mot · GF02Jo13 · 1991-10-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:9 Jakt och viltvård Propositionen ''Jakt och viltvård 1991/92:9'' ger uttryckför en syn på målen för jakt- och viltvårdspolitiken som istort sammanfaller med vår. Målen för viltpolitiken ochviltvården skall innebära en strävan att bevara vitala ochlivskraftiga viltstammar av hög kvalitet.Viltstammarnas storlek skall anpassas efter tillgången påföda, de areella näringarnas krav och behovet av säkerhet itrafiken.Vi anser det också mycket angeläget att en målinriktadutbildning och information till jägare och markägarekommer till stånd.Vi anser dock att propositionen bör ändras ellerförtydligas på följande punkter:Lokalt samrådI propositionen understryks det angelägna i att lokalasamråd mellan markägare och jägare utgör grunden förförvaltningen av älgstammen. Vi delar denna uppfattning.Emellertid har förslaget om det lokala samrådet, så som detbeskrivs i propositionen, getts en olycklig utformning. Ettförfarande, där jägare och markägare i varje enskilt A-licensområde skall redovisa genomfört lokalt samråd tilllänsstyrelsen, kommer enbart att leda till ökad byråkratikring älgförvaltningen.Enligt vår uppfattning bör samrådet ske påjaktkretsnivå. Detta samrådsförfarande, som lämpligen börgenomföras vid diskussioner med markägar- ochskogsbruksintressen m.fl., behöver inte formaliseras efternågra bestämda linjer, men skall redovisas till länsstyrelsen.Med en sådan ordning erhålles ett bättre grepp överälgstammens utveckling, och byråkratin kring ett samrådinom varje A-licensområde undviks.En skiss på hur ett sådant samråd kan byggas uppformellt finns redovisat i Älg/skog-gruppens slutrapport,vilken ingår som bilaga 6 i propositionen.ÄlgskötselområdenI propositionen föreslås att man inom s.k.älgskötselområden skall få jaga älg utan att länsstyrelsenbeslutar om tilldelning i varje enskilt fall. Delägarna iälgskötselområdet skall på egen hand besluta om vården avälgstammen, avskjutningens storlek m.m.Av propositionen framgår emellertid inte entydigtförfarandet vid bildandet av ett älgskötselområde ochframför allt inte vilken part som har initiativrätt tillbildandet av älgskötselområden.Av propositionen framgår att medverkan iälgskötselområdena skall ske på frivillig grund.Vi delar denna tanke om älgskötselområdenasfrivillighet och att marker på enklast möjliga sätt skallkunna anslutas eller utträda ur ett älgskötselområde.Med denna konstruktion är det enligt vår meningentydigt att det är jakträttsinnehavarna som skall ta initiativtill bildandet av älgskötselområden. I det fall markägarengenom avtal upplåtit jakten till annan, och arrendatornanslutit marken till ett älgskötselområde, må det ankommapå markägaren att, vid avtalstidens utgång, själv avgöra ommarken skall stanna kvar inom älgskötselområdet eller inte.Jakten efter rådjurI propositionen föreslås att möjligheten till licensjaktvad gäller rådjur avskaffas. Vi instämmer i detta förslag.I propositionen anges vidare ett förslag till förlängdjakttid för rådjur samt införandet av en för hela landetgällande jakttid.Om detta förslag genomförs kommer rådjuret som artatt särbehandlas och brytas ut från det system som tillämpasför övriga viltarter.Enligt vår uppfattning bör jakttiden på rådjur ävenfortsättningsvis behandlas i samband med att jakttiden förövriga viltarter fastläggs. Regionala hänsyn måste härvid tastill stammarnas storlek, klimatförhållanden m.m. Det ärenligt vår uppfattning orimligt att t.ex. ha en allmän jakttidpå rådjur, omfattande januari månad i helaNorrlandsområdet.Viltskadefonderna och viltskaderegleringsfondenI propositionen föreslås att årskalv av älg inte skall varabelagd med fällavgifter till . Utredningen''Skada av vilt (SOU 1990:60)'' förordade för sin del ettbibehållande av avgiften för årskalv av älg.Enligt propositionen skulle slopandet av avgiften ledatill ''en önskad ökad avskjutning av älgkalv''.Enligt vår bedömning är inte älgavgiften tilllänsstyrelsen styrande vad avser avskjutningen av årskalv avälg. En normalstor älgkalv är ett så stort och värdefullt djuratt en rimlig avgift även fortsättningsvis bör utgå. Vidaretillförsäkras härigenom en säkrare avskjutningsstatistik,vilket är nödvändigt för en långsiktig skötsel och vård avälgstammen.Vi anser dock att avgiftsnivåerna, både för vuxet djuroch årskalv kan sänkas, bl.a. med hänsyn till minskadadministration hos länsstyrelserna. Avgiften för årskalv avälg bör enligt vår uppfattning i fortsättningen utgöra mindreän halva avgiften som tas ut för vuxet djur.Arrendators ställningEnligt propositionen skall ersättning för viltskador vadgäller älg och hjort upphöra fr.o.m. den . Förövrigt vilt skall rätt till ersättning för skador upphöra i ochmed att ändringen av jaktlagen träder i kraft med undantagav skador av vilt där på grund av beståndens ringa storlekjakt inte är tänkbar i någon form. I propositionenexemplifieras dessa med skador av tranor och sälar.På många håll förekommer emellertid skador av vilt somöverhuvudtaget inte får jagas, exempelvis vissa arter avgäss, eller av i och för sig jaktbart vilt men dåjakt av dessa inte är tillåten. Det synes inte rimligt attjordbrukaren själv skall svara för sådana skador om de ärav onormal omfattning för orten.I propositionen har jordbruksarrendatorernas problemmed viltskador överhuvudtaget inte beaktats. Det synesförutsättas att ägare och brukare är samma person. Viföreslår att det inom arrendelagstiftningen ges möjligheteratt reglera dessa frågor. Pågående översyn avarrendelagstiftningen bör få i uppdrag att komma medförslag i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lokalt samråd,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bildandet av älgskötselområden,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om jakttiden på rådjur,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fällavgift på årskalv av älg,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning för viltskador,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arrendelagstiftningen.