mot · GE02Jo531 · 1991-01-25 00:00:00 — fattade beslut om storaförändringar i jordbrukspolitik. Bakgrunden ärden rådande överskottsproduktionen inom främstspannmålsodlingen. Förändringarna syftar till en betydandeminskning av den spannmålsodlade arealen i vårt land.Beslutet innebär en avreglering som skall medföra attmarknadspriser på jordbrukets produkter skall slå igenomoch att svenskt jordbruk skall få arbeta i direkt konkurrensmed omvärlden på marknadsmässiga villkor.I denna omställningsfas för vårt jordbruk har debatten ihög grad fokuserats på de problem som överskotten utgörmen också på miljömässiga konsekvenser, alternativaodlings- och produktionsformer m.m.Vi vill i detta sammanhang peka på de konsekvenser avavregleringen som rör den fortsatta tillgången på livsmedelav god kvalitet och svenskt jordbrukskonkurrensförutsättningar.Den konkurrens som svenskproducerade livsmedel skallutsättas för måste ske på lika villkor när det gällerkvalitetskraven och produktionsförutsättningarna -- ochinte avse endast prisjämförelser.Sverige har mycket goda klimatiska och ekologiskabetingelser för ett livskraftigt jordbruk. Likaså bedrivsjordbruket rationellt och på en hög kunskapsnivå. Densvenska jordbruksforskningen har också kommit mycketlångt när det gäller samordnad forskning rörandelivsmedelsproduktion och miljö -- ekologi -- kvalitet.Problemen för svenskt jordbruk ligger iproduktionskostnaderna och är relaterade till den allmännakostnadsnivån, som helt enkelt är för hög för att jordbruketskall kunna bedrivas med tillfredsställande lönsamhet. Utangränsskydd och exportstöd växer kraven på att det svenskasamhället inte ytterligare höjer produktionskostnadernagenom åtgärder som ensidigt belastar svenskajordbruksprodukter.Det är med andra ord av största vikt att jordbruketsanpassning till lägre produktion, ökad import och högremiljökrav sker på ett sätt som ger grundläggandeförutsättningar för produktion på villkor som ärkonkurrensneutrala i jämförelse med omvärlden.En faktor som till stor del har kommit bort i denövergripande debatten är växtnäringstillförselnsgrundläggande betydelse för grödornas och därmedlivsmedlens kvalitet.Växtnäring, främst i form av kväve, fosfor och kalium,är en naturlig och nödvändig komponent i allaodlingssystem. Växtnäring tillfört huvudsakligen somhandels- eller stallgödsel är helt nödvändigt för att bedrivaändamålsenlig livsmedelsproduktion, för att skörden skallbli tillräckligt stor och av god kvalitet.Det är därför angeläget att slå fast att de begränsningari användningen av t ex växtnäring som olika alternativaodlingsformer självmant ålägger sig också innebär att dessaodlingsformer även endast kommer att stå förmarginella kvantiteter av livsmedelsproduktionen. Dealternativa odlingsformerna bidrar till att variera utbudet avlivsmedel för konsumenterna. Däremot kan de inte svaraför folkhushållets samlade behov av livsmedel.Globalt är växtnäring en betydandebristfaktor, om man relaterar behovet till vilkenlivsmedelsproduktion som skulle krävas för att försörjajordens växande befolkning på ett tillfredsställande sätt.Detta är dock inte omedelbara problemeftersom vi beslutat begränsa vår produktion. Däremotinnebär begränsningen som sådan att vi får alldelessärskilda förutsättningar att ytterligare öka våra kunskaperom växternas näringsbehov. Den areal som återstår måsteodlas på ett sätt som säkerställer hög kvalitet och högavkastning. För lite växtnäring -- eller för mycket, till menför miljön och med högre kostnader som följd -- kandärmed undvikas och ge en ekonomiskt effektivjordbruksdrift i syfte att producera ändamålsenligalivsmedel av god kvalitet.I en internationell jämförelse är det redan så, att svensktjordbruk använder mindre mängder växtnäring perarealenhet än något annat jämförbart land, med exempelvismycket lägre nivåer än övriga nordiska länder. En fortsattminskning av odlade arealer i medför attmängderna totalt sett naturligt kommer att minskaytterligare.I detta perspektiv är det djupt oroande attväxtnäringstillförselns betydelse inte fått en meraframträdande plats då villkoren för framtida svensklivsmedelsproduktion behandlats. Tillgången till livsmedelav god kvalitet för de svenska hushållen kan försämrasgenom ogynnsamma konkurrensvillkor gentemotimporten, mindre väl genomtänkta restriktioner för vårteget jordbruk, avgifter som inte finns i andra länder, etc.För att få balans mellan kraven på generella minskningarav användningen av växtnäring, t ex de uttaladereduceringsmålen, och jordbrukets behov av att även iframtiden få en balanserad tillförsel av växtnäringsämnenmåste statsmakterna ta ett särskilt ansvar.Härvid är information och rådgivning de viktigasteåtgärderna.En samlad genomgång av växtnäringens betydelse förkvaliteten i våra livsmedel, genomförd i samverkan mellanlantbruksstyrelsen, ochlivsmedelsverket, skulle kunna ge förbättrat underlag förbeslut hos olika myndigheter, ge underlag för bättreinformation till allmänheten och för korrekt rådgivning tilllantbruket.Det övergripande målet för åtgärder kringanvändningen av växtnäring måste vara att svensktjordbruk skall kunna utnyttja växtnäring i den utsträckningsom krävs för att upprätthålla önskvärd kvalitet ilivsmedlen, under rationella produktionsformer. Detta stårinte på något sätt i motsatsförhållande till rimliga miljökravoch kan uppnås utan att svensk livsmedelsproduktionbelastas med konkurrenshämmande avgifter eller andrapålagor. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att växtnäringens betydelse förlivsmedlens kvalitet bör belysas i en särskild studie,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lika villkor för importerade ochinhemskt producerade livsmedel vad avser kvalitetskravoch odlingsbetingelser, bl.a. tillförsel av växtnäring.