mot · GE02Jo261 · 1991-01-25 00:00:00 — Det gotländska lantbrukets framtid Utvecklingen inom lantbruket på är oroande.Konsekvenserna för till följd av den förändradelivsmedelspolitiken har inte utretts. Det står dock redan nuklart att åtgärder krävs för att långsiktigt ge den gotländskalantbruksnäringen möjligheter att ha en önskvärdsysselsättningsgenererande roll samt kunna tillgodoseefterfrågade landskaps- och naturvärden. Under senarehälften av 80-talet har arbetslösheten på stigit ochär nu näst högst bland länen i landet.Jordbruket och efterföljande produktionsled är basen iden gotländska arbetsmarknaden. Primärjordbruketsysselsätter av befolkningen. Tillsammans med den tillhörandeförädlingsindustrin är av de sysselsatta direkteller indirekt beroende av jordbruket. Den pågåendeavregleringen av jordbruket kommer därför i mycket storutsträckning att påverka den framtida sysselsättningen påGotland, vilket både och länsarbetsnämndenpåtalat gentemot regeringen.En minskning av den gotländskalivsmedelsproduktionen leder till befolkningsminskningmed starkt negativ inverkan på länets utveckling.Betydande kulturvärden och därmed minskadturistattraktion blir en del av följderna.Ur struktursynpunkt hävdar sig det gotländskalantbruket väl med landet i övrigt. Medelarealen överstigerriksgenomsnittet och mekaniseringen och effektivitetenligger på en hög nivå. Konkurrensnackdelen för Gotlandsdel ligger på transport- eller kommunikationsområdet.Livsmedelsindustrin på är modern och teknisktmycket väl utvecklad. Då möjligheterna att transporteraråvara till och från är relativt begränsade ärlivsmedelsindustrins överlevnadsmöjligheter helt beroendeav att nivån på jordbruksråvaror som produceras på ön inteminskar.Fraktkostnadernas avgörande betydelse illustreras av attde för lantbruket, jord och skog, torde uppgå till ca 20miljoner kr . Lantbruket fraktar ca per årpå färjorna mellan och fastlandet. Det motsvararca av den totala frakten.Lantbruket på har drabbats av betydandeförsämringar och kostnadsfördyringar då det gällerkommunikationer till övriga delar av landet. gällandelivsmedels- och regionalpolitik innehåller inte det stöd somär nödvändigt för att stävja den konkurrensnackdel somdåliga kommunikationer innebär.Bl a LO-sektionen i har uppmärksammatproblemen och menar att det livsmedelspolitiska beslutetkan betyda utslagning av stora delar av den gotländskalivsmedelsindustrin. Sektionen har också pekat på att det ärsjälvklart att regionalpolitiska insatser till följd avavreglering i första hand kommer särskilt utsatta regionertill del.Regeringen föreslår nu i budgetpropositionen enindragning av ett antal infrastrukturella stöd till Gotland.Det skulle innebära en ytterligare fördyring avproduktionen på . Sådan fördyring kunde avuppenbara skäl inte beaktas varken i det regionalpolitiskabeslutet eller i det livsmedelspolitiska beslutet under förrariksmötet.Riksdagens beslut måste grundas på jordbrukets ochlandsbygdens betydelse för samhällsutvecklingen i ettlängre perspektiv. Det livsmedelspolitiska beslutet är intedet enda som påverkar jordbrukets framtid. Oklarheterfinns beträffande konkurrensutredningen, skattepolitiken,jordförvärvslagen och energipolitiken. Härtill kommer nuregeringens förslag om försämrade kommunikationermellan fastlandet och Gotland.Livsmedelspolitiska beslut måste baseras på de totalasammanhangens betydelse för näringen och landsbygdensutveckling. Risken är nu stor att helhetsbedömningenuteblir och att viktiga aspekter faller mellan stolarna.Lantbrukarna på är oftakombinationsföretagare, där ex turismen äretablerad. Inte bara den ändrade livsmedelspolitiken utanockså pålagor på turismen försvårar lantbrukarnasutkomstmöjligheter. Turistnäringen beskärs genom momspå hotell- och restaurangtjänster och inte minst till följd avdyrare kommunikationer med fastlandet, inklusivepersontrafikmoms.Länsstyrelsen på har utarbetathandlingsprogram för en positiv utveckling av lantbruket.Programmet är konstruktivt och präglas av mycketnytänkande. Om regeringens förslag till ytterligareförsämringar av förhållandena på verkställs ärrisken stor att initiativkraften och förmågan att genomförade offensiva satsningarna går om intet.På länsnivå planeras en genomgång och uppföljning aveffekterna av de politiska beslut på riksnivå som tagits omny skattepolitik, livsmedelspolitik och regionalpolitik.Riksdagen bör inte besluta om ytterligare försämringar avlantbrukets förutsättningar på eftersom effekternaav de genomgripande besluten ännu inte kunnatutläsas.Även SIND har i sin utredning om stödet tillsockernäringen på och konstateratjordbrukets betydelse för den ensidiga näringsstrukturen påGotland. En nedläggning av sockerbetsodlingen skulleockså försämra den gotländska köttproduktionenskonkurrenskraft eftersom de båda produktionsgrenarnahänger nära samman. Sockerbetsodlingen är i många fallnödvändig för de enskilda företagen. Ingen annanstans ilandet används biprodukterna från sockernäringen i så höggrad. Odlingen är av stor betydelse för växtföljden och föratt skydda vattnet och jorden på . Det är därförnödvändigt att sockerbetsodlingen ochsockerframställningen vid Romabruket garanteras och fårutvecklas.Natur- och landsbygdsvårdande insatser med hjälp avdet bidragssystem som tillskapats kommer inte att klarauppgiften att bibehålla en attraktiv landskapsbild ochbevarandet av naturvärden. Dessa är väsentliga för attupprätthålla attraktionskraft för turismen. Enhelhetssyn krävs på det samspel mellan lantbruk och annanverksamhet om attraktionskraft som turistlänskall bestå.Samhället måste ta ansvar för det som marknaden inteklarar. Ett exempel är regionala aspekter. I detregionalpolitiska beslutet beslutade attGotland inte längre skulle tillhöra stödområde C. Medinsikt om alla dessa osäkerhetsmoment är det inte rimligtatt vidta ytterligare åtgärder som pekar i riktning mot ännusvårare villkor för lantbrukarna.Gotland drabbas hårt av den nya politiken och börkompenseras genom ett regionalt eller näringspolitiskt stöd.Av regionalpolitiska och miljöpolitiska skäl bör särskildastimulansåtgärder sättas in för en utveckling avjordbruksproduktionen på . För att hindra enytterligare utarmning av arbetstillfällena på därjordbruket utgör en ryggrad både ur närings-, miljö- ochinte minst kultursynpunkt är det nödvändigt att Gotlandförs till stödområde 2.För att i någon mån kompensera ö-lägets nackdelar frånkommunikationssynpunkt och medverka till en förbättradregional balans krävs god tillgänglighet. Faktorer somantalet hamnar, färjekapacitet, turtäthet, taxesättning ochbokningsmöjligheter spelar en avgörande roll. På samtligapunkter måste förbättringar ske om inte skallförlora terräng i förhållande till övriga delar av landet. Enytterligare utveckling av kommunikationerna till och frånGotland och satsningar på landsbygdsutveckling ärnödvändiga för del. Det krävs regionalpolitisktstöd för att stärka infrastrukturen i länet och möjliggöra ensund näringsutveckling. Transportstöd till flyg- ochfärjetrafik samt utökade medel för det gotländska vägnätethar jag aktualiserat i särskilda motioner. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av enkonsekvensutredning av den ändrade livsmedelspolitikensföljder för så att animalieproduktionens ochlivsmedelsindustrins överlevnads- ochutvecklingsmöjligheter säkerställs.