mot · GE02So430 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningBlod och blodprodukter intar en central och viktig plats isjukvården. Från olika synpunkter är det inte bara önskvärtutan nödvändigt att ett land som vårt har en närmast totalsjälvförsörjningsgrad. Låt mig här nämna bara tvåfaktorer:Inhemskproducerade produkter kan bättrekontrolleras från virusinaktiveringssynpunkt,att det frånavspärrnings/försvarssynpunkt är nödvändigt med högsjälvförsörjningsgrad.Blodhanteringen i är från många synpunkterbristfällig, vilket jag nedan pekar på, ett nationelltsammanhållet program för en bättre och billigareblodförsörjning måste åstadkommas. Man kan fråga sig ominte en ny huvudman med riksansvar måste bildas. Det börprövas om en sådan huvudman kan vara en stiftelse medolika intressenter inblandade, som exempelvissjukvårdshuvudmännen och läkemedelsindustrin. Ävenandra huvudmän kan tänkas, som i exempelvis därRöda Korset svarar för blodhanteringen och där landet haren total självförsörjning.SjälvförsörjningsgradenI mitten av 70-talet rekomenderadeVärldshälsoorganisationen sina medlemsländer attbli självförsörjande avseende blod och blodprodukter. I dendebatt som följde i visade det sig att den svenskaförsörjningsgraden var mycket låg och importen av blod ochblodprodukter stor.Denna omständighet innebar enbetydande riskfaktor för spridning av HIV-smitta viablodtransfusioner, eftersom kvalitetsnivå inte kundegaranteras på importerat blod i lika hög grad som på det vidinhemska blodcentraler framställda blodet och plasman.Denna oro var visade det sig synnerligen befogad, etthundratal transfusionssmittade blev alla smittade avimporterat blod och blodprodukter.PlasmabehovetPlasman är en produkt som separeras ut ur blodet ochsom används i först och främst industriell tillverkning avläkemedel. Blodplasman spelar därför en central roll iblodproduktionen. Behandlingen med renframställdaplasmaprodukter innebär väsentliga fördelar för bådepatient och sjukvård jämfört med transfusion av blod ochplasma. Patenten behöver vanligtvis endast tillförsel av denfaktor som han/hon lider brist på.Genom den industriella tillverkningen avplasmaprodukter finns möjligheter att tillämpa specifiktvirusinaktiverande åtgärder för respektive blodprodukt ochdärmed kan transfusionsöverförda sjukdomar reducerasväsentligt. Tyvärr ger inte nuvarande testmetoder etttillräckligt skydd och garanti mot smittämnen kan därförinte lämnas. Ett särskilt problem utgör non-A och non-Bhepatit som inte kan upptäckas med tillgängliga tester.Blodplasman lämnar följande läkemedel:nOmrådeProduktIntensivvårdAntithrombinAlbuminImmunologiGammaglobulin (immunglobulin för i.m.bruk)Gammonativ (immunglobulin för i.v.bruk)Rhesonativ (immunglobulin anti-D)Aunativ (hepatit B-immunglobulin)KoagulationOctonativ (faktor VIII-koncentrat)AHF-koncentrat (faktor VIII-koncentrat med vonWillebrandeffekt)Preconati (faktor IX-koncentrat)Det är således synnerligen centrala och viktigaprodukter som plasman lämnar. Genom att trygga eninhemsk plasmaförsörjning ökar möjligheterna för sjuka attfå en högklassig plasma och ett högklassigt läkemedel. Alltfler exempelvis blödarsjuka upptäcks och efterfrågan påplasma ökar därför årligen.Ett nationellt programFör att åstadkomma en förbättrad situation krävs ettnationellt program som syftar till att ta ett helhetsgrepp ochåstadkomma en speciell organisation för blod ochplasmahanteringen.ProblemformuleringProblemen kan kort formuleras så här:1. Brist på inhemskproducerad plasma råder 2. Råvaran är dåligt utnyttjad 3. Mätmetoder saknas 4. Ofullständig komponentframställning 5. Låg faktor VIII-halt 6. Ingen eller mycket bristfällig samordning 7. Bristande statistik 8. Dyr blodförsörjning 9. Hög kassaktionsgrad.Medel och mål 1. Brist på inhemskproducerad plasmaTrots att svensk sjukvårds plasmaleveranser tillläkemedelsindustrin ökat från ca till under1980-talet har självförsörjningsgraden sjunkit från ca 80%till . Bakgrunden är att antalet blödarsjuka kraftigtökat och att därmed faktor VIII-behovet ökat i efterfrågan.För att eliminera risken att via faktor VIII-preparatsprida HIV till de blödarsjuka har kraven påvirusinaktivering vid förädlingen av plasman skärpts. Dettahar medfört en drastisk sänkning av det industriella utbytetav faktor VIII ur plasman.På grund av den virusbelastning som finns iimportplasma är det nödvändigt att nu söka lösningar i ettrikstäckande program som ökar den inhemskaplasmaförsörjningen. I nedanstående tabell visasvirusbelastningen vid olika plasmaursprung och av dennatabell framgår önskvärdheten av att söka en uthållig ochheltäckande svensk plasmaförsörjning.nVirusbelastning i plasma av olika ursprungReferensPlasmaursprungPrevalens %1.anti-HIVSverige0,00072.USA frivilliga givare0,01603.USA, New York0,03004.anti-HCVSverige0,20Finland frivilliga givare0,60Danmark frivilliga givare0,33Tyskland frivilliga givare norr0,24Tyskland frivilliga givare söder0,79Frankrike frivilliga givare0,68Italien frivilliga givare0,875.Holland frivilliga givare0,69Holland frivilliga givare Invandr.5,26.USA betalda plasmagivare13,7USA betalda plasmagivare20,0(Källa KABI )2. Råvaran dåligt utnyttjadEn förbättrad teknik för och vid tappning,komponentframställning, lagring och transfusion ökarnyttjandegraden av råvaran. Detta leder till att enfortlöpande forskning inom området krävs och att dennaforskning både måste vara grund- och aktionsforskning.Det är inte uteslutet, vilket jag kommer till längre fram,att en bättre teknik vid handhavandet av råvaran kräver enannan organisatorisk uppläggning av blod- ochplasmahanteringen i landet. Det får anses som synnerligenuppseendeväckande att landet i den nu så prekäraförsörjningssituationen förlorar ''citytappen'' i Stockholmsom var centralt lokaliserad och som hade många givare. Ensådan ordning leder till ökat importbehov och som framgårav tabellen ovan ökade risker för virusbelastade produkter.3. Mätmetoder saknasI denna del är det forskningskapaciteten som saknasinom ett sammanhållet blodförsörjningsprogram.Forskning och utveckling inom området har liten kontaktmed den praktiska hanteringen vid de 86 blodcentraler somfinns ute i landstingen.4. Ofullständig komponentframställningKomponentframställningen av blodprodukter som jagovan redovisat kräver en avancerad utrustning samtidigtsom en ökad användning av blodprodukter i stället förhelblod minskar behovet av blodmängd. Därför krävs att enöversyn görs av organisationen även inom detta område såatt komplett utrustning vid så många centraler som möjligtmedför en ökad komponentframställning.5. Låg faktor VIII-haltNär det gäller faktor VIII-halten krävs än bättre rutinerför hantering och snabb infrysning av plasman vid samtligablodcentraler. Därigenom kan faktor VIII-halten ökas ileveranserna till läkemedelsindustrin.6. Ingen eller mycket bristfällig samordningSverige är indelat i sju stycken sjukvårdsregioner somvar och en består av ett antal landsting. I varje region finnsen blodcentral. Samverkansformer har byggts upp inom endel landsting men rikssamverkan är bristfällig och i vissa fallingen.I två projekt har samverkan mellan blodcentraleravseende blodlager analyserats. Analyserna har visat attkassaktionen av röda blodkroppar kan bli lägre än 5%samtidigt som risken minskar för att blod inte finns i lagernär det behövs.Detta visar entydigt på att den nuvarandeorganisationen inom ramen för landstingens organisation ärdålig när det gäller blod- och blodproduktsidan. Det tordevara lätt att argumentera för att åstadkomma enrikstäckande organisation för blod och plasmahanteringen.Hur denna organisation ska se ut bör bli föremål förregeringen att analysera. En rikstäckande organisation ioffentlig eller privat regi skulle öka samverkansgraden ochforskningssidan väsentligt och medverka till att effektivitetoch nyttjandegraden höjdes, som organisationenskulle kunna mer metodiskt locka givare till verksamheten.Här i motionen kan nämnas huvudmän som staten,staten i samverkan med industrin, då i första hand KABI-VITRUM som är landets enda plasmaförädlande industri.KABI i samverkan med Röda Korset i stiftelseform ellerliknande.7. Dyr blodförsörjningI anslutning till en diskussion om organisationen är detangeläget att också föra in det ekonomiska resonemanget.Blodcentralerna säljer blod och blodplasma tillindustrin. Industrin förädlar blodet och återförkomponenterna till landstingen över apoteksbolaget.Denna cirkus av administration och tröghet i hanteringenmedför att svensktillverkade blodprodukter blirvärldsledande prismässigt. Utländska jättar iläkemedelsbranschen kan därmed vinna storamarknadsandelar i en allt mer ekonomiskt trängdlandstingssjukvård. Därmed ökar också införseln avutländskt blod med de risker detta har och som vi i Sverigeerfarit när ett antal patienter med blödarsjuka blivit HIV-smittade.Hanteringen av svenskt blod mellan blodcentraler ochen ev. ny organisation och industrin bör ses över. Omblodhanteringen skall kvarstå i nuvarandeorganisationsform i landstingsregi bör i vart fall en nyekonomisk hantering se dagens ljus. Landstingen kanöverlämna råvaran till industrin utan avgift och betalaindustrin förädlingskostnaden, därmed skulle åtminstoneen del av en kostnadsdrivande hantering falla bort. Dettaområde bör göras till föremål för översyn av regeringen ochförslag till en effektiv och billig hantering. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn av dennuvarande nationella organisationen vad avser blod- ochblodproduktshanteringen i landet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av en översynav blodhanteringen i landstingen visavi industrin sett frånekonomisk synpunkt.