mot · GE02N256 · 1991-01-25 00:00:00 — Kollektiva sakförsäkringar med reservationsrätt Försäkringsverksamheten i grundar sig på frikonkurrens på en öppen marknad. Fri konkurrens mellanförsäkringsgivare och fritt val för försäkringstagare ärförutsättningar för en sund marknadsutveckling påförsäkringsområdet. Den kollektiva hemförsäkringen hotaratt försätta den fria konkurrensen på försäkringsmarknadenur spel.För försäkringsmarknaden innebär de kollektivasakförsäkringarna med reservationsrätt att den sunda ochönskvärda konkurrens, vilken är till gagn förkonsumenterna och som lagstiftarna i andra sammanhangeftersträvar, riskerar att förstöras. Utvecklingen leder tillatt marknaden kommer att domineras avenstaka bolag.Sedan 1982, då den första kollektiva hemförsäkringentecknades, har denna försäkringsform ökat kraftigt. ärdrygt 800 000 LO- och TCO-medlemmar kollektivthemförsäkrade. Sammanlagt har 13 av tecknat sådan försäkring för 740 000 medlemmar.Enligt uppgift avser LO nu teckna avtal med Folksammed syfte att alla genom gruppavtal skallteckna kollektiv hemförsäkring för sina medlemmar.Redan tidigare har det visat sig att upphandlingen avkollektiva hemförsäkringar inte sker efter normalaaffärsmässiga principer utan ofta baseras påintressegemenskap mellan fackliga organisationer och ettenskilt försäkringsbolag. Med LO:s nya försök attkollektivförsäkra hela LO-kollektivet i ökar riskenför att den fria konkurrensen på försäkringsmarknaden heltsätts ur spel. Marknaden inom försäkringsområdet riskeraratt domineras av ett enda försäkringsbolag -- Folksam.Detta kommer att medföra vittgående strukturförändringarinom försäkringsbranschen.Enligt ett regeringsbeslut ankommer det påförsäkringsinspektionen och NO att bevakakonkurrensförhållandena på försäkringsmarknaden ochvidta de åtgärder som kan anses befogade. NO har försöktfullfölja denna sin uppgift. I en skrivelse till regeringen den26 har NO påtalat de problem NO därvid mött.Organisationerna har genom uppgiftsvägran omöjliggjortNO:s arbete.NO måste även när det gäller fackliga organisationer hamöjlighet att kontrollera att ett regelrättupphandlingsförfarande som innebär konkurrens på likavillkor sker. Berörda myndigheter måste därför, även närdet gäller kollektiva sakförsäkringar tecknade av fackligaorganisationer, ges möjlighet att värna om övergripandekonsument- och marknadsintressen.Försäkringsrörelselagens skälighetsprincip kräver enlängre gående premiedifferentiering än vad somförekommer vid kollektiv hemförsäkring. Enligtskälighetsprincipen skall premien vara skäligt avvägd motrisken den är avsedd att täcka. Kollektiv hemförsäkring harvanligtvis varierande i enbart tre riskområden,, och och landet i övrigt. Mankan utgå från att de 800 000 försäkrades risker varierarbetydligt mer än vad som avspeglas i denna premiesättning.För en individuellt tecknad hemförsäkring, som tar hänsyntill riskskillnaderna och tillämpar skälighetsprincipen, ärpremievariationerna avsevärt större. Differenserna mellanpremienivåer för individuellt tecknade och kollektivtavtalade hemförsäkringar visar att, vad avser de senare,skälighetsprincipen åsidosätts.Flera fackförbund tar inte ut någon extra avgift, utanhemförsäkringen ingår i medlemsavgiften. I andra förbunddras avgiften direkt på lönen eller också betalas enpremieavgift in till förbundet. Är avgiften inkluderad imedlemsavgiften innebär det, att även om medlemmenreserverar sig mot försäkringen, får han/hon ändå betala förden försäkring som han/hon inte vill ha. Detta kränker denenskildes rätt.I de fall premiekostnaderna täcks av anslag frånarbetsgivaren till den fackliga organisationen, åtnjuter deförsäkrade en skatteförmån som inte kan erbjudas i någonannan försäkringsform.Genom att en facklig organisation tecknar kollektivhemförsäkring för medlemskollektivet utan individuellanslutning, vidgar den fackliga organisationen sittverksamhetsområde in i medlemmarnas privata sfär.Enskilda medlemmar tvingas underkasta sig fackliga beslutinom sådana områden, som helt saknar anknytning tillanställningen och som saknar samband med förhållandenasom arbetstagare.När en facklig organisation tecknar sakförsäkring --huvudsakligen hemförsäkringar -- för medlemmarnai grupp utan inträdesanmälan, binds den enskildefackföreningsmedlemmen till ett visst försäkringsbolag ochtill en viss försäkringsprodukt, utan att medlemmen gesreell möjlighet att själv välja det försäkringsbolag sompassar honom eller henne bäst. Den enskilde medlemmenförlorar i praktiken valfriheten och kontrollmöjligheternapå försäkringsmarknaden.För att bli fri från en försäkring, som medlemmen intesjälv har beställt, måste medlemmen särskilt ange atthan/hon inte vill ha den aktuella hemförsäkringen. Dennamöjlighet utnyttjas inte alltid, eftersom det upplevs somobehagligt och den som avsäger sig försäkringen inte alltidfår någon ekonomisk kompensation.Enligt ett uppmärksammat domslut i Högsta Domstolenden fastställdes att ändamålsparagrafen iett stort antal fackföreningars stadgar medger kollektivahemförsäkringar med reservationsrätt.Det är olyckligt, att svensk lag medger en sådantillämpning av ändamålsparagrafen. Accepteras dettaförhållande måste man fråga sig var i så fallgränsen går för en fackförenings rätt att ingripa i enskildamedlemmars privatliv.Det måste starkt ifrågasättas om det är rimligt att enenskild person som är medlem i en facklig organisation somskall tillvarata hans eller hennes intressen i arbetslivetdärmed också skall behöva acceptera ingrepp i den privataekonomin för ändamål, som inte har någon anknytning tillarbetsförhållandena.Rättssäkerheten måste garanteras. Den enskildeorganisationsmedlemmen måste skyddas från kollektivaförsäkringslösningar som inskränker valfriheten, kränkerden personliga integriteten och som försätter individen iunderläge.Reservationsrättsmetoden som anslutningsform är enform av negativ försäljning, som i andrasammanhang reagerat starkt emot men här blundar för. Påmarknaden i övrigt är denna typ av negativ avtalsbindninginte tillåten.Kollektiv sakförsäkring med reservationsrätt innebäräven att det föreligger uppenbar risk för dubbelförsäkring,ett problem som påtalas i försäkringsverksamhetensdelbetänkande SOU:1985:34 ''Gruppförsäkring''.Kollektiva sakförsäkringar utan individuell anslutningoch med ensidigt gynnande av ett försäkringsbolag på andragrunder än affärsmässiga snedvrider konkurrenssituationenpå försäkringsområdet. Kollektivets medlemmar mister sinvalfrihet som lösningar för dem som inte tillhörkollektivet riskerar att blir dyrare. Det kan blisvårt att få försäkringsskydd till rimlig kostnad för den sominte tillhör en organisation.Riksdagen måste föreläggas förslag till en lagstiftningsom innebär att kollektiv sakförsäkring skall vara baseradpå individuell anslutning.Varken marknadsföringslagen ellerkonsumentförsäkringslagen är tillämplig då det gällerorganisationerna på arbetsmarknaden. Detta är ytterligtbetänkligt med hänsyn till att marknaden för kollektivahemförsäkringar kan komma att omfatta praktiskt taget allalöntagare i hela landet.Det saknas klara regler för den enskildemedlemmens ställning i förhållande tillmedlemsorganisationen. Det finns i behov av enlagstiftning som klargör hur långt organisationersbefogenheter sträcker sig i förhållande till den enskildemedlemmen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag tilllagändring i syfte att stärka berörda myndigheters möjlighetatt bevaka konkurrensförhållandena påförsäkringsmarknaden,2. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning som innebär att kollektiv sakförsäkring skallvara baserad på individuell anslutning,[att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning beträffande organisationers befogenhetergentemot sina medlemmar,1]3. att hos regeringen begär en utvärdering avvilka konsekvenser den kollektiva hemförsäkringen medreservationsrätt får, såväl för konsumenterna som för ensund utveckling av försäkringsväsendet på kort och långsikt.