mot · GE02Ub126 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:85 Växa med kunskaper -- om gymnasieskolan och vuxenutbildningen Innehåll sid.1.Sammanfattande inledning6 2.Regeringens förslag6 2.1Nettotid7 2.2Finansiering8 3.Våra förslag9 3.1Den studieförberedande utbildningen10 3.2Den yrkesinriktade utbildningen10 3.3Erfarenheterna av försöksverksamheten med treårigyrkesinriktad utbildning11 3.4En modern lärlingsutbildning12 3.5Annan yrkesutbildning13 3.6Valfrihet och mångfald för ökad kompetens13 3.7Betyg och principer för urval14 3.8Vuxenutbildningen14 4.Landstingskommunal utbildning m.m.15 5.Statens skolor för vuxna15Hemställan161. Sammanfattande inledningUtbildningen har en nyckelroll i återupprättandet avSveriges ekonomiska styrka. Kraven på våra unga måstevara tydliga. Den svenska skolan måste åter inta entätposition i världen.Nästan alla ungdomar väljer att fortsätta sinutbildning i gymnasieskolan. Att satsa på utbildning är eninvestering för såväl den enskilde som samhället. Enutbildning med hög kvalitet bidrar till utveckling för denenskilda människan och för vårt land.Mot den bakgrunden kunde man ha förväntat sig attregeringens förslag till ny gymnasieutbildning skulleinnebära förstärkningar. Så är emellertid inte fallet.Regeringens förslag är den största planmässiga nedrustningav skolan som någonsin presenterats i Sverige.Tiden för ämnen som svenska, engelska,samhällskunskap och historia föreslås t.ex. minska med 40--på samtliga grenar inom den studieförberedandegymnasieutbildningen. Trots detta skulle de offentligautgifterna öka kraftigt, främst till följd av förslaget om attall yrkesutbildning skall bli treårig, oavsett om detta svararmot yrkesområdets krav eller ej, samt ge allmän behörighetför högre studier.Socialdemokraternas försök att nedrusta och likriktaskolan måste stoppas. Svensk kompetens och utbildningmåste kunna mäta sig med andra länders. För detta krävsen ny skolpolitik och en ny regering. Regeringens förslagavvisas i dess helhet.Gymnasieskolan får, enligt vår mening, inte bli enförlängd grundskola. De olika utbildningsvägarna skallredan från början ha en tydlig inriktning. Undervisningenskall ske inom ramen för tydligt definierade ämnen.Yrkesutbildningen skall ha en omfattande anknytningtill arbetslivet. Detta skall ske genom två olika former avyrkesutbildning: en ny och modern lärlingsutbildning samten skolförlagd utbildning med betydande inslag påarbetsplatser.Våra grundläggande krav på gymnasieskolan är:Den studieförberedande utbildningen skall hainnehåll, kvalitet och omfattning som ger de nödvändigaförkunskaperna för att fortsätta i högre utbildning.Den yrkesinriktade utbildningen skall halängdoch innehåll som anpassas till yrkets krav,en omfattandeanknytning till arbetslivet.Genom kompletterande studier skall studerande somsaknar behörighet för högskolestudier kunna skaffa sigsådan.Ett nytt förslag till förändring av gymnasieskolan måste,enligt vår mening, ta sin utgångspunkt i dessa krav. Merdetaljerade förslag om bl.a. språkundervisning,idrottsämnets ställning m.m. redovisas också i motionen.2. Regeringens förslagFörslaget innebär att all gymnasieutbildning skall blitreårig. Alla elever, oavsett studieinriktning, skall få engemensam kärna bestående av ca 600 timmarsundervisning. Därtill kommer undervisning i s.k.karaktärsämnen. Med förslaget ges alla formell behörighettill högre studier.Moderata samlingspartiet avvisar förslaget.Utbildningstidens längd och studieinriktning skallsjälvfallet avpassas efter de skiftande krav som fortsattastudier eller yrkesarbete ställer. Den av regeringenföreslagna likriktningen av all gymnasieutbildning står istrid med detta mål.I den studieförberedande delen av gymnasieskolaninnebär regeringens förslag dramatiska nedskärningar avundervisningen. Elevernas undervisning minskas till en nivåsom ligger långt under vad som är acceptabelt.Moderata samlingspartiet avvisar förslaget.Regeringen redovisar i propositionen utgångspunkternaför det förestående arbetet med att förnya läroplaner ochkursplaner. Regeringen vill därmed åter inleda ettreformarbete utan att alla förutsättningar för detta arbeteföreligger. Mål och innehåll underordnas organisation ocharbetsformer.Moderata samlingspartiet kan inte acceptera ett sådanttillvägagångssätt.Den allmänna behörigheten för högre studier är förregeringen viktigare än de förkunskaper eleverna har innande påbörjar högre studier. Formell behörighet är försocialdemokraterna viktigare än reella kunskaper.Moderata samlingspartiet avvisar regeringens förslag attall gymnasieutbildning, oavsett innehåll, skall ge allmänbehörighet för högre utbildning.2.1 NettotidVid konstruktionen av timplanerna för det framtidagymnasiet väljer regeringen att övergå till att preciseraomfattningen av undervisningen i form av en minsta tillåtentidsram.I dag anges undervisningsvolymen i form av antaletlektioner . Läsåret förutsätts ha en given längd,men någon garanti för att det föreskrivna antalet lektionerverkligen genomförs finns inte. inställs undervisningav en lång rad skäl -- icke minst har medverkat tilldetta genom att förorda att olika aktiviteter skall ske inomramen för skolarbetstiden. Vi har länge varnat för att fyllaskolan med sådant som tar tid från den ordinarieundervisningen. Det är, enligt vår mening, möjligt attorganisera skolarbetet så att bortfallet av lektionerminimeras.När, som regeringen nu föreslår, tiden i timplanernaskall ange en garanterad undervisningstid borde dettainnebära att antalet lektioner ökar och återförs till den nivåsom ryms inom ett läsår . I stället väljerregeringen att utgå från att läsåret endast innehåller tid sommotsvarar de lektioner som ryms under 30 effektivaarbetsveckor.Vi kan för vår del inte acceptera ett bortfall sommotsvarar en fjärdedel av arbetstiden. I enskilda ämnen fårregeringens förslag rent förödande konsekvenser. Inomsamtliga grenar i den studieförberedandegymnasieutbildningen minskar tiden med 40--förämnen som svenska, engelska, samhällskunskap ochhistoria om man jämför propositionens förslag med vad somgäller vid en effektiv studietid som omfattar 40 veckor.Vi har värderat regeringens förslag genom att göra olikaantaganden om hur många effektiva studieveckor läsåretrymmer. I samtliga fall blir resultaten att regeringens förslagger eleverna färre lektioner, såvida inte en effektiv studietidsom understiger accepteras. Detta exemplifierasi nedanstående tabell.TabellHumanistisk grenPropFörändring procentÄmneTim40 v35 v30 vSvenska140--45--37--26Engelska140--42--33--22Språk310--39--30--18Historia140--45--37--26Samhällskunskap80--74--70--65Religionskunskap30--62--57--50Matematik140+ 5+21+40Summa (alla ämnen)1.815--31--21-- 8Utrymmet för individuella val ökar. Emellertid är detinte möjligt att genom tillval kompensera bortfallet,eftersom undervisningstiden, med regeringens förslag,totalt minskar jämfört med vad som gäller i dag.2.2 FinansieringReformen beräknas öka de offentliga utgifterna med1.800 miljoner kronor. Finansieringen föreslås ske påföljande sätt:1. Kommunerna åläggs ett årligt rationaliseringskrav på0,beräknat på det nyasektorsbidraget för utbildning. Detta ger 617 miljonerkronor. Kommunerna får behålla pengarna som''reformmedel''.2. erhålls genom en generellbesparing på samtliga program, varefter dessa medelåterförs till den yrkesinriktade utbildningen.3. erhålls genom att ianspråkta 0,12procentenheter av arbetsmarknadsavgiften. Dessa medelskall täcka kostnaderna för den arbetsplatsförlagda delen avutbildningen.4. erhålls genom en minskning avden statliga skoladministrationen.Sammanfattningsvis finansierar regeringen sitt förslagtill gymnasiereform genom omfördelning samt genom attålägga kommunerna en rationalisering som återförs tillkommunerna som ''reformmedel''. De enda ''nya'' medelsom ställs till förfogande är de somsparas in på den statliga skoladministrationen.Till detta kommer att kommunerna har merkostnader iform av lokaler, utrustning, skolmåltider etc. utöver deredovisade . En försiktig beräkningger vid handen att dessa kostnader kan uppgå till minstsamma belopp.I samband med beslutet om kommunalisering avlärartjänster m.m. (1989/90:UbU9) angavs ''att någonkostnadsövervältring från staten på kommunerna ejkommer att ske''. Vidare anfördes: ''Vid konstruktionen avdet nya statsbidraget måste man därför utgå från minstsamma bidragsnivå som för det fullakommunala huvudmannaskapets ikraftträdande. ''Genom kravet på rationalisering per årpå sektorsbidraget frångår regeringen i praktiken nuriksdagsbeslutet. Sektorsbidraget blir en väg att spara precissom många befarat. Regeringen sviker ett löfte och ettbeslut redan innan det trätt i kraft.Beträffande arbetsmarknadsavgiften föreslår regeringenatt en del av de medel som kommer in på detta sätt skallanvändas för ett nytt ändamål. Avsikten med avgiften är attfinansiera statens bidrag till arbetslöshetskassor, kontantarbetsmarknadsstöd (KAS), samt vissa utbildningsbidragoch arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Mot bakgrund av den vikande konjunkturen och denökande arbetslösheten är det inte rimligt att användapengarna för andra ändamål. Om fonderna töms till följd avstora utbetalningar blir konsekvensen attarbetsmarknadsavgiften måste höjas ytterligare.Moderata samlingspartiet anser för sin del att enbart denav regeringen föreslagna finansieringen av förslaget i sigmotiverar att avvisar hela propositionen.3. Våra förslagI kommittémotionen En gymnasieutbildning förframtiden (1990/91:Ub203) redovisas utgångspunkter förhur en bra gymnasieutbildning bör organiseras. Vi återgernedan huvuddragen i dessa förslag.Den frivilliga gymnasieutbildningen skall antingenförbereda eleverna för högre studier eller ge engrundläggande yrkesutbildning som är i takt medutvecklingen i arbetslivet.Tydligt inriktade utbildningvägar gör att eleverna blirmotiverade av att se ett direkt samband mellan utbildningenoch det mål den syftar till. Att lära sig något område riktigtgrundligt är en bättre bas för kommande fort- ochvidareutbildning än ytliga kunskaper från flera områden.Det är därför varken möjligt eller önskvärt att i en ochsamma utbildning nå alla mål.Svenska och minst ett främmande språk bör förekommapå samtliga utbildningsvägar. Behovet att kunnakommunicera korrekt i tal och skrift gäller alla. Samtligaelever i gymnasieskolan bör också få ett stöd för att utvecklagoda vanor vad gäller motion, ergonomi etc. Ämnet idrottbör även i fortsättningen vara obligatoriskt i gymnasiet.För en korrekt behandling som grundas på fakta måsteundervisningen utgå från en kompetens som finns inom demot ämnena motsvarande vetenskapliga disciplinerna.Utan ett sådant samband kan inte heller kvalificerade lärareutbildas eller rekryteras. Enligt vår mening bör indelningeni ämnesblock slopas.Regeringen föreslår att miljökunskap skall vara ettcentralt kunskapsområde. Det är, enligt vår mening,värdefullt att miljöfrågor behandlas i undervisningen, menutan fast teori- och kunskapsbas riskerar verksamheten attövergå i ett löst tyckande.Som exempel kan anföras elevernas kunskaper igeografi, som sedan geografi avskaffades som eget ämnebetydligt försvagats. Mot bakgrund av den ökadeinternationaliseringen är kunskaper i geografi heltnödvändiga för den som skall kunna följa med i nyhetsflödeoch debatt. Det är nu angeläget att med hjälp avkvarvarande lärare i ämnet rädda och återskapa denkompetens som annars riskerar att gå förlorad för skolan.Det är, enligt vår mening, inte rimligt att i en frivilligskolform försöka att skapa för alla elever gemensammaämnen så som sker i . Kraven på grundskolanmåste vara att den skall ge den för alla gemensammakunskapsbasen. Utan en principfast hållning härvidlagkommer gymnasieskolan att få karaktären av en förlängdgrundskola som fylls av allehanda verksamheter, som varför sig är angelägna, men som raderar utgymnasieutbildningens profil.3.1 Den studieförberedande utbildningenGymnasieskolan bör utformas så att eleverna ges störstamöjliga valfrihet. En sådan skola ansluter till deförutsättningar som det framtida arbetslivet kommer att ge.I ett sådant kursutformat gymnasium bör eleven erbjudasatt själv välja kurser utöver en liten kärna av obligatoriskaämnen. Basen för reformeringen skall vara dagensorganisation, som i huvudsak fungerar tillfredsställande.Vissa kombinationer bör vara givna för att ge enprofilering mot humanistisk respektivenaturvetenskaplig/teknisk inriktning av studierna. Det bördock vara möjligt för en naturvetare att som tillval förkovrasig i humanistiska ämnen och vice versa.Utbildningen i språk måste förstärkas. Så gott som allakommer att behöva kunna tolka instruktioner påfrämmande språk. Den ökande internationaliseringen ochrörligheten kräver att alla väl behärskar minst ett avvärldsspråken. I praktiken blir detta i flertalet fall engelska.Många kommer emellertid att möta utländsk facklitteratursom ställer krav på goda kunskaper även i andra språk. studieförberedande utbildningen bör därför, , ingå minst ytterligare ett främmande språk församtliga elever.De utbytesprogram som svenska studerande skall varadelaktiga i förutsätter att vi i tar emot elever frånandra länder. Gymnasieutbildning bör därför i vissa fallkunna genomföras med väsentliga inslag på någotfrämmande språk.3.2 Den yrkesinriktade utbildningenAll yrkesutbildning skall ha en effektiv och omfattandeanknytning till arbetslivet. Eleverna måste få erfarenheterav aktuell teknik, som de får en realistisk bild avde krav som ställs i yrkeslivet. Detta sker bäst genom att densom genomgår utbildning bereds tillfälle att aktivt delta iproduktionen.Även om yrkesutbildningen har det allmänna somhuvudman måste arbetslivet ta ett omfattande ansvar för attutbildningen får en bra utformning. Om så ej sker drabbasarbetsgivare av de kostnader som krävs för att i efterhandkomplettera den gymnasiala yrkesutbildningen.Företag som erbjuder utbildningsplatser måste hamöjlighet att väl klara sina åtaganden. Enhandledarutbildning skall erbjudas de personer inomföretagen som engageras i dessa uppgifter.Undervisningen skall bestå av för yrket specifika ämnen,allmänna ämnen, fackteori och arbetsteknik. Stor hänsynskall tas till de speciella krav och behov som gäller förrespektive yrke och bransch vid utformningen av kurs- ochtimplaner.Utbildningen skall kunna variera i längd beroende påinriktning. Vissa utbildningar behöver vara treåriga, mensåväl längre som kortare utbildningstider kommer att vararimliga lösningar för att nå den eftersträvade kompetenseninom olika områden.Huvuddelen av yrkesutbildningen bör, där så är möjligt,förläggas till arbetsplatser. För utbildningar med stor volymoch där arbetets art är sådant att det svårligen går attbedriva utbildning på arbetsplatsen är det mest rationellt attverksamheten är skolförlagd. Strävan bör dock vara attförlägga så mycket som möjligt till arbetsplatserna.Varierande lösningar måste kunna väljas så att företagensmöjligheter att medverka utnyttjas så effektivt som möjligt.Många arbeten förändras av en fortgåendeautomatisering och datorisering. Allt fler arbetsprocesserstyrs av några få personer som hanterar stora värden.Investeringarnas storlek gör att det inte är möjligt att görasådana avbrott i produktionen som utbildningen kräver.Detta talar för att delar av yrkesutbildningen måste ske iskolan.Inom många branscher och yrken ställer man nu så storakrav på allmänna ämnen och kvalificerad fackteori att enbetydande del av utbildningen i vissa fall måste varaskolförlagd. I sådana fall kan branschens intresse av attmedverka lösas på olika sätt.3.3 Erfarenheterna av försöksverksamheten med treårigyrkesinriktad utbildningFörsöken med treårig yrkesinriktad gymnasieutbildningär nu inne på sitt tredje år. De första eleverna med dennanya utbildning lämnar skolan våren 1991.Regeringen forcerar nu fram ett förslag till reformeringav gymnasieskolan trots att några samlade erfarenheter avfullt genomförd försöksverksamhet ännu inte finns.Trots att man i flertalet fall skridit till verket med storentusiasm har försöksutbildningen i många fall brottats medstora svårigheter. Till en del kan detta bero på det forceradetempot och dåliga förberedelser. Vi erinrar om att elevernainför försöken ofta tvingades göra om sina linjeval samt attkursplanerna för utbildningen inte var klara närverksamheten inleddes.Svårigheter har uppstått vid rekrytering av handledare.Alla handledare har inte heller fått utbildning för uppgiften.Enligt den valda modellen skall utbildningen i företagenbygga vidare på den skolförlagda delen av verksamheten.Skolan ställer således preciserade krav på vilka momentsom företagen skall lära ut. Det har visat sig svårt att fådenna koppling mellan vad som sker i skolan och påarbetsplatserna.Inte oväntat har framkommit att eleversom nu går sista terminen av sin treåriga utbildning finneratt tempot i många fall varit lågt och att innehållet utansvårighet hade kunnat inrymmas . Elevernasuppfattning är att den enda skillnaden bestått i att de nu fårbehörighet för högskolestudier.Sammantaget innebär de av oss redovisadeutgångspunkterna och erfarenheterna av den nu bedrivnaförsöksverksamheten inte att denna utan omfattandeförändringar kan ligga till grund för en förändring avgymnasieskolans yrkesutbildning.3.4 En modern lärlingsutbildningDen ''gamla'' lärlingsutbildningen är, enligt vår mening,en väl fungerande form av utbildning inom vissayrkessektorer eller då få elever skall lära ett yrke.Yrken som rör bygg- och anläggningsverksamhet ochhantverksyrken lämpar sig väl för ett lärlingssystem. Äveninom handel och kontor kan lärlingsutbildning vara en brautbildningsform. Av den lärlingsutbildning som hittillsbedrivits finns goda erfarenheter.Att denna form av utbildning inte får störregenomslag förklaras av att linjetänkandet -- som är detförhärskande -- är inriktat på att organisera utbildningen förstora grupper. Detta synsätt är så djupt rotat att möjlighetertill en mer individanpassad utbildning inte ges ens i fall därlärlingsutbildning borde kunna vara en given lösning.Inte heller studievägledningen fungerar så attinformation om den hittillsvarande lärlingsutbildningenpresenterats så att den blivit känd eller setts som ett reelltalternativ. Vidare har gällande avtal och bestämmelserom anställning medverkat till en restriktiv hållning frånarbetsgivarnas sida.Vi vill förbättra yrkesutbildningen i gymnasieskolangenom att skapa en ny och modern lärlingsutbildning.Vi avser med lärlingsutbildning en verksamhet därhuvuddelen av utbildningen förläggs till en eller fleraarbetsplatser, där ''eleven'' erhåller ersättning för sitt bidragtill produktionen och där inslaget av allmänna ämnen harsamma omfattning som i övrig yrkesutbildning. Detkommer i många fall att vara naturligt att förläggaundervisningen i dessa ämnen till skolans lokaler.En sådan utbildning blir i hög grad verklighetsanknuten.Innehållet kommer att präglas av aktuell teknik.Motivationen från såväl arbetsgivare som arbetstagare attge verksamheten ett bra innehåll kommer att vara stor.Ersättning skall ges för produktiva insatser och denkommer således att stiga mot slutet av utbildningen.Förslaget förutsätter att ersättningsnivåerna fastställs så attcirkulationen upprätthålls så att nya lärlingar kan antas. Detär ett för alla parter gemensamt intresse att finnaersättningsnivåer som inte är högre än att arbetsgivare serdet som rimligt att engagera sig i utbildningsuppgiften.Genom en sådan uppläggning kan en väsentlig del av dengymnasiala yrkesutbildningen ges i form av denna nya ochmoderna lärlingsutbildning.3.5 Annan yrkesutbildningÄven om ambitionen skall vara att så mycket sommöjligt av yrkesutbildningen sker på arbetsplatser måste,som ovan framhållits, en betydande del av denna utbildningske i skolan.Den mer skolförlagda yrkesutbildningen kan ses som enbeställning av utbildning för arbetslivet. Det innebär attarbetslivets krav även i denna måste få stort genomslag.Erfarenheterna av försöksutbildningen talar starkt föratt den modell som används måste omprövas. Enutgångspunkt är att utbildningen måste utformas efteryrkets krav. Det innebär att utbildningen skall ha en längdsom leder till att eleverna får den kompetens som krävs föratt självständigt kunna utöva yrket i fråga.De allmänna ämnena skall väljas så att de blir ett stödför den valda yrkesinriktningen och ger en god grund förfortsatt framtida utbildning.Lärarna måste få möjlighet att kontinuerligt delta i enfortbildning som gör att deras kunskaper är väl i nivå medden aktuella utvecklingen i arbetslivet.Frågorna om rekrytering av utbildningsplatser iarbetslivet och utbildning av handledare måste lösas utanatt det byggs upp en omfattande byråkrati.Den mer skolförlagda yrkesutbildningen kräver storainvesteringar i såväl lokaler som utrustning. Med de alltkortare avskrivningstider som gäller för utrustningenkommer här att krävas mycket stora belopp. Det är såledesviktigt att samarbete etableras för att utnyttja resursernaeffektivt.Undersökningar visar att beläggningen iundervisningslokaler ofta är låg. Lokal- ochmaskinanvändningen kan bli bättre med en mindrekonventionell planering av verksamheten. En annan väg attnå ökad effektivitet är att sambruka resurser förgymnasieskola, vuxenutbildning ocharbetsmarknadsutbildning.Med det bidragssystem som beslutatom kan utbildning upphandlas på ett nytt sätt. Det ligger,enligt vår mening, inget egenvärde i att bedrivayrkesutbildning i egen regi. Utbildningen kan upphandlasså att den på ett kostnadseffektivt sätt når de avseddaresultaten.3.6 Valfrihet och mångfald för ökad kompetensVi anser att varje elev tillsammans med sina föräldrarskall kunna påverka valet av skola. I en frivillig skolformborde detta vara självklart. Statsbidragssystemet bör varaså utformat att bidraget följer eleven till den skola somvalts. Denna rätt till statliga bidrag bör omfatta ävenfristående skolor som bedriver yrkesutbildning. Denframtida konkurrensen om arbetskraft kan komma att ökaintresset för företag eller branscher att starta egna skolor.Även på gymnasial nivå skulle det vara en stimulans omdet fanns ett utbud av fristående skolor med speciellinriktning. Mångfalden och valfriheten skulle öka.Samtidigt skulle konkurrens mellan olika skolor kunnabidra till en positiv förändring av utbildningen.3.7 Betyg och principer för urvalSambandet mellan goda kunskaper och betyg är väldokumenterad. Vi har konsekvent hävdat och vidhåller attbetyg stimulerar till goda prestationer och att de bättre änandra metoder ger en begriplig information om resultaten.Betygen skall, enligt vår mening, ges i tolv steg ochredovisa inhämtade kunskaper och färdigheter. Betyg skallges i såväl allmänna ämnen som yrkesämnen.I ett system med tydligt inriktade utbildningar måstekraven på förkunskaper vara tydligt angivna för att elevernaskall ha möjlighet att göra val som utan omvägar gör detmöjligt att bli antagen till en eftersträvad utbildning. Dettagäller för såväl gymnasieskolan som den högreutbildningen. Taktiska val, som inte primärt syftar till ökadekunskaper, skall elimineras. För den som gjort ett felaktigtval eller som behöver höja sin kompetens skall finnasmöjlighet att bedriva kompletterande studier.I propositionen anges att alla som gått ut sista årskurseni skall vara behöriga att söka till de nationellaprogrammen i gymnasiet. Härmed demonstrerarregeringen ånyo sin kunskapsfientliga inställning och sinnonchalans för de elever som kan lockas att sökautbildningsvägar för vilka de saknar nödvändiga kunskaper.Betygens syfte är inte i första hand att gradera elevernai urvalssituationer och kan i vissa fall vara alltför trubbigainstrument för urval. Det finns skäl att för ett antalutbildningar både på gymnasial och postgymnasial nivåinföra kompletterande eller alternativa urvalsinstrument.Av vår ovan redovisade ståndpunkt följer att det inte ärrimligt att för en yrkesinriktad utbildning också ha som målatt den skall ge generell behörighet för högskolestudier.