mot · GE02T910 · 1991-01-25 00:00:00 — I bilaga tillbudgetpropositionen föreslås förändringar avriksfärdtjänsten. Dessa sammanhänger till en del med denföreslagna nedläggningen av , men ocksåmed kostnadsutvecklingen.En kommunalisering av riksfärdtjänsten är tänkt att skefrån /92. Skälet är att en sådan åtgärd innebären bättre samordning av kostnadsansvar och beslut om rätttill riksfärdtjänst. Dessutom föreslås att anslaget tillriksfärdtjänsten omvandlas till ett reservationsanslag sominte får överskridas och som ligger kvar på samma nivå somförslagsanslaget /91. föreslås blisocialstyrelsen.I den analys som ligger till grund för förslaget tillförändringar konstateras att det uppstått stora skillnader iförhållandet till den målangivelse som angavs i 1979 årsbeslut om inrättandet av riksfärdtjänst. Den avsåg att gesvårt handikappade möjlighet att göra längre resor inomlandet till normala kostnader. Berättigade till riksfärdtjänstskulle vara personer som på grund av sitt handikapp ochbrist på tillgängliga trafikmedel måste resa på ett dyrare sättän normalt.De avvikelser från måluppfyllelsen som anges är attantalet resor och antalet resenärer ökat mycket kraftigt ochatt någon avmattning inte kan skönjas. Dessutom sker såmycket som en tredjedel av resorna på avstånd som ärkortare än och av resorna äger rum medtaxi/specialfordon och inte med reguljära fjärrtrafikmedel.Att antalet resor och resenärer ökat kan inte enbart sessom ett problem utan visar snarare på att reformen var änmer angelägen än vad som kunnat förutses. I den månökningen skett på grund av att handikappanpassningen avkollektivtrafiken gått långsammare än beräknat finns dockskäl till förändringar. Emellertid är åtgärden att gå över frånett förslagsanslag till ett reservationsanslag i så fall mindrevälbetänkt. Den kommer bara att begränsa resandet.Orsaken till den stora andelen korta resor torde bero på attfärdtjänst på länsnivå inte finns mer än på ett fåtal ställen.Detta förhållande medför också att en stor del av resornainom riksfärdtjänsten sker med taxi/ specialfordon.Beslutet om att på försök inrätta riksfärdtjänstsammanföll med beslut omhandikappanpassning av kollektivtrafiken. Drygt tio årefter detta beslut kan man konstatera att detillgänglighetsskapande åtgärder som var tänkta attgenomföras endast kommit till stånd imycket begränsad omfattning. Järnvägs- och busstrafiken,som dominerar den kollektiva trafiken, har inte förändratssärskilt mycket ur tillgänglighetssynpunkt sedanriksdagsbeslutet kom. Faktum är att , som på såmånga andra områden ses som föregångare då det gäller attöka tillgängligheten för funktionshindrade, på detta områdesnarare halkat efter jämförbara länder.Färdtjänsten borde ses som en integrerad del avkollektivtrafiken. Beslutet att använda statsbidragen tillfärdtjänsten för att finansiera s.k. servicelinjer pekar i ensådan riktning. Därför är det inte logiskt att låtasocialstyrelsen bli tillsynshuvudman för riksfärdtjänsten. Istället borde trafikhuvudmännen, kommunerna,länstrafiken, SJ, Linjeflyg m.fl. få ta ansvaret för att bedrivaen kollektivtrafik för alla. Ansvars- ochfinansieringsprincipen skulle tillämpas inte bara som enallmän målsättning utan reellt. Ganska säkert skulle ettsådant beslut främja en handikappanpassning avkollektivtrafiken och vi skulle komma bort från en situationdär omfattningen av resorna för svårt funktionshindradereglerades av anslag i statens budget. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en tillämpning av ansvars- ochfinansieringsprincipen då det gäller kollektivtrafiken förmänniskor med funktionshinder.