera atteleverna blev de stora förlorarna. Det har särskilt drabbatde s.k. svagpresterande eleverna, varav många inte fårnågon möjlighet att läsa ett andra främmande språk. Mendet har även blivit svårare för de språkbegåvade elevernaatt få den fördjupning och stimulans som de har rätt att få.Skolans uppgift att tillgodose alla elevers rätt tillkunskaper åsidosätts genom de s.k. integrerade kurserna iB-språken. Undervisningens totala nivå sjunker genom attmöjligheterna till anpassning till olika begåvningstyperomintetgörs. Vi anser att en översyn av timplanerna påhögstadiet bör genomföras i syfte att ge ökadevalmöjligheter i språkstudierna.En skola för alla måste ta hänsyn till både de teoretisktoch praktiskt begåvade eleverna för att kunna ge dem derasbehov av stimulans. En god grund för fortsatt utbildningläggs tidigt . Såväl svag- som högpresterande elevermåste få möjligheter att utvecklas i sin egen takt. Studiernamåste framstå som meningsfulla för alla elever.Eventuellt borde kanske engelska eller tyska kunnaerbjudas redan från mellanstadiets första klass.SÖ gick till och med ut till skolstyrelser med erbjudandeatt starta försök med sammanhållna kurser i engelska, detenda moderna språk som tidigare kunnat erbjuda tvåkurser. Enligt vår mening är detta inte acceptabelt. Spårenfrån den försämrade kunskapsnivån vad gäller B-språkenförskräcker. Vi anser att man även måste inrättasärskild och allmän kurs i engelska. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade valmöjligheter ispråkstudierna,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om språkundervisning isammanhållna kurser.
mot · GE02Ub334 · 1991-01-25 00:00:00 — Samordning mellan vuxenutbildning och gymnasieskola Antalet arbetslösa ungdomar i åldern 18--uppgårtill ca 440 inräknat dem som finns iarbetsmarknadsutbildning. Situationen i länets kommunervarierar dock mycket. Särskilt bekymmersamt är läget iVästerbergslagen. Eftersom vi är på väg in i enlågkonjunktur är förhoppningar om en snabbt förbättradsituation knappast tänkbar.Ungdomsarbetslösheten hör samman med efterfråganpå arbetskraft över huvud taget. Ett lägre skattetryck ochett näringslivsklimat som även i övrigt stimulerarnäringslivet ger en högre efterfrågan på arbetskraft frånföretagen.Många av de ungdomar som är arbetslösa skulle med enbättre utbildning bli mer attraktiva på arbetsmarknaden.Det är därför nödvändigt att i en situation med växandearbetslöshet utnyttja alla möjligheter till utbildning. Dettaär speciellt viktigt för ungdomarna för vilka arbetslöshetenär särskilt allvarlig.Det finns många anordnare av vuxenutbildningsom med en bättre samordning och rollfördelning skulle fåstörre förutsättningar att möta behoven hos både individeroch arbetsliv.Gymnasieskolan, kommunala vuxenutbildningen,studieförbunden, folkhögskolan,arbetsmarknadsutbildningen och högskolan ger allutbildning till ungdomar i åldern 18--. ärutbildningarna hos de olika anordnarna nästansammanfallande.Det torde finnas stora möjligheter att utnyttjaresurserna effektivare om man kan samordna vissautbildningar och därmed skapa utrymme för ett ökat antalutbildningsplatser eller nya utbildningar. Tommautbildningsplatser i t.ex. gymnasieskolan kan då lättareanvändas.Det är nödvändigt att se över gränsdragningen,rollfördelningen och möjligheterna till samordning mellanolika anordnare av vuxenutbildning och gymnasieskolan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en snabb utredning avgränser, rollfördelning och möjligheter till samordninginom vuxenutbildning och gymnasieskola.
mot · GE02Ub335 · 1991-01-25 00:00:00 — Det har förts en diskussion om att göraidrottsämnet frivilligt i gymnasieskolan. Jag är förvånad atten sådan diskussion överhuvudtaget har uppstått. Dettainte minst med tanke på de fakta som har presenterats omde ungas hälsotillstånd.Vår livsföring har förändrats genom att vi nu intebehöver använda samma fysiska resurser som tidigaregenerationer tvingades göra. Eftersom vår kropp är skapadför fysisk aktivitet får vi inte naturligt den fysiska träning,som är nödvändig i vår mekaniserade tillvaro. Ungdomar,som inte idrottar, missar därför ofta möjligheten att byggaupp sin kropp inför framtidens olika verksamheter påarbetsmarknad och fritid.Den senaste tidens arbetsundersökningar visar också attdet oftast är unga som drabbas av förslitningsskador iarbetslivet. De skador som ökat är värk i nacke, axlar ochmuskler samt utslitna ryggar, och många av dem som fåttsina skador klassade som arbetsskada har drabbats av justförslitningsskador. Detta är ju anmärkningsvärt med tankepå att många av de tunga arbetena torde ha minskat iarbetslivet. Rimligen borde arbetsskadorna därför haminskat, men så är nu inte fallet.Många av dessa förslitningsskador hade kanske kunnatundvikas om vederbörande hade fått en utökad fysiskträning. För att förbygga förslitningsskador och för attstärka den framtida generationens hälsa är det väsentligt attvåra ungdomar lär sig att rätt sköta sin kropp. Därför böridrottsämnet även vara ett obligatoriskt ämne igymnasieskolan. Det vore i stället önskvärt med enförstärkning av idrottsämnet.Idrottsämnet ger även teoretiska kunskaper omkroppens anatomi och fysiologi för att därmed ökaförståelsen för behovet av fysiska aktiviteter. Idrottsämnetsomfattning och utformning har därför en mycket storbetydelse.Enligt min mening är det synnerligen väsentligt attidrottsämnet även skall vara obligatoriskt igymnasieskolan. I annat fall riskerar de som är i störstbehov av fysisk träning -- främst de som inte aktivt deltar iannan idrottsutövning -- att bli de som väljer bortidrottsämnet. Om dessa sedan går ut i tunga och monotonajobb riskerar de att snart få arbetsskador med åtföljandesjukskrivning som följd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om idrottsämnet igymnasieskolan.
mot · GE02Ub336 · 1991-01-25 00:00:00 — I en rapport, ''Omvärldskunskap:SO'', från SO-deleninom det nationella utvärderingsprogrammet i , harGunilla Svingby m.fl. redovisat bl a följande beträffandeämnet religionskunskap på mellanstadium.Att religionskunskap är det ämne som tillsammans medsamhällskunskap har lägst status i SO-gruppen framgår iolika sammanhang av lärarnas svar. Det är det ämne somflest lärare valt bort antingen genom att låta andra lärareta över eller genom att inte undervisa alls eller i begränsadomfattning. av lärarna i vår undersökningsgruppanger inget område som kan räknas till ämnetreligionskunskap. anger endast etteller två arbetsområden. Av detta kan man dra slutsatsenatt endast hälften av lärarna undervisar i ämnet inågorlunda rimlig omfattning i relation till läroplan ochövriga ämnen.Av rapporten framgår vidare att avlärarna menar att religionskunskap är det svåraste ämnet.De främsta orsakerna härtill är, menar man, elevernasointresse, elevernas oförmåga att förstå ämnet samtlärarens egen okunnighet i ämnet. Endast 14 av samtligalärare som har besvarat enkäten (157 st) har angett att dearbetat med någon eller några livsfrågor.Rapporten ger en skrämmande bild av hur det förhållersig med undervisningen i det mycket viktiga ämne, somreligionskunskapen är. Särskilt allvarligt ter sig, enligt minmening, det ringa utrymme och den undermåligabehandling, som den kristna läran uppenbarligen får iundervisningen. Det är oerhört viktigt, att den ungamänniskan bibringas kunskaper om den kristna etiken somett rättesnöre i tillvaron. Till skolans viktigaste uppgifterhör att ge eleverna en god fostran. Detta kan ske på skildasätt inom ramen för all undervisning och övrig verksamhet.Särskilt naturligt är det vid religionsundervisningen.Rapporten klarlägger alltså otvetydigt, att det finnsmycket allvarliga brister i religionsundervisningen. Lärarnahar själva vitsordat, att de inte besitter tillräckligakunskaper i ämnet.Detta vittnar om att lärarutbildningen på området ärbristfällig, vilket givetvis måste leda till att kraftfullaåtgärder vidtages, för att åstadkomma en kvalitativt godutbildning. Regeringen har det främsta ansvaret för attdetta kommer till stånd.Det ankommer också på skolledningarna, att fästastörsta allvar vid vad rapporten redovisat. Undervisningen ireligionskunskap får givetvis inte enbart ske på en höft. Denmåste genomföras i enlighet med vad gällande läroplanföreskriver. Larmrapporten utgör en allvarlig påfordran tillde direkt ansvariga vid varje skola att föranstalta, att depåtalade bristerna så långt möjligt elimineras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ämnet religionskunskap igrundskolan.
mot · GE02Ub337 · 1991-01-25 00:00:00 — Det kristna budskapets ställning i Allmän hederlighet och respekt för lag och ordning är sämre än vad som kan krävas i ett välståndssamhälle.Det stjäls för 9 000 miljoner i de svenska butikerna,enskilda hem vandaliseras och människor blir ofta bestulna.Våldet breder ut sig och blir allt råare.De senaste åren har butiksstölderna ökatexplosionsartat: med 50 procent.Varje år sker över tre miljoner snatterier, vilket gör 8 000per dag. Ett normalt varuhus årsomsättning lär försvinnadagligen i hela genom snatteri.Omfattningen är olika i landet, värst i storstäderna.Enligt uppgift skulle det kosta varje svenskt hushåll 700--. , som man får betala genom högre priserpå grund av butikssnatteriet. Läget är allvarligt och handelnmåste nu satsa på information i skolorna. En otäck trend ärnu också att våldsinslagen i samband med snatterier ökar.Personalen drabbas då snattare omhändertas i väntan påpolis.Brotts- och våldsutvecklingen i övrigt ökar i enomfattning som är mycket oroande. Våldsamma överfalloch stor skadegörelse hör till ordningen för dagen. Redannedslagna sparkas, kvinnor överfalls, mobbning ochtrakasserier breder ut sig i skolan.Denna utveckling måste brytas. Alla måste vi ta ettansvar så att en förändring kommer till stånd, annars hotasvälfärdssamhället i sina grundvalar.I ett rättssamhälle spelar åtgärder som syftar till attförebygga brott en avgörande roll. Barn och ungdomar skalli hem och skola lära sig att ta ansvar för sig själva och kännarespekt för andra människors liv och egendom.Det är djupt beklagligt att hem och skola inte lyckatsfostra till ansvar och hederlighet, att lära de unga vad somär mitt och ditt, vad som är rätt och fel.Vi är övertygade om att den bästa ''information'' somkan ges inte minst de unga är insikter och kunskap i detkristna budskapet, Tio Bud, moral och etik.De goda målsättningar som fastslagits i grundskolansläroplan (Lgr 80, s. 127--128) har inte uppnåtts i praktiken,varför en skärpning måste ske. Respekten för människorsolika värderingar i livsåskådningsfrågor, religion, politikoch moral får inte leda till att grunden som det svenskasamhället vilar på -- kristendomens moral och etik -- rycksundan i utbildningen.Det är lätt att sänka moralen i ett land, men det är svårtoch tidskrävande att bekämpa slapphet, våld ochkriminalitet. I vårt land talas ofta om, och ställs krav på,förbättringar av olika slag -- alltid avseende den yttremiljön. Det är nu hög tid att också sätta den inre miljön ifokus, att återupprätta känslan för ansvarstagande,hederlighet och medmänsklighet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag omstärkande av det kristna budskapets ställning inom ämnetreligionskunskap,2. att hos regeringen begär förslag om skärptaförkunskapskrav för lärare i läroämnet religionskunskap,3. att hos regeringen begär förslag om sådanutbildning och fortbildning för lärare i religionskunskap attde goda förutsättningarna i Lgr 80 kan uppnås.
mot · GE02Ub338 · 1991-01-25 00:00:00 — Den allmänna debatten kring jord- och skogsbruket,dess produktionsformer, miljöpåverkan m.m. har präglatsav okunskap och tyckande. Massmedia har i regel intebidragit till en sakligare debatt. Det är viktigt att vi får endebatt baserad på kunskap och saklighet till stånd.Jord- och skogsbruk har under årtusenden varit en del idet ekologiska kretsloppet. Växtnäringsämnena alltifrånkolet i luftens koldioxid till kväve, fosfor och kalium m.fl.beskriver i naturen sina bestämda kretslopp liksom vatten.Kvävet, som framställs som den stora förstöraren, ärju en av de viktigaste förutsättningarna för mänskligt liv vidsidan om vatten och luft.I vårt humida klimat har vi sedan årtusenden haftläckage av växtnäringsämnen till luft och vatten-- ettnaturligt kretslopp i samarbete med andra organismer i vårtekologiska system såsom bakterier, svampar och olikamarkdjur, vattendjur och vattenväxter.Jordbruket har som en följd aven medveten politiskt styrd produktionsordning i vissa fallökat läckaget av växtnäringsämnen till luft och vatten menäven att en ökning av skördarna i sig ökar försurningengenom det lagbundna utbytet av positiva växtnäringsjoner imarkvätskan mot surgörande vätejoner. Detta är ofta enföljd av att tillförseln av växtnäring inte varit balanserad.Att i ett sådant läge lägga skatter på växtnäring är olyckligtoch diskutabelt ur miljösynpunkt.Det mest allvarliga i vår miljösituation är inte jordbruketutan den stora tillförseln av olika växtnäringsämnen i formav kväve och koldioxid som sker vid förbränning avdrivmedel och fossila bränslen.Den ohämmade nyemission av koldioxid som följer avtill synes ''rena'' energislag som naturgas måste balanserasav en motsvarande kolsyreassimilation. Sådan sker inteendast i de så ofta och med all rätt framhållna regnskogarna,utan överallt där gröna växter finns och utvecklas.Växternas kolsyreassimilation står i direkt förhållande tillden mängd torrsubstans, som t.ex. ett hektar producerar/år.I vårt land producerar våra skogar 1,5--TS/ha/årmedan ett ha sockerbetor åstadkommer 10--TS/ha/åroch ett ha höstvete producerar 8--TS/ha/år. Allt dettaundanhålls allmänheten liksom att utbildningen i elementärnaturkunskap saknas i och gymnasiet på ettflertal linjer.Det måste ske en allmän förbättring av elementärnaturkunskap hos inte bara våra skolungdomar ochstuderande på olika nivåer utan även hos alla dem som haratt utreda och fatta beslut i frågor om jord- och skogsbruk,miljöärenden m.m.Ett bättre utnyttjande av all den biologiska kompetens,som finns bl.a. i våra lantbruksnämnder och andra organ,som ägnar sig huvudsakligen åt rent administrativauppgifter, måste komma till stånd. Ävenutbildningsmöjligheterna i TV och radio bör kunna ställastill förfogande. Då kan varje svensk snabbt och effektivt blidelaktig i de kunskaper som krävs för att rätt kunna förståskeendet i vår natur och på ett positivt sätt kunna delta imiljödebatten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om förbättradutbildning i elementär naturkunskap i skolan.
mot · GE02Ub339 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:U534 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stärkande av de nordiskagrannspråkens ställning i utbildningen.
mot · GE02Ub340 · 1991-01-25 00:00:00 — Samordning mellan gymnasie- och vuxenutbildning Den ökade arbetslösheten i gerungdomar anledning att känna oro. Vid januari månad 1991var av ungdomarna i åldern 18 till 19 årarbetslösa. Motsvarande siffra var 1,7procent. Motsvarande tal för 20--är resp.1,7 procent.Antalet ungdomar som är arbetslösa har alltså ökat mednärmare 400 personer och det är troligt att denna siffrakommer att öka ganska kraftigt under de kommandemånaderna. Sannolikt kommer situationen attinnebära väsentliga problem.Den tilltagande ungdomsarbetslösheten avspeglarsituationen på arbetsmarknaden i sin helhet. Det är oftastungdomarna som snabbast får känna av förändringar iefterfrågan på arbetskraft. De har ännu ej fått något rejältfotfäste på arbetsmarknaden och de saknar den erfarenhetsom alltmer efterfrågas i dag.Nästan genomgående är det också de ungdomar som sämsta utbildningen som hårdas drabbas av sämre tider.Utbildning är och förblir den bästa garantin för att denenskilde individen skall få någolunda stark position påarbetsmarknaden.Det är därför utomordentligt angeläget att i nu rådandearbetsmarknadsläge med växande arbetslöshet utnyttja allamöjligheter till utbildning. Utbildningen bör varvas medaktiv jobbsökarverksamhet så att inte utbildningen får en''passiviserande'' effekt.Det finns många anordnare av vuxenutbildningsom med en bättre samordning och rollfördelning skulle fåstörre förutsättningar att möta behoven hos både individeroch arbetsliv. Det finns ett mycket rikt och varierat utbudav utbildning som vänder sig till ungdomar i 18 till . är utbildningarna hos olika anordnare nästansammanfallande, och det kan vara svårt för den enskilde attöverblicka utbudet. Olika studiefinansieringsmöjligheterinnebär ytterligare en komplikation för den enskilde.Det är angeläget att dessa förhållanden sammantagetinte negativt påverkar viljan och förmågan att genomgåolika former av utbildning som stärker individen påarbetsmarknaden. Det finns all anledning att tro att heladetta område borde bli föremål för en rejäl översyn så attresurserna i betydligt större utsträckning kunde utnyttjaseffektivt.För att kunna genomföra detta är det nödvändigt att seöver gränsdragningen, rollfördelningen och möjligheternatill samordningen mellan de olika anordnarna avvuxenutbildning men också möjligheten till en samordningmellan vuxenutbildning och gymnasieutbildning.Studiesystemets skiftande utformning bör ocksåuppmärksammas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en snabb utredningoch översyn av gränser, rollfördelning och möjligheter tillsamordning inom vuxen- och gymnasieutbildningen.