mot · GE02Ub102 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:82 Folkbildning I regeringens proposition 1990/91:82 Folkbildningföreslås ett helt nytt bidragssystem för den svenskafolkbildningen inom studieförbund och folkhögskolor.Förslaget syftar till att ge folkbildningen möjlighet attutvecklas och stärkas inför nya utmaningar och uppgifter.Som en röd tråd i propositionen framhålls tilltron tillfolkbildningens vilja och förmåga att själv målstyra sinverksamhet utifrån sin egen idé och sin profil i harmoni medviktiga samhällsintressen, redovisade i ''mål förstatsbidrag''.Det är viktigt att betona att varje studieförbund självtfastställer mål och inriktning för sin verksamhet, medanstaten bestämmer villkoren för bidragsgivningen. Bidragettill folkbildningen föreslås bygga på principen att samhälletdefinierar vad som är folkbildning, anger mål förstatsbidragen och ger studieförbund och folkhögskolormöjligheten till eget, profilerat målstyre utan de gamladetaljreglerna. Denna genomgripande förändring ibidragssystemet kräver ett mera långsiktigt perspektiv frånstudieförbundens och folkhögskolornas sida när det gällerplanering, genomförande och inte minst utvärdering avverksamheten. Det framgår också av de mera beskrivandedelarna av propositionen, där det bl.a. sägs: ''En årligjustering av bidraget skall göras med hänsyn till löne- ochprisutvecklingen i samhället. I propositionen föreslås attbidraget till folkbildningen endast omfattar budgetåret1991/92. ''Staten arbetar numera på de flesta områden medtreåriga budgetramar, men vad gäller statsbidraget tillfolkbildningen föreslås således ettårsbudget. Det hade varitönskvärt att de treåriga budgetramarna även kommit attomfatta folkbildningsverksamheten.Under 1989 beslutade att frysa tilldelningen avdet totala antalet studietimmar med högreschablonersättning till studieförbunden under tre budgetårenligt samma principer.Den förändring som propositionen i sin helhet innebärför folkbildningen -- ökat självstyre och en betydandeökning av arbetsuppgifter och ansvar för verksamheten --för med sig stora krav på omställning och förnyelse isamtliga led inom folkbildningen. Detta kräver tid fördiskussioner och utbildning för att den skall kunnagenomföras på ett ansvarsfullt sätt. Hur man lyckas blir juav stor betydelse för folkbildningens framtid.Mera målstyrning inom folkbildningen förutsätterlångsiktighet i planeringen och ekonomisk framförhållning.Med endast ettåriga budgetramar blir framförhållningen förkort, och osäkerheten i planeringsunderlaget kommer attmenligt påverka utvecklingen mot större målstyrning.Samtidigt som folkbildningen själv måste klara av denegna omställningen, måste den också internt ochtillsammans i folkbildningsrådet utforma kriterierna för detuppföljnings- och utvärderingsarbete som propositionenförelägger den. På detta område saknas de nödvändigakunskaperna och metoderna, speciellt vad gäller denfördjupade utvärderingen. Att skaffa sig dessa kräver bådetid och resurser. Ettårsperspektivet i budgethänseendeförsvårar avsevärt detta arbete.Statsrådet betonar vikten av att uppföljning ochutvärdering ''inte enbart blir en teknikfråga utan etthjälpmedel i verksamhetsutvecklingen''.Folkbildningens anordnare har samma inställning tillutvärderingens roll, och menar att hindren att åstadkommadetta därför måste undanröjas. Det kortsiktiga ekonomiskaperspektivet utgör ett av de viktigaste hindren.Även resurser för ett kontinuerligt avancerat forsknings-och utvecklingsarbete är nödvändigt för att den föreslagnaprincipen för nytt statsbidrag skall fungera. Detta har vim.fl. tidigare anfört i motion 1990/91:UbU263''Vuxenpedagogik'' till . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om treårig budgetperiod förfolkbildningen.