mot · GE02U242 · 1991-01-25 00:00:00 — Från hela världen kommer rapporter om detinternationella biståndets kris. Klyftan mellan jordensfattiga och rika länder vidgas. De gångna decenniernasmisslyckanden med att få igång en ekonomisk tillväxt i har fokuserat diskussionen kring två huvudfrågor:1. Svårigheterna att med biståndet nå de fattigasteSkuldkrisenEn stor del av skulder är att hänföra tillsatsningar på en felaktig teknik. Detta har bl a medfört attför många är betalningsströmmarna negativa.Pengar går från de fattiga till de rika länderna i stället förmotsatsen.Det produktions- och konsumtionsmönster somutvecklats i industriländerna kan knappast tjäna somförebild för . Vi behöver bara göratankeexperimentet att alla människor på jorden skulleförbruka lika mycket olja, papper, stål och cement percapita som vi svenskar. Mycket snabbt kommer man dåfram till slutsatsen att jordens samlade resurser är heltotillräckliga, och att avfallsproblemen inom mycket kort tidskulle bli helt ohanterliga. ''Den rika världen rör sig i fel riktning och de fattigaländerna skulle göra fel i att följa den.'' Så har dilemmatbeskrivits av , chef för . Det gälleralltså för industriländerna att ändra färdriktning ochsamtidigt förhindra att upprepar våra misstag.Det är en svår men nödvändig uppgift. Tänk omSverige kunde bli ett föregångsland, såväl i att använda sinaegna resurser på ett miljöriktigare sätt som i att överföradetta slags kunnande till u-länderna.Att nå de fattigasteVill man nå fram till de fattigaste människorna i världen,måste man anpassa flödet av information till deras behov.Teknikens språk utesluter avmänskligheten från att ta del av dess framsteg. Här kanmissionen och frivilliga organisationer spela en viktig roll.Deras företrädare har kontakter på gräsrotsnivå och talarofta de lokala språken. De kan bistå människor med atttolka teknikens språk. Biståndsprojekt som påbörjas ochutarbetas i samråd med de människor som står sommottagare har mycket större utsikter att lyckas än projektsom är beslutade över deras huvuden.Appropriate Technology -- ATSDet viktigaste vid tekniköverföring till är attfinna den tekniknivå, som tillåter att det småskaligasamhället kan kombineras med en industriell kultur utan attdet sociala mönstret bryts sönder. Forskningen på dettaområde har försummats. Den har inte tillnärmelsevis fått deresurser som skulle behövas. Svenska tekniker och företaghar sedan gammalt visat stor förmåga till innovationer ochskulle kunna åstadkomma goda resultat, underförutsättning att organisationen och resurserna fanns.Hösten 1988 bildades den ideella föreningenAppropriate Technology , ATS. Bakom dennaförening står företrädare för universitet och högskolor,frivilligorganisationer och näringsliv. ATS vill medverka bärkraftig utveckling i genom en bättreanvändning av resurser i som inte kanutnyttjas. Rent praktiskt går det så till att ett teknikcentruminrättas. Genom detta centrum skapas en kontaktyta mellanforskningen på universiteten, biståndsorganisationer ochindividuella uppfinnare och innovatörer ute på företagen.ATS skall medverka till en tvärvetenskapligmetodikutveckling och bygga upp en kunskapsocherfarenhetsbank på biståndsområdet.På det internationella planet har det länge funnits ensådan typ av organisation. En av de första och mest kändaär , somskapades av E.F. Andra s.k. AT-organisationer är TOOL i , i , GATEi och i . Genom (), med högkvarter i ,har dessa organisationer byggt upp ett internationelltnätverk, som förser AT-organisationer i tredje världen medett viktigt tekniskt kunnande. Inom detta nätverk har manlänge efterlyst aktiv medverkan från i dennakunskapsöverföring till u-länderna.En av anledningarna till att står utanför dennaverksamhet, är det regelverk som styr det svenskabiståndet. Den del som gäller enskilda organisationer, harutformats med tanke på traditionella organisationer avfolkrörelsekaraktär. Dessa organisationer, som redan haregna resurser, kan få avprojektkostnaderna täckta genom anslag från SIDA. Menenskilda organisationer och stiftelser, vars verksamhet ihuvudsak är förlagd till , är uteslutna frånbidrag. Organisationer som ATS, , har alla fåttavslag på sina ansökningar. Motioner med yrkanden omöverföring av anpassad teknologi till har tidigareavslagits med motiveringen att ATS som enskildorganisation har möjlighet att söka bidrag genom SIDA.Men i själva verket kan ju enskilda organisationer enbartsöka bidrag för sina kostnader i , medan anslag tillverksamheten i inte utgår. Denna rådandesnäva avgränsning har medfört att resurser, som skullekunna få stor betydelse för utveckling, intetagits i anspråk. Man kan verkligen ställa frågan om vi, medtanke på utsatta situation, har råd med ettsådant resursslöseri.I andra länder, t.ex. , har man infört ett nyttbegrepp, nongovernmental institutions, NGI:s. Det är högtid att man i inför ett motsvarande begrepp.Tankegångar i den här riktningen tycks också glädjande nogvinna ökad terräng. Det framgår bl.a. av nr.6/89 där en SIDA-expert i en artikel ''Välgörenhet gör intevärlden bättre'' ifrågasätter om det inte är dags att införa ettnytt begrepp, ''Enskilda institutioner'' som komplement till''Enskilda organisationer''. I ett sådant begrepp skulle mankunna inlemma flera institutioner och stiftelser som sysslarmed icke vinstdrivande biståndsverksamhet, men som i daginte kvalificerar sig för bidrag.SIDA har ju i flera sammanhang motiverat satsningen pånågra få stora projekt i stället för många små med att manhar för få handläggare till sitt förfogande. Denna brist skullekunna avhjälpas om man delegerade vissa typer av projekttill de organisationer som har specialistkunnandet.En likalydande motion avslogs av utrikesutskottet.Först konstaterade utskottet att det finns ett stort behov avinhemsk, lokalt förankrad teknologi i , och attdet är av stor vikt att ytterligare utveckla sådan teknologi.Men i sin avstyrkan konstaterar man: ''Det ankommer intepå utskottet att bedöma föreningens bidragsönskemål utanfrågan får underställas prövning av SIDA eller SAREC. ''Det är emellertid inte korrekt att uppfatta motionen somen anslagsframställan från en enskild organisation. I självaverket handlar det om ett principiellt ställningstagande,nämligen om ett svenskt deltagande i SATIS-nätverket.Behovet av nya kanaler för svenskt bistånd är stort, kanalersom undviker en tungrodd och ofta korrupt byråkrati imottagarländerna. Det är uppenbart för personer medpraktisk erfarenhet av biståndsarbete. Därför är det ocksåav största vikt för svenskt bistånd att vi så snabbt sommöjligt inrättar en , som kan ingå i SATIS.Myron Tribus, forskare vid i , skriver i enrapport om ''thermoeconomics'', den nya analysmetoden:''It is much more important to be able to survey the set ofpossible systems approximately than to examine the wrongsystems exactly. It is much better to be approximately rightthan precisely wrong. ''Inrättandet av en svensk skulle kunnamarkera inledningen till en ny period i svenskt bistånd, somkännetecknas av ett utvecklingsbistånd som beaktartermodynamikens lagar och där de enskildabiståndsprojektens bidrag till en förbättrad globalresurshushållning ges större tyngd. De resurser som desvenska skattebetalarna ställer till förfogande förbiståndsändamål måste utnyttjas på ett ansvarsfullt sätt. Attinte söka optimera effekten av utvecklingsbiståndet kantolkas som en ringaktning av de uppoffringar som desvenska skattebetalarna gör till förmån för de fattigaländerna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheterna för enskildainstitutioner och ideella stiftelser att erhålla medel urbiståndsanslaget,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättandet av en svensk att finansieras med medel ur biståndsanslaget.