mot · GE02T29 · 1991-03-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:87 Näringspolitik för tillväxt I proposition 1990/91:87 föreslås bland annat attVägverkets verksamhetsansvar och organisationreformeras. Behovet av att definiera ett särskiltgemensamt vägnät, som ska ges en särställning i arbetetmed framtida vägfrågor, lyfts bland annat fram. Dettamedför att ett övergripande vägnät för långväga transporterinom blir utpekat.Med detta vinner man fördelar inom flera områden.Standarden skulle bli jämn och möjliggöra snabba ochtillförlitliga transporter, och utformningen bli sådan attmiljöaspekterna togs väl tillvara.Vidare markerar regeringen ett sådant vägnätsövergripande betydelse för utvecklingen inom andrasamhällssektorer genom att beslut om detta näts omfattningoch funktion ska tas av regeringen.Även om nätets funktion främst är att tillgodose delångväga transporterna är det viktigt, att även de regionalaeffekterna beaktas vid utpekande av detta vägnät.Angeläget är då att länsstyrelserna ges möjlighet att lämnasynpunkter till regeringen innan beslut fattas.Vägverket har både en myndighets-/beställarrolloch en produktionsroll. I produktionsrollen ingår atttill den av regeringen fastställda standard- och servicenivånunderhålla och bygga väg så billigt som möjligt. Verket kandärför när det gäller produktion välja andra former än inommyndighetssfären och arbeta med en annan regionalindelning.Vägverket bör också kunna välja mellan att självaproducera tjänsterna och att köpa dem på entreprenad såatt konkurrensmöjligheter skapas, vilket bör säkerställas avregeringen. Enligt vår uppfattning bör således riksdagenuttala att när det gäller produktionsdelen skaparformer som ger utrymme för konkurrens.Vägverkets andra roll, d.v.s. myndighets-/beställarrollen, är av helt annan karaktär. Uppgiften äratt från samhällsekonomiska utgångspunkter göra riktigaavvägningar. Vidare investerar man inte bara för dagenstrafik utan även för en kommande samhällsstruktur såsommöjligheten till industriutveckling, tillväxt avbostadsområden, orters konkurrenskraft m.m. Samordningmåste därför ske med kommunernas översiktsplanering,länsstyrelsernas länsplanering, den transporttekniskautvecklingen och mycket annat. I denna bredasamhällsplanering är det inte lämpligt att ensektorsmyndighet gör de slutliga avvägningarna.Regeringen har, vad beträffar riksvägarna,föreslagit att regeringen ska vara beslutsinstans ominriktningar och prioriteringar. får här enberedande funktion och ska enligt förslaget beaktalänsstyrelsernas samordnande roll.Enligt vår uppfattning bör beredandefunktion koncentreras mot standardbeskrivningar,utformningsförslag, kostnadsberäkningar, trafikflöden etc.När det gäller avvägningen mot andra sektorer börbeslutsunderlag tillföras från länsstyrelserna införregeringens beslut. Dessa roller bör förtydligas och anges iförfattning.När det gäller det övriga statliga vägnätet börbeställarrollen liksom ligga hos länsstyrelserna.Riksdagen har i princip redan tagit ett sådant beslut ianslutning till beslutet om en ny regional statligförvaltning. I organisatoriska termer innebär detta attVägverket svarar för produktion av vägar antingen iegen regi eller via entreprenadavtal och väljersjälv sin organisation.När det gäller myndighets-/beställarrollen fårVägverket en beredande funktion, medanplaneringsarbetet för bl.a. det övriga statliga vägnätet börledas från länsstyrelserna. Arbetet bör utföras med stöd avVägverket. För att ska kunna utföra denna rollfordras att man har en länsrepresentation, och Vägverketkan därför ha behov av att dela upp verksamheten iregioner.Vägverket har arbetat på detta sätt. Endaskillnaden blir att, om man följer förslag,regionernas antal ökar från tre till sex och attregionkontoren geografiskt placeras inom regionerna. Vianser att resurserna ska finnas på länsnivå där det faktiskaplaneringsarbetet ska utföras.Den länsanknutna organisationen bör vidare, som ,ha till uppgift att ta fram arbetsplaner för nya vägobjekt.Också här är kunskapen om de speciella regionalaförutsättningarna betydelsefull. Vi föreslår att fastställelseav arbetsplaner för länsvägsobjekt sker av länsstyrelsernamedan riksvägsobjekt, såsom , fastställs avVägverket centralt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att länsstyrelserna skall gesmöjlighet att lämna synpunkter innan beslut fattas avregeringen om ett särskilt gemensamt vägnät,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att produktionsrollbör skiljas från myndighets-/beställarrollen, organiserasfrån företagsekonomiska utgångspunkter samt gesmöjligheter till konkurrens från andra företag,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att myndighets-/beställarroll bör utformas från samhällsekonomiskautgångspunkter så att inom detta område blirberedande inför regeringens och länsstyrelsernas beslutsamt att regionala indelning bör ha sintyngdpunkt i den länsvisa representationen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att regeringen särskilt bör följaeffektivitetsutvecklingen inom produktionsdel,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att länsstyrelserna börbemyndigas att fastställa arbetsplaner när det gällerlänsvägsobjekt.