mot · GE02Ub313 · 1991-01-25 00:00:00 — InnehållSammanfattning 3Inledning 3En skola för rättvisa 3Värderingar som styr 4Klasskillnaderna finns kvar 4En skolpolitik för rättvisa 4En skola för demokrati och delaktighet 5Skapa lokal debatt om skolan 5Självförvaltande skolor 5Skolenhetsstyrelse 6Brukarinflytande i lagstiftningen 6Låt barnets behov styra 6Samverkan skola -- barnomsorg 7Gemensam organisation 7Flexibel skolstart 8Fortbildning 8Ett mångkulturellt land 8Hemspråksundervisning 8Elevernas rätt till undervisning 9Decentralisering och lokal frihet 9Nej till nedskärningar 10Elevinflytande 10Arbetsformer för inflytande 10Ge eleverna inflytande 11Lagfäst elevernas rätt 11En aktiv och skapande process 11Hur undervisningen bedrivs 12Arbetssätt och arbetsformer 12I klassrummen 13Arbetslivets nya krav 13Organisatoriska hinder 13Tilltro till den egna förmågan 14Allmän och särskild kurs 14Tillval 15Läroplanerna 15Betygen 16Mindre klasser i 16Höj statsbidraget 17En reformerad gymnasieskola 17En sektorsindelad gymnasieskola 17Nej till nedskärningar 17Beräkning av sektorsbidraget 18En förbättrad arbetsmiljö 18Hemställan 19SammanfattningVänsterpartiet redovisar i denna motion sin allmännasyn på kunskap och utbildning och lägger förslag på dessaområden samt redovisar de principer man anser bör varavägledande vid utformningen av de kommandeläroplanerna. Det konstateras i motionen attklasskillnaderna fortfarande kvarstår inom skolan. Olikaelever har olika förutsättningar beroende på sin bakgrund.För är det av avgörande betydelse attdemokratisera skolan. I denna motion för vi fram tanken påsjälvförvaltande skolor styrda av en skolenhetsstyrelsebestående av elever och personal.Vänsterpartiet avvisar förslaget om att sexåringarna skapressas in i en befintlig skolorganisation utan förändringar.Däremot menar partiet att det finns all anledning till fortsattoch fördjupad samverkan mellan förskola och skola. Dettamåste dock bygga på barnens behov. föreslåratt ansvaret för barnomsorgen överförs från socialstyrelsentill det nya . Lagstiftningen om barnomsorgenbör flyttas från socialtjänstlagen till skollagen.Den stora nedskärning som regeringen föreslår när detgäller hemspråksundervisningen avvisas bestämt.Vänsterpartiet anslår därför 300 milj. kr. utöver regeringensförslag.Vänsterpartiet anslår dessutom 250 milj. kr. som ettfinansiellt stöd till kommunerna för att möjliggöra mindreklasser i grundskolan.De nedskärningar inom den kommunalavuxenutbildningen som regeringen föreslår accepteras inteav vänsterpartiet.InledningUtbildning, bildning, kunskap och kreativitet ärnyckelord . Verkligheten omkring ossändras ständigt och människor möter nya utmaningar ochnya problem. Utbildningspolitiken påverkar bådesamhällsutvecklingen och våra möjligheter att avvärjahoten mot människor och natur. Bildning och kunskap haralltid varit medel i kampen för demokrati och rättvisa.Utveckling och förmedling av kunskaper ocherfarenheter är inget som sker endast i skolan eller endast iungdomen. Tvärtom är det något som bör ske kontinuerligtunder hela livet.I den här motionen redovisar vi våra förslag och denutveckling vi vill se inom skolväsendet. Vänsterpartietsskolpolitik bör ses i ljuset av två av de grundläggande målenför partiets politik; dels vår strävan att skapa ett rättvistsamhälle med lika möjligheter för alla människor, dels vårvilja att skapa en fördjupad demokrati med en offentligsektor som är en gemensam angelägenhet som människorkänner delaktighet i och ansvar för.En skola för rättvisaArbetarrörelsen har under hela sin existens kämpat fören god utbildning, likvärdig för alla. har vi enobligatorisk nioårig grundskola för alla barn och enöverväldigande majoritet av eleverna fortsätter sedan tvåeller i gymnasieskolan. Men fortfarande finns storaorättvisor i skolan och fortfarande lämnar många eleverskolan utan att ha fått de användbara redskap som kunskapoch bildning borde vara. Flera forskare, senast i ''Utbildning, social reproduktion och socialskiktning'', menar att vårt utbildningssystem förstärker ochbefäster klasskillnader i samhället snarare än undanröjeroch utjämnar dem.Värderingar som styrMånga barn och ungdomar känner inte igen dedominerande värderingarna i skolan och för många eleverkänns språket främmande. De värderingar som gäller ochdet språk som används är medelklassens. Det innebärsvårigheter för elever som kommer från arbetarklassen.Undervisningen knyter inte an till deras erfarenheter. Föratt lyckas i skolan måste de anpassa sig till rådandevärderingar. Elevens självförtroende får sig svåra törnar,många känner att de inte duger, att de inte ryms inom deangivna måtten.Skolan som institution i samhället har förändrats och fåtten ny roll. Men skolan är traditionell och har ettför många dolt normsystem, där medelklassens värderingartillsammans med de manliga värderingarna är norm medanarbetarklassens värderingar liksom de kvinnligavärderingarna betraktas som en avvikelse.Klasskillnaderna finns kvarSambandet mellan föräldrarnas sociala och ekonomiskasituation och ungdomarnas utbildning är fortfarandemycket starkt och har i vissa avseenden ökat underåttiotalet. Att olika samhällsklasser behandlas olika ärnaturligtvis inte någon medveten intention i skolan. Detberor på klassamhället utanför skolan där t.ex.bostadssegregationen leder till att många elever går i skolordär det uteslutande går elever ur samma samhällsklass.Olika kurs- och ämnesval leder dessutom till en socialsegregation inom den sammanhållna skolans ram.Elevernas fria val av alternativkurser i grundskolanshögstadium liksom tillvalskurser förstärker segregeringen iskolan.Mångåriga forskningsresultat har visat atthembakgrunden är och har varit av avgörande betydelse förelevernas val av utbildning och yrke, såväl när det gäller denobligatoriska skolan som när det gäller högre utbildningar.Den socialt bestämda uppdelningen på olikautbildningsvägar märks således redan under lågstadiet ochfortsätter genom hela . Tydligast framträderden vid övergången till gymnasieskolan.En skolpolitik för rättvisaDe orättvisor som finns i skolan kan inte åtgärdas enbartgenom en radikal skolpolitik, det krävs i första hand enrättvis fördelning och jämlika levnadsförhållanden isamhället. Men menar att skolan trots detkan fungera betydligt rättvisare och ge alla eleveren likvärdig utbildning och likvärdiga förutsättningar införvuxenlivet. I denna motion lägger vi fram förslag som bl.a.har det syftet. Det gäller t.ex. förändrade arbetsformer iskolan, avskaffa alternativkurserna i engelska ochmatematik i , förändra tillvalet i ,mindre klasser i samt en gymnasieskola sominte är tudelad i en yrkesutbildning och enstudieförberedande del.En skola för demokrati och delaktighetDemokrati förutsätter människors aktiva deltagande.Det innebär att den representativa demokratin måstekompletteras med människors direkta engagemang för atttillsammans lösa gemensamma angelägenheter.Vänsterpartiet har försvarat den offentliga sektorn, inteminst skolan, mot de attacker som högerkrafterna riktatmot den och vi har motsatt oss de nedskärningar på skolansområde som socialdemokraterna genomfört tillsammansmed borgerliga partier. Men vi vill också omorganisera ochdemokratisera den offentliga sektorn. Den offentligasektorn måste utvecklas till en gemensam sektor sommänniskor känner delaktighet i och ansvar för.Skolan har ca 200 000 anställda, utbildar ca 1 300 000elever och omsluter ca . Skolan ärdärmed en betydande del av den offentliga verksamheten ivårt land.Skapa lokal debatt om skolanDecentralisering och avreglering är inte detsamma somdemokratisering. Men en decentralisering och ökat lokaltansvar kan skapa förutsättningar för en mer levandedemokrati.Vänsterpartiet ser många fördelar med det förenkladestatsbidragssystem till skolan som nyligenbeslutat om. Det kanske främsta skälet är att det ökarmöjligheterna till en mer aktiv politisk diskussion om skolanute i kommunerna. Skolan har omgärdats av så omfattandeoch detaljerade regler att det varit svårt för andra än erfarnaoch kunniga administratörer att behärska regelverket. Dethar varit svårt för den ''vanlige väljaren'' att kritisera hurskattemedlen används i skolan, dels därför att mycket varitcentralstyrt, dels därför att systemet för de flesta varitobegripligt.Självförvaltande skolorVänsterpartiet anser att decentraliseringen av beslut ochansvar inte bör göra halt vid kommungränsen eller hospolitikerna. Möjligheterna att skapa självförvaltande skolorsom, inom de ramar som nationella styrdokument ochkommunala skolplaner utgör, självständigt kan styra ochansvara för verksamheten måste bli större.Skolans verksamhet är ett gemensamt arbete som utförsav lärare och elever tillsammans med övriga anställda påskolan. En bra skola måste ytterst skapas av dem som ärverksamma där. Det kräver ett väsentligt utökatelevinflytande jämfört med dagens situation somde anställda måste ges möjlighet till bra och återkommandefortbildning. Det kräver dessutom en fortsatt utveckling avarbete i lärarlag och arbetsenheter samt att man inte skaparkonkurrens och motsättningar genom individuellalöneformer i skolan, tvärtom måste läraryrkets karaktär avensamarbete brytas.SkolenhetsstyrelseDen modell vi vill förorda är en skolenhetsstyrelse sombestår till hälften av elever och till hälften av dem som äranställda på skolan. Denna modell har föreslagits avden av regeringen tillsatta som framförfyra principer för en skolenhetsstyrelse:Klar gränsmellan det politiska ansvaret och förvaltningsansvaret påskolenheten. Inga politiker i skolenhetsstyrelsen.Endastelever och personal på skolenheten skall ingå i styrelsen. Pågrundskolans låg- och mellanstadium kan elever till viss delrepresenteras av föräldrar.Styrelsen leds av en ansvarigpersonal, utsedd av den politiska nämnden.Styrelsen ska bestå av hälften elever som utses i direkta ochhemliga val bland eleverna.En sådan skolenhetsstyrelse bör kunna fatta beslut i defrågor som rör skolenhetens drift och verksamhet och haansvar för en av politikerna fastställd budget. Inombudgeten bör styrelsen prioritera insatser som leder fram tillde mål som finns formulerade i läroplan, kommunensskolplan och den lokala arbetsplanen.Det är viktigt att det politiska ansvaret för skolan, denskolpolitiska debatten i kommunen och väljarnasmöjligheter att via valsedeln påverka inriktningen påkommunens skolpolitik inte försvagas med självförvaltandeskolor. Enligt står inte ett tydligt politisktansvar i motsättning till ett större brukarinflytande när detgäller skolans förvaltning inom de ramar som de politisktansvariga sätter upp.Vi vill påpeka att den modell vi förordar inte skallförväxlas med det ''entreprenadförhållande'' mellanprivatdrivna skolor och kommunen som ibland förekommiti debatten.Brukarinflytande i lagstiftningenOm självförvaltande skolor enligt denna modell skainföras eller inte måste självklart avgöras av de politisktvalda i varje kommun. Modellen förutsätter attkommunerna ges möjlighet att delegera beslutanderätt intebara till tjänstemän utan även till grupper av ''brukare''. Detfordrar en ändring i kommunallagstiftningen. Regeringenhar aviserat en proposition om ny kommunallag våren 1991.Vi avser att återkomma till denna fråga i detsammanhanget.Ett ökat lokalt ansvar för den dagliga verksamheten iskolan står inte i motsättning till nationella beslut omläroplaner och statens ekonomiska ansvar för skolan. Enligtvänsterpartiet är det möjligt att uppnå lokalt ansvar ochmångfald inom ramen för en likvärdig skola. En bra skolaför alla kan bara skapas om skolan blir en gemensamangelägenhet med hög prioritet.Låt barnets behov styraI år fyller 94 000 pigga och sinsemellan väldigt olika sexåringar ,blir ungefär lika många femåringar . Deraskommande första skolår ter sig nu ganska osäkert.Regeringen föreslår att de sexåringar som vill skall få börjai årskurs ett , de som fyller omfattas avskolplikten och måste börja skolan . Men hur denvardagliga skolverkligheten kommer att se ut för dessa barnär ännu inte klart. Hur många sexåringar kommer att fåplats i skolan? Finns det behöriga lärare till alla dessa barn?Är de lärarna redo att arbeta med en åldergrupp,sexåringarna, som de varken har erfarenhet eller utbildningför? Är lärarna redo att arbeta med betydligt störreskillnader i ålder och mognad mellan elever inom sammaklass? Kort sagt; har skolan möjlighet att inom ett halvåranpassa sig till ännu en årskulls behov och mognad?Samverkan skola -- barnomsorgSamverkan mellan förskola och skola och mellan skolaoch skolbarnomsorg har successivt utvecklats. Det har på endel håll inneburit vissa konflikter mellan de skildatraditionerna, men verksamheten har utvecklats ochkvalitén har höjts. Denna samverkan måste ytterligareutvecklas utifrån en gemensam helhetssyn på barnen.Barnens behov måste komma i första hand när formerna fördenna samverkan utvecklas. Barnets utveckling är en helhetsom inte utan vidare kan separeras i skildaorganisationsformer eller hänvisas till skildapersonalkategorier.Vänsterpartiet vill här föreslå åtgärder för att påskyndaen fortsatt utveckling av samverkan mellan barnomsorg ochskola. Det är väsentligt att diskussionen om sänktskolpliktsålder utgår från barns behov och inte urartar tillett gräl om fördelar och nackdelar med skola respektiveförskola. Att, som regeringen gjorde , låtasexåringarna få en framträdande plats i ett krispaket för atthejda valutautflödet ur landet är direkt förkastligt.Gemensam organisationVänsterpartiet anser att barnomsorg och skola böromfattas av ett gemensamt måldokument. Vi tror att engemensam lokal organisation för barnomsorg och skola,som är möjlig genom tidigare beslut om frihet i denkommunala nämndorganisationen för skola ochsocialtjänst, kommer att underlätta samverkan mellanbarnomsorg och skola. Men det krävs också en samordningpå central nivå. Barnomsorgen bör överföras frånsocialtjänstlagen till skollagen och tillsynen avbarnomsorgen bör flyttas från till det nyaskolverket.Det är viktigt att ansvaret för barnomsorgen så snabbtsom möjligt överförs till det nya för att kunna blien naturlig del av den struktur och kompetens som nukommer att byggas upp i det nya verket. När vi har ettgemensamt måldokument för barnomsorgen och skolan blirdet naturligt att uppföljning, utvärdering ochfältorganisation även omfattar barnomsorgen. Men detfinns betydande nackdelar med att vänta tills dettadokument finns färdigt och antaget. För att undvika attbarnomsorgen blir en ''bisyssla'' i det nyaskolverket bör barnomsorgen finnas med som en naturligdel av det nya verkets ansvarsområde redan från början.Inte minst viktigt är att den fältorganisation som skallbyggas upp även tar hänsyn till de behov avkvalitetskontroll och uppföljning av centralt fastställda målsom finns inom barnomsorgen.Flexibel skolstartVi menar att det är möjligt att skapa en obligatoriskverksamhet för sexåringarna, eventuellt även för ytterligareåldersgrupper, som tar tillvara och för samman det bästafrån förskolans praktik och pedagogik med lågstadietsarbetssätt. Det är enligt vår uppfattning en dålig lösning attlåta sexåringarna pressas in i den befintliga årskurs 1 utanatt först genomföra förändringar av skolan. Vänsterpartietavvisar regeringens förslag att låtaåtskilliga sexåringar börja i en skolorganisation som inte äravpassad för deras behov. Vi är också skeptiska tillresonemanget om flexibel skolstart eftersom vi ser en riskatt när skolan inte klarar av att tillgodose yngrebarnens behov så kan man avhända sig ansvaret och hänvisadem tillbaka till barnomsorgen.En förändrad första årskurs i skolan bör utgöras av enintegrering av förskola och skola där förskollärare ochlågstadie-/grundskollärare arbetar tillsammans. Viktigaerfarenheter från den verksamhet som finns försexåringarna bör utgöra grund för en sådan första årskurs.Om en sänkt skolpliktsålder skall kombineras med enförlängning av till bör avgöras efter detatt beslut har fattats om den framtida gymnasieskolan.FortbildningFör att en integrering av barnomsorg och skola skakunna ske på ett bra sätt och eventuellt leda till ensänkt skolpliktsålder måste både förskollärare ochgrundskol-/lågstadielärare erbjudas relevant fortbildning.Vänsterpartiet föreslår att anslår 20 miljoner krutöver regeringens förslag för sådan fortbildning. Vi villframhålla att denna fortbildning för lågstadielärarnas delinte får ersätta den angelägnakompletteringsfortbildningen.Ett mångkulturellt landDet framtida är ett mångkulturellt land. Vårainvandrare och flyktingar, och i än större utsträckning derasbarn, är i det perspektivet en stor tillgång. Tvåspråkighetoch kulturell kompetens kommer att efterfrågas både inäringslivet och i samhället i övrigt. Inom många yrken ärtvåspråkighet en viktig merit och än viktigare blir det iframtiden. En fungerande hemspråksundervisning är enframtidsinvestering.HemspråksundervisningTotalt i finns 120 olika språk representeradevarav undervisning bedrivs i 82. De största språken ärfinska, spanska, arabiska och persiska. Enligt SCB var detca 100 000 elever i som hade ett annathemspråk än svenska . Av dessa deltog 65procent i hemspråksundervisning. I gymnasiet var det 48procent som deltog i hemspråksundervisningen.Hemspråksundervisningen består av två delar; delsundervisning i hemspråket som ämne, delsstudiehandledning på hemspråket i andra ämnen. När mantalar om invandrarundervisningen i skolan så avses bådehemspråksundervisningen och undervisningen i svenskasom andra språk (Sv2). Undervisningen i Sv2 är obligatoriskmedan eleven frivilligt väljer hemspråksundervisning.Elevernas rätt till undervisningRätten till hemspråksundervisning skall grundas på denenskilde elevens behov av språkstöd. Barnet skall för att fårätt till hemspråksundervisning ha grundläggandekunskaper i hemspråket. Vidare skall minst envårdnadshavare använda hemspråket som ett dagligtumgängesspråk med barnet. Rätten tillhemspråksundervisning motsvaras av en skyldighet förkommunerna att anordna undervisning för de elever sombehöver och önskar det. Den skall ges i den omfattning somfordras för att täcka elevens behov. Detta är nu gällanderegler. Regeringen föreslår att dessa skall kvarståoförändrade.Men regeringen föreslår, i enlighet med vad somaviserades redan i höstens ''krispaket'', att statsbidraget tillhemspråksundervisningen minskas med 300 miljoner kr.Nedskärningen motsvarar av nuvarandeanslag till hemspråksundervisning.Samtidigt föreslår regeringen en kraftig sänkning avambitionsnivån genom att ange ''en rimlig minstagruppstorlek'' i ett hemspråk till fem elever. Skolministerndrar i budgetpropositionen parallellen till minstagruppstorlek för anordnande av tillval i tyska och franska igrundskolan. Vi menar att denna jämförelse haltarbetänkligt. De språkliga tillvalen är två till antalet,hemspråksundervisning sker i 82 språk.Kommunerna föreslås inte längre vara skyldiga attanordna hemspråksundervisning om det inte går attåstadkomma undervisningsgrupper om minst fem elever. Ipraktiken kommer det att innebära att många elever intehar någon ''rätt'' till hemspråksundervisning, särskilt gällerdet de elever som bor i glest bebyggda kommuner eller talarett ''litet'' språk. I en kommun som blir detspeciella svårigheter eftersom samverkan med andrakommuner av naturliga skäl är uteslutet.Decentralisering och lokal frihetVänsterpartiet förutsätter att hemspråksundervisningen,liksom invandrarundervisningen i stort, både kan förbättrasoch effektiviseras. Men dessa avgöranden måste ske lokalt,ute på skolorna och i kommunerna. Det är där kunskapen --och engagemanget -- finns.Ett av de grundläggande syftena med denstatsbidragsreform som beslutade om så sent somi var just att beslut om resursernasfördelning skulle ske närmare den dagliga verksamheten iskolorna och inte styras centralt av detaljeradebidragsregler. Riksdag och regering var eniga ibedömningen att ett decentraliserat beslutande skulleunderlätta en effektiv resursanvändning. gör tydligenregeringen en annan bedömning eftersom ''effektivisering''av hemspråksundervisningen skall beslutas centralt genomen kraftig nedskärning av statsbidraget till dennaundervisning -- trots att det i det nya bidragssystemet intefinns något särskilt statsbidrag tillhemspråksundervisningen! Vi menar dessutom att det ärmer korrekt att tala om strypning än effektivisering avundervisningen när av nuvarande anslagförsvinner.Storstadslänen svarar för över hälften av allahemspråkselever. I de kommuner som har högst andelhemspråkselever (, , ) är undervisningsgrupperna ofta större än fem eleverredan idag, några stora effektivitetsvinster kan intepåräknas. Dessa invandrartäta kommuner har redan en välfungerande organisation för hemspråksundervisningen.Samtidigt utgör statsbidraget till hemspråksundervisning enrelativt stor del av dessa kommuners totala bidrag tillskolsektorn. Dessa invandrartäta kommuner kommer attdrabbas mycket hårt av nedskärningarna. I talarman om att lägga ned hela rektorsområdet förinvandrarundervisningen. Den lokala beslutsrätten blirkraftigt beskuren när regeringen vill ta bort de ekonomiskaförutsättningarna för lokala prioriteringar.Nej till nedskärningarVänsterpartiet säger nej till nedskärningarna liksom visäger nej till den inskränkning i elevernas rättigheter somden föreslagna fem-elevers-gränsen innebär.Vänsterpartiet föreslår att avvisar regeringensnedskärningar och anslår utöverregeringens förslag. Dessutom bör slå fast attelevernas rätt till hemspråk inte regelmässigt får sättas påundantag i de fall det ej går att anordna undervisning igrupper om minst fem elever. Hur undervisningen skallorganiseras bör avgöras lokalt, men elevernas rätt tillhemspråksundervisning bör gälla som tidigare.ElevinflytandeElevernas inflytande och ansvar i skolan måste stärkasav flera skäl. Det är naturligt att en skola som vill varademokratisk och som vill fostra demokratiska medborgaremåste ge eleverna betydligt större möjligheter att vara medoch bestämma över sin skola. Enligt fårdecentraliseringen av ansvar inte leda till att lärare ochrektorer ges större makt på elevernas bekostnad. Tvärtommåste eleverna ses som medarbetare på skolan och få ta sindel av det decentraliserade ansvaret.Åtskilliga studier visar att eleverna önskar merinflytande över sin situation både när det gäller trivsel,ordning, undervisningens innehåll och arbetssätt. Desämsta möjligheterna till inflytande har eleverna vad gällerundervisningen. Det är här som eleverna harredovisat störst önskan om ett vidgat inflytande.Arbetsformer för inflytandeElevernas möjligheter att påverka undervisningen ochsin egen arbetssituation är nära förknippat med dearbetsformer som används i skolan. Enligt såmåste elevinflytande öka dels av demokratiska skäl, delsdärför att det krävs för att undervisningen skall ge braresultat. I den kreativa process som inlärning ochkunskapsutveckling är spelar eleven själv huvudrollen ochmåste själv vara delaktig. Det går inte att tvinga på någonkunskap, den kunskap som eleven själv har efterfrågat ärden kunskap som har det största värdet.Den katederundervisning som fortfarande ärdominerande i skolan ger tillsammans med en undervisningsom styrs av läroböckerna med tillhörande arbetsuppgifteroch som organiseras i korta lektionspass inte mycket förvare sig elever eller föräldrar att vara med och besluta om.Fortfarande har läroböckerna alltjämt en central plats iundervisningen. Studier visar att de står för det mesta avinnehållet och definierar vad som är viktigt att kunna. Flerastudier visar att eleverna sitter den tillsammansi klassrummet och lyssnar på läraren eller löser likadanauppgifter. Grupparbete liksom verkligt individuellauppgifter är undantag. Ännu mer ovanligt är fältstudiereller projektarbeten. Eleverna får sin kunskaphuvudsakligen genom läroboken och läraren. Det är lärarensom talar, medan eleverna sitter tysta eller svarar på frågor.Ge eleverna inflytandeVänsterpartiet anser att det är självklart att elevernasinflytande över både undervisningen och ansvaret för denegna skolan måste förbättras.