mot · GE02Fö808 · 1991-01-25 00:00:00 — Tvärtemot vad som hävdats har 1929 årskommunalskattelag som helhet haft en logisk ochkonsekvent struktur. Problemen i kommunalskattelagenhärrörde i stället från det successivt höjda skattetrycket,som ställde krav på frekventa ändringar i det merdetaljerade regelsystemet.Enligt tidigare lagstiftning skulle företag i kommunenbetala kommunalskatt. Även fastighetsskattutgick för företagens fastigheter. Att företag skulle betalaskatt i den kommun de var belägna i var logiskt. Företagådrar kommunen kostnader för trafiklösningar, förmiljöåtgärder, för brandskydd och räddningstjänst etc.Trots de nya skatteprinciperna måste kommunernafortfarande finansiera de ovan uppräknade uppgifterna.Samtidigt har dessa vuxit i omfattning och komplexitet.Detta gäller i hög grad räddningstjänsten framförallt på destörre industriorterna.En återgång till rätt för kommunerna att beskattaföretagen är inte ett realistiskt alternativ. Strukturen på vårtskattesystem har förändrats. måste andra vägar nyttjas,på vilka de negativa effekterna av att företagen inte längreär kommunala skatteobjekt rättas till.RäddningstjänstenKommunerna är enligt lag skyldiga att hålla enräddningstjänst.De stora riskerna i samhället genereras i första hand avindustrier, transportföretag och liknande även om deenskilda hushållen svarar för risker vad gäller bostads-,vinds- och källarbränder m.m. Även kommunalainrättningar genererar risker.Kommunens räddningstjänst är i första handdimensionerad för att klara de av hushållen skapadeolyckorna. Bekämpning av exempelvis bränder vid sjukhusoch skolor prioriteras också.Stora problem vid bekämpning av mer omfattandeindustribränder har uppmärksammats vid flera tillfällenunder senare år. Det är ingen tvekan om atträddningstjänsten behöver genomföra nya investeringar föratt kunna lösa sina uppgifter vid större industribränder ochvid olyckor vid transporter av farligt gods. Kommunernahar dock visat en betydande njugghet närdet gäller räddningstjänsten med hänvisning till attföretagen inte längre genererar kommunala skatteintäkterutan att pengarna går till staten. Detta kan visa sig dyrt förframtiden -- dålig brandbekämpning av industribränderleder till betydande företags- och samhällsekonomiskaförluster. Växande skador vid industribränder ochtransportolyckor leder till högre försäkringspremier ochsom följd härav högre kostnadsläge för våra företag.ÅtgärderDe problem som berörts kan lösas genom att en extraavdragsgill avgift uttas för att delfinansiera den kommunalaräddningstjänsten. Systemet skulle kunna utformas påföljande sätt:1. Kommunens räddningschef bör tillsammans medaktuellt försäkringsbolag riskklassificera försäkrat företagefter fastställd riskmall.2. I relation till riskklass, försäkringsbelopp etc åläggsföretaget att utöver nuvarande försäkringsavgift betala enmeravgift till den räddningstjänst som kommunen måstehålla på grund av de risker företagen i kommunengenererar. Meravgiften rör sig om promille.3. Meravgiften för delavgiften av kommunensräddningstjänst skall vara avdragsgill vid den statligabeskattningen av företaget.4. Eftersom beskattningsrätten av företagen endast ärstatlig, blir effekten att staten får betala en del avkommunernas räddningstjänstkostnader. De blir på dettasätt bättre överenstämmelse mellan utgifter ochskatteintäkter, dvs en av de grundläggandeskatteprinciperna, intresseprincipen, tillgodoses.Två effekter av det nu beskrivna systemet kan leda tilllägre totala kostnader:1. En moderniserad räddningstjänst bör skapa bättrebrandoch annan olycksbekämpning med åtföljandeminskade skadekostnader.2. Genom en öppen kostnadsdebitering, där hänsyn tastill företagens riskklassificering, stimuleras företagen till attminska sina risker. Mycken slentrian som skapar risker kanundvikas. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställsatt hos regeringen begär lagstiftning omfinansiering av räddningstjänsten i enlighet med deprinciper som angivits i motionen.