mot · GE02U428 · 1991-01-25 00:00:00 — Förebyggande av kärnvapenkrig av misstag Alltsedan atombomberna föll över med enfruktansvärd förödelse och död som följd, harkärnvapenhotet hängt som en mardröm övermänskligheten.Att sprängkraften i varje atomvapen dramatiskt har ökatliksom antalet vapen och vapenformer förstärker rädslanoch ökar faran. Vetenskapsmän och forskare beskriver medstor tydlighet både de kortsiktiga och långvarigakonsekvenserna för människa, natur, miljö, klimat ochlivskvalitet.Visserligen har kärnvapenmakterna påbörjat ennedrustning, men början är i det stora perspektivetblygsam. kan mänskligheten förstöras mångagånger om, med de arsenaler som vi vet existerar. Därtillkommer de kärnvapenländer, som misstänks inneha dessavapen utan att erkänna det, liksom de som håller på attutveckla dem.Ett planerat kärnvapenkrig skulle vara en oerhördkatastrof för mänskligheten. Men ett kärnvapenkrig skulleockså kunna starta av misstag med samma förödandekonsekvenser.Dessa är några av de faktorer som låg bakom det initiativsom utgör bakgrunden till denna motion. Sedan dettainitiativ togs har spänningen i världen ökat på ettskrämmande sätt med krig i ochvåldshandlingar i , vilket ytterligare understrykerbehovet av de åtgärder som här föreslås.Det svenska initiativetRepresentanter för alla de sex politiska partierna i densvenska och nio svenska yrkesorganisationer motkärnvapen har grundat ''Swedish Initiative for thePrevention of Accidental Nuclear War'', SIPANW, medsyftet att främja åtgärder för att minska och slutligeneliminera faran för att kärnvapenkrig utbryter av misstag.Det finns starka skäl för att man i skulle ta dettainitiativ. Vårt lands geostrategiska läge är påverkat av attkärnvapen är placerade i näraliggande områden. Sverigehar en traditionell roll som medlare och tillskyndare vidmultilaterala vapenkontrollförhandlingar, vilket visadesexempelvis vid i . Sverigesalliansfria politik innebär att landet har speciellamöjligheter att verka internationellt. Efter en period medmöjlighet att välja kärnvapen beslöt 1968 att avståfrån denna möjlighet och att biträda icke-spridnings-avtalet.Det grundläggande målet för det svenska initiativet äratt sätta förhindrande av kärnvapenkrig av misstag på detpolitiska programmet och få saker utförda. Tack vareansträngningar i många länder är den vetenskapliga basenför ett politiskt initiativ nu tillräckligt kraftig. Det finnsingen brist på förslag om vad som bör göras, men viuppfattar att inte tillräcklig uppmärksamhet har ägnats åtdet politiskt genomförbara av möjliga initiativ i nuvarandeeller framtida internationella situationer. En stor mängdarbete erfordras för att finna de bästa vägarna att föra framinitiativet inom olika forum.En internationell konferens organiserades i Stockholm14--. Syftet med konferensen var attskissera och presentera ett ''handlingsprogram'' för attminska riskerna för oavsiktligt kärnvapenkrig.Som startpunkt övervägde konferensen de vetenskapligaaspekterna på problemet -- möjliga upphov till oavsiktligtkärnvapenkrig, beroendet av vapensystemen,ansträngningar att utvärdera risker och föreskrifter somverkar förhindrande. Konferensens huvudsakligakraftinsats riktades mot att skissera en kombination avömsesidigt förstärkande skyddsåtgärder som är verksammaför att minska riskerna, politiskt genomförbara ochtillräckligt kontrollerbara. Konferensen diskuterade ocksåmöjliga politiska procedurer för att förverkliga dessaåtgärder.En grupp internationellt kända experter från trettonländer inbjöds att bidraga till konferensen och tillhandlingsprogrammet som konsulter. De infann sig ochinstämde i att detta är en kritisk tidpunkt för omedelbaraåtgärder för att minska risken för oavsiktligt kärnvapenkrig.Konsulterna lämnade expertråd och ett antal olika förslagtill styrelsen för SIPANW. Den svenska styrelsenformulerade detta handlingsprogram.Kärnvapen representerar historiskt sett en ny typ avvapensystem, som genom sina mångfaldiga och omfattandeverkningar har en massförstörelsepotential som saknarmotsvarighet i mänsklig erfarenhet. tids forskninghar bidragit till åsikten, att ett större kärnvapenkrig torde fåförödande konsekvenser för mänskligheten, samhället ochmiljön. Även efter väsentliga nedskärningar av existerandekärnvapenarsenaler (t.ex. med en tiofaktor) torde detfinnas ett mer än tillräckligt antal för att tillintetgöra helacivilisationen. Följaktligen har kärnvapenstater klartdeklarerat sitt beslut att undvika varje kärnvapenkonflikt.Om trots alla ansträngningar ett större kärnvapenkrigutbryter kommer inget land att undgå verkningar. Därför ärdet alla nationers ansvar att arbeta för ett fullständigteliminerande av kärnvapen överallt, på ett sätt sombehandlar allt som rör säkerheten så att sådana vapen inteåteruppstår.För att mänskligheten skall överleva bör alla nationerunder mellantiden bidra till minskning och slutligeliminering av faran för oavsikligt kärnvapenkrig. Vår åsiktär att det primära ansvaret för att undvika kärnvapenkrigligger hos kärnvapenstaterna. Men alla nationer har ettvitalt intresse av underhandlingar om åtgärder för attförhindra kärnvapenkrig beroende på de katastrofalakonsekvenserna för mänskligheten av ett sådant krig.Ända från början har de kända kärnvapenstaterna varitintresserade av att undvika kärnvapenkrig av misstag.Många säkerhetsanordningar har introducerats av dessastater, antingen unilateralt eller genom bilaterala ellermultilaterala överenskommelser. Självakärnvapenstridsdelarna är så konstruerade att de inte skallkunna detonera oavsiktligt om de utsätts för mekaniskaskador, värme, sprängning eller strålning. Tekniskakonstruktioner och procedurmässiga regler har utvecklatsför att vidmakthålla politisk kontroll över kärnvapen ochmed dem förbundna operationer. Vissa åtgärder är varkenhundraprocentigt säkra eller fullständigt genomförda i deetablerade kärnvapenländernas arsenaler.Risken beror också i stor utsträckning på graden avinternationell spänning. med låg spänningkan riskerna vara mindre, men ett hundraprocentigttillförlitligt människa-maskin-system har aldrig hittillskonstruerats. Människans begränsade förmåga som utgören länk i människa-maskin-systemet är av avgörandebetydelse.Utvecklingen på ett flertal områden anses öka risken förkärnvapenkrig av misstag:Intern oro ikärnvapenstater.Konflikter som understryker detuppfattade behovet av nödfallsvapen, såsom kemiska vapeneller kärnvapen.Hemlighållen kärnvapenspridning ivissa länder, huvudsakligen i krisutsatta områden.Möjligheten av kärnvapenterrorism.Utveckling avhögprecisionsvapen, smygande eller med kort flygtid, somgör det väsentligt med snabb respons.Utveckling av anti-satellitvapen och andra rymdvapen som ytterligareunderstryker behovet att förhandsplanera korttidsrespons.HandlingsprogrammetProgrammets strukturRiskerna för kärnvapenkrig av misstag skulle kunnareduceras på ett antal olika sätt:Genom minskning avömsesidigt misstroende, missförstånd och fruktan ochuppbyggnad av förtroende genom ökad öppenhet omkärnvapenstyrkor och begränsningar av deras verkan.Genom förbättring av krisstabiliteten genom tillräckligöverlevnadsförmåga av vapen och kommando- ochkontrollsystem och minskad tillit till korttidsreaktioner.Genom förbättring av den politiska vapenkontrollen.Genom förhindrande av kärnvapenspridning.Genomavskaffande av destabiliserande system.Genomförbättring av förmågan till hantering av kriser under enövergångsperiod som leder till fullständigt eliminerande avkärnvapen.Speciellt eftertryck bör ges åt de ömsesidiga relationernamellan den fortsatta teknologiska utvecklingen avetablerade kärnvapenarsenaler (vertikalkärnvapenspridning) och spridningen av kärnvapen tillandra länder (horisontell kärnvapenspridning). Ettomfattande förbud mot kärnvapenprov, kombinerat medväsentliga minskningar av kärnvapenarsenalerna, skullekunna minska prestigen med att besitta kärnvapen.Kontrollsystemet kommer att bli lättare att lösa med dennya öppenhet som visas i ingångnavapenkontrollavtal.Handlingsprogrammet för förhindrande av oavsiktligtkärnvapenkrig består av ett antal åtgärder som fördelats påfyra olika, inbördes relaterade grupper. Försök att få despecificerade åtgärderna politiskt accepterade ochförverkligade bör genomföras i var och en av defyra grupperna och så snart som möjligt.I de två första grupperna är åtgärderna så långt möjligtvalda för att göra demindividuellt verksamma för attminska risker,ömsesidigt förstärkande,politisktgenomförbara ochtillräckligt kontrollerbara för attförhindra överträdelser.Den första gruppen är ett program för att minska riskeri samband med befintliga kärnvapenarsenaler. Den bestårav nivåer som kan uppnås . De unilaterala stegen ochde bilaterala förtroendeskapande åtgärderna som föreslåshär är avsedda att ge ett väsentligt bidrag till att minskarisken för oavsiktligt krig. Förslagens begränsade naturborde göra dem relativt lätta att förhandla om,överenskomma om och förverkliga. Dessa förslag kräverinte väsentliga ändringar av existerandekärnvapenarsenaler eller i det nukleäraavskräckningskonceptet. De måste därför betraktas somendast ett första steg.Den andra gruppen bör ses i samband med störrekärnvapenreduktioner (START 2 och andra). Åtgärdernaavser att säkerställa att, under det att vapenreduktionenpågår, risken för oavsiktligt krig ytterligare minskas ochhålls vid minimum.Den tredje gruppen är ett program som handlar om ettnytt förhandlingsforum och en ny legal ram (ett fördrag) föratt hantera förhindrandet av kärnvapenkrig av misstag.Det måste understrykas att ansträngningar för attuppfylla målen för dessa grupper av åtgärder bör påbörjasparallellt och . Grupp 1 är sannolikt denförsta där målen kan helt uppfyllas.Grupp 1Program för minskning av de risker som är förbundnamed existerande vapenarsenalerDe unilaterala steg och bilaterala eller multilateralaförtroendeuppbyggande åtgärder som föreslås här äravsedda att ge ett väsentligt bidrag till att minska risken förkrig av misstag. Förslagens begränsade natur borde göradem relativt lätta att förhandla och överenskomma om ochförverkliga.Den huvudsakliga risken anses fortfarande vararelaterad till de etablerade kärnvapenstaternas arsenaler.Men det är också vitalt att ge mer eftertryck åt att hindraspridningen av kärnvapen och åt att begränsa de negativakonsekvenserna.Förslagen kräver inte väsentliga ändringar avexisterande kärnvapenarsenaler eller av konceptet nukleärtavskräckande. De måste därför endast betraktas som ettförsta steg.Förtroendeuppbyggande åtgärderLagstiftningskontroll över kärnvapnens säkerhetDe lagstiftande församlingarna i alla kärnvapenstaterbör begära och få auktoritativa rapporter från enkommission av militära och oberoende experter, som idetalj granskar befintliga säkerhetsanordningarstillräcklighet (inkluderande elektrisk säkerhet och PALs) avalla kärnvapen i arsenalerna.Internationella centraler för riskminskningInternationella riskminsknings- och varningscentraler ärviktiga. Detta inkluderar omedelbar rapport till FN omolyckshändelser som involverar kärnvapen, därmedsammanhängande system och kärnvapeninstallationer.Såsom deltagare i det internationella varningssystemet skallvarje nation lämna och ta emot förhandsmeddelande ochbekräftelse på alla uppskjutningar av ICBM, SLBM ochrymdfarkoster. Länder som har resurser för tidiga varningarskall också anmodas att rapportera observationer av allamissilavskjutningar som inte nämnts ovan.Operativa restriktioner för ubåtar med ballistiskarobotarEn zon runt och ,inom vilken strategiska kärnvapenubåtar inte får uppehållasig, skulle kunna förhindra snabba förödande attacker. Ettfullständigt program för verifiering skulle kunna tillåta ettvisst antal anropsinspektioner, som förutsätter att de SSBNsom anmodas går upp till ytan.USA-Sovjetunionen -- olycksförhindrande samtal frånmilitär till militärDe pågående uppföljningsförhandlingarna mellan USAsförsvarsgrenschefer och den sovjetiska generalstabenangående farliga militära aktiviteter skulle kunna utsträckastill att inkludera diskussioner om åtgärder förkärnvapensäkerhet och förhindrande av falska varningar.Diskussioner om tidigare falska varningsincidenter ochsäkerhets-olyckshändelser, tillsammans medinformationsutbyte om de åtgärder som tagits för attutesluta upprepande av sådana händelser, kunde utgöra enlämplig utgångspunkt.Förbättrad politisk kontrollFör att undvika icke auktoriserade avskjutningar ochförlust av vapen till andra länder eller till terroristgrupperborde kärnvapenstaterna göra vad som är möjligt för attförbättra den politiska kontrollen över kärnvapnen.PALs för och vissa andra kärnvapenFör att förbättra den politiska kontrollen överkärnvapen har installerat PALs eller den funktionellamotsvarigheten vid alla arméns och flygvapnets kärnvapen.Dessa anordningar avser att göra det omöjligt för någon attdetonera en stridsdel utan en specifik elektronisk ellermekanisk input från den högsta politiska auktoriteten.PALs borde även installeras vid kärnvapen medbörjan vid de taktiska kärnvapen som finns på ytfartyg.Förhindrande av kärnvapenförlustSovjetiska experter har uttryckt oro över de möjligakonsekvenserna för internationell säkerhet på grund avinterna oroligheter och den möjliga upplösningen avSovjetunionen. Risken för sammanbrott av den centralaregeringskontrollen innebär problem för alla länder somhar kärnvapen. För att minska sådana risker börkärnvapnen dras tillbaka från alla områden där centralregeringskontroll skulle kunna äventyras. Risk för nukleärterrorism kan reduceras genom ökad kontroll överkärnvapen, tekniska anordningar och klyvbart material.Förbättrad förmåga att hantera kriserInsikt om den mänskliga faktornDe flesta olyckshändelser orsakas av den mänskligafaktorn. Eftersom människor inte är ofelbara kommer detalltid att finnas risker där det existerar kärnvapen. För attminimera konsekvenserna av mänsklig ofullkomlighetrekommenderas följande åtgärder: övervaka regelbundetall kärnvapenpersonal med avseende på fysisk och psykiskkondition; utbilda politiska och militära beslutsfattare ihantering av kriser; undervisa alla som är involverade ombegränsningarna hos mänsklig prestationsförmåga understress.Överenskommelser om hur eventuella olyckshändelserskall behandlasAlla kärnvapenstater bör deltaga i överenskommelsersom kräver omedelbara meddelanden om oavsiktliga ellerandra oförklarade incidenter som skulle kunna skapa riskför kärnvapenkrig. Med hänsyn till den korta tiden vidvarningar och vapens flygtider och påföljande beslut är detviktigt att i förväg bestämma handlingssättet i varje givensituation.Förbättringar av kommando- och kontrollsystemFörbättringar bör säkerställa förmågan att överleva ochtillförlitligheten hos kommando- och kontrollsystemet ochdärigenom eliminera möjligheten till förödande anfall ochbehov av strategier som innebär launch-on-warning.Kommando/destruktionsmöjlighet för alla robotvapenKommando/destruktionsmöjlighet för robotvapen skullegöra det möjligt för de ansvariga i olika länder att förstöraroboten efter avskjutning om inte avskjutningen har skettmed avsikt.Heta linjer med överlevnadsförmåga mellan ,, , och BeijingHeta linjen mellan , , ochParis borde förbättras och förstärkas genom att i samarbeteutplacera speciella geosynkrona satelliter ochradiokommunikationsnät för back-up. Detta skulle gebättre resurser för att stoppa ett kärnvapenkrig som börjargenom en olyckshändelse. borde inkluderas i dessaansträngningar.Förstärkning av det nukleära icke-spridnings-systemetProblemet att förstärka den nukleära icke-spridningen ärväsentligt men alltför komplicerat för att här behandlasfullständigt. Ett annat initiativ för detta erfordras sannolikt;endast några exempel på möjliga åtgärder ges här.Negativa garantier för säkerhetFörsäkringar för icke-kärnvapenstater mot användningav eller hot om användning av kärnvapen borde diskuterasinom FN. Sådana försäkringar borde minska motiven förkärnvapenspridning.Begränsning av försäljning av känslig utrustningSpridning av teknologin för kärnvapen och ballistiskarobotar bör förhindras genom ytterligare internationellaöverenskommelser och förbättrade säkerhetsanordningar.Detta implicerar bl.a. förstärkning av det nuvarandesystemet för robotteknologikontroll.Förtroendeuppbyggande åtgärder i den tredje världenUtbrott av regionala konflikter i den tredje världen sominvolverar regionala styrkor utrustade med omfattandearsenaler av konventionella vapen plus nukleär eller kemiskammunition, utgör ett betydande uppdykande hot motvärldens säkerhet och . Sådanakonflikter skulle kunna okontrollerat trappas upp ochföranleda någon panikslagen befälhavare att tillgripa detyttersta vapnet.Förtroendeuppbyggande åtgärder i den tredje världenbör ha två grundläggande mål: för det första att minskaömsesidiga misstankar om de militära avsikterna ochförmågan hos rivaliserande regionala styrkor, och för detandra att minska risken för att relativt små incidenter kanutlösa en stor vapenkonfrontation.FN borde försöka att medla i sådana regionala konfliktersom skapar motiv för kärnvapenprogram, exempelvisIndien-Pakistankonflikten och . Ett försökborde göras att bygga upp förtroende genomöverenskommelser att inte angripa varandras nukleärainstallationer och att acceptera ömsesidig inspektion. Därsådana överenskommelser redan ingåtts (-- Pakistanoch -- ) skulle de kunna utvidgasytterligare.Information om konsekvenserna av ett kärnvapenkrigInformation om de förödande konsekvenserna av ettkärnvapenkrig borde spridas bland politiska ledare ochbefolkningen i nukleära tröskelländer i syfte att minskamotiven att utveckla och använda vapnen.Grupp 2Program förbundet med väsentliga vapenreduktionerEn stor mängd ensidiga, bilaterala och multilateralaåtgärder föreslås, som syftar till att stärka förtroendet,säkerheten och den strategiska stabiliteten på alla nivåer aven balanserad förskjutning mot minsta möjliga nivåer avnukleär potential, ända till det fullständiga eliminerandet.Åtgärder föreslås som har betydande organisatoriskaoch ekonomiska konsekvenser. Programmet kan därförkomma att kräva avsevärd tid för att bli till fullo verkställt.Avskaffa de mest destabiliserande strategierna,systemen och styrkornaAlla kärnvapenstater borde reducera sinakärnvapenarsenaler, antingen unilateralt eller efterbilaterala eller multilaterala överenskommelser. Menkvantitativa minskningar är inte tillräckligt. De måste görasmed syftet att förbättra stabiliteten och minska risken föroavsiktligt krig.Avskaffa alla strategier som innebär ''launch-on-warning''Ett skäl för att sätta sin tillit till omgående avskjutning(dvs. ''launch-on-warning'' eller ''launch-under-attack'') äratt kommando- och kontrollsystemen är ytterst sårbara förmotståndarens strategiska styrkor. Följaktligen torde detföreligga ett tryck på att avfyra medan kommandosystemetfortfarande fungerar.Så länge världen måste leva med kärnvapen börkommando- och kontrollsystemen konstrueras för attfungera i kärnvapenmiljö (skydd mot elektromagnetiskpuls, markrörliga eller flygburna kommandocentraler ochkommunikationsknutpunkter). Det borde finnas enöverenskommelse att inte placera ut anti-satellitvapen.Sårbara och destabiliserande kärnvapen såsom fastplacerade, markbaserade ballistiska robotar ochnoggrannare system med kort flygtid bör prioriteras vidåtgärder för kärnvapennedrustning.Alla strategier som innebär ''launch-on-warning'' börslopas och vedergällningsåtgärder bör fördröjas tills detblivit klart varifrån attacken kommer och dess omfattning.Olagliggör användning av kärnvapenDet ökade medvetandet om kärnvapenkrigs förödandeverkningar, som inte står i proportion till den militära fördelsom kan förväntas av ett anfall, gör kärnvapenkrigfullständigt oacceptabla. Därför borde ett realistiskt stegmot fullständigt eliminerande av alla kärnvapen vara attförhandla fram en internationell konvention som förbjuderanvändning eller hot om användning av kärnvapen.Följaktligen borde alla kärnvapenländer deklarera enpolicy om ''no-first-use'' och anpassa sina militära strukturertill denna policy.Slopa MIRV-system på alla ballistiska robotarAtt förse varje ballistisk robot med flera stridsdelar somkan programmeras mot olika mål oberoende av varandra(MIRV) anses allmänt vara ett av de större misstagen inomkärnvapenutvecklingen. Utplacering av robotar medMIRV-system i silos skapar ett tryck på att skjuta först föratt inte förlora dem. Den direkta uppföljningen av START1 (START 2) borde förhandla om att slopa MIRV-systemenpå alla mark- och sjöbaserade ballistiska robotar, så attvarje robot endast innehåller en stridsdel.Uttrycklig hänsyn bör tas till kärnvapenkrig av misstagoch åtgärder för att hantera det genom att inkludera det iprogrammet för START 2, ''strategic stability talks'', ochandra pågående förhandlingar. Oavsiktligt kärnvapenkrigbör erkännas i vapenkontrollförhandlingarna som ensignifikant form av strategisk instabilitet.Avskaffa alla sjöbaserade taktiska kärnvapenDen rutinmässiga närvaron av taktiska kärnvapen påvärldshaven och den fullständiga integrationen i USAs ochSovjetunionens mariner innebär speciella risker. En krissom involverar styrkor skulle kunna trappas upputom kontroll och av misstag bryta ut i kärnvapenkrig.Påtryckning för nukleär upptrappning till sjöss kommerfrån ett flertal källor: skenbar lämplighet av dessa vapen förvissa uppdrag, begränsade följdskador, svårigheteratt upprätthålla central kontroll och den provokativanaturen hos nuvarande strategier.Å andra sidan hävdar nu många att icke-strategiskamarina kärnvapen inte erfordras för något som helst marintuppdrag och de är inte heller användbara eller trovärdigasom vapen. En positiv indikation på att världsopinionenhåller på att ändras är att fullständig eliminering av dennavapenkategori nu stöds av många militära experter.Avskaffa alla markbaserade taktiska kärnvapen frånEuropaI och med försvinnandet av resurser iEuropa och de framväxande förändringarna i de militäradoktrinerna uppvägs inte kostnaderna och riskerna medtaktiska kärnvapen av några påtagliga fördelar, och de bördärför avskaffas. Inga nya taktiska kärnvapen såsomattackrobotar (TASM) bör introduceras.Förbud mot utplacering av antisatellitvapenAntisatellitvapen hotar väsentliga komponenter ikommando- och kontrollsystemen och skapar motiv förstrategier som innebär ''launch-on-warning''. De kanmöjligen också orsaka olyckshändelser. ABM-överenskommelsen bör förstärkas och utsträckas till attutesluta utveckling av antisatellitvapen.Ingen krigsroll för kärnvapenDe senaste förändringarna av militära styrkor ochdoktriner, som refererats till ovan, gör det klart att taktiskakärnvapen inte har någon militär roll. Strategiska vapenförväntas endast bli använda i avskräckande syfte, och allakärnvapen bör därför uteslutas från planering avkrigsföring.Förstärkning av systemet för icke-spridningOm antalet kärnvapenstater ökar blir av flera skäl riskenstörre för oavsiktligt kärnvapenkrig. Flera av de nuvarandetröskelstaterna är belägna i konfliktutsatta områden.Kontrollfunktionerna vid tidigt tillkomna vapen torde varasvagare och i många fall kan det vara problem med deninrikespolitiska stabiliteten.Det existerande systemet för icke-spridning har varitframgångsrikt såtillvida att inga nya kärnvapenstaterofficiellt uppkommit sedan överenskommelsen om NPT.Men systemet har haft begränsad effekt påtröskelländerna och i de flesta ökar den nukleärakapaciteten.Åtgärder riktade mot de nukleära tröskelländerna måsteanpassas till de individuella områdenas problem. Det finnsinga generella lösningar.Kärnvapenfria zonerI en genomförd FN-studie diskuterasmöjligheten av en kärnvapenfri zon i och detföreslås åtgärder som skall underlätta etablerandet av ensådan zon.