mot · GE02A496 · 1991-01-25 00:00:00 — Ett företag som etablerar sig i''glesbygdsort'' i en kommun som är placerad i stödområde2 borde kunna medges t.ex. lokaliseringsbidrag enligtreglerna för stödområde 1. Detta för att inte försämrakonkurrenskraften gentemot det företag som etablerar sig ien motsvarande ort som ligger i en kommun som är placeradi stödområde 1.I dag finns en möjlighet för regeringen att om synnerligaskäl föreligger bevilja högre stödprocent när det är fråga omangelägna projekt. Det vore naturligt om fickgöra denna prövning. Detta är i konsekvens med vårttidigare resonemang om länsstyrelsernas överlägsenhet ifråga om att kunna bedöma behoven och förhållandenainom länet.Vad gäller lokaliseringsbidraget föreslår regeringen attlänsstyrelserna fattar beslut i samband med investeringarmed ett totalt kapitalbehov av högst 20 milj.kr. För attytterligare öka antalet regionalpolitiska beslut som fattas påregional nivå menar vi att denna ram ytterligare bör höjas.Vi anser att länsstyrelsernas beslutsbefogenheter böromfatta investeringar upp till 25 milj.kr.Regionala utvecklingsinsatser -- länsanslagVåren 1990 beslöt att höja länsanslagen /91 med 78 milj.kr. Syftet var främst att bereda utrymme för utökadeinsatser i glesbygd i de delar av landet som inte tillhörstödområdena.Regeringen föreslår nu att länsanslagen för nästabudgetår skall uppgå till 972 milj.kr. Sänkningen iförhållande till innevarande budgetår motiveras medhänvisning till regeringens skrivelse 1990/91:50, sompresenterades för att avvärja det valutautflöde regeringensekonomisk-politiska misslyckanden orsakade.Enligt budgetpropositionen fanns vid det ca 100 milj.kr. kvar som inte hade tagits ianspråk genom beslut. Det var en ökning från 44 milj.kr. De outnyttjade beloppen hade alltså växt.I det perspektivet bör den föreslagna anslagsnivån intehindra att ytterligare resurser tas i anspråk för insatser iglesbygd utanför stödområdena. Regeringen bör således fåi uppdrag att till berörda länsstyrelser dela ut en större delav de resurser som tidigare ställts till förfogande. Det är påden regionala nivån -- inte i kanslihuset -- som kunskapenom vad som behöver göras finns. Mer pengar bör således gåtill länen, mindre pengar behållas centralt.Mot denna bakgrund och vår ambition att bidra till enstram budgetpolitik avstår vi från att att yrka på ytterligarestatsutgifter. Skulle läget -- ur regionalpolitisk synpunkt --kraftigt försämras får regeringen överväga vilka åtgärdersom kan vara nödvändiga.TransportstödetRegeringen föreslår att reglerna för transportstödet frånden skall ändras så att stödet koncentrerasmot de inre delarna av stödområdet och till längretransportsträckor. Dessa förändringar får med hänsyn tillatt stödet betalas ut först i efterskott inte genomslag /93. Även för det kommande budgetåretföreslår regeringen vissa mindre förändringar.Vi är beredda att acceptera förändringarna som gällernästa budgetår. Däremot menar vi att den mergenomgripande förändring av regelsystemet som föreslåsträda i kraft inte är tillfredsställande frånregionalpolitisk synpunkt. Förslaget innebär bl.a. attgodstransportstödet till transporter som är kortare än 40 milslopas helt och hållet. bör besluta att bibehållade nu gällande reglerna, förutom vad avser de förändringarsom träder i kraft . Dessutom bör den föreslagnahöjningen av stödet, i , , , ,, och , ske på sätt som regeringenföreslagit.8. StödområdenRiksdagen beslutade att minska antaletstödområden till två. Detta motiverades främst med attbehovet av kostnadssänkande styrmedel är störst i en merbegränsad del av landet än vad de tidigare mer omfattandestödområdena motiverar. I allt högre utsträckning är det insatser av infrastrukturell art som kommer i fråga.Riksdagens beslut grundade sig på regeringens förslag iden regionalpolitiska propositionen, men det gjordes vissajusteringar under riksdagsbehandlingen. Vi motsatte ossregeringens förslag om ändrad stödområdesindelning,främst med motivet att regeringen inte presenterade någonfullgod argumentation för förslagen.Varje förändring innebär gränsdragningsproblem. Så ärockså fallet med den senaste förändringen. Med tanke påatt den nya indelningen tillkommit utan närmareöverväganden, t.ex. under en remissprövning, var det svårtatt förutse och förebygga alla problem som skulleuppkomma. Vi menar därför att det är nödvändigt attregeringen initierar en översyn avstödområdesindelningen.9. InfrastrukturEn väl utbyggd infrastruktur har en avsevärd betydelseför den regionalpolitiska utvecklingen. Vi menar attambitionsnivån för infrastrukturens utbyggnad måste varahög.De delar av landet som är föremål för regionalpolitiskasatsningar har en lägre vägstandard än övriga landet.Trafikökningen på vägnätet har varitmycket stor. Det har medfört att underhåll ochinvesteringsbehov har ökat. De tilldelade medlen förunderhåll har inte motsvarat behoven. Detta har fått tillföljd att det kapital som investerats i vägnätet inte kunnathållas intakt. Enligt beräkningar av kan mednuvarande resurser endast en tredjedel av beräknat behovtillgodoses fram 2 000. ställer näringslivetkrav på bättre anpassning till EGs standard av våra vägar.Inte minst när det gäller landets skogsbygder behövs ökademedel för att såväl transporterna av skogsråvaran somarbetspendling skall kunna fungera tillfredsställande.Både regeringen och vi konstaterade i samband med dennäringspolitiska propositionen attutvecklingsfondernas utlåningsverksamhet till följd avavregleringen av kreditmarknaden har spelat ut sin roll.Den miljard som majoritet beslutade drain från utvecklingsfonderna till statskassan bör i ställetanvändas för investeringar i infrastruktur i det egna länet.På detta sätt skulle insatser kunna göras för att t.exförbättra vägstandarden på de mindre vägarna.Samma resonemang som fördes i vad gällerutvecklingsfonderna kan föras om Norrlandsfonden. Ikonsekvens med detta menar vi att Norrlandsfondensfinansieringsverksamhet helt skall avslutas och medlenanvändas för infrastrukturinvesteringar i de fyra nordligastelänen.Regeringen har utan hörande beslutat attstatens köp av persontrafik på skall upphöra.Det är ett mycket olyckligt beslut med tanke på de berördaglesbygdskommunerna och för turistnäringen. Godakommunikationer är en av förutsättningarna förutvecklingen av turismen i . gerfantastiska möjligheter att färdas genom norra längs banan har uttryckt önskemål om attta över persontrafiken mot viss ersättning från staten. Detär angeläget att det alternativet prövas. Kommunerna harbildat en ekonomisk förening bl.a. för det syftet.Folkpartiet liberalerna föreslår i en kommittémotion tillårets att SJ skall driva trafiken på banan underytterligare för att inlandskommunerna skall gesmöjlighet att ta över driften under 1992.10. GlesbygdenGlesbygden består av stora sammanhängande områdenmed gles bebyggelse och långa avstånd till sysselsättningeller service. Glesbygd finns över hela landet men de storasammanhängande områdena finns i inland ochdelar av , , ,och delar av . Skärgården har sinspeciella glesbygd. I glesbygden bor ca 600 000människor.En förutsättning för glesbygdens fortlevnad är attkommunikationer och service kan upprätthållas. Varjelänsstyrelse har att avgöra vilka områden som skallbetraktas som glesbygd och till vilka glesbygdsstöd kanutgå.Folkpartiet liberalerna anser att goda kommunikationeroch en god samhällsservice är avgörande för glesbygdensfortlevnad. Det ankommer därför på länsstyrelserna attpröva alla vägar för att upprätthålla en acceptabelservicenivå även i glesbygden.Inom prövas nya former församordnad samhällelig service i glesbygder. Det innebär attstatliga myndigheter som post, polis, arbetsförmedling,lokalkontor för länsstyrelse, utvecklingsfond m.fl.myndigheter samverkar med såväl kommunala somlandstingskommunala verksamheter. Därmed pressaslokalkostnader och kostnader för servicepersonal.Vi anser att ytterligare ansträngningar måste göras föratt hitta nya serviceformer. Statliga myndigheter skall prövamöjligheterna att köpa tjänster hos befintliga privataaktörer innan den statliga verksamheten läggs ner. Dettabör ges regeringen tillkänna.Under 1980-talet har lokala utvecklingsprojekt ochsamverkan mellan olika lokala och regionala aktörer skapatnya betingelser för samhällen som varitavfolkningshotade. finns lokala utvecklingsgrupperverksamma över hela landet. Landsbygdskampanjen harsamordnat bygdekommittéer, byalag, intresseföreningarm.fl. som med stora ideella insatser arbetar för bygdernasutveckling och framtid. Vi anser att den kreativitet och detnyskapande som dessa grupper åstadkommer måste stöttasinom ramen för länsstyrelsernas glesbygdsstöd.Ett väl fungerande jordbruk är också en förutsättning fören framgångsrik regionalpolitik. Jordbruket har iglesbygden en nyckelroll som bas förkombinationsverksamhet. Förmår vi inte att behålla ochstärka de kombinationsjordbruk som finns kvar så falleräven annan verksamhet med ytterligare avfolkning avlandsbygden som följd. I detta sammanhang vill vi hänvisatill vårt krav att förändra jordförvärvslagen så att även desom avser att driva annan verksamhet vid sidan avjordbruket kan få förvärvstillstånd.Ett bra sätt att få ett väl fungerande jordbruk i deregionalpolitiskt prioriterade delarna av landet är att ocksåhär förenkla den snårskog av regleringar som finns.Folkpartiet liberalerna har förespråkat att så skall ske. Vivill dock även i fortsättningen behålla Norrlandstödet inomjordbruket. Det är viktigt att jordbruk kan drivas vidare iNorrland. Vi får då en levande landsbygd som vibevarar vår natur och det öppna landskapet.Skogsnäringen har stor regionalpolitisk betydelse. Denger både sysselsättning och möjligheter att försörja sig ibygder som annars brottas med stora avfolkningsproblem.Både skogsbruk och sågverk har en avsevärd betydelse förvåra glesbygders framtid. liberalerna har längeförespråkat en rad åtgärder för att främja svensktskogsbruk, bl.a. en förändring av skogsvårdslagen i syfte attminska regelsystemet samt en sänkning avskogsvårdsavgiften.Det är angeläget att slå vakt också om skogens andravärden, inte minst dess betydelse för naturvården och dessroll som livsmiljö för många växt- och djurarter. Folkpartietliberalerna har lagt fram en rad förslag i detta syfte. I dettasammanhang bör det understrykas att speciellaregionalpolitiska insatser, t.ex inom ramen förinfrastruktursatsningarna, bör göras i områden därnaturskyddsbesluten är särskilt omfattande -- inte minst föratt stimulera kombinationsverksamheter.11. TurismTurismen har utvecklatssnabbt över i stort sett hela världen. Den inhemskaturismen dominerar i de flesta länder men även resandetöver nationsgränserna växer snabbt. Utvecklingen harinneburit att turismen nu är en av världens viktigastenäringar mätt efter omsättning. Tillgängliga prognoser visarockså på en fortsatt expansion av såväl den nationella sominternationella turismen.Turismen har fått allt större betydelseför sysselsättningen i . Genom näringens expansionhar exempelvis arbetstillfällen skapats på orter, ofta iglesbygd, där de utgör en förutsättning för bevarande ochutveckling av samhällets infrastruktur. För regioner medstora turistströmmar har även de indirektasysselsättningseffekterna stor betydelse.En allmän utgångspunkt för turistpolitiken måstevara:att förbättra bytesbalansatt ökasysselsättningen i landetatt stödja regional utvecklingatt möjliggöra turism och rekreation för breda folkgrupper.Kulturområden erbjuder många olika möjligheter till attutveckla turistnäringen. Det kan vara ett särpräglatkulturlandskap, historiskt intressanta och väl bevaradebyggnader och museer. Glasindustrin i östra ochsjöfartsnäringen i är exempel på detta.Kulturturism har tilldragit sig en relativtbegränsad uppmärksamhet både i kulturpolitiken och iutvecklingen av turismen. Men många små orter har genomkulturaktiviteter fått en plats på kartan.Sverige har unika förutsättningar som turistland. Vi haren omväxlande natur -- några av sista orördavildmarker finns i landet --, god miljö och storakulturvärden. En viktig utgångspunkt för folkpartietliberalerna är att dessa tillgångar tas tillvara och utnyttjasför att förbättra våra möjligheter som turistland. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att godkänner de allmänna riktlinjer förregionalpolitiken som anförts i motionens avsnitt 2--4,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utbildning och regionalpolitik,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om forskning vid de mindre ochmedelstora högskolorna,1][att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om distansundervisning,1]3. att beslutar att nedsättningen avsocialavgifter skall omfatta all icke-offentlig verksamhet ienlighet med vad i motionen anförts,4. att till Ersättning för nedsättning avsocialavgifter för /92 anslår ,5. att beslutar att länsstyrelserna skall kunnabesluta om regionalpolitiska stöd i enlighet med vad imotionen anförts,6. att beslutar att länsstyrelserna skall fåbesluta om lokaliseringsbidrag upp till ettinvesteringsbelopp av 25 milj.kr. i enlighet med vad imotionen anförts,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en del befintliga resurser förregionala utvecklingsinsatser inkl. outnyttjadereservationer bör ställas till berörda länsstyrelsersförfogande för ökade insatser i glesbygd utanförstödområdena,[att beslutar att förändra transportstödet ienlighet med vad i motionen anförts,2]8. att hos regeringen begär en översyn avstödområdesindelningen,[att hos regeringen begär förslag om hur delarav utvecklingsfondernas kapital kan användas för regionalainfrastrukturinvesteringar i enlighet med vad i motionenanförts,3][att hos regeringen begär förslag om enavveckling av Norrlandsfondens finansieringsverksamhetoch att dess tillgångar används förinfrastrukturinvesteringar i enlighet med vad i motionenanförts,3]9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samordning av service iglesbygden,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om användningen avglesbygdsstödet,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om speciella regionalpolitiskainsatser i områden där naturskyddsbesluten är särskiltomfattande.