mot · GE02Ub624 · 1991-01-25 00:00:00 — Utbildningen av förskollärare och fritidspedagoger Att kunna rekrytera och behålla personal är avgörandeför att kommunerna skall uppnå mål om enförskola för alla barn. är det främst storstäderna ochområdena runt om som känner av problem medpersonalförsörjningen. Det handlar då oftast om alla sorterspersonal. Gemensamt för många kommuner är att de harsvårigheter att rekrytera dagbarnvårdare ochfritidspedagoger.Aktionsgruppen för barnomsorg konstaterar i sittbetänkande SOU:80 att det behövs fler utbildningsplatserpå förskolläraroch fritidspedagoglinjerna, både 100- och 50-poängsutbildning. ''I kommunerna finns önskemål om flerutlokaliserade 50-poängsutbildningar. finnssådana utbildningar på drygt 30 orter i landet. Mångakommuner har god tillgång på barnskötare. De är inteoroliga för att 'ta barnskötare' från verksamheten. Man kanpå många håll än så länge rekrytera nya barnskötare.Erfarenheten är att en förskollärare som varit barnskötareoch 'bestämt sig en gång till för yrket' är en mycket pålitligarbetskraft. För andra kommuner kan en mer flexibelutbildning vara bättre t ex att läsa på halvfart och samtidigtarbeta i barnomsorgen . ''Budgetpropositionen 1990/91 innehöll en efterlängtadutökning av antalet utbildningsplatser på förskollärarlinjen,150 100-poängsplatser och 120 50-poängsplatser. Dessutombeslutade regeringen om ytterligare 270 platser, totalt 540uppdelat på 100- och 50-poängsutbildningar. Åretsbudgetproposition innehåller tyvärr inte dessa platser. Avutökningen återstår 150 100-poängsplatser. Det ärbeklagligt att så många platser på 50-poängsutbildningeninte finns kvar. Inte minst mot bakgrund av ovan redovisadeerfarenheter från kommunerna. Till detta kommer att 50-poängsutbildningen är en reell karriärväg för erfarnabarnskötare inom barnomsorgsyrkena.Många kommuner har svårigheter att rekryterafritidspedagoger. Detta i ett läge då det i landet som helhetpågår ett stort utvecklingsarbete inom skolbarnsomsorgen.Det är mycket viktigt att detta arbete möts av ett tillräckligtantal utbildade fritidspedagoger.Enligt vår mening krävs en utökning av antaletutbildningsplatser på förskollärar- ochfritidspedagogutbildningen utöver vad som föreslås ibudgetpropositionen. Särskild uppmärksamhet bör riktaspå möjligheterna till 50-poängsutbildningen förbarnskötare.Den svenska förskolan åtnjuter ett stort förtroende. Denär ett nödvändigt och viktigt inslag i många barnfamiljersvardag. ställs det stora krav på barnomsorgen,hög pedagogisk kvalitet i verksamheten, resurser att klarabarn med behov av särskilt stöd av olika slag, flexibilitet iorganisation och öppethållande.Allt detta innebär att personalens roll är central ibarnomsorgen. Välutbildade förskollärare,fritidspedagoger och barnskötare är en förutsättning för enhög kvalitet i förskolan.Till detta kommer ytterligare aviserade förändringar. Ibudgetpropositionen skriver man dels om att ett nyttgemensamt måldokument för barnomsorgen och skolanskall arbetas fram, dels finns ett förslag om flexibel skolstartsom kommer att få stor betydelse för samverkan ochsamarbete mellan de olika personalkategorierna.En förlängning av grundutbildningen av förskollärareoch fritidspedagoger har diskuterats . Redan1983 gav regeringen i uppdrag att se överförskollärar- och fritidspedagogutbildningen. Ett förslag tillny barnpedagogisk utbildning remissbehandlades av UHÄunder . UHÄ föreslog då en förlängning avgrundutbildningarna till 120 poäng med samläsning ca halvatiden. Förlängningen syftade främst till att geförutsättningar till ett fördjupat temaarbete medforskningsanknytning i enlighet med högskolelagen.Nu finns det ännu starkare skäl att hävda attbarnomsorgsutbildningarna måste reformeras inte minstgenom de förändringar som skett inom barnomsorgenunder och som är på gång inom skolan. Denökande samverkan mellan olika personalgrupper som enflexibel skolstart och en samordnad skola-skolbarnsomsorginnebär, kräver en förlängning av förskollärar- ochfritidspedagogutbildningen.En god kvalitet på utbildningarna är helt nödvändig föratt höja barnomsorgsyrkenas status. Den skillnad somuppstått i utbildningslängd mellan förskollärare ochfritidspedagoger jämfört med grundskollärare ökar klyftanmellan dessa utbildningar och riskerar att försvåra delssamordningen av lärarutbildningarna, dels den samverkanoch det samarbete som måste stärkas och utvecklasmellan olika lärarkategorier.Målet med en förlängning av förskollärar- ochfritidspedagogutbildningen måste därför vara att den blirlika lång som den kortare varianten av den nyagrundskollärarutbildningen, nämligen den som omfattar140 poäng. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av utökat antalutbildningsplatser på förskollärar- ochfritidspedagoglinjerna,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en förlängning avförskollärar- och fritidspedagogutbildningen.