mot · GE02Kr241 · 1991-01-25 00:00:00 — Stiftelse för eterjournalistikens främjande Utvidgningen av kriget vid Persiska Gulfen den 17januari ökade givetvis allmänhetens intresse företermedias nyhetsbevakning.Genom tillkomsten av kabel-TV har allmänheten fåttmöjligheter att jämföra svensk nyhetsförmedling medutländsk, exmpelvis förmedlad genom CNN och genomTV3:s distribution av nyhetsprogram från Sky-Channel.Det franska TV-programmet -- TV5 -- täcker också alltflersvenska hushåll.I sydvästra kan hushållen dessutom se de tvådanska TV-kanalerna, TV1 och TV2.När kriget bröt ut befann jag mig i Malmöoch kunde således parallellt följa nyheterna såsom deförmedlades i de danska respektive de svenska och . Därefter har jag i kunnat följanyhetsförmedlingen i svensk TV och ovan nämndakabelprogram.Några observationerDen svenska och danska nyhetsförmedlingen skilde sig ihög grad åt.Den danska förmedlingen av nyheter var faktainriktadoch föredömligt redigerad, vilket är av yttersta vikt när manföljer ett snabbt händelsförlopp. Nyhetsflödet genomCNN:s sändningar gav en god täckning. De kommentarersom gavs -- danska eller utländska -- kännetecknades avkunnighet och analytisk skärpa.Svensk TV och radioförmedling gav en helt motsatt bild.Faktaförmedlingen var dessvärre ofta förvirrande.När nyheter upprepas, vilket är helt legitimt, anges oftainte om det är fråga om repetition. På så sätt är det omöjligtför tittarna att avgöra om det är helt färska nyheter ellerman skildrar händelser, som hänt timmar eller kanske endag eller t.o.m. dagar tidigare. Nyhetsförmedlingen blirdärför alltför ofta oklar och av dubiös standard.Även svensk TV nyttjade material från CNN. Tillskillnad från de danska TV-kanalerna filtrerades CNN:snyhetsförmedling av de svenska TV-kanalernasjournalister. Den ursprungliga rapporteringen ersattes avde svenska journalisternas kommentarer. Detta försämradekvaliteten på programmen vad gäller klarhet, relevans ochkorrekthet.Det finns ett tänkbart motiv för den här hanteringen --de ansvariga för TV:s och också riksradionsnyhetsutsändningar vill utvidga sin roll somnyhetsjournalister från enbart återgivande av fakta kring kontinuerlig tolkning av händelserna för en -- som detycks uppfatta det -- fåkunnig allmänhet. Som ett led i dettainterfolieras nyhetstelegrammen med subjektiva och alltförofta naiva utläggningar om bakomliggande militära,ekonomiska och politiska faktorer, om gissningar rörandeuppkomna skador och om mänskligt lidande, spekulationerom krigets fortsatta förlopp etc.I de internationella nyhetsprogrammen återges däremotkvalificerade presskonferenser med höga militärer frånkrigsområdet. Genomgångarna kännetecknas avkompetens både hos dem som leder presskonferensen ochde deltagande journalisterna. Kompetenta frågor erhållerraka och sakliga svar.Samma gäller utfrågningar av ansvariga politiker, t.ex.de amerikanska och brittiska försvarsminstrarna, senatoreroch parlamentsledamöter från olika läger. Återigenanvänder sig journalisterna i de svenska TV-programmenav ''filtreringstekniken''. Man återger med egna ord vadman anser att den intervjuade i fråga har sagt.När svensk expertis intervjuas i de svenska programmenuppfattar man ett ''svalg'' vad gäller språk, kompetens ochanalysförmåga mellan intervjuad och intervjuare. Enjämförelse mellan de svenska journalisternasintervjuförmåga och de utländskas utfaller utan tvekan tillde senares fördel.Vad som beskrivits kan uppfattas som en subjektivskildring. Därför får följande exempel visa vad jag merakonkret uppfattar som mindre god bekantgjordes att bombflyg motIrak hade sänts från . Detta medförde vissabetydelsefulla följder. är ett Nato-land. Om Irakskulle gå till motattack mot innebär detta att helaNato dras in i konflikten. I det franska TV5 presenteradessnabbt kompetenta analyser av politiska och militäraimplikationer. I ett av de svenska TV-programmen gickman däremot ut och intervjuade på Oslos gator -- ett äldrenorskt par och ett barn fick säga hur de uppfattadehändelsen.När de allierades förlustsiffror presenterasanvänds först siffror från för att följas av deallierades egna siffror. Man anser sig väl på detta sätt iakttaett balanskrav. Men är verkligen alla parters ståndpunkteroch argument lika mycket värda, så att de skall ges sammavikt i framställningen? Kräver inte objektiviteten faktisktolika vägningstal? Är det trots allt inte så att de öppnavästliga demokratierna har mycket svårare att systematisktnyttja lögnen för att dölja verkliga krigsförluster äntotalitära statsbildningar? Svaret ger sig självt.Censurdebatten i svenska media har fått en framträdandeplats. Att undvika censur är givetvis eftersträvansvärt menunder krig finns det vägande skäl för att exempelvisortsnamn, exakta uppgifter om utrustning och liknandeskall hemlighållas. Dessa aspekter väger ofta lätt i svenskTV/radios kommentarer till censuren.Den 21 januari påmorgonen skildrades i radions de irakiskaScudanfallen mot . Reportern befann sig i New York.Hans skildring var målande. Han beskrev skräckslagnamänniskor och rädsla. Hur kunde han beskriva känslor som''skräck'' i , när han vistades i ? Vad lyssnarnafick sig till del var en skildring av -- sannolikt -- CNN:s TV-sändningar. Något senare i samma Eko-sändningintervjuades däremot en svensk som befann sig i . Hansvärdering på nattens anfall utstrålade lugn -- skräck ochrädsla lyste med sin frånvaro.Vad brister?Det skulle väl ligga nära till hands att beskylla de svenskaeterjournalisterna för politisk bias. Så tror jag inte alls attdet ligger till.Med risk för att beskyllas för onyanserad kritiktillskriver jag den genomsnittligt mindre godanyhetsbevakningen en från början dålig skolutbildning. Enrad ovanor har antagligen grundlagts redan pågymnasiestadiet.1975 gav SNS ut en granskning av kvaliteten på svenskaläroböcker i samhällskunskap i rapporten ''Profit, vinst,överskott -- näringsliv och samhälle i skolans böcker.'' Detförsta kapitlet var en uppsats av ''Objektivitet -- opartiskhet -- okunnighet?'' Den grundadesig på en genomgång av gymnasiets läroböcker isamhällskunskap. Några av slutsatser omläroböckerna i samhällskunskap 1975 är minst lika giltiga pådagens svenska nyhetsförmedling i etermedia:Objektivitetskravet (i läroplanerna) har tydligenvanligen uppfattats av författarna enligt huvudtankarna iden Westerståhlska modellen, om också på ett någotdunkelt och svävande sätt. Den strävan som ligger bakomdetta är vällovlig. Men de fallgropar som jag redovisat --snedheten i faktaurvalet, bruket av fel eller i sakovidkommande relevanser, alltför formalistisktbalanstänkande, utslätad i stället för neutral presentation,opartiskhet på sanningens bekostnad osv -- har man alltförsnällt ramlat i. har resultatet blivit frånobjektivitetssynpunkt tämligen oförargligt. Medvetenindoktrinering vågar man sig inte på. Man eftersträvar deninte ens. Vanligen har i stället uppstått en slapp, till intetförpliktigande och egentligen falsk opartiskhet, stridandemot sanningen. Alla blir lika kålsupare. All kålsoppa blirlika god.I vissa fall blir denna slapphetens opartiskhet dockytterst betänklig. Alla distinktioner och grundläggandeskillnader plånas ut. Diktatur och demokrati blir sammasak. Denna alltför ofta förekommande tendens tillutsuddning och brist på distinktioner är inte endast i sigbetänklig. Den förhindrar också den fostran tillsjälvständighet och kritiskt tänkande som läroplanerna sägsbefrämja. Självständighet och kritisk tänkande förutsätterdock förmåga till analys och logik. Denna förmåga kan integärna åstadkommas utan övning i precisering, bruk avdistinktioner av begrepp och klarhet i tankegångar.Problemen i den svenska nyhetsrapporteringen måstesåledes i en betydande utsträckning hänföras till denmediokra utbildning som våra skolor och också universitetframför allt inom samhällsvetenskaperna och humanioraförmedlat. Vi har fått något av en ''relativismens terror'',som innebär att gränserna suddas ut mellan sant--falskt,mellan rätt--fel och mellan moral och det allra djupastemoraliska förfallet. Detta är allvarligt.De bland allmänheten som behärskar engelska övergårtill att få sina nyheter från internationella nyhetsmedia. Viskåningar är också lyckligt lottade -- vi kan se dansk TV ochförstår det danska språket. Men alla de människor som ärhänvisade till svenska program får en snedvriden bild avverkligheten. Detta skapar faktiskt nya -- definitivt inteönskvärda -- klasskillnader.Det finns ytterligare en fara med den nu beskrivnanyhetsrapporteringen. Genom sin relativism parad medonyanserade skräckskildringar av krig kan den bidra till attbryta en sund försvarsvilja. Det finns angripare ochförhållanden som en nation måste försvara sig mot för sinöverlevnad, även till priset av krig. Styrelsen förpsykologiskt försvar borde studera hur försvarsviljan kanpåverkas av etermedias nyhetsförmedling. Styrelsenprioriterar dock just forskning kringcensuren i det pågående kriget i , allt enligtuppgifter i (1991 01 21). Detta är kanskeinte så märkligt, eftersom styrelsen för psykologiskt försvartill stor del rekryterar sina medarbetare från press ochetermedia.ÅtgärderI botten av de nu berörda problemen ligger decennier aven undermålig skol- och utbildningspolitik, som bottnat i enrädsla för kunskaper och kvalitet till förmån för en jämlikslätstrukenhet. har rest motsvarandekritik mot utbildningen vid universiteten och denutsuddning av gränserna som skett mot hävdvunnenakademisk utbildning och annan postgymnasialundervisning. Kritiken bör tas på allvar. Jag begränsar dockmina förslag i denna motion till vad som direkt beröretermedia.Som politiker bör man avstå ifrån att lägga sig i mediasprogrampolitik. Press och etermedia skall vara fristående.Då värnas yttrandefriheten bäst. TV-monopolet börjarbrytas upp i i första hand på grund av den tekniskautvecklingen. Detta bör leda tillkvalitetsförbättringar. Att detta kommer att ta tid är heltuppenbart. De svenskproducerade nyhetsprogrammen iexempelvis skiljer sig inte mycket från dem från SR.De svenska massmediaföretagen borde fråga sig vad dekan göra, så att de svenska eterjournalisterna uppnårsamma klass som motsvarande utländska journalister. Menåterigen är detta en fråga för etermediaföretagen inte för enriksdagsledamot.Genom politiska initiativ bör två åtgärder kunna vidtas:1. Förbättringar av journalistutbildningen. Dettasker bäst genom att stödja nya fristående alternativ som istörre utsträckning bör bygga på en kombination avakademisk universitetsutbildning och mer specialiseradjournalistutbildning. I förlängningen av en sådan utvecklingbör läggas ned. Den har uppenbart iallt för hög utsträckning misslyckats med sin uppgift.2. för att främja bättrenyhetsjournalistik. Anslag på förslagsvis 10 miljonerkronor bör utgå som grundkapital till en stiftelse, som hartill uppgift att främja utvecklingen av god svensketermediejournalistik. Svenska och utländskakulturpersonligheter bör övertalas att leda stiftelsen.Tänkbara namn kan till exempel vara författaren , professorn och författarenTheodor Kallifatides och redaktören . Med hänvisning till det anförda hemställs[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om journalistutbildningen,1]att beslutar anslå 10 milj.kr. som grundkapitali en stiftelse för eterjournalistikens främjande i enlighetmed vad som anförts i motionen samt att detta finansierasmed medel ur rundradiokontot.