ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Jo515 · 1991-01-25 00:00:00 — väckte jag en motion rörandecampylobacterfri kyckling. I sitt betänkande 1990/91:JoU5avstyrkte jordbruksutskottet motionen utan någon somhelst sakberedning, dvs. i strid med regeringsformen 4 kap.3 § andra stycket. I förhoppning att utskottet beaktar attriksdagsledamöternas motionsrätt och utskottensberedningsskyldighet hör till grundstenarna i den svenskariksdagsordningen väckes samma motion nu på nytt.Campylobacter förekommer i en del av de kycklingarsom saluförs i . Detta är en vanlig orsak tillmagsjukdomar. Det har t.o.m. ansetts nödvändigt att påkycklingpaketen trycka en särskild varningstext medföreskrifter om bl. a. hur köksredskap som använts vidtillredningen skall hanteras.Den förhållandevis låga konsumtionen av fjäderfä i vårtland beror säkerligen delvis på medvetandet omförekomsten av campylobacter i kyckling.Campylobacterfri kyckling är en fråga om strikt hygien iproducentledet. Det är krävande men inte omöjligt attåstadkomma en smittofri produkt. Frågan har behandlats t.ex. i en doktorsavhandling av är otillfredsställande att hälsovårdsmyndigheternainte kräver att kyckling som säljs i handeln är fri fråncampylobacter. Ett sådant krav skulle förbättra hygienenvid uppfödningen och öka konsumtionen av en iövrigt nyttig föda. Med hänvisning till det anförda hemställsatt av regeringen begär åtgärder i syfte attåstadkomma campylobacterfri kyckling i vårt land.
mot · GE02Jo516 · 1991-01-25 00:00:00 — Trots att antagit en ny djurskyddslagfungerar inte djurskyddet på ett tillfredsställande sätt.Fastän avsikten med den nya lagen har varit att skydda djurmot vanvård, har denna lag alltför ofta visat sigverkningslös. Rättspraxis har hunnit utvecklas så att detblivit svårt att meddela någon förbud att handha djur, ävenom dessa utsatts för svårt lidande.Med anledning av att kreatur i hadevanvårdats och som en följd därav hade avlidit, meddeladekammarrätten förbud för ägaren att ha djur. Sedan domenöverklagats i regeringsrätten upphävdes domen medmotivering att mannen ifråga för sin försörjning varberoende av att kunna ha kreatur.Denna dom har bidragit till en rättspraxis som gör detmycket svårt att genomdriva förbud att ha husdjur, även omägaren inte är beroende av djuret för sin försörjning. Lagenbehöver därför trots att den är ny ses över.Även av andra skäl behövs en översyn. Om exempelvisnågon trots allt meddelas förbud att ha djur, gäller inte dettaförbud om vederbörande därefter skaffar sig ettnytt djur. I så fall måste hela rättsprocessen dras igång igen.På så sätt är det i praktiken trots gällande lags godaintentioner möjligt att kringgå denna och vanvårda sinadjur.Det är inte acceptabelt att djur därigenom får lida.Lagen måste förbättras. Ökat skydd måste ges mot personersom vanvårdar sina husdjur. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att djurskyddslagen ändras så attdjur på ett bättre sätt än nu skyddas mot onödigt lidande.
mot · GE02Jo517 · 1991-01-25 00:00:00 — Lantbruksstyrelsen godkände ett frivilligtsjukdomsbekämpningsprogram mot leukos på nötkreaturoch Svensk Husdjursskötsel ek. (SHS) utsågs somhuvudman. Leukos är en virussjukdom med många årsinkubationstid, som hos en del djur kan leda till döden.Leukosprogrammets syfte är att genomsmittskyddsåtgärder, provtagning och utslaktning avleukossmittade djur utrota sjukdomen i landet.Programmet beräknas vara genomfört inom fem till tio år.Arbetet inom leukosprogrammet startade hösten 1989.Efter ansökan till tilldelades SHSsex ur regleringsmedelskassorna /90 och /91.Under planeringsarbetets gång har det visat sig att detinte är möjligt att hålla en jämn takt under helaleukosprogrammets genomförande. En anhopning avkostnader kommer tre till sex.Det viktigaste motivet för leukosprogrammetsgenomförande är att programmet är ett led i Sverigesanpassning mot EG. EG har utfärdat direktiv förbekämpning av vissa angivna djursjukdomar, varav leukosär en. Man kräver leukosfrihet 1993 i medlemsländerna.Leukosfrekvensen i är mycket hög i jämförelse medalla länder i . De flesta länder är i praktiken friafrån sjukdomen. är ännu inte fritt men har satsatmellan 100 och de senaste årenpå att utrota leukos.I ett förarbete till det jordbrukspolitiska beslutet 1990uttalades att staten fortsättningsvis ämnar ta ansvar för bl.a.sjukdomsbekämpningsprogram. Det har medfört attplaneringen har gjorts utifrån effektivast möjligaprogramgenomförande, men utan att räkna meddramatiska ekonomiska begränsningar.I statsverkspropositionen finns en post förleukosbekämpning m.m. I denna är 20 miljoner kronoravsatt för leukosprogrammet, resten är avsett för annansjukdomsbekämpning. Denna summa skall jämföras medprimärt äskade . Efter det attstatsverkspropositionen lagts fram har SvenskHusdjursskötsel beslutat om en markant minskning avslaktpremier i programmet. Kostnaderna beräknas därefterför 1991/92 vara . Även omleukosprogrammet genomförs med optimalt tempo,kommer det att ta från nu innan landet kanfriförklaras. En fördröjning av friförklaringstidpunktenskulle för jordbruket komplicera en EG-anslutning och kanicke accepteras.Med hänvisning till ovanstående bör regeringenåterkomma till med förslag som medger enleukosbekämpning som är anpassad till en svenskanslutning till EG. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om leukosbekämpningen.
mot · GE02Jo518 · 1991-01-25 00:00:00 — Restsubstanser av i förbjudna bekämpningsmedel vid import Vi har i en noggrann och ingående prövning avväxtskyddsmedel. Om dessa vid försök visat sig framkallacancer eller ge andra skadeeffekter har växtskyddsmedletförbjudits. Sådana ämnen är t ex Lindan som visat sig varacancerframkallande vid försök på möss, Amitrol misstänksge sköldkörtelcancer, Captafol anses varaallergiframkallande.Vid en utvärdering och riskanalys har man funnit att skältalat för att konsumenten bör skyddas för restsubstanser avdessa ämnen i livsmedel.När vid konferenserfastställer internationella gränsvärden för restsubstanser avolika ämnen är utvärdering och riskanalys mindre sträng änden svenska.Livsmedelsverket använder normaltVärldshälsoorganisationens gränsvärden när man bedömerimporterade livsmedel. Det uppstår på detta sätt enavsevärd skillnad i riskbedömningen till konsumentensnackdel.Det kan inte åberopas som ett handelshinder att ensvensk oberoende myndighet fristående från allaproducentintressen fastlägger lägre gränsvärden förrestsubstanser än internationella organ.För ämnen som förbjuds för att skydda konsumentenborde analogt inga restsubstanser accepteras vid import. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om restsubstanser från i Sverigeförbjudna ämnen vid import.
mot · GE02Jo519 · 1991-01-25 00:00:00 — Förbud mot import av skinn från saxfångade djur I vårt land engagerar sig allt fler i djurens situation. Ettmedvetande om de olika slag av lidanden som djuren utsättsför har vuxit till en stark opinion. Detta har bl a resulterat ien djurskyddslag som blivit internationelltuppmärksammad. har gjort sig känt som ett avvärldens djurvänligaste länder.Därför är det nu dags att agera mot användandet avbensax vid djurfångst. Bensaxen är förbjuden i ca 65 ländervärlden över eftersom den anses förorsaka mycket svåralidanden för djuren. I förbjöds bensaxen för över 20år sedan.De djur som man avser ska fastna i saxarna är prärievarg(vars päls kallas coyote), tvättbjörn (sjubb), mink, räv,lodjur m.m. Detta fångstredskap är inte selektivt. Andraicke önskade djur fastnar, t.ex. hjortar, fåglar och husdjursom hundar och katter.Bensaxen fungerar så att djurets tass, ben, eller klövkläms fast mellan två hårdfixerande metallbågar. När saxenslår till orsakas blödningar och ibland benbrott.Djuret använder alla krafter för att komma loss. Detförsöker dra sig ur saxen, men förorsakar sig baraytterligare skador. Då djuret försöker gnaga av saxenskadas tänderna och det är inte ovanligt att djuret i sinförtvivlan gnagar av sin egen tass för att komma loss.Även om vi i vårt land har förbjudit bensaxen, bidrar vitill fortsatt användning av denna grymma fångstmetodgenom att importera pälsar från de länder där saxfångst ärtillåtet.Frågan om saxfångst har också diskuterats inom EG. Ifebruari 1989 antog en resolution omharmonisering av lagstiftningen inom EG angående fångstmed bensax. Två av resolutionens huvudpunkter lyder:Förbud mot tillverkning, användning och innehav samtimport från och export till ett tredje land av bensaxar.Pälsar importerade till EG från länder som tillåter saxfångstska märkas så att det klart framgår att pälsen kan kommafrån djur fångade med bensax.En naturlig följd av vårt lands engagemang för djurenvore att vi i går ett steg längre och kräver förbudmot import av skinn från saxfångade djur. bör ocksådriva denna fråga i internationella fora. Med hänvisning till det anförda hemställsatt ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förbud mot import av saxfångade djur.
mot · GE02Jo524 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Ub820 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att svenskakvalitetskrav på mat inte eftersätts i förhandlingsarbetet omSveriges framtida relationer med EG.
mot · GE02Jo525 · 1991-01-25 00:00:00 — Svensk husdjursskötsel aviserar fördröjningar i det s.k.leukosprogrammet med hänvisning till bristandeekonomiska förutsättningar. Staten har tidigare givit klarasignaler i den goda ambitionen att klarasjukdomsbekämpningen och det planerade programmet.Djurägarna har också varit positiva till ett snabbtgenomförande.Ett viktigt motiv för programmets genomförande ärSveriges anpassning till EG. EG ligger bättre till än Sverigepå detta område varför det är av synnerlig vikt attprogrammet fullt ut kan genomföras snarast.I ett läge där uppåt 100 000 mjölkkor i landet måsteförsvinna på grund avomställningen av jordbruket vore det synnerligenvälbetänkt att i stället påskynda utslaktningen avleukosinfekterade djur. Vi förutsätter att programmet kangenomföras i den takt som från början planerats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om leukosprogrammetsgenomförande.
mot · GE02Jo529 · 1991-01-25 00:00:00 — Allt fler i vårt land engagerar sig i frågor om djurenssituation. Medvetandet om att djuren bör behandlas väl harspridit sig allt mer. Den nya djurskyddslagens bestämmelseatt ''djur ------ skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ettsådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighetatt bete sig naturligt'' var en stor framgång för djurskyddet.Men det räcker inte med lagstiftningen. Viktiga frågorär vilka tillämpningsföreskrifter som utfärdas av ansvarigmyndighet och att tillsynen fungerar så att lagen efterlevs.I årets budgetproposition (bilaga 11) föreslås inrättandeav en ny central myndighet, , somskall ersätta lantbruksstyrelsen och statensjordbruksnämnd. Den nya myndigheten övertar därmedlantbruksstyrelsens hittillsvarande uppgifter med ansvar fördjurskyddet. Utredningen som lade fram förslag omomorganisationen hade föreslagit att djurskyddet skulleingå i verkets miljöenhet. Jordbruksministern anmäler (sid23) att han har för avsikt att föreslå regeringen att ensärskild djuravdelning inrättas i stället för att ingå imiljöavdelningen. Jordbruksministerns förslag är ettframsteg ur djurskyddssynpunkt och jag noterar medtillfredsställelse att jordbruksministern tillägger att det är''viktigt att djurskyddsfrågorna med kraft kan drivas under1990-talet så att bl.a. djurskyddslagen får avsettgenomslag''.Jag vill i denna motion ta upp frågan om huruvida vi iframtiden inte behöver en helt friståendedjurskyddsmyndighet, som skulle ersätta dendjurskyddsenhet som föreslås inrättas i jordbruksverketmed centrala försöksdjursnämnden.Båda myndigheterna har ju ansvar för djurskydd.Skillnaden är bara att det i ena fallet är försöksdjuren och iandra fallet övriga djur. En helt fristående myndighet skullehöja djurskyddsfrågornas status. Den skulle även utan att tahänsyn till motstående intressen kunna hävda djurskyddetssynpunkter. Vi kan jämföra med som haratt hävda naturvårdens och andra miljöintressen utan attsamtidigt väga samman dessa med konkurrerandesträvanden. En fristående gemensam myndighet, som haratt företräda djurskyddet både vad gäller försöksdjur ellerandra djur skulle dessutom kunna vara ett kraftfullare stödi kommunerna i deras uppgift att tillse att djurskyddslagensintentioner följs.Om fem månader skall det nya jordbruksverket inrättas.Tiden torde vara för knapp att göra enerforderlig prövning av frågan om en friståendedjurskyddsmyndighet. Däremot är det viktigt att gå vidarei riktning mot att allt bättre kunna bevakadjurskyddsintressena. bör därför i etttillkännagivande till regeringen uttala att frågan om enfristående djurskyddsmyndighet bör prövas när någonerfarenhet vunnits av det nya jordbruksverketshandläggning av djurskyddsfrågorna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en framtida friståendedjurskyddsmyndighet.
mot · GE02Jo530 · 1991-01-25 00:00:00 — Skärpning av djurskyddslagenDen nya djurskyddslagen innebar ett stort steg framåt urdjurskyddssynpunkt. Men i vissa delar har man i den nyalagen behållit delar av den gamla där förbättringar borde hagenomförts.Detta gäller t. ex. möjligheten att förbjuda djurinnehavför den som gjort sig skyldig till vanvård av djur. Lagen germöjlighet till ingripande vid uppenbar och konstateradvanvård, men enligt den nya -- och den gamla -- lagensförarbeten skall hänsyn tas till den skyldigesförsörjningsmöjligheter och de verkningar i övrigt somförbudet kan få.Detta hänsynstagande har i ett flertal uppmärksammadefall inneburit att högre rättsinstanser upphävt beslut omförbud fattade av miljö- och hälsoskyddsnämndoch av länsstyrelsen.I dag finns det därför en betydande osäkerhet om vadden nya lagen i detta avseende egentligen innebär. En praxisväxer nu fram, som gör det så gott som omöjligt att tillämpalagen. För de kommunala förvaltningarna är det tröstlöst attlägga ner stort arbete på tillsyn när det gäller djurskydd ochsedan se detta arbete omintetgöras.Det framstår allt mer angeläget att på nyttprövar utformningen av djurskyddslagens § 29. Med hänvisning till det ovan anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till nyutformning av 29§ djurskyddslagen i syfte att stärkasanktionsmöjligheterna vid vanvård av djur.
mot · GE02Jo532 · 1991-01-25 00:00:00 — Transporter av djur över gränserna Nuvarande regler för transporter av djur över gränsernainnefattar inte djurskyddsaspekter. Detta ställdes iblixtbelysning , då 79 hundar kvävdes till döds,under en transport från till . Ytterligare ettgrovt fall av försummelse har sedan blivit känt, då en lastmed hamstrar på väg till en svensk djurförsöksinstitutionblev stående i Danmark.Lagstiftning och föreskrifter skall vara till för att skyddaden part som är i behov av skydd. Grundläggande är att djurär upplevande varelser och att transporterna utformasutifrån detta. Dessutom krävs kunskaper om varje djurartsspecifika behov och beteenden.Idag sker många djurtransporter utifrån brukarnasintresse av låga kostnader och minsta möjliga besvär. Liteneller ingen hänsyn tas till djurens behov. Det måste finnasett regelsystem, som tar hänsyn både till behov ochbeaktar varje djur som en individ. I annat fall kan intedjurskyddslagens andra och åttonde paragrafer uppfyllas.1988 skärptes kraven för transporter avutrotningshotade djur till , så att det numera skakontrolleras att transporten sker på ett urdjurskyddssynpunkt tillfredsställande sätt. Det var bra,men vi anser att samma krav bör gälla transporter avalla djur.Lantbruksstyrelsen har aviserat en översyn avtransportkungörelsen, och det är lämpligt att riksdagenuttalar vilka aspekter som bör uppmärksammas då detgäller djurtransporter.Följande krav anser vi vara viktiga att uppfylla:Tillstånd för in- och utförsel av djur måste alltid innefattaen bedömning av om gällande svenskadjurskyddsbestämmelser är uppfylldaVarje djurart ochdjurindivid måste transporteras på ett sånt sätt att de inteutsätts för onormala psykiska och fysiska påfrestningarTransporttiderna måste minimeras. Vid transporter som urdjurskyddssynpunkt tar måste en ansvarig personfölja med. Med hänvisning till det ovan anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om transporter av levande djur övergränserna.
mot · GE02Jo533 · 1991-01-25 00:00:00 — I finns nu ca 450 pälsdjursfarmer. Främst är detmink och räv som farmas, men också iller och chinchillaförekommer. Djuren lever i burar gjorda av nät -- ävengolvet -- och ytan är för räv och för mink0,. I fritt tillstånd rör sig dessa djur överstora markområden, så tillvaron i bur är långt ifrån det somman kallar ett naturligt liv och det är inte heller iöverensstämmelse med djurskyddslagen.Våren 1990 slog JO () fast att deföreskrifter som Lantbruksstyrelsen utfärdat ''svårligen kanförenas med djurskyddslagens krav'' (Dnr 2676 1989). JOuttrycker uppfattningen att måste skärpas eller att burfarmning måsteförbjudas.Sveriges Veterinärförbund har i november 1990presenterat en utredning om farmning av mink och räv, därdet framgår att rävfarmning, som den bedrivs , klartstrider mot paragraferna 2 och 4 i djurskyddslagen. Iutredningen står också följande: ''Naturligt beteende är ettbeteendeprogram som djuren utför på samma sätt som i enför arten naturlig biotop. ''Med en sådan definition, som vi tycker är bra, är detsvårt att hävda att pälsdjursfarmning i bur någonsin skakunna bedrivas i överensstämmelse med djurskyddslagen.Vi föreslår därför att befintliga pälsdjursfarmer skaavvecklas i och förbud införas mot nyetablering avpälsdjursfarmer. Ett sådant beslut skulle naturligtvis drabbaidag aktiva farmare, och vi menar att avvecklingen måsteske på ett ansvarsfullt sätt även gentemot dem.Vi föreslår därför att en fond, för inlösen av farmernabildas och att regeringen får komma med förslag på hur ensådan fond kan finansieras och administreras.Målsättningen måste vara att alla pälsdjursfarmer medburuppfödning är avvecklade . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs1. att beslutar om avveckling avpälsdjursuppfödning i bur i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att beslutar att förbjuda nyetablering avpälsdjursfarmer baserade på buruppfödning,3. att hos regeringen begär förslag ominrättande av en fond för inlösen av farmer i enlighet medvad som anförts i motionen.
mot · GE02Jo535 · 1991-01-25 00:00:00 — Konsumenterna har fått flera hjälpmedelvad gäller märkning av livsmedel, såsom svenskodlat,symbolmärkning för hög fiberhalt och lågt fettinnehåll. Detär därtill viktigt att konsumenten kan få upplysning omvarifrån en vara kommer.Riksdagen antog 1989 vissa förändringar ilivsmedelslagen. I samband härmed beslutades ommärkning av ursprungsland på förpackade livsmedel. Ävenoförpackade livsmedel som t ex kött, fisk, ost borde märkasmed ursprungsland. Detta kan enkelt ske med en skylt ellerett anslag i anslutning till varans exponering.Vid lösförsäljning av frukt och grönsaker gäller enöverenskommelse med branschen om att produktionslandetska anges. Överenskommelsen har dock sina brister iefterlevnaden. Även frukt och grönsaker bör omfattas avkravet på ursprungsmärkning.Vidare borde ursprungsmärkning omfatta den störreingående råvarumängden i en ''blandprodukt'', som t exkorv, köttbullar, charkuterivaror, sylt, saft och marmelader.Ska det egentliga syftet med ursprungsland nås måstemärkningen avse det verkliga ursprungslandet och inte ettså kallat ''mellanland'' där varan förpackas.I en alltmer internationell handel skulle, omovannämnda förslag genomfördes, den svenskakonsumenten ha tillgång till en betydligt förbättradvaruinformation. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om sådanändring av livsmedelslagen att livsmedel som säljsoförpackade omfattas av kravet på märkning medursprungsland,2. att hos regeringen begär förslag om sådanändring i livsmedelslagen att även lösviktsförsäljning avfrukt och grönsaker omfattas av krav på märkning medursprungsland,3. att hos regeringen begär förslag om sådanändring i livsmedelslagen som anger att ursprungsland skallanges för den största ingående råvarumängden i enlivsmedelsprodukt.
mot · GE02Jo602 · 1991-01-25 00:00:00 — Forskning kring naturvärden i de rinnande vattnen Det främsta skälet till att vi fortfarande har envattenutbyggnadsdebatt är att kunskapen är dålig, både omvad som hänt tidigare och om vad som skulle hända vidfortsatt utbyggnad. Syftet med en forskningsförstärkningskulle vara tredelat: (1) att följa upp vad tidigarevattenkraftutbyggnader har inneburit ekologiskt, (2) attfördjupa kunskapen om ekologin runt naturliga rinnandevatten, (3) att studera förekomsten och utbredningen avnaturvärden längs rinnande vatten.Kort sagt skulle målsättningen vara att bevara ochförstärka kunskapen om rinnande vatten och derasomgivningar. Sådan kunskap blir alltmer splittrad pågrund av forskningens specialisering, olika projektskortsiktighet osv. Den önskvärda forskningen bör vidare taett överordnat grepp på vattendragen, inte förlora sig idetaljer om enskilda organismer och speciella fenomen utanförklara strukturer och funktioner på ekosystemnivå förvatten, stränder och omgivande landområden och för helavattensystem.Älvar och älvstränder brukar anses bevarandevärdadärför att de är så artrika. Vad gäller växt- och djurvärldenär det verkligen inte glesbygd som förstörs vidälvutbyggnader utan de riktiga tätorterna. Men hur mångaarter av växter och djur finns egentligen på stränder och ivattnet längs en outbyggd Norrlandsälv? Ingen vet det idag.Det finns ungefär 40 000 växt- och djurarter totalt i Sverige.Börjar man räkna, inser man att man borde kunna träffa påuppemot 10 000 arter vid en enda älv. Ett enda kraftverkberör kanske 3 000 arter. En bra undersökning före ettkraftverksbygge kan ta upp 300--500 arter i bästa fall, i deflesta fall många färre, och då oftast bara triviala arter.Även efter en god undersökning fattas alltså 2 500 arter.Vilka är de? Är de viktiga, sällsynta, utrotningshotade osv?Har vattendomstol och regering verkligen tillräckligt stortunderlag för att kunna besluta? Det finns alltså här enväldigt stor gråzon, som vi inte vet något om. När det sedankommer till relationer mellan arter blir det ännu merkomplext.Det stora problemet för ekologer är att de aldrig kan geraka, entydiga svar. Standardsvaret är vanligen ''det berorpå''. Detta gör att man kommer till korta gentemot teknikeroch ekonomer. När det gäller naturvårdsekologi är detnästan alltid svårt att ge enkla och politiskt lockande svar.Det är i högsta grad påtagligt när det gäller rinnande vatten,delvis på grund av att de är så ytterst komplexa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkt forskning kringrinnande vatten.