mot · GE02Jo44 · 1991-03-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:87 Näringspolitik för tillväxt Regeringens proposition 1990/91:87 behandlar bl.a. denstatliga fiskeadministrationen. Departementschefenföreslår en sammanläggning av ochjordbruksnämndens uppgifter på fiskets område till enmyndighet, benämnd . Förslaget innebär ocksåatt kraftiga besparingar görs på den regionalafiskeadministrationen när fiskenämnderna upphör den 1juli och verksamheten övertas av länsstyrelserna.FiskenämndernaFiskenämnderna svarar för flertalet regionalafrågor om myndighetsutövning, utveckling och informationsom rör yrkesfiske, fisk- och kräftodling, sportfiske ochfiskevård. Arbetsinsatserna ute i länen varierar beroendepå tillgängliga resurser och regionala förutsättningar ochbehov. Nämnderna handlägger tillsammans drygt 10 000ärenden per år.Fisket som näring spelar en stor roll i glesbygd ochkustområden. Runt om i landet drivs många projekt i syfteatt skapa sysselsättning på landsbygden genom olikasatsningar på en regional utveckling av yrkesmässigt fiske,matfiskodling och fisketurism.Fisket är också en viktig fritidssysselsättning. Totaltfiskar inte mindre än 2,2 miljoner människor i åldrarna 18--. Cirka 1--1,5 miljoner fiskar meraregelbundet, dvs. Fiskenämndernahar den enda regionalt anknutna kompetensen på fisketsområde som arbetar för att bibehålla och förbättramöjligheterna till ett ökat sportfiske för den bredaallmänheten, som i regel saknar tillgång till egnafiskevatten.Fiskenämnderna verkar även för att tillgodose bådeyrkesfiskets och sportfiskets behov av en hög avkastning aveftertraktade fiskarter. De fiskevårdsåtgärder som utförsmånga gånger som ett led i ett långsiktigt miljövårdsarbetesyftar både till att bevara utrotningshotade arter och attanpassa fiskproduktionen med hänsyn till att naturresursenfisk skall kunna nyttjas på ett optimalt sätt av olikakategorier fiskande.Omprövning av äldre vattenmålEn annan viktig del av den regionala organisationensverksamhet är att den kommer i kontakt med omprövningav äldre vattenmål. räknar man med att antaletomprövningsdomar kommer att öka mycket starkt. Det ären uppenbar fara att allmänintresset kommer i bakgrundenvid omprövning av äldre vattendomar på grund avotillräckliga regionala resurser på fiskets område. Enöversyn och inventering av antalet föreståendeomprövningar av äldre vattendomar bör ske och åtgärderför att bevaka och tillgodose allmänintresset bör vidtas.KostnaderRegeringen föreslår nu att kostnaderna för dennuvarande fiskeadministrationen skall minskas med 17milj.kr., varav 3 milj.kr. gäller anslagen tillfiskenämndernas personal och 4 milj.kr.lantbruksnämndernas service till fiskenämndernasadministration. Besparingarna kommer i första hand attberöra länsstyrelserna.Riksdagen har tidigare uttalat att det är angeläget attfiskenämndernas kompetens och lokalkännedom tillvarataspå länsnivå. Den förestående regionala omorganisationenkommer inte att minska de länsanknutna arbetsuppgifternapå fiskets område. Tvärtom finns det starka skäl att anta attbåde ärendehandläggningen och behovet avutvecklingsinsatser för yrkesfisket, vattenbruket,sportfisket och fiskevården i stället kommer att öka.Vi anser därför att en omfördelning bör ske mellan dencentrala och regionala fiskeadministrationen till förmån förett bibehållande av den nuvarande regionala kompetensen.Stora sjöarnaEn annan viktig fråga för den regionala verksamheten ärfiskeadministrationen i de , ,och . I propositionen föreslås attregleringen av fisket här får ske enligt nuvarande rutiner iavvaktan på en modernisering och förenkling avfiskelagstiftningen. Vidare föreslås att länsstyrelserna tillsvidare får administrera viss reglering av fisket och självabesluta om hur samordningen mellan länen och fiskevårdenskall organiseras.Riksdagens beslut om att fiskenämndernas nuvarandeorganisation skall upphöra och inordnas i länsstyrelsernainnebär enligt vår uppfattning att även fiskefrågorna i destora sjöarna är av regional karaktär. Dessa frågor börhandläggas av länsstyrelserna inom deras respektivegränser.Vi vill understryka att det finns ett starkt behov avsamordning av både den administrativa och den praktiskaverksamheten. vid varje sjö bör därför få ettsärskilt ansvar för att en samordning sker i huvudsak enligtde principer som statskontoret föreslår i rapporten(1990:31) om den statliga fiskeadministrationen. Dettaansvar bör i första hand gälla samordning av målsättningoch verksamhetsplanering, riktlinjer för beslut om tillståndoch dispenser samt verkställighet av vissa uppgifter som ärgemensamma för länen, t.ex. övergripande fiskevård ochinsamling och bearbetning av statistik.Länsstyrelserna bör själva komma överens om vem somskall ha samordningsansvaret och närmare fastställaformerna för det inbördes samarbetet. Grunderna förorganisation och samverkan bör så långt det är möjligt varalika i alla fyra sjöarna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en omfördelning mellan dencentrala och regionala fiskeadministrationen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om organisationen av den statligafiskeadministrationen i de ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn och inventering avantalet förestående vattendomar.