mot · GE02N372 · 1991-01-25 00:00:00 — Åtgärder för ett spritt ägande Ett viktigt mål för moderat politik är att stödja denpersonliga, direkta äganderätten genom frivilligt ochindividuellt sparande. Den enskilda människans trygghet,valfrihet och oberoende ökar om hon genom ett egetsparande får del i vårt lands växande välstånd, t.ex. somdelägare i vårt näringsliv och ägare till sin bostad.På samma sätt som statlig eller fackligförmögenhetskoncentration strider mot målsättningen omett spritt ägande gäller detta även mycket stora privataförmögenheter. Enligt min uppfattning kan den enskildesfrihet och oberoende försvagas om småspararnasägarinnehav är obetydligt jämfört med ett fåtal stora privataförmögenheter. Därför bör ägandet spridas till allamedborgare. En politik bör sikta på att reduceraojämnheterna i förmögenhetsinnehav genom att allt flermedborgare får egna tillgångar. Detta bör ske genomförändringar i den fortsatta ökningen av hushållenstillgångar. För att bidra till denna utveckling bör stat ochkommun skapa gynnsammare villkor för enskildkapitalbildning och ägande upp till en viss nivå.I moderata parti- och kommittémotioner aktualiserasolika förslag för att stödja enskilt ägande. Jag har i motionertill 1989 och riksmöten tagit upp några ytterligaredelområden, som ej aktualiserats i dessa motioner och däråtgärder bör vidtas för att stimulera ett spritt enskiltägande. Denna motion är uppbyggd på ett likartat sätt.1. AktiesparandeAktieinnehavets fördelning är en vital fråga för enpolitik som syftar till en ökning och spridning av detenskilda ägandet. Den är väsentlig ur den enskildaaktiespararens synpunkt, eftersom sparande i aktier ger endirekt ägardel i näringslivet. Villkoren för enskiltaktiesparande har dessutom mycket stor betydelse förnäringslivets tillgång på riskvilligt kapital, vilket i sin tur ären avgörande fråga för dess framtida konkurrenskraft ochexpansion.Utifrån målsättningen att stimulera enskilt ägande ochåstadkomma ett spritt enskilt ägande bör en reformering avkapitalbeskattningen, enligt min uppfattning, ges en sådanutformning att aktiesparande -- upp till en viss storlek --stimuleras genom särskilt förmånliga skatteregler.Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna.I den motion som jag väckte i dessa frågor till förrariksmötet framhölls bl.a.:Den statliga utredningen om en reformeradinkomstbeskattning (RINKen) föreslår att beskattning avaktievinstbeskattade tillgångar skall ske enligt en s.k.portföljmetod. -- -- -- Beskattningen i en portföljmetod kani princip konstrueras så att beskattning endera sker av detfaktiska utfallet av en transaktion eller ej. Den nuvarandekapitalbeskattningen har som huvudprincip att beskattningska ske av det faktiska utfallet. Den av utredningen avreformerad inkomstbeskattning föreslagna beskattningenbygger på att eventuella vinster i hela aktieportföljen skabeskattas så fort ägaren gjort minst ett köp ellerförsäljning. Nackdelen med kapitalbeskattning, där detfaktiska utfallet av en transaktion inte ligger till grund förbeskattningen och där vinster och förluster inte behandlassymmetriskt, är bl.a. att skatt kan utgå vid förlustaffärer.Stora vinster kan, å andra sidan, helt undgå beskattning.-- -- -- Beskattningen enligt en portföljmetod strider motden grundläggande principen i vårt skattesystem attbeskattning ska ske av vinster medan skatt ej behöver utgåpå förluster. Denna princip är, enligt min uppfattning, envital del av människornas förståelse och förtroende för vårtskattesystem.Utifrån denna syn yrkade jag på att den framtidabeskattningen ej skulle komma att ske genom enportföljmetod. Det är därför positivt att denna metod i ettsent skede övergavs av regeringen och att beskattningenfr.o.m. /91 ska ske via den s.k.genomsnittsmetoden. Även denna metod har dock enligtmin uppfattning brister. bör det därför bliaktuellt att utvärdera denna. Jag räknar därför med attåterkomma i denna fråga.2. VärdepappersfonderRiksdagen beslöt -- på grundval avregeringens proposition 1990/91:153 ''Omvärdepappersfonder'' -- om en ny lag för bl.a. aktiefonder.Den nya lagen ersätter aktiefondslag. Till grund förförslaget låg promemorian ''En ny aktiefondslag'' (Ds1989:71), som utarbetats av en arbetsgrupp ifinansdepartementet.Som jag framhöll i en motion var en reformering av lagstiftningen imånga delar välbehövlig. Det finns dock vissa frågor i dennya lagstiftningen som enligt min mening getts en olyckligutformning.Fram till augusti-september 1991 kommer aktiefondernadock i praktiken att arbeta utifrån den nu gällandelagstiftningen. Detta eftersom den nya lagen innebär attaktiefonder m.fl. skall ansöka om att fåarbeta utifrån den nya lagen. Med tanke på atttillsynsmyndigheten -- i det här fallet Bankinspektionen --dessutom skall ha för att bearbeta ansökningar omatt få verka utifrån det nya regelverket, kommer lagensreella ikraftträdande att dröja till augusti. Därför finns detgoda möjligheter för att -- utanpåtaliga komplikationer för berörda parter -- göra vissaförändringar i den av en knapp majoritet i december 1990tagna lagstiftningen.2.1 AndelsägarstämmaDelägarna i en aktiefond hade enligt 1974 årsaktiefondslag rätt att utse en ledamot i fondbolagets styrelseför varje påbörjat tretal ledamöter. Dessa ledamöter valdespå en s.k. andelsägarstämma. På denna har ägarna rätt attförutom välja ledamöter i det s.k. fondbolag som förvaltarfondens tillgångar även ställa frågor och få information omförvaltningen.Om delägarna av ett eller annat skäl var missnöjda medförvaltningen kunde de besluta att byta fondbolag. De hadeäven rätt att utöva rösträtt för fondernas aktier.Den nya lagen om värdepappersfond öppnar vägen föraktiefonder m.fl. att avskaffa dessa andelsägarstämmor, dådessa enligt den nya lagstiftningen ej blir obligatoriska. Dåden nya lagstiftningen, som tidigare framhållits, i praktikenej kommer att styra fondernas verksamhet förrän tidigast påsensommaren kan man förvänta sig att fonderna under 1991arrangerar andelsägarstämmor på sedvanligt vis. Något somför övrigt underlättas av att fondbolagen enligt den nyalagstiftningen måste ha namn och adress över delägarna,vilket medför att de härigenom skriftligt kan inbjuda dessatill stämman.Ett avskaffande av andelsägarstämmorna skulle enligtmin uppfattning få en rad negativa konsekvenser. Detinnebär att de som äger aktiefonden skulle fråntas rätten attbesluta över förvaltningen av fondens tillgångar. Detkommer vidare att leda till en utökad maktställning för demsom äger fondbolagen, dvs. Genom att stämman avskaffaskommer även delägarnas direkta insyn ochkontrollmöjligheter att reduceras.I extrema fall kan delägarnas sparande mer eller mindreraderas ut utan att de har möjlighet att byta fondbolag ellerplaceringsfilosofi för fondens placeringar. Det är lätt attfinna företag som ansågs solida, men somunder 1991 drabbats av mycket kraftiga kursras. I bolag somt.ex. Nyckeln, Pronator, , Obligentia, Adamas,Fordonia har fondbörsen arrangerat handel ochi samtliga dessa har kursfallen varit extremt stora.Ett avskaffande av andelsägarstämmorna skulledessutom öka det passiva ägandet utan ägaransvar. Detta dådet inte skulle vara möjligt för fonderna att utöva rösträttför fondens aktieinnehav. Detta är både principiellt och ivissa fall även reellt en olycklig utveckling.Riksdagen bör därför som sin mening besluta attandelsägarna i en aktiefond även i fortsättningen ska halagbunden rätt att besluta om fondens angelägenheter på enobligatorisk årlig andelsägarstämma.Det bör ankomma på utskottet att utforma erforderliglagtext i denna fråga.2.2 Antalet delägare i en allemansfondUrsprungligen fick det i varje allemansfond finnas högst75 000 delägare. Genom proposition 1987/88:60 höjdesdenna gräns till 100 000 personer. På grundval av förslag iprop. 1988/89:150 höjdes åter -- på förslag av -- högsta antal andelsägare ien allemansfond. Den gången från 100 000 till 150 000personer.Genom det stora antalet delägare är det praktisktomöjligt för ägarna att träffas och besluta om fondensangelägenheter. För att ägarna skall ta sitt ansvar ochbestämma i sina egna angelägenheter bör det högsta antaletdelägare i en fond kraftigt sänkas. Det högsta antaletdelägare i en allemansfond bör därför sättas till 50 000personer.Genom den av mig föreslagna förändringen får deenskilda delägarna ökade möjligheter att utöva inflytandepå fondernas förvaltning. Det blir också fler fonder och flerpersoner som kommer att sitta i fondernas styrelser. Dettakommer att bidra till maktspridning och pluralism.Utskottet bör ges i uppdrag att utforma erforderliglagtext.2.3 Kopplingen aktiefonder och bankerFör närvarande är många värdepappersfonder, enligtmin uppfattning, i allt för hög grad knutna till de storabankerna. Risken finns härigenom bl.a. att fondernautnyttjas för att stärka respektive banks ''intressesfär'' istället för att prioritera en god avkastning på aktiespararnasinsatta kapital. Det finns också uppenbara risker för attkopplingen resulterar i en sådan koncentration av storaaktörer på marknaden att dessa funktionssätt försämras.De riktlinjer för värdepappersfonder somtillsynsmyndigheten -- i det här fallet bankinspektionen --framtagit ger enligt min mening alltför stora möjligheter attpå olika sätt laborera med värdepappersfondernasplaceringar.Kopplingenvärdepappersfond/fondbolag/bank/fondkommissionär börges ökad uppmärksamhet.Detta är särskilt angeläget dåmöjligheterna förbankerna att äga aktier i placeringssyfte övervägsdetenligt departementspromemorian Ds 1990:57 bör blimöjligt att skapa finansiella koncerner innehållande bådebank- och försäkringsaktiebolag.Höstens kursfall på bl.a. Stockholmsbörsen har återpåvisat de intressekonflikter som finns mellan andelsägarnai en värdepappersfond och intressena hos den bank somäger fondbolaget. Särskilt allvarlig kan denna risk bli i fallaktiefondsägarnas kontroll via andelsstämmor försvinner,en fråga som tidigare behandlats i denna motion.Den nya aktiefondslagen anger två spärrar för fondernasinnehav.Den första innebär att fondpapper m.m. enbartfår uppgå till högst av fondens värde från enoch samme emittent. Dock får av fondens värdebestå av innehav med upp till tio procents värde från varjeemittent (paragraf 19).Den andra spärren innebär att enaktiefond får ha högst av rösterna för samtligaav emittenten utfärdade aktier. Dock med det tillägget attom ett fondbolag förvaltar flera fonder gäller regeln för detsammanlagda aktieinnehavet i fonderna (paragraf 23).De stora bankkoncernerna har dock i flera fall funnitvägar att anpassa sig till dess regler så att målsättningen omspridning av ägande och inflytande ej uppfylls på ett sådantsätt som ursprungligen var tänkt av lagstiftaren.Marknadsbrevet har t.ex. visat hurSparbankernas kapitalförvaltande bolag har startatnio olika fondbolag enbart för att hantera aktiefondersplacering i svenska aktier. Detta är en konstruktion somenligt min mening är tveksam utifrån lagstiftningens syfte.De nuvarande reglerna bör därför enligt min mening sesöver. Åtgärder bör vidtas för att öka boskillnaden mellanaktiefonderna och främst de stora bankerna och derasintressesfärer. En tänkbar väg som bör utredas ärmöjligheten att införa en tvingande regel om att bank medmånga fondbolag måste förlägga dem till olikaregionbanker/regionalkontor t.ex. i , ,osv.3. VinstandelssystemVinstandelssystem har visat sig vara en bra form för attsprida ägandet. Erfarenheterna från de företag som införtvinstandelssystem är generellt sett goda.Vinstandelssystem bör därför införas inom statligt ägdaföretag och affärsverken. Vissa positiva steg i dennariktning redovisas i årets budgetproposition, menansträngningarna bör utvidgas till betydligt större delar avden statliga företagssektorn.4. PersonalkonvertiblerPersonalkonvertibler har rätt använda visat sig vara ettbra sätt att sprida ägande och inflytande i företag. Fördelenmed konvertibler är att risken är mindre för kraftigaförluster än den som är förknippad med aktier.Under senare år har drabbats av en radekonomiska problem. Dessa har allvarligt slagit motbolagens vinster och därmed värdet på dessa bolagsutestående aktier. En effekt av denna utveckling är attpriset på konvertibler också sjunkit. Detta har skapat ensituation där många innehavare av konvertibler drabbatskraftigt.Det bör enligt min mening inom finansdepartementetutredas om det är möjligt att skapa särskildaavdragsmöjligheter för innehavare av konvertibler upp tillett visst belopp när anställd är tvungen att avyttrakonvertibler med en stor förlust som resultat.Bankinspektionen bör också uppmärksamma dekonstruktioner där konvertibler köpts för lånade medelt.ex. Dessa låneavtal är i många falluppenbarligen så formulerade att lånet sägs upp i fall denanställda slutar sin anställning.5. Statligt anställdas företräde vid utförsäljning avstatliga företagI den allmänna debatten anförs ofta att statligt anställdapå vissa områden missgynnas jämfört med personeranställda inom den privata sektorn. Ett exempel på detta,som ofta framhålls, är att de statligt anställda ej gesmöjlighet att bli delägare i det företag de arbetar i.Det kommer att bli aktuellt medutförsäljning av en rad statliga företag. Det är därvidangeläget att dessa utförsäljningar får en sådan utformningatt de anställda ges möjlighet att på förmånliga villkorteckna en viss andel av aktierna.6. m.fl. rätt att belåna aktier noterade påfondbörsens O-listaI slutet av sommaren skedde en åtstramning avkreditinstituts m.fl. rätt att som säkerhet för lån utnyttjaaktier noterade på den s.k. O-listan. hadekreditinstitutet och fondkommissionärer med varierandepraxis åsatt ett belåningsvärde på av dessasdagskurs.Genom att O-listebolagens aktier ej längre ärbelåningsbara i samma utsträckning som har dessabolags möjlighet att använda marknaden som källa förkapitaltillskott för bolagen vid t.ex. nyemissioner kraftigtminskat. har en notering på O-listan förfåmansbolag blivit mindre intressant vilket motverkarsträvanden till makt- och ägarspridning.I sak är det dessutom i många fall tveksamt om bolagenpå O-listan är mindre finansiellt starka än bolag noterade pånågra av de övriga listorna. Ej heller ur denna synvinkelfinns det enligt min mening anledning att ha regler somomöjliggör eller allvarligt försvårar belåning av dessa aktier.Riksdagen bör därför ge regeringen till känna att dennabör vidta åtgärder som möjliggör för kreditinstitut ochfondkommissionärer att belåna O-listenoterade aktier.7. StadshypotekskassanI departementspromemorian ''Hypoteksinstituten iframtiden'' (Ds 1989:103) behandlas bl.a. hurStadshypoteksföreningarna ska organiseras i framtiden.Promemorian föreslår en konstruktion där som innebäratt det kommer att saknas en väl lämpad och väl definieradägarkrets som är beredd att ta ansvar för kassans framtid.Stadshypotekskassan bör enligt min mening eftermönster från ombildningen av vissa försäkringsbolag -- t.ex.Trygg-Hansa -- ombildas till aktiebolag. Låntagarna börerhålla aktier i relation till sin kundrelation med kassan.Det nya bolaget bör marknadsnoteras.Vad som här sägs om Stadshypotekskassans framtid börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.8. Försäljning av statens andel i VPCVärdepapperscentralen (VPC) sköter aktieboken ochhandhar registreringen av aktier i s.k. avstämningsbolagdvs. bolag vars aktier handhavs av fondbörs.Ägare till VPC är staten tillsammans med vissabranschintressenter.Staten gick ursprungligen in i VPC av insyns- ochkontrollskäl. Erfarenheten visar att dessa syften väl kanuppnås genom ramlagstiftning och bankinspektionenstillsyn. Det finns mot denna bakgrund inga skäl för statenatt behålla sin andel i VPC.Denna bör därför säljas. Vid försäljning bör beaktasvärdet av att de intressenter som saknar ägarandel fårdel av ägandet i VPC. Med hänvisning till det anförda hemställs[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att stödja ett spritt ägande,genom att ett framtida värdepappersinnehav upp till en vissnivå stimuleras genom förmånliga skatteregler,1]1. att beslutar att gällande lagstiftning ändrasså att det högsta antalet delägare i en värdepappersfondskall vara 50 000 personer,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kopplingenbanker/fondkommissionärer och aktiefonder,3. att beslutar i enlighet med vad i motionenanförts om rätten för andelsägare i en aktiefond att beslutaom fondens angelägenheter på en obligatoriskandelsägarstämma,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de anställdas rätt att tecknaaktier vid utförsäljning av statligt ägda företag,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vinstandelssystem i den statligasektorn,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beskattningen av förluster påpersonalkonvertibler,1]6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lån till personalkonvertibler somsägs upp när den anställde slutar sin anställning,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Stadshypotekskassans framtid,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försäljning av statens andel iVärdepapperscentralen (VPC).