mot · GE02Jo152 · 1991-04-15 00:00:00 — med anlednng av prop. 1990/91:155 Lag om ändring i jordförvärvslagen (1979:230), m.m. UtredningenDen utredning som ligger till grund för propositionengenomfördes av 1989 och har därefterremissbehandlats. Nedan följer några citat ur de remissvarsom kom in angående utredningen:Lantbruksstyrelsen: ''Utredaren har, enligtstyrelsens mening, en alltför stor tillit tillmarknadskrafternas möjligheter att ensamma lösa frågorinom jordförvärvslagstiftningens område. Styrelsen anseratt utredningen har sådana brister, att dess förslag inte kanligga till grund för ändringar av jordförvärvslagen. ''''anser att en eventuell översyn avjordförvärvslagen bör anstå till dess att konsekvenserna avde nära förestående livsmedelspolitiska ochregionalpolitiska besluten kan överblickas. Vidare börskattereformens effekter på fastighetsöverlåtelser ochfastighetspriser samt på de areella näringarnas ekonomi ocheffektivitet analyseras och beaktas. ''''vill inledningsvisframhålla att utredningen i flera avseenden är bristfällig.Utredarens antaganden och slutsatser är på flera punkternämligen alltför dåligt underbyggda. '': ''kankonstateras att utredningen drar många alltför onyanseradeslutsatser på områden där det närmast föreligger ett behovav fortsatt forskning. '': ''Dock är analysen irapporten bristfällig i flera avseenden. Läsaren får ettintryck av att den negativa utvecklingen i glesbygdhuvudsakligen kan hänföras till jordförvärvslagen. Så ärgivetvis inte fallet. ''Den kraftfulla kritik som lämnas mot utredningen ärvälmotiverad. Efter en så kraftig kritik frånremissinstanserna borde den inte ligga till grund för enproposition i ämnet. Regeringen har trots detta valt attlägga förslag till förändrad jordförvärvslag. anseratt detta är olämpligt.Gällande lagstiftningNuvarande lagstiftning har i huvudsak tre mål:attfrämja familjejordbruket och sambandet brukande--ägandeatt främja jord- och skogsbruketsstrukturrationaliseringatt främja sysselsättning iglesbygd.Nu gällande lagstiftning om jordförvärv beslutades iriksdagen 1987 (prop. 1986/87:122, 1986/87:JoU:24). Viddet tillfället genomfördes lättnader i lagen så att framföralltprisprövningen blev svårare att genomföra.Centern varnade i sin motion i frågan för ''... att det ärrimligt att anta att marknadsvärdet på fastigheter kommeratt stiga kraftigt i vissa attraktiva områden.'' Detta harockså visat sig bli fallet. I områden kring storstäder, i t exMälarregionen har priserna stigit mycket kraftigt.På grund av denna utveckling har det blivit svårare förmånga jordbrukare att förvärva tillskottsmark och göranödvändiga rationaliseringar. Detta har varit en bidragandeorsak till den låga lönsamhet som utvecklades ijordbruksnäringen under slutet av 1980-talet.Prisprövning behövs!Prisprövningen finns kvar beslut menurholkades kraftigt i detta beslut. Systemet att relaterapriset till marknadsvärdet har uppenbara brister i och medatt ett marknadsvärde aldrig med säkerhet kan sägas varadet ''rätta''. Marknadsvärdet är ett relativt begrepp som kanvariera över tiden.Centern har tidigare vid behandling avjordförvärvslagen föreslagit att priset skall relateras tillegendomens värde med hänsyn till dess avkastning ochövriga omständigheter. Detta ger myndigheten möjlighetatt dämpa prisutvecklingen och ger de människor som villförsörja sig som lantbrukare möjlighet att göra detta. Medlantbrukare avses inte bara de som ägnar sig åt traditionelltjordbruk, utan även de som har en verksamhet som ärknuten till fastigheten.Vi anser att prisprövningen behövs i jordförvärvslagenoch att den bör utformas på det av oss föreslagna sättet.Sedan ett antal år reduceras förmögenhetsvärdet av detkapital som är placerat i eget företag till . Det är avmånga skäl en välmotiverad metod, men bör utvidgas till enfullständig reduktion.Detta medför emellertid för skogsfastigheter ett specielltproblem, som består i att kapitalstarka personer medförmögenhetsskatt genom köp av skogsfastigheter undgårdenna förmögenhetsskatt. De får därmed en klarkonkurrensfördel och medverkar till uppåtgående prispresspå skogsfastigheter.Detta är ytterligare en anledning till att haprisprövningen kvar i jordförvärvslagen, som ett instrumentatt stoppa ren kapitalspekulation i jordbruksfastigheter.Den nya jordbrukspolitikenI fattade beslut om en nyjordbrukspolitik. ska jordbruketavregleras och en del av produktionen ställas om till bl aenergi- och industriråvaror.Eftersom jordbrukspolitiken kommer att läggas omunder en femårsperiod finns det anledning att vänta med enförändring av jordförvärvslagen till den tidpunkt dåomläggningen är klar. Att ändra ijordförvärvslagen leder till att osäkerheten ökar för dejordbrukare som håller på att lägga om. Omläggningenssyfte kan riskeras om många enskilda jordägareuppmuntras att sälja fastigheter till spekulanter som bjuderhöga priser. Den begränsade boplikt och förbud motjuridiska personers förvärv som föreslås i propositionen ärinte tillräckliga för att hejda en sådan utveckling.Om lättnader i jordförvärvslagen genomförs kan dettaleda till en omfattande försäljning av fastigheter tillpersoner som ej har för avsikt att vare sig bo eller brukafastigheten. Detta innebär att hela omställningen avjordbruket till en annan produktion riskeras. Resultatet kanbli att produktionen istället helt upphör. Detta strider motriksdagens beslut om att jordbruket skall ställas om och motcenterns uppfattning att åkermarken ska brukas.Någon förändring av jordförvärvslagen bör ej göras.Propositionen bör avslås.Förvärvshinder av rationaliseringsskälRegeringen föreslår att lagen skall användas avrationaliseringsskäl bara i särskilt ägosplittrade områden.Det finns, enligt uppfattning, risk för attägosplittringen ökar i hela landet om regeringens förslagvinner bifall. Detta vore en olycklig utvecklingoch försvårar möjligheterna att bedriva ett rationelltlantbruk.Det finns fortfarande behov av strukturrationalisering.Detta gäller framför allt inom skogsbruket i många delar avlandet.Boplikt i hela landet!I propositionen föreslås att bestämmelse om boplikt baraskall gälla de områden som får glesbygdsstöd. Detta innebäratt den föreslagna boplikten får högst begränsad betydelse.Om regeringen menar allvar med att lagen skallförstärkas som regionalpolitiskt instrument bör lagenutformas så att boplikten gäller hela landet. Förskogsfastigheter bör boende i bygden vara ett tillräckligtkrav.För att boplikten skall få någon direkt verkan måste denkunna villkoras av myndigheten. Regeringen föreslår pådetta område att kontroll skall ske av att förvärvaren bosattsig på fastigheten. Inlösen av fastigheten skall kunna ske ombosättning ej skett. Detta är inte tillräckligt. Det är enligtvår mening nödvändigt att myndigheten ges möjlighet attbosättningsplikten vitessanktioneras. Myndigheten bör fåbefogenhet att vid vite kräva villkorsuppfyllelse. Vitetsstorlek bör anknyta till fastighetens taxeringsvärde, utgåårligen till dess villkoret uppfylls, samt vara av en storleksom medför kännbara ekonomiska effekter för denberörde. Detta bör ges regeringen till känna.Juridiska personerRegeringen föreslår att rådande förvärvshinder förjuridiska personer behålls oförändrade. Vid 1987 årsförändring av jordförvärvslagen gavs juridiska personer påorten visst företräde till förvärv av fastighet. Vi anser attlagen skall skärpas så att enskilt ägande stärks och attjuridiska personers möjligheter till förvärv ytterligarekraftigt begränsas. Enligt vår uppfattning leder ett enskiltägande till att fastigheten sköts på ett bättre sätt. För enpositiv utveckling av landsbygden är ett enskilt ägandeväsentligt. Familjejordbruk som bedrivs i bolagsform skalldock behandlas som enskild person.Utländska bolags förvärv i SverigeI propositionen analyserar regeringen mycket kortutländska bolags förvärv av skogsmark i . Det äranmärkningsvärt då detta är en av de frågor som depågående EES-förhandlingarna behandlar. Vad gällerutländska bolags förvärv av skogsmark gör regeringenbedömningen att det kan behövas en minskad reglering avutländska förvärv. Om detta skulle leda till problem för densvenska skogsindustrin genom t ex minskad avverkningskall det lösas genom bestämmelser i skogsvårdslagen ochinte i jordförvärvslagen.Med anledning av detta vill vi framhålla att regeringentydligen delar uppfattning att enskilt ägande avskogsmark ger den bästa skötseln och avverkningen. Manoroas över att utländska bolag skall ta över ägandet. Dettaställningstagande borde den socialdemokratiskariksdagsgruppen följa upp i praktisk handling genom att iriksdagen stödja , då vårt förslag att statligt ägdmark skall säljas till enskilda jord- och skogsbrukare,behandlas.För det andra är tydligen skogsindustrins möjligheter attverka i landet viktigare än andra hänsynstaganden. Detta ärklassisk socialdemokratisk analys där man går hand i handmed storkapitalet. Regeringen har endast funnit att ett ökatutländskt ägande kan leda till problem för skogsindustrin.Det finns enligt vår uppfattning fler problem. Ett ökatutländskt ägande riskerar att minska hänsynen tillnaturvården eftersom detta ägande är ett fjärrägande därägaren inte kan följa skogens utveckling på det sätt en ägareboende i bygden kan. Dessutom kommer med storsannolikhet köptrycket att komma från utländskastorföretag. Därmed riskerar det enkilda ägandet, somdominerar svenska skogsbruket , att minska kraftigt.Det vore en olycklig utveckling för den samladeskogsnäringen eftersom flera undersökningar visat att detenskilda skogsbruket i flera avseenden sköts bättre änbolagsägt eller statligt. Dessutom kan det leda till en mycketnegativ utveckling för landsbygden och motverkamålsättningen att hela ska leva.Vid de pågående EES-förhandlingarna diskuteras bl autländska förvärv av fast egendom, t ex fastigheter ochmark. Det är viktigt att de nordiska länderna har ensamordnad förhandlingsstrategi på detta område. I annatfall kommer det land som har den minst restriktivalagstiftningen att få det största efterfrågetrycket. Detta kant ex innebära utarmning av landsbygden genom ökatfritidsboende istället för permanentboende. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avslå proposition 1990/91:155,2. att , vid avslag på yrkande1, som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vitessanktionering,3. att , vid avslag på yrkande1, som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bo-plikten skall gälla hela landet,4. att , vid avslag på yrkande1, som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att skärpa lagstiftningen vad gällerjuridiska personers förvärv,5. att , vid avslag på yrkande1, som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en samordnad förhandlingsstrategihos de nordiska länderna i EES-förhandlingarna vad gällerförvärv av fastigheter och mark.