mot · GE02Sf277 · 1991-01-25 00:00:00 — Socialavgiften för måltidssubventioner, m.m. Mycket tyder på att den nya skatten påmåltidssubventioner fått de negativa följder som kundebefaras. Många arbetsgivare har upphört med subventioneneller sänkt subventionsgraden. Följden har blivit att detviktiga huvudmålet för den arbetande befolkningen harblivit ännu dyrare. Beskattningsbeslutet medför att dettagäller även för dem som har kvar subventionerna ioförändrad utsträckning.Den oönskade effekten av allt detta är försämradekostvanor. Från många håll rapporteras minskadanvändning av personalmatsalarna. Även en hårt ansträngdrestaurangnäring har fått se en ytterligare minskadkundtillströmning.Det finns också exempel på rent absurda följder avbeslutet. Så har t.ex. i beslutatersätta tidigare subvention med fritt kaffe och kaffebröd tvågånger (vilket inte beskattas).De som flytt personalmatsalar och restauranger ordnarnu dagens viktigaste måltid på annat sätt. I många fall äralternativet sämre för hälsan: en illa komponerad matlådaeller en kopp kaffe och i bästa fall en smörgås.Experter på kostfrågor (inom och utanförsocialstyrelsen, företagsläkare m.fl.) hävdar att ett av debästa medlen för att verka för bättre kostvanor är attskattevägen stimulera arbetsgivarna tillmåltidssubventioner. Detta är också vad som sker i samtligaEG-länder.Skattereformens krav på nya skatteintäkter motiverarinte en hälsomässig nedrustning hos den arbetande delen avbefolkningen. Konstruktionen av den nya skatten påarbetsgivarbidrag till måltider har dessutom blivit sådan attdet kan ifrågasättas om de förväntade intäkterna verkligenuppkommer. I många landsting och kommuner harsubventionen helt bortfallit, med resultatet att några socialaavgifter inte betalas in och att det inte finns något attbeskatta hos löntagarna.Tillämpningen av de nya bestämmelserna diskriminerarockså anställda i mindre företag. De tvingas betala mera försin lunch på grund av att de inte kan erbjudas måltider tilllägre pris än RSV:s normalvärde i personalmatsalar somkan hänvisa till s.k. stordriftsfördelar. Förutom att dennadiskriminering inte på något sätt är sakligt motiverad de större företagen/ arbetsplatserna en fördel ikonkurrensen om arbetskraften. För att illustrera detta kannämnas att länsskattemyndigheten i med stöd av en''opartisk värderingsman'' anser sig kunna erbjuda deanställda en måltid för , utan skatteeffekter förmyndigheten eller de anställda. Någon möjlighet för ett litetföretag i att erbjuda en liknande förmån finns inte.Ovanstående konsekvenser förstärks av att RSV:snormalvärde för en lunch på grund av ett förbiseende ärmissvisande. Det bygger på SCB-statistik varsberäkningsunderlag innefattar priser i personalmatsalarmed subventioner. Följden av detta blir att ''normalvärdet''är lägre än den verkliga genomsnittskostnaden för en lunch.Detta betyder i sin tur att det bestämda normalvärdetgenomsnittligt sett inte räcker till för att betala en vanliglunch i en konventionell restaurang.En annan effekt av beslutet har på många arbetsplatserblivit att viktiga trivselvärden gått förlorade. Byte av miljösamt gemenskap mellan arbetskamrater under trivsammaformer har ofta ersatts av ett nödtorftigt tillgodoseende avdet mest skriande behovet av näringstillförsel.Sammantaget är den nya skatten och dess utformning ettexempel på dålig samhällsekonomi.Många av avigsidorna med den nya skatten kanmotverkas med hjälp av någon form av fortsatt stimulansför arbetsgivarbidrag till måltider. Detta kan ske genom attmåltidssubventionerna betraktas som personalvård sominte grundar rätt till socialförsäkringsförmåner och som inteskall beläggas med sociala avgifter.Denna förändring kan göras utan att störaskattereformens krav på likformighet i beskattningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att måltidssubventioner skallbetraktas som personalvård som inte grundar rätt tillsocialförsäkringsförmåner och som inte skall beläggas medsociala avgifter.