mot · GE02K93 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:149 Radio- och TV- frågor Regeringens proposition om radio- och TV-frågor(1990/91:149) behandlar många synnerligen viktiga frågor.Här ska endast beröras förfaringssättet kring den planeradekoncessionsgivningen för en tredje TV-kanal.Att licensiera den nationella rättigheten att exklusivtbedriva i huvudsak heltäckande markdistribuerad televisiontorde vara en av efterkrigstidens största och mestbetydelsefulla statliga upphandlingar. Det är då självklartatt man ställer krav därefter på upphandlingssättet.Bristfällig propositionI propositionen ges vissa men helt otillräckliga riktlinjerbeträffande upphandlingssättet. Allvarligast är bristen påklara regler, tidplanen för intresseanmälan samt bristerna iförhållande till andra grundläggande rättsregler. Särskiltstor är oklarheten beträffande vilka koncessionsavgiftersom skall erläggas och huruvida även () skall ges rätt att finansiera sina sändningar medreklam. Helt obegripligt är det att avgiftsfrågan prövas förstom något halvår men förväntas få samma behandlingoavsett valutgången. Detta är en mycket grov nonchalansav idén med fria val och deras effekt på representationen iriksdagen. Dessutom är den både stötande ur rättssynpunktoch även långt ifrån säker som optimal metod för atttillgodose koncessionsgivarens intressen att låta reglernaavgöras i förhandlingarna istället för att fastställas avtillståndsmyndigheten. Rent allmänt kan sägas attpropositionens inställning till förfaringssättet vidkoncessionsgivningen är främmande för ett rättssamhälle.Rättssäkert koncessionsförfarandeDet är nödvändigt med ett koncessionsförfarande medenkla och klara regler. Som förebild borde man kunnautnyttja Upphandlingförordningen (1986:366). Dennabygger på följande huvudmoment:Konkurrens = skyldighet för myndigheterna att utnyttjade konkurrensmöjligheter som finns på marknadenObjektivitet = skyldighet för myndigheterna att sakligtoch opartiskt behandla anbud och anbudsgivareFörfrågningsunderlag = skyldighet för myndigheternaatt prestera ett tydligt och fullständigt underlagKravnivå = skyldighet för myndigheterna att fastställa''rätt'' kravnivå i varje särskilt fallMotsvarande skulle kunna tillämpas vid nu aktuellakoncessionssituation. Inför koncessionsgivningen bordefastställas programreglemente, reklamregler,lokaliseringskrav, avgiftsnivå, sanktionssystem vid brottmot reglerna etc. etc. Gällande förutsättningar måsteredovisas öppet. Däremot ska sökande till koncessionen skei slutna bud.Skälig ansökningstidPropositionen brister även beträffande ansökningstidenslängd. Genom den anmärkningsvärt korta ansökningstiden,och att döma av uttalanden från åtminstone en ledamot iTV-beredningen, stärks misstanken att förslaget främstsyftar till att gynna redan existerande satellit-TV-kanalersintressen att söka och vinna koncessionen.Att ansökningstiden utgår t.o.m. före tidpunkten förriksdagens behandling av propositionen är ofattbart.Grundläggande för upphandling är givetvis att det yttreregelverket först skall föreligga. Men av stor principiellbetydelse är också att ingen kandidat i förväg missgynnats.Det säger sig självt att redan existerande TV-kanaler, tillskillnad från ännu ej konstituerade intressegrupperingar,har det lättare att i det nuvarande skedet värdera och ipraktiken blockera för annan intressent att vinnakoncessionen. Bl.a. förutsätter ju propositionen attsändningarna skall kunna startas redan till årsskiftet. I ljusetav att frågan om televisionens organisation ochfinansieringsformer är lika gammal som televisionen självkan några månader mer eller mindre inte vara av någonavgörande betydelse.Stöd för denna kritik har att döma av pressuppgifterockså kommit till uttryck från upphandlingsexperten . Hans kritik blir desto allvarligare då anlitades som expert hos TV-beredningen i syfte attföreslå en upphandlingsprocedur som -- enligt uppdraget -- iså långa stycken som möjligt skulle tillämpa regler för statligupphandling.I föreskrifter till 5 § iupphandlingsförordningen framhålls också ''attanbudsgivarna skall ges skälig tid att lämna anbud''. Förtolkning hänvisas ofta till nämnde som istandardverket ''i offentlig upphandling. LiberFörlag, 1:a uppl 1976; 4:e uppl. 1985, utvecklar:Självfallet är det av vikt att ge leverantörerna skälig tidför angivande av ett vederhäftigt anbud. Det ligger sällaneller aldrig i myndighetens eget intresse att ange en alltförsnäv tid för angivande av anbud. Vad man tror sig vinna itid, går ofta senare förlorat därigenom att en eller fleraintressanta leverantörer antingen känner sig nödsakade attbegära förlängd anbudstid eller inkommer med anbud försent, vilket -- om anbuden är förmånliga -- kan medförakomplikationer vid prövningen av dessa. Hos myndighetenbör man alltid betänka att man i det enskildaupphandlingsärendet inte uppställer sådana fordringar idetta avseende att man försvårar eller än värre omöjliggören förmånlig affär.Längden på en anbudstid måste naturligtvis anpassas tillupphandlingens komplexitet, ekonomiska räckvidd,betydelsen för samhällsdebatt och yttrandefrihet etc. Detförefaller mig självklart att den här aktuella upphandlingenrepresenterar största samhällsbetydelse och att därförsärskilt noggrann och rättvis hantering erfordras.Ansökningstiden bör därför i väsentlig mån förlängas.Rättslig disharmoniÄven i övrigt måste beslut ske i harmoni medövrig nationell och internationell rätt.Enligt 2 kap 1 § regeringsformen är varje medborgaretillförsäkrad yttrandefrihet; dvs. ''frihet i tal, skrift eller bildeller på annat sätt meddela upplysningar samt uttryckaåsikter och känslor''.Enligt 2 kap 12 § regeringsformen får yttrandefriheteninte begränsas annat än i vissa särskilt angivna fall och varjeinskränkning skall vara klart reglerad genom lagstiftning.Motsvarande yttrandefrihet har även slagits fast i artikel19 i FN:s förklaring om mänskliga rättigheter och i artikel10 i den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter.Av intresse är här även konventionen omgränsöverskridande TV-sändningar.I detta sammanhang bör också den svenskamarknadsföringslagstiftningen beaktas.Såväl enligt den svenska som den internationellaregleringen gäller dessutom att varje inskränkning skalluppfylla elementära krav på klarhet.Propositionens förslag verkar kollidera både mot svenskoch internationell rättsordning i flera avseenden.Propositionen föreslår bl.a. att det skall vara möjligt attgöra vissa inskränkningar i programföretagets sändningsrättoch därmed i yttrandefriheten, utan att någon laglig grundför dessa inskränkningar föreligger. Ett exempel på detta ärförbudet mot åsiktsreklam samt de mycket oklarabestämmelserna om programverksamhetens allmännainnehåll och inriktning.I propositionen föreslås vidare att ett flertalinskränkningar i yttrandefriheten skall kunna göras genom''avtal'' mellan regeringen och programföretaget. Som ävenlagrådet påpekar är det i realiteten inte fråga om ett avtalutan om koncessionsvillkor fastställda av regeringen, vilkaprogramföretaget har att rätta sig efter.Genom denna ordning förefaller man komma i konfliktmed kravet på att varje inskränkning i yttrandefriheten skallvara klart reglerad i lag. Och lagrådet framför i sitt yttrandeallvarlig kritik mot denna ordning och anför attyttrandefrihetens begränsningar ''genom avtal'', vare sig demedges eller ej, saknar stöd i regeringsformen.Anledningen till kravet på lagstiftning vid inskränkningi yttrandefriheten är att möjliga begränsningar skall varaklart angivna och kända på förhand samt att andramyndigheter än inte skall kunna fatta beslut omsådana begränsningar. Tanken är att härigenom undvika attyttrandefriheten inskränks på ett godtyckligt sätt där självainskränkningen inte är känd och klart reglerad på förhand.Resultatet får inte bli att det aktuella avtalet vare siginskränker eller utökar de rättigheter och skyldigheter somföljer av nationell eller internationell rätt.Etermediarättslig översynNuvarande lagstiftning av radio- och TV-frågor ärsvårtillgänglig och omodern. Därför föreligger ett stortbehov av översyn av detta rättsområde med inriktning på attskapa en ökad frihet och mångfald för etermedia.Mot denna bakgrund bör en utredning tillsättas meduppgift att utarbeta en modern, grundlagsenlig ochöverskådlig lagstiftning för etermedia. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rättssäkertkoncessionsförfarande,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skälig ansökningstid,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rättslig disharmoni,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om etermediarättslig översyn.