mot · GE02So223 · 1991-01-25 00:00:00 — Under kommande budgetår föreslår viatt 15 milj.kr. avsätts till detta ändamål. Dessa skall kunnafungera som ett stöd för föräldrarna under barnets uppväxtoch ge kunskap i de fall kompetens hos andra instansersaknas. Ett exempel på ett sådant träningscenter är FrambuHelsecenter i Norge.Frambu är ett informations- och behandlingscenter förmånga olika grupper med mindre kända handikapp. Det ägsav en stiftelse och vistelser där finansieras viasocialförsäkringen. Centret erbjuder en rad olika aktiviteteroch organiserar vistelser, lägerveckor och kurser förpersoner med samma diagnos m.m.5.2 HjärnskadecentraHjärnskador är en icke ovanlig konsekvens av såvälolycksfall som sjukdomar i centrala nervsystemet. Antalethjärnskador anges till över 20 000 i landet varav någothundratal är av omfattande art. Den sjukvård vi har iSverige innebär att vi ofta kan rädda livet på personer medsvåra skallskador. Däremot finns stora brister när det gällerdiagnostik och rehabilitering. Det gäller särskilt sådanaskador som leder till kognitiva störningar, t.ex.koncentrationsproblem och bristande språkfunktioner. Omdiagnostiken är bristfällig är det också svårt att sätta inadekvata åtgärder.Alltför många människor ådrar sig ocksåryggmärgsskada i samband med t.ex. trafik- ochdykolyckor. Det är viktigt att de får möjlighet till snabbrehabilitering i en bra miljö.Frykcentret i , som drivs i enskild regi och taremot patienter remitterade från hela landet, har nåttmycket goda behandlingsresultat. Vid sidan av denrehabiliterande verksamheten erbjuder de socialgemenskap och spännande fritidsverksamhet. Det finnsbehov av flera sådana centra i . Skapandet av dessabör därför stimuleras.Riksdagens socialutskott har dessutom vid flera tillfällenkonstaterat, senast i betänkande 1989/90:SoU17, att vårdenav de svårt hjärnskadade patienterna är mycket eftersatt.Några åtgärder med anledning av detta har inte vidtagits.Vi föreslår nu att resurserna för detta eftersattavårdområde förbättras. För detta ändamål vill vi anslå 15milj.kr. för att inrätta ett center för diagnostik ochrehabilitering av vissa svårdiagnostiserade hjärnskador. Detfår ankomma på regeringen att närmare överväga huruvidaverksamheten skall ges ett centralt eller regionalthuvudmannaskap.6. Bygg ut tolkverksamhetenSedan 1982 har hälso-och sjukvårdshuvudmännenansvar för tolktjänst till döva, gravt hörselskadade ochdövblinda. I samband med att detta ansvar överfördesökades statens ersättning till landstingen inom ramen försjukförsäkringen för att täcka vissa delar av landstingenskostnader för tolktjänst. I sjukvårdshuvudmännens ansvaringår att tillhandahålla tolk oavsett om uppdraget ingår ideras betalningsansvar eller om det är debiteringsbart.Fr.o.m. 1990 ingår även gruppen gravt talskadade isjukvårdshuvudmännens ansvarsområde.I princip finns inga begränsningar i möjligheten att fåtolktjänst. I praktiken är dock tillgången på tolkarbegränsade. Alla beställningar kan inte tillgodoses.Hälso- och sjukvårdens kostnader för tolktjänsteruppgick till ca 35 milj.kr. Därutöverdebiterade sjukvårdshuvudmännen tolktjänster tillmyndigheter, skolor, organisationer samt enskildaarbetsgivare omfattande ca 10 milj.kr.Under 1990 har gjort en kartläggning avlandstingens tolkverksamhet. Kartläggningen pekar på attdet finns behov av ca 100 nya tolktjänster för att på ettacceptabelt sätt tillgodose behoven. Detta motsvarar iprincip en utbyggnad av verksamheten med 50 procent.Vi föreslår att ersättningen till sjukvårdshuvudmännenför tolktjänst ökas med 15 milj.kr. för attåstadkomma denna nödvändiga ambitionshöjning avtolkverksamheten.7. Utbildning åt allaInom den obligatoriska skolan skall alla barn kunnadelta i undervisningen oavsett om de har ett handikapp ellerej. integreras också allt fler handikappade barn i denvanliga skolundervisningen. Denna integrering måstefortsätta.Beroende på handikappets art och skollokalernastillgänglighet varierar dock handikappadesundervisningsstandard. saknas exempelvismöjligheter för den handikappade att delta i alla ämnen.Det händer t.ex. ofta att rörelsehindrade barn ''slipper''idrott under förevändning att han/hon har sjukgymnastik.Andra har befriats från slöjd därför att slöjdsalen inte varittillgänglig för rullstolar.Utbildning för psykiskt utvecklingsstörda barn ochungdomar ges i särskolan. I den obligatoriska delen avsärskolan ingår grundsärskolan och träningsskolan. Densenare är avsedd för dem som inte kan tillgodogöra sigundervisningen i grundsärskolan.Sedan den 1 juli 1988 har vuxna psykisktutvecklingsstörda rätt till vuxenutbildning inom ramen försärvuxutbildningen. SärVux syftar till att ge vuxna psykisktutvecklingsstörda möjlighet att skaffa sig kompetens sommotsvarar den som ges i grundsärskolan.Det finns oroande signaler om att särvuxutbildningeninte i tillräcklig utsträckning kommer de utvecklingsstördatill del. Antalet undervisningstimmar som tilldelats ärotillräckligt. finns det medel avsatta för ca54 , medan behovet för attriksdagens beslut skall kunna förverkligasuppskattats till 100 000. Därför föreslår vi att nuvarande SärVux tillförsytterligare 30 milj.kr. för att kunna nå upp till beslutat antalundervisningstimmar.Undervisning på träningsskolenivå ger oftast enbartmöjlighet till en mycket begränsad intellektuell träning. Förde utvecklingsstörda kan den likafullt vidga derasmöjligheter att leva ett rikt och aktivt liv.Det är fel att utvecklingsstörda i princip inte får delta isamma utbildning mer än en gång. Mot bakgrund av attsamhället snabbt förändras och att utvecklingsstörda mångagånger mognar sent och har dåligt minne, bör de kunna fågå en utbildning mer än en gång för att repetera eller bättrapå sina kunskaper.Vi har tidigare föreslagit att rätten till undervisning inomSärVux skall gälla också på träningsskolenivå. Riksdagenhar ställt sig bakom detta förslag. Regeringen tillsatte år1988 därför . Kommittén har avlämnat sittslutbetänkande ''Vidgad vuxenutbildning förutvecklingsstörda'' (SOU 1990:11) som publicerades ifebruari 1990. Kommittén ger förslag tillutbildningsmöjligheter för utvecklingsstörda som ärjämförbara med de olika utbildningsformer som erbjudsandra vuxna. Kommittén anser att utvecklingsstörda skall hamöjlighet att få grundläggande undervisning relaterad tillden enskildes förutsättningar. Särvux bör utvidgas till attäven omfatta utbildning på träningsskolenivå. Kommitténföreslår vidare att vuxna skall ges möjlighet att erhållayrkesutbildning inom yrkessärskolan. Kostnaderna fördetta beräknas till 41 milj.kr. De utvecklingsstörda påträningsskolenivå har väntat på att få rätt tillundervisning inom SärVux. Utredningens förslag börgenomföras så snabbt som möjligt och de beräknaderesurserna bör tillskjutas. Vi reserverar medel för detta ivårt budgetalternativ.8. Sysselsättning åt allaFlera utredningar har uttalat sig omarbetets värde för människor med funktionshinder som enproduktiv resurs för samhället. Trots ambitionen i sådanauttalanden och trots tillkomsten av mångaarbetsmarknadspolitiska åtgärder saknar många människormed handikapp en plats på arbetsmarknaden. Det gällersärskilt människor med omfattande funktionshinder.Under 1989 förelåg en närmast paradoxal situation.Antalet långtidssjukskrivna var 150 000 och antalet förtidspensionärer var rekordhögt, ca350 000. rådde det inom stora delar avarbetsmarknaden brist på arbetskraft. Vidarbetsförmedlingarna var antalet kvarstående sökande medarbetshandikapp ca 30 000.Denna situation pekar på att oavsettkonjunkturförhållandena möter människor med handikappbetydande hinder när det gäller att få en plats ute påarbetsmarknaden.Hur stor andel av dem med förtidspension/sjukbidragsom saknar regelbunden sysselsättning är inte känt. Tillskillnad från andra grupper med omfattandefunktionshinder har omsorgslagens personkrets genomrätten till daglig verksamhet en form av''sysselsättningsgaranti''. Ca 16 000 av de psykisktutvecklingsstörda vuxna har någon daglig verksamhet.Ansträngningarna för att bereda handikappade tillträdetill arbetsmarknaden måste intensifieras inom fleraområden. Ansvar för detta måste tas inom både social- ocharbetsmarknadspolitiken.8.1 Socialpolitiken och arbetsmarknadspolitikenTill de allmänna målen enligt socialtjänstlagensportalparagraf hör att främja människors aktiva deltagandei samhällslivet. En central uppgift är att främja denenskildes rätt till arbete, bostad och utbildning. Enligt 21§ i SoL har socialnämnden en skyldighet att verka för attmänniskor som möter betydande svårigheter i sin livsföringskall beredas ''meningsfull'' sysselsättning.1989 års handikapputredning har dock konstaterat att av de svårt funktionshindrade har varken arbete ellerannan daglig sysselsättning. Utredningen har vidarekonstaterat att 7 av 10 kommuner har bristfällig kännedomom svårt funktionshindrades behov. Dessa fakta pekar påatt målen i SoL inte förverkligats.Inom arbetsmarknadslagstiftningen finns lagen omanställningsfrämjande åtgärder (främjandelagen), lagenom anställningsskydd och arbetsmiljölagen som harbetydelse för att stärka eftersatta gruppers ställning påarbetsmarknaden.Främjandelagen innebär attarbetsmarknadsmyndigheterna ges möjligheter tillinflytande över företagens personalpolitik. Syftet är bl.a.att stärka ställningen på arbetsmarknaden för arbetstagaremed nedsatt arbetsförmåga. Denna lag har dock haft ytterstbegränsad effekt.8.2 Mer konkreta och kraftfulla åtgärderFör att underlätta strävandena att bereda handikappadearbete finns bl.a. lönebidrag. sysselsattes 45 200 personer med lönebidrag. För många handikappadeär lönebidrag ett bra sätt att få fotfäste påarbetsmarknaden.Antalet arbetshandikappade vid var 30 434 . Enligt beräkningarinnebär varje anställning en samhällsekonomisk vinst pådrygt . Det är glädjande att inom ramen för Samhallförenas personlig välfärd med samhällsekonomiskabesparingar.Samhall har i samråd med arbetsmarknadsstyrelsenföreslagit att fler arbetshandikappade bör beredas arbeteinom under /92. Regeringen hardock inte föreslagit att verksamheten skall öka. Vi anser attverksamheten vid har en stor betydelse för dearbetshandikappade och bör därför ökas. Vi föreslår attverksamheten för /92 utökas med . För detta ändamål föreslår vi attmedel motsvarande 50 milj.kr. tillförs.Av dem som arbetade inom i juni 1990hade 6 896 personer pensionssamordning, dvs de hadeförtidspension eller sjukbidrag. Det är förståeligt attmänniskor som utför ett arbete anser att den ersättning defår skall vara lön och inte pension. Vi föreslår därför att desom arbetar inom skall uppbära lön fördet arbete de utför istället för pension.Vi har från liberalernas sida ofta pekat på attsamtidigt som de resurser som avsätts för att beredahandikappade arbete har varit starkt begränsade, har ingensådan begränsning funnits när det har gällt resurserna förförtidspensionering.Möjligheter har införts att föra över resurser frånsocialförsäkringssektorn till arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Detta möjliggörs till viss del genom vilandeförtidspension som ett instrument irehabiliteringsprocessen. hade 305 616förtidspension och 55 740 hade sjukbidrag. Lönebidrag förförtidspensionerade kan utgå med ett bidrag upp till halvakostnaden för lön och sociala avgifter. Det är viktigt attdetta instrument ges en aktiv tillämpning.Arbetshjälpmedel utgör en viktig del för handikappadeinom arbetslivet. Dessa hjälpmedel kan ofta vara enförutsättning att komma in i arbetslivet och därigenom blisjälvförsörjande. Alternativet för många skulle annars varasysslolöshet med förtidspension. Regeringen föreslår i åretsbudgetproposition att anslaget till arbetshjälpmedel förhandikappade skall minskas med 75 milj.kr. Detta förefallervara en onödig försämring för de handikappade, eftersomdet egentligen inte medför några besparingar för samhället.Fler handikappade hamnar utanför arbetslivet. Detta ökarantalet som får förtidspension. Vi föreslår att 75 milj.kr.återförs till detta ändamål.För de handikappade ungdomarna är insatserna vidövergången från skola till arbetsliv av avgörande betydelseför att de skall få ett fotfäste på arbetsmarknaden. Detgäller bl.a. möjligheten till vägledning inför yrkes- ochstudieval, möjligheten att pröva olika arbetssituationer,tillgång till hjälpmedel, personlig assistans och psykosocialtstöd.Många ungdomar med omfattande funktionshinder harofta begränsade möjligheter att genom praktisktsommararbete skaffa erfarenheter av arbetslivet. Det berorinte enbart på svårigheter att hitta ett sommararbete.Problemen utgörs också av att det är svårt att förenainsatser från olika verksamheter ,såsom färdtjänst, arbetsbiträde och arbetstekniskahjälpmedel. Möjligheten till ett sommararbete är oftast ensjälvklarhet för flertalet andra ungdomar. Denna möjlighetger dem ett försprång in i arbetslivet.Mot bakgrund av att de handikappade ungdomar somavslutat en utbildning har stora svårigheter att komma ut påarbetsmarknaden bör arbetsförmedlingarna aktiveras mer idetta arbete. Arbetsförmedlingarna och skolans syo-funktionärer bör i större utsträckning samarbeta om dehandikappade ungdomarnas möjlighet att komma ut påarbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen bör ges ett ansvaratt följa de handikappade ungdomar som avslutat sinastudier.Handikappades svårigheter att komma ut i arbetslivethar flera orsaker. En del beror på omgivningens negativaattityder till att anställa handikappade. Men självahandikappet kan i vissa fall medföra att den handikappadeperiodvis har hög frånvaro. Detta är ytterligare en faktorsom försvårar inträdet på arbetsmarknaden. Ett sätt att lösadetta vore att flera handikappade fick möjlighet att dela påett heltidsarbete. Om t.ex. två eller tre personer delade påen heltidstjänst skulle frånvaron bli mindre kännbar förarbetsgivaren och flera handikappade skulle kunna kännaen arbetsgemenskap. Det finns givetvis ett antal praktiskafrågor förknippade med en sådan delning av arbete. Mendenna konstruktion skulle kunna vara värdefull för dehandikappade och bör därför prövas.Våra förslag om förbättringar för arbetshandikappadefinns också i en speciell kommittémotion från folkpartietliberalerna.9. Aktiv fritidSåväl den offentliga sektorn som det privata näringslivetinvesterar stora belopp på verksamheter förmänniskors fritid. Det sker därför att fritiden intar en alltviktigare plats i människors liv. Det finns emellertid ingenallmän insikt om att detta gäller även människor medfunktionshinder.Idrott och friluftsliv är för många människor enavkopplande fritidssysselsättning. Detta gäller ocksåhandikappade. De handikappade stöter dock ofta påsvårigheter i sin utövning av idrott och friluftsliv.Verksamheten måste därför ges bättre förutsättningar.Tillgängligheten till lokalerna måste bli mer anpassad förde handikappade. Det krävs i regel relativt enklaförbättringsarbeten för att även äldre idrottsanläggningarskall bli mer handikappvänliga. Vid fördelning av tävlings-och träningstider måste större hänsyn tas tillhandikappidrottens särskilda behov.Möjligheten för vissa grupper av handikappade att badaär mycket begränsad. Simbassänger saknar ofta en sittliftsom möjliggör för rörelsehindrade att använda dem. Dettaborde vara obligatoriskt vid alla allmänna bad. De som liderav vissa muskelsjukdomar och ledsjukdomar t.ex.reumatiker kan enbart bada i vatten med en temperatur pålägst . De allmänna baden bör regelbundet erbjudadessa grupper en möjlighet att få bada.Det är viktigt att fårfortsatt stöd för sin verksamhet men dessutom bör andraorganisationer få ökat stöd för den verksamhet som syftartill att integrera handikappade i den normalaverksamheten. Exempel på sådana organisationer ärscouterna, ridfrämjandet och . Riksdagenhar beslutat att 50 milj.kr. av Tipstjänsts vinst skall avdelastill idrott. Det vore angeläget att en del av dessa medelkommer de handikappades idrotts- ochfriluftsverksamheter till del.De handikappade måste få större möjlighet att ta del avkulturutbudet. De måste också få större möjlighet att visaoch sprida sina alster. Kommunerna har ett stort ansvar föratt möjliggöra detta. T.ex. bör kommunerna aktivtmedverka till att olika handikappgrupper kan ställa ut nyhetsinformation ()har till uppgift att ge ut en nyhetstidning förbegåvningshandikappade samt ombesörja utgivning avlättlästa böcker. Verksamheten syftar till att förbättra dehandikappades kulturella situation. Stiftelsen bildades efterett enhälligt riksdagsbeslut den 1 januari 1987.Verksamheten har inte kunnat leva upp till den av riksdagenbeslutade nivån. Detta påverkar stiftelsens framtidamöjligheter till utveckling. I årets budgetpropositionföreslås att under kommande budgetår skallges ett anslag på . Vi anser detta vara otillräckligt och föreslårdärför att verksamheten tillförs ytterligare . under /92.9.1 Stöd de handikappades rekreationsanläggningarHandikapporganisationerna driver i vissa fall hotell ellerrekreationsanläggningar för sina medlemmar. Dessaanläggningar dras dock med betydande ekonomiskasvårigheter. Hotellens syfte är att ge personer medfunktionshinder samma möjligheter som andra till enmeningsfull semester/rekreation.F.n. utgår stöd till två handikapporganisationer förkostnader för rekreationsanläggningar. Dessa är , , och , . Men även Rörelsehindrade Barn ochUngdomar, RBU, driver en rekreationsanläggning. De harinför kommande budgetår äskat om statsbidrag till sinanläggning i . Men i propositionen nämns ingetom detta.Samhället bör bättre stödja denna verksamhet medekonomiska medel så att verksamheten inte behöverminska. I budgetpropositionen för /92 föreslås ettanslag på . Detta är inte tillräckligt. Vi anser att även RBUbör få ett statsbidrag för sin anläggning i . Viföreslår att statsbidraget till rekreationsanläggningar ökasmed 2 milj.kr., i förhållande till regeringens förslag.10. Ett bra boendeEn handikappad är oftast mer beroende av godbostadsstandard än andra därför att han/hon tillbringar merav sin tid i bostaden. Det kräver att bostaden är planeradoch anpassad efter den boendes behov. Men en stor del avvårt bostadsbestånd, både vad gäller småhus ochflerfamiljebostäder, är fortfarande svårtillgänglig förrörelsehandikappade.Bostaden och dess miljö har en avgörande betydelse förhandikappades möjligheter att delta i samhällslivet.Bostadsmiljön skall stimulera till aktiviteter i och utanförbostaden. Behovet av anpassning och tillgänglighet får intestanna vid bostaden och det hus den är inrymd i. Man skalli största möjliga utsträckning kunna förflytta sig utomhus inärmiljön, vilket betyder att inte annat än oundgängligatrappsteg bör finnas, marken bör vara hårdgjord pålokalvägar och stigar och eventuella bilhinder utformade såatt man kan passera med rullstol. Tillgängligheten med bilär viktig för dem som är beroende av bil för att kunnakomma ut. Lägenheter och bostadsområden måste planerasmed hänsyn till människor med handikapp.Enligt omsorgslagen har vissa handikappade givits lagligrätt till eget boende eller gruppboende. Det är landstingensom skall sörja för att lämpliga bostäder finns tillgängliga.Det är viktigt att landstingen ser till att ungdomar medfunktionsnedsättningar kan flytta hemifrån vid samma åldersom andra ungdomar. Detta måste ske på ett sådant sätt attbåde föräldrar och barn kan känna sig trygga.Utgångspunkten måste vara att erbjuda handikappadevanliga bostäder som är utformade utifrån vars och ensbehov. Vid planeringen av handikappades boende måsterisken för isolering uppmärksammas. Bland annat därförkan kollektiva boendeformer vara ett bra alternativ ochmöjligheten till sådant boende skall finnas för dem som såönskar. Det kollektiva boendet kan utformas som en gruppprivata bostäder kring vissa gemensamma utrymmen.10.1 Utveckla de handikappades boendeFör stora grupper handikappade är boendet inte löst påett lämpligt sätt. Många av de handikappade är i behov avatt bo i kollektiva boendeformer. har detskett en avveckling av institutioner. Utbyggnadstakten avalternativa boendeformer har dock gått långsamt.Alla människor -- även de som behöver omfattande stöd,hjälp och vård i sin dagliga livsföring -- skall ha rätt till enegen bostad. Detta slog fast i maj 1985.Regeringen beslutade därefter att inrätta enboendeservicedelegation vid för attunder en femårsperiod stimulera utbyggnaden avsamordnad boendeservice samt att värdera ochsammanställa erfarenheter från olika försök.För ändamålet har delegationen disponerat 100 milj.kr.Sammanlagt 103 utvecklingsarbeten har satts igång medstöd av det statliga bidraget. Ett övergripande mål fördelegationens arbete har varit att främja och underlätta föräldre, handikappade och långtidssjuka att leva ett sånormalt liv som möjligt i vanliga bostäder. Delegationen harnyligen avslutat sitt arbete. I Ds 1990:87 redovisardelegationen sina erfarenheter av utvecklingsarbetet. Denkonstaterar att det är svårt att precisera i vilkenutsträckning syftet att underlätta äldres och handikappadesboende uppnåtts, men kan peka på några positiva exempel.Delegationen har erfarit att verksamheten i projektenframför allt varit inriktad på äldre med ett relativt mindrebehov av stöd.Handikapporganisationerna uppfattar enligt rapporteninte att de i önskvärd omfattning har medverkat i de olikautvecklingsarbetena. Delegationen konstaterar vidare attdet för äldre och handikappade kan vara ett problem attinflytandet utövas i form av ett allmänt kollektivtboendeinflytande knutet till området. När det gällerpersonlig service och vård är det viktigt att som individ haett direkt inflytande.Behovet av kollektiva boendeformer som är individuelltanpassade är stort bland de handikappade. Detta bekräftaräven boendeservicedelegationens arbete. Gruppboende ärofta en bra boendeform. Tillgången på dessa är ibland enförutsättning för att den handikappade skall kunna flytta utfrån föräldrahemmet vid vuxen ålder. Bristen på platserinom gruppboende är dock stort. Kommunerna måste takrafttag för att bygga ut denna boendeform.Vi har varit pådrivande i arbetet för att tillförsäkra olikagrupper rätt till ett bra och ändamålsenligt boende.Riksdagen har i samband med den ändradeansvarsfördelningen inom äldreomsorgen beslutat att införaett speciellt stimulansbidrag för att påskynda utbyggnadenav nya boendeformer för psykiskt sjuka och fysiskthandikappade. För detta ändamål skall staten avsätta 100milj.kr. under fem år.11. Bättre bilstödEtt nytt och bättre bilstöd till handikappadegenomfördes , detta sedan folkpartietliberalerna drivit på. I dessa regler finns dockvissa brister, som måste rättas till.Reglerna innebär bl.a. att även handikappade som inteförvärvsarbetar eller studerar nu har möjlighet att erhållabilstöd. För denna grupp gäller dock att de inte får förnyatbilstöd efter . Motsvarande begränsning finnsinte för dem som fått bilstöd på grund av arbete eller studieroch som sedan får förtidspension. De kan få förnyat stödtills de fyller . En sådan skillnad mellan de olikagrupperna är enligt vår mening inte motiverad. Detta kravförde vi fram . Detta resulterade i attregeringen gavs i uppdrag att utvidga denförmånsberättigade personkretsen. Vi utgår ifrån attregeringen skyndsamt handlägger frågan, så att ävenförtidspensionärer som aldrig kommit ut påarbetsmarknaden och som har erhållit bilstöd skall kunna få förnyat bilstöd upp till ålder.För att kunna få bilstöd krävs att den handikappade självkan köra bilen. Alternativet för dem som saknar körkort ärfärdtjänsten, vilket i många fall kan vara merkostnadskrävande än en egen bil som körs av en annanperson. Vi anser därför att det skall vara möjligt att göraundantag från kravet på eget körkort för att erhålla bilstödom det bedöms att det innebär lägre kostnader änfärdtjänst. Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma tillriksdagen med förslag härom.Bestämmelserna i 2 § första stycket i förordningen ombilstöd till handikappade tillämpas med betydandegodtycke. Armamputerade, personer som är armsvaga ochkortvuxna får i vissa fall avslag på sina ansökningar medmotiveringen att funktionshindret inte är särskiltomfattande.