mot · GE02Ju823 · 1991-01-25 00:00:00 — Vår övertygelse är att det krävs mer avreaktioner från samhällets sida även vid små och lindrigaförseelser och att alla ungdomar som begår brott eller gripsför t.ex. fylleri bör bli föremål för uppmärksamhet undernågon tid. Inte minst den undersökning vi ovan redogjortför visar att har en nyckelroll genommöjligheten till tidiga insatser.Familjehem, hem för vårdoch boende samt s.k. § 12-hem fyller alla en viktig funktion.Fortbildningen av den personal som är verksam inom dessavårdformer måste ses över, för att utröna om den behöverförstärkas. Vi har under en följd av år bl.a. krävt ökadeinsatser för fortbildning av familjehemspersonal.Bristenpå §-12-hem måste hävas. Här krävs ökad regionalsamverkan för att trygga tillgången på sådana platser förkommuner med varierande storlek och med från tid tillannan varierande behov.Ingen skall kunna ''straffa'' sigut från LVU-vård genom att uppföra sig alltför våldsamt.Olika lösningar som alternativ till det är tänkbara. Enmöjlighet är att inrätta en handfull LVU-hem med särskilthög bevakningsgrad. Det kan enligt vår mening tänkas attstaten skulle vara den lämpligaste huvudmannen för ensådan inrättning. De ungdomar som i påföljdsfrågan liggerpå gränsen mellan fängelse och placering i §-12-hem måstei varje enskilt fall beredas den bästa vårdformen -- oavsettvem som får bekosta vården. Ingen skall ens kunnamisstänka att ungdomar bollas mellan vårdformer medstatligt huvudmannaskap och vårdformer med kommunalthuvudmannaskap beroende på resursbrist. En förebild försådana hem skulle s.k. kunnavara. Dessa hem bör vara fristående från såväl social- somkriminalvården i övrigt.Slutligen menar vi att vanligtfängelse inte kan undvikas för de allra värstaungdomsbrottslingarna. Vi anser dock att detta är behövligtför högst en handfull ungdomar och inte är eller bör varanågon standardlösning. Fängelse återanpassar ingen utan ärenbart ett sätt att skydda samhället från den kriminelle. Deungdomar som trots allt kommer att dömas till fängelse böri framtiden -- i enlighet med vad som krävs av enligtFN-konventionen om barnets rättigheter -- hållas åtskildafrån vuxna interner.Registrering av brott av barnJustitieutskottet har påpekat behovet av entillförlitlig information om brott av barn . Fråganutreds av den interdepartementala arbetsgrupp som skallstudera hur rättsväsendets och insatserlämpligen samordnas.En sådan statistik skulle öka kunskaperna ombrottslighetens omfattning och karaktär hos barn och unga.Den skulle också ge ökade möjligheter att snabbt ingripanär en tonåring börjar visa asociala tendenser.Vi menar därför att regeringen bör lägga framförslag om registrering av brott begångna av barn under 15år.Åtgärder som inte kräver lagändringarSamordning mellan och kriminalvårdenMånga som är verksamma inom , polisen,rättsväsendet m.fl. påtalar ständigt hur svårt det är att nåresultat eftersom inblandade myndigheter arbetaroberoende av varandra. Om t.ex. en länsrätt beslutat att enung person skall omhändertas för placering är det viktigt attbeslutet genast verkställs av de socialamyndigheterna. Det får inte förekomma tids- ochinformationsglapp mellan de berörda myndigheterna sominnebär att den unge lämnas vind för våg att begå nya brott.Snabbhet och samarbete måste på något sätt premieras,såväl ekonomiskt som på andra sätt, för att förhindraytterligare brottslighet från den unges sida.Snabba och tydliga reaktioner från samhällets sidaPå annat ställe i denna motion har vi föreslagit attjourdomstolar skall införas för att samhällets reaktion skallkomma i så nära anslutning som möjligt till brottet.De långa handläggningstiderna hos polis ochåklagarmyndigheter kan inte accepteras. Åtgärder för attsöka förnya och effektivisera polis och åklagarväsendeframförs i vår motion om polisens och rättsväsendetsförnyelse.Vidare måste kommunerna tillse att det finns tillräckligaplaceringsmöjligheter i § 12-hem. Om kommunerna inteekonomiskt klarar av detta har ett ansvar för atttillräckligt antal platser finns. Vi är inte främmande förtanken att dessa hem ställs under statligthuvudmannaskap, om det visas att kommunerna inte klararav att tillgodose behoven.Lokala insatser behövsDet går inte att befria landet från ungdomsbrottslingarenbart genom riksdagsbeslut. Den uppfattningen vore likaverklighetsfrämmande som att tro att inga medborgare lidernöd bara för att vi har en socialtjänstlag som tillförsäkraralla en skälig levnadsnivå.Det finns alltid många problem och åtgärder som barakan upptäckas och åtgärdas i den ungdomskriminelles näraomgivning, exempelvis inom skolan eller av de socialamyndigheterna. Ett bra exempel på att det går attåstadkomma mycket på det lokala planet, dvs. hos dem somdagligen har med ungdomarna att göra, är det utmärktaåtgärdsprogram som tog framhäromåret. En mängd förslag som i princip inte skulle krävanågra lagändringar eller ökade ekonomiska resurserlämnades till kommunledningen.Bland tänkvärda förslag ur programmet kan nämnas:akuthem för ungdomar innan en §-12-plats föreliggerpunktbevakning av vissa av de mest belastadeungdomarnaexempel på individuella vårdprogram somär flexibla och utgår från varje tonårings förutsättningar.Det finns således förslag till lösningar -- det gäller baraatt lyssna till och utnyttja de personer som sitter inne medförslagen.Individuella och tidiga insatser behövsDet bästa sättet att förhindra ungdomskriminalitet är atti tid ingripa när en ung person uppvisar asocialitet.Socialtjänsten, åklagarna och polisen har ett tungt ansvaratt redan när den första förseelsen begås klart markera attsamhället inte accepterar kriminellt beteende.Man kan inte begära att ungdomar med dåligaförutsättningar skall bli skötsamma om samhället intereagerar förrän de utvecklat ett kriminellt beteende.Förslag på sådana tidiga reaktioner och insatser ger vi påandra ställen i denna motion.Som politiker måste vi också ge dem som arbetar medungdomar förtroendet att bedöma vad som passar varjeungdomskriminell bäst. Varken politiker eller allmänhethar rätt att kräva absolut rättvisa eller likformighet i vårdenom den är effektiv.De ideella organisationernaKriminalitet bland ungdomar hänger ofta samman medsysslolöshet och gängbildning. Kommunerna ochfolkrörelserna har därför ett viktigt ansvar att genom ettattraktivt föreningsliv och fritidsverksamhet ge barn ochungdomar meningsfulla alternativ. När sådan verksamhetplaneras är det viktigt att ungdomarnas egna önskemål tastillvara -- det är ungdomarna själva och inte vuxnaplanerare som vet vad som mest efterfrågas.Jourverksamhet för socialarbetarnaIdag bedrivs den mesta verksamheten inomsocialtjänsten på kontorstid. Fälttjänstgöring förekommer,men inte i tillräcklig omfattning. Många, däriblandrikspolischefen, anser att en av de viktigastebrottsförebyggande verksamheterna är att ha fältarbetareute på de platser där ungdomar rör sig. Vi delaruppfattningen att fältinsatserna måste öka så attsocialarbetare genom en massiv närvaro på utsatta platser,t.ex. spårvägs- och tunnelbanestationer, centrala torg,centralstationer, diskotek etc., kan förebygga brottslighet.Konfrontation med offrenVi tror att många kriminella, särskilt ungdomar, har endiffus uppfattning om vilken skada de åstadkommer, såvälfysiskt och psykiskt som ekonomiskt. Annars skulle inte såmycket meningslös ungdomskriminalitet förekomma. Vianser att ungdomar som t.ex. vandaliserat skall möta demsom drabbats av skadegörelsen. Detta kan exempelvis varalärare, butiksägare, SJ- eller tunnelbanepersonal etc.Vidare måste man göra klart för ungdomarna vilkaekonomiska värden som brottsligheten förstör. Inomexempelvis samhällstjänstens regi kunde den dömde prövapå vad det kostar och pengar att återställa envandaliserad tunnelbanevagn eller sönderslagen skola.Legala förutsättningar för detta finns i lagen om ungalagöverträdare; det gäller bara att utnyttja reglerna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om polisens betydelse ochmöjligheter att förhindra ungdomsbrottslighet,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om insatser mot alkohol- ochnarkotikamissbruk som ett led i kampen motungdomsbrottslighet,1]2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om straffsatser vidåterfallsbrottslighet,3. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om jourdomstolar för unga i enlighet med vadsom anförts i motionen,4. att hos regeringen begär förslag till reglerom närvaroskyldighet för vårdnadshavare när deras barnstår inför rätta, i enlighet med vad som anförts i motionen,[att begär att regeringen utfärdartilläggsdirektiv till ungdomsbrottskommissionen (Ju1990:07) rörande en utvidgad skadeståndsskyldighet förvårdnadshavare avseende barns skadegörandehandlingar,2]5. att hos regeringen begär förslag till reglerom samhällstjänst för 15--17-åringar, i enlighet med vadsom anförts i motionen,6. att hos regeringen begär förslag till ändradeförutsättningar för anhållande och häktning av 15--17-åringar så att endast särskilda skäl skall behöva föreligga,7. att hos regeringen begär förslag till reglerom villkorad åtalsunderlåtelse i enlighet med vad somanförts i motionen,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hur organisationen föromhändertagande av unga skall vara utformad,1]8. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning avseende registrering av brott begångna av barnunder ,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder, för att förhindraungdomsbrottslighet, som ej fordrar lagstiftning.1]