mot · GE02U601 · 1991-01-25 00:00:00 — Otaliga FN-resolutioner har fördömt den israeliskaockupationspolitiken. Ändå ökar det israeliska förtrycketoch våldet mot palestinierna. De döda och lemlästade hållerpå att bli vardagsstatistik.Kravallbekämpningsmetoderna har inneburit allvarligakränkningar enligt fjärde om skyddför civilbefolkningen i ockuperade områden och av FN:sfyrtioåriga allmänna förklaring om mänskliga rättigheter.Som exempel på kränkningar nämns användning av skarpammunition mot obeväpnade civila (art 3), avsiktligtskadande av demonstranter (art 5), hussprängningar (art11.1), inskränkningar av politisk frihet, möjligheter tillarbete och utbildning, m.m. (art 18-26). Enligt källan''kvalificerar sig för det bottenskikt av stater i vilkasituationen beträffande mänskliga rättigheter är sämst''.Iraks invasion av Kuweit är ett brottmot folkrätten och ett bakslag för sak. FN harsnabbt ingripit med sanktioner mot . Därmed har FNvisat oerhört mycket större slagkraft än någonsin motIsrael. Detta har propagandamässigt skickligt utnyttjats avSadam som krävt samtidig lösning av alla konflikteri Mellanöstern.Vore sanktioner mot rimliga och legala? Iinledningen till heter det att defördragsslutande parterna åtar sig att ''respektera ochtrygga (ensure) respekten för konventionen under allaomständigheter''. I en kommentar skriver den franskeexperten på internationell rätt, , att''konventionens genomförande inte enbart angår dekrigförande, utan alla stater och nationer som är bundna avden''. är visserligen paralyserat när detgäller /på grund av veto. Menresolution 337 A(V) ger generalförsamlingen rätt att ingripanär säkerhetsrådet är handlingsförlamat.Det har skett , beträffande 1953,1956 och 1960.Mot bakgrund av ett strikt juridiskt resonemang,rekommenderar den palestinska avdelningen avInternationella , al-Haq, att enskildastater tar upp frågan om ekonomiska och kommersiellasanktioner mot i ochdessutom stämmer den israeliska regeringen införInternationella Domstolen i . 'Vilken strategi som änväljs'', skriver al Haq i en analys, 'står otvivelaktigt dennuvarande internationella passiviteten inför brotten motmänskliga rättigheter i de ockuperade områdena i strid medinternationell lag''. Sanktioner bör användas sparsamt ochmed urskiljning. Men när det gäller -- som justvunnit sin frihet -- har internationella sanktioner, grundadepå fast internationell legalitet, varit verksamma medel föratt framtvinga slut på ockupation och minoritetsvälde.Likheterna mellan och är påfallande, frånrasåtskillnaden till atomvapenrustningen. Också mellanNamibias situation och finns stora likheter. I bådafallen finns ett mandat från ibakgrunden, i båda fallen har FN klart uttalat sig för detundertryckta folkets rätt till självbestämmande. På sammasätt som sanktioner och sanktionshot bidrog till att förmåSydafrika att släppa , skulle internationellasanktioner kunna få att förstå attvärldssamhället helt enkelt inte godtar att den vägrar taPLO:s fredsbud på allvar.Det börjar bli hög tid för att stegvis erkännastaten . Man bör därvid minnas att inte ären exilstat, utan en stat som upprättades genom FN-beslut inovember 1947. Arabstaterna har ett stort ansvar för attstaten inte kunde bildas eftersom de förkastadeFN-resolutionen. Det hindrar inte att resolutionen har fullfolkrättslig giltighet, inte minst som det är den som utgörden legala grundvalen för existens. Att ett svenskterkännande sker stegvis är naturligt p.g.a. denkomplicerade situationen. Så skedde också i fallet Israel.Ett svenskt erkännande av skulle inte bryta motsedvanliga principer. är en internationellt erkändstat, vilket också visas av att 94 stater (däribland Österrikeoch ) erkänt ; dessutom har ytterligare12 länder (däribland , , , Spanienoch ) utfärdat särskilda deklarationer. Det äranmärkningsvärt att inte återfinns bland dessa 106stater som på ett eller annat sätt enligt iStockholm uttalat erkännande av . Detta börsnarast rättas till, t.ex. genom att på samma sätt somÖsterrike har gjort höjer diplomatiskastatus.Sverige har i Mellanösternfrågan överlag spelat enpositiv fredsmäklande roll. Det är angeläget att dennapolitik fortsätter oberoende av politiska och andrastörningar. bör fortsätta att stå till tjänst medmedlingsuppgifter och verka för en fredskonferens meddeltagande av alla parter, däribland PLO och . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt i FN bör ta initiativ till FN-beslutade sanktionermot på grund av ovilja att följa FNs beslutangående ,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt bör stärka sina diplomatiska relationer med PLOså att de når samma status som de som upprätthålls avÖsterrike,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt bör stå till förfogande för aktiv medverkan iförsök att nå fred i ,4. att som sin mening ger regeringen till kännaatt bör verka för att en fredskonferens omMellanöstern med representation för alla parter, däriblandIsrael och PLO, bör sammankallas under FNsöverinseende.