mot · GE02A807 · 1991-01-25 00:00:00 — Kvinnors arbetsmarknad, m.m. Måste kvinnor vara offentliganställda?Kvinnor arbetar utom hemmet nästan lika mycket sommännen. Men det är stor skillnad på mäns och kvinnorsarbetsmarknad och lönevillkor!Nästan 60 procent av kvinnorna -- 1 154 000 -- arbetar inom den offentliga sektorn, oftast inomvård och omsorg. av delandstingsanställda är kvinnor. Av männen arbetar 24procent -- 489 000 -- inom den offentliga sektorn. Jämförtmed männen har kvinnorna alltså ett mycket begränsatantal arbetsgivare att välja mellan. Ännu färre ärkvinnornas möjlighet att bedriva egen verksamhet inomsina specialområden vård och omsorg. Inom denna sektorråder i princip en monopolställning för kommun ochlandsting.På senare år har verkligheten tvingat fram vissentreprenadverksamhet, t.ex. enstaka vårdcentraler, samtkooperativ verksamhet, t.ex. inom barn- och äldreomsorg.Det har numera ''tillåtits'' personal inom förskolan attbedriva egen verksamhet förutsatt att det sker inom ettkooperativ. Även om det inte råder något direkt ''förbud''mot att bedriva egen verksamhet inom vård och omsorg såråder i praktiken nära nog ett näringsförbud på området.Verksamheten är helt beroende av politiska beslut.Styrande regler, byråkrati, ''Dagmarsystem'' m.m. gör detså gott som omöjligt att driva eget -- och därmed också attbyta arbetsgivare. Enskild verksamhet kan inte konkurrerapå samma villkor som det offentliga. Utan likvärdigastatsbidrag och möjlighet att tillhöra socialförsäkringen gårdet inte att bedriva verksamhet inom denna sektor.Man måste fråga sig: Måste kvinnor inom vårdoch omsorg vara offentliganställda? Måste de varaunderkastade monopol? Svaret är nej! Kvinnorna harsamma rätt som männen att vara egenföretagare och de harrätt att kunna välja mellan flera arbetsgivare!Kvinnors kunskap tas inte tillvara idagGenom att vård- och omsorgsverksamhet ärmonopoliserad tas alltför litet vara på all den kunskap ochyrkesskicklighet som personalen -- oftast kvinnor -- har.Personalen har alltför litet inflytande över arbetet och dessorganisation. Kvinnokraften kan inte tränga igenomstorskaligheten, byråkratin, styrningen och enhetligheten ide storkoncerner som kommuner och landsting utgör.Genom att vård- och omsorgspersonal endast haft enenda arbetsgivare att vända sig till -- kommunen ellerlandstingskommunen -- har också kvinnolönerna hållitsnere. Det är stor skillnad på mäns och kvinnors löner! Dettaframgår klart av all statistik över arbetsuppgifter, löner ochpensioner. Som följd av låga löner har kvinnorna också lågapensioner.Vill kvinnorna ''driva eget''?I debatten framhålls inte sällan från socialdemokratiskthåll att kvinnorna inte vill konkurrera på marknaden påsamma sätt som männen. De skulle alltså hellre vilja varaanställda inom det offentliga. Detta är fel.En genomförd undersökning av visaratt det finns en stor potential företagare bland deoffentliganställda kvinnorna.I undersökningen hade frågor ställts till ettriksrepresentativt urval om 1 012 personer under oktober 1990.Undersökningen är mycket intressant. Det visar sig att avoffentliganställda kvinnor som vill starta eget ville 14procent ägna sig åt tillverkning, åt service, vårdoch utbildning och åt handel.Till dem som ville bli egna företagare ställdes frågan:''Vill Du ha anställda eller inte?'' av dessakvinnor ville ha anställda.Undersökningen visar att ca 180 000 kvinnor, som arbetar inom den offentligasektorn, skulle vilja starta eget och ha anställda!Bryt monopolen!Undersökningen jävar helt påståendet att kvinnor hellrevill vara anställda inom den offentliga sektorn.Undersökningen visar också att uppemot hälften av detillfrågade kvinnorna ville arbeta inom vård, service ochutbildning men då som egenföretagare!Hur annorlunda skulle inte vård- och omsorgssektorn seut om konkurrensen släpptes fri och alla de kvinnor, som villbedriva egen verksamhet också hade möjlighet till det! Vårdoch omsorg kommer alltid att behövas och om den kundebedrivas under mer marknadsmässiga former -- utan att detkostar patienterna något extra! -- skulle vi få mera vård ochservice för pengarna.Att skapa en fri arbetsmarknad även inom vård, omsorgoch service är den viktigaste kvinnofrågan !Med en större enskild sektor kan de arbetssökande finnajust de arbetsförhållanden och de arbetstider de önskar. Allerfarenhet visar att små enskilda enheter kan tillgodosepersonalens önskemål betydligt bättre än de storakommunala och landstingskommunala arbetsplatserna medsin opersonlighet och sina långa beslutsvägar. När olikaarbetsgivare tävlar om de anställda ökar också lönerna ochförbättras arbetsvillkoren. Konkurrensen med en enskildsektor skulle ge personal inom kommuner och landsting enstarkare ställning och en bättre personalpolitik. Dettaskulle säkerligen göra vård- och omsorgsyrkena merattraktiva och minska personalbristen i vården.Alla skäl talar för att de offentliga monopolenmåste brytas helt, att personalen inom vård och omsorg skaha rätt att bedriva egen verksamhet och rätt att välja mellanolika arbetsgivare. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att bryta de offentligamonopolen för att ge kvinnorna möjligheter tillegenföretagande och en vidgad arbetsmarknad,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att bryta monopolenför att ge kvinnor möjlighet att välja arbetsgivare ocharbetsmiljö samt att få verkligt inflytande över ochutveckling i sitt arbete.