mot · GE02Ub203 · 1991-01-25 00:00:00 — En gymnasieutbildning för framtiden SammanfattningUtbildning skall ge alla elever förutsättningar förpesonlig utveckling. I gymnasieskolan skall, enligt vårmening, eleverna förbereda sig antingen för högre studiereller för inträde på arbetsmarknaden. Regeringenframhärdar däremot i att se gymnasieskolan som ett medelatt nå bl.a. förmenta jämlikhetsmål. Därigenom eftersättskraven och eleverna bibringas därför inte de kunskaper deannars skulle fått. Motivation, arbetsglädje och kvalitet gårförlorade. Eleverna utvecklas inte maximalt efter sinaförutsättningar.Våra huvudförslag är följande: Eleverna måste gesökade möjligheter att påverka innehållet igymnasieutbildningen genom egna val. Gymnasieskolan fårinte bli en förlängd grundskola. De olikautbildningsvägarna skall redan från början ha en tydliginriktning. Undervisningen skall ske inom ramen för tydligtdefinierade ämnen.All gymnasial yrkesutbildning skall ha anknytning tillarbetslivet. Detta skall ske genom två olika former avyrkesutbildning: en ny och modern lärlingsutbildning samten skolförlagd utbildning med omfattande verksamhetförlagd till arbetsplatser.Regeringen förbereder en förändring av gymnasieskolansom i väsentliga delar skiljer sig från de moderata förslagen.Försöksverksamhet med treårig yrkesinriktad utbildningpågår. Försöksverksamheten är ett stort misslyckande förregeringen. Trots detta förefaller den vilja permanentaförsöken som, förutom att de har stora innehållsliga ochorganisatoriska svagheter, dessutom leder till kostnader imiljardklassen för såväl stat som kommuner.Försöksverksamheten bör i stället, enligt vår mening,avbrytas.2. InledningUtbildningen har en nyckelroll i återupprättandet avSveriges ekonomiska styrka. Kraven på våra unga måstevara tydliga. Ingenting mindre är acceptabelt än att densvenska skolan intar en tätposition i världen.Dagens ungdom kommer att ställa nya krav i sinyrkesutövning. För att få behålla sina medarbetare kommerarbetsgivarna i ökad utsträckning att erbjuda de anställdameningsfulla arbeten och personligautvecklingsmöjligheter. Uppgifter som utförs av skildayrkeskategorier kommer att smälta samman. Vissa yrkenförsvinner som nya tillkommer.Alla verksamheter utvecklas i en riktning som kräver alltmer kunskap. Möjligheterna att behålla vårt relativavälstånd i ett litet land som är helt beroende av enutbildning som ger hög kompetens och konkurrenskraft.Välutbildade ungdomar kommer alltid att vara mycketeftertraktade på arbetsmarknaden. Perioder med lågafödelsetal kan leda till framtida brist på arbetskraft. Det ären uppenbar risk att vi i inte kan få fram tillräckligtmånga kvalificerade personer.Det naturliga för arbetsgivarna är därför att satsa påkompetensuppbyggnad och på att behålla duktigamedarbetare. Vi vet att ungdomars värderingar nu kräverett innehåll och en organisation av arbetet som också gertrivsel och möjligheter att utvecklas i arbetet. Arbetslivetkommer att i än högre grad satsa på människan.Den ökande internationaliseringen förutsätter att alltfler väl behärskar minst ett av världsspråken. Rörlighetenöver gränserna kommer också att leda till att svenskutbildning och prestationer i jämförs med vad somåstadkoms i andra länder.Arbetsmarknaden förändras också genom övergångenfrån varuproduktion till tjänsteproduktion. Denkunskapsintensiva och tjänsteproducerande delen avarbetsmarknaden växer snabbare än denvaruproducerande. Elektronik och datorer kommer in i alltfler processer.Arbetslivets nya villkor kräver inte bara godabasfärdigheter utan också bredare kunskaper av kulturell,teknisk och naturvetenskaplig karaktär. Det ökadeinternationella samarbetet leder till att det blir allt viktigareatt ha goda språkkunskaper.Konsekvenserna för skolans del är uppenbara. OmSverige skall vara med och ''spela i samma division'' somandra avancerade länder måste svensk utbildning ieffektivitet och kvalitet kunna mäta sig med den bästa ivarje annat land. Stora krav måste ställas på grundskolanatt ge alla elever den nödvändiga basen och de godabasfärdigheter som arbetslivet kommer att kräva avsamtliga anställda.Utbildningen i såväl som gymnasieskolanmåste ta sin utgångspunkt i individen. Den måste ge var ochen tillfälle att maximalt utvecklas efter sina förutsättningar.Den måste erbjuda kunskap och självförverkligande. Denmåste utöver en god bas erbjuda valfrihet och flexibilitetsom ger möjlighet till personlig profilering. All utbildningskall präglas av respekt för goda kunskaper och oavsettinriktning vara en grund för fortsatt lärande.Skolan skall utformas för att nå dessa mål. Andra målmåste då träda tillbaka.3. ger grundenArbetet i måste inriktas så att alla elever välbehärskar de grundläggande färdigheterna och den kärnaav kunskaper som kan beskrivas som allmänbildning.Allmänbildning bör på grunskolenivå innefatta bl.a.kunskaper om vårt land och andra länder, deras historia ochsamhällsskick, litteraturhistoria, frågor om tro och etiksamt kunskaper om natur och miljö.Allt fler elever har valt att fortsätta igymnasieskolan. Detta innebär inte att man kan göra avkallpå de krav som skall ställas i . Om så sker ärrisken uppenbar att tiden i gymnasieskolan får användas tillatt lära och bearbeta sådant som skall vara avklarat på dengrundläggande nivån.Med de klara mål för skolan som vi förordar kommer istället kraven att skärpas ,vilket kommer att leda till väsentligt ökade prestationer.Det är också viktigt att de enskilda ämnena behålls och inteersätts av blockämnen eller tematiska studier. Dettaförhindrar på intet sätt samverkan mellan ämnen, men utanen fast struktur blir verksamheten otydlig, rekryteringen avlärare försvåras och kunskaperna blir sämre.4. GymnasieskolanDen frivilliga gymnasieutbildningen skall enligt vårmening antingen förbereda eleverna för högre studier ellerge en grundläggande yrkesutbildning som är i takt medutvecklingen i arbetslivet.Tydligt inriktade utbildningsvägar har stora fördelar.Eleverna blir motiverade av att se ett direkt sambandmellan utbildningen och det mål den syftar till. Att lära signågot område riktigt grundligt är en bättre bas förkommande fort- och vidareutbildning än ytliga kunskaperfrån flera områden. Det är därför varken möjligt ellerönskvärt att i en och samma utbildning nå alla mål.Svenska och minst ett främmande språk bör förekommapå samtliga utbildningsvägar. Behovet att kunnakommunicera korrekt i tal och skrift gäller alla. Samtligaelever i gymnasieskolan bör också få ett stöd för att utvecklagoda vanor vad gäller motion, ergonomi etc. Ämnet idrottbör även i fortsättningen vara obligatoriskt i gymnasiet.Enligt uppgift planerar regeringen att införa ett nyttämne -- ekologi -- i gymnasieskolan. Det kan förefallaattraktivt att på detta sätt föra in ansvaret för miljön iskolan. Ekologiundervisning är emellertid en benämning påen tvärvetenskaplig verksamhet. Det är värdefullt att enekologisk dimension kommer in i undervisningen, men utanfast teori- och kunskapsbas riskerar verksamheten attövergå i ett löst tyckande.För en korrekt behandling som grundas på fakta måsteundervisningen, enligt vår mening, utgå ifrån en kompetenssom finns inom de mot ämnena svarande vetenskapligadisciplinerna. Utan ett sådant samband kan heller ingakvalificerade lärare utbildas eller rekryteras för uppgiftenatt undervisa om ekologi och ekologiska samband.För att undervisa om vår totala miljö krävs kunskaper isåväl samhälls- som naturorienterande ämnen. Redan dessabeteckningar i timplanen leder till en fortsatt urholkning avkompetensen i sådana ämnen som geografi eller biologi.Enligt vår mening bör blockämnesindelningen för dessaämnen slopas.Det är inte heller rimligt att i en frivillig skolform försökaatt skapa för alla elever gemensamma ämnen så som sker igrundskolan. Vi har ovan framhållit att kraven pågrundskolan måste ge den för alla gemensammakunskapsbasen. Utan en principfast hållning i denna frågakommer gymnasieskolan att få karaktären av en förlängdgrundskola som fylls av allehanda verksamheter, som varför sig är angelägna, men som raderar utgymnasieutbildningens profil.5. VuxenutbildningenGymnasieutbildningen kan inte ses isolerad från annanutbildning. Inom den så kallade vuxenutbildningen finns möjlighet att ge ytterligare utbildning. Dennautbildning kan avse komplettering och korrigering för densom valt fel inriktning. Den kan också avsekompetenshöjning.Cirka 40 procent av dem som är yrkesverksammahar en kortare utbildning än den som nästan alla ungdomarfår , d.v.s. kortare än tvåårig gymnasial utbildning.Även om andelen som lämnar gymnasieskolan med treårigutbildning ökar måste efterfrågan på personer med god ochaktuell utbildning tillgodoses genom fort- ochvidareutbildning.Utöver den utbildning som sker i gymnasieskolanerbjuds möjligheter till utbildning på samma nivå även inomden kommunala vuxenutbildningen ocharbetsmarknadsutbildningen. Vi anser att det nu är dags attresa bestämda krav på samordning av gymnasieutbildning,vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning. Dennasamordning bör också ta hänsyn till om utbildningen kanorganiseras på annat sätt, t.ex. i form av uppdragsutbildningsom tillhandahålls av en fristående arrangör av utbildning.6. Valfrihet och mångfald för ökad kompetensVi anser att varje elev tillsammans med sina föräldrarskall kunna påverka valet av skola. I en frivillig skolformborde detta vara självklart. Statsbidragssystemet bör varaså utformat att bidraget följer eleven till den skola somvalts. Denna rätt till statliga bidrag bör omfatta ävenfristående skolor som bedriver yrkesutbildning. Denframtida konkurrensen om arbetskraft kan komma att ökaintresset för företag eller branscher att starta egna skolor.I dag finns särskilda möjligheter för den som ärintresserad av idrott och vissa konstnärliga yrken. Detborde på liknande sätt vara naturligt med skolor som tartillvara specialintressen och utvecklar specialkompetens.Det borde t.ex. vara en självklarhet att -- lika väl som detfinns schackgymnasier -- särskilda språk- ellermatematikgymnasier skulle få starta om intresse för dettafinns.Även på gymnasial nivå skulle det vara en stimulans omdet fanns ett utbud av fristående skolor med speciellinriktning. Mångfalden och valfriheten skulle öka.Samtidigt skulle konkurrens mellan olika skolor kunnabidra till en positiv förändring av utbildningen.7. Betyg och principer för antagning och urvalVi utvecklar i annan motion vår syn på sambandetmellan goda kunskaper och betyg. Vi har konsekventhävdat och vidhåller att betyg stimulerar till godaprestationer och att de bättre än andra metoder ger enbegriplig information om resultaten. Betygen skall varagraderade i tolv steg, och de skall redovisa inhämtadekunskaper och färdigheter. Detta gäller såväl allmännaämnen som yrkesämnen d.v.s även för de kompetensbevissom skall ges efter genomgången modul i yrkesämne.I dag ger genomgången grundskola rätt att oberoende avbetyg antas till vilken gymnasielinje som helst. Bara när detär fler sökande än antalet platser spelar den sammanlagdabetygspoängen roll. Resultatet är att många elever kommerin på en viss linje, men att de sedan upptäcker att derasförkunskaper inte räcker. De studieavbrott som oftast följerpå detta innebär ett avbräck för den enskilde, somdyrbara utbildningsplatser inte utnyttjas.I ett system med tydligt inriktade utbildningar måstekraven på förkunskaper vara tydligt angivna för att elevernaskall ha möjlighet att göra val som utan omvägar gör detmöjligt att bli antagen till en eftersträvad utbildning. Dettagäller för såväl gymnasieskolan som den högreutbildningen. Taktiska val, som inte syftar till ökade ochförbättrade kunskaper, skall elimineras. Kraven hjälpereleverna att förbereda sig för vad de senare kommer attmöta. Kraven bör kunna formuleras som genomsnittsbetyg,lägsta betyg i vissa ämnen och i vissa fall dokumentation avsärskild färdighet eller lämplighet.I princip förordar vi att högskolorna skall vara fria attanta alla som har tillräckliga förkunskaper för att genomgåden sökta utbildningen. I den mån urval måste ske skallinriktningen vara att den som har de bästa förutsättningarnaatt tillgodogöra sig utbildningen också skall antas.Betyg kan i vissa fall vara alltför trubbiga instrument iurvalssituationen. Det finns således skäl att för ett antalutbildningar på både gymnasial och postgymnasial nivåinföra ett antal kompletterande eller alternativaurvalsinstrument. Det kan vara tester, praktiska prov,intervjuer etc. allt efter de krav den aktuella utbildningeneller yrket ställer.Att ge allmän behörighet för högre studier är ett avmålen i de försök med treårig yrkesinriktadgymnasieutbildning som pågår. Av vår ovan redovisadeståndpunkt följer att det inte är rimligt att för enyrkesinriktad utbildning också ha som mål att den skall gegenerell behörighet för högskolestudier. I stället skall deallmänna ämnen som ingår i yrkesutbildningen väljas så attde blir till nytta i det framtida yrkeslivet.Att föra in ytterligare teori bara för att vinna detpolitiska mål som ligger i att kunna säga att allgymnasieutbildning ger allmän behörighet förhögskolestudier har inget praktiskt värde. Som ovanframhållits är det de faktiska kunskaperna som är avbetydelse. Alltför många allmänna ämnen blir i sämsta fallen belastning för den som ej är studiemotiverad. I stället bördet vara möjligt att genom komplettering skaffa sig deförkunskaper som behövs för högre studier.8. Den studieförberedande utbildningenEnligt vår mening bör gymnasieskolan utformas så atteleverna ges största möjliga valfrihet. En sådan skolaansluter till de förutsättningar som det framtida arbetslivetkommer att ge. I ett sådant kursutformat gymnasium böreleven erbjudas att själv välja kurser utöver en liten kärnaav obligatoriska ämnen.Vissa kombinationer kan vara givna för att ge enprofilering mot humanistisk respektivenaturvetenskaplig/teknisk inriktning av studierna. Det bördock vara möjligt för en naturvetare att som tillval förkovrasig i humanistiska ämnen och vice versa.Reformeringen av den studieförberedande delen avgymnasieskolan bör vara en ständigt pågående process.Basen skall vara dagens organisation, som i huvudsakfungerar tillfredsställande. Reformeringen syftar främst tillökad valfrihet genom en friare kurssammansättning.Den ökande internationaliseringen och rörligheten övergränserna kräver emellertid att alla väl behärskar minst ettav världsspråken. I praktiken blir detta i flertalet fallengelska. Språkutbildningen måste förstärkas. Så gott somalla kommer att behöva kunna tolka bruksanvisningar ochinstruktioner på främmande språk. Många kommer attmöta utländsk facklitteratur som ställer krav på godakunskaper inte bara i engelska.I den studieförberedande utbildningen bör, , ingå minst ytterligare ett främmande språk församtliga elever.De utbytesprogram som svenska studerande skall varadelaktiga i förutsätter att vi i tar emot elever frånandra länder. Gymnasieutbildning bör därför i vissa fallkunna genomföras med väsentliga inslag på någotfrämmande språk.Hur regeringens förslag till linjeindelning avgymnasieskolan slutligen kommer att utformas är intekänt. Av de förslag som remissbehandlats framgår attarbetet inriktas på att skapa en enhetlig gymnasieskola medfå ingångar. Mot bakgrund av vad som ovan sagts kommervi att avvisa ett sådant förslag.9. Den yrkesinriktade utbildningenAll yrkesutbildning skall ha en effektiv och omfattandeanknytning till arbetslivet. Eleverna måste få erfarenheterav aktuell teknik, som de får en realistisk bild avde krav som ställs i yrkeslivet. Detta sker bäst genom att densom genomgår utbildning bereds tillfälle att aktivt delta iproduktionen.Även om yrkesutbildning har det allmänna somhuvudman måste arbetslivet ta ett omfattande ansvar för attutbildningen får en bra utformning. Om så ej sker drabbasarbetsgivare av de kostnader som krävs för att i efterhandkomplettera den gymnasiala yrkesutbildningen.Företag som erbjuder utbildningsplatser måste hamöjlighet att väl klara sina åtaganden. Enhandledarutbildning skall erbjudas de personer inomföretagen som engageras i dessa uppgifter.Undervisningen skall bestå av för yrket specifika ämnen,allmänna ämnen, fackteori och arbetsteknik. Stor hänsynskall tas till de speciella krav och behov som gäller förrespektive yrke och bransch vid utformningen av kurs- ochtimplaner.Utbildningen skall kunna variera beroende påinriktning. Vissa utbildningar behöver vara treåriga, mensåväl längre som kortare utbildningstider kommer att vararimliga lösningar för att nå den eftersträvade kompetenseninom olika områden.Huvuddelen av yrkesutbildningen bör förläggas tillarbetsplatser. I skolan undervisas eleven i allmänna ämnen,fackteori och arbetsteknik.Det är ofrånkomligt att det för en rad utbildningar medstor utbildningsvolym och där arbetets art är sådant att detsvårligen går att bedriva utbildning på arbetsplatsen är mestrationellt att verksamheten är skolförlagd, men även härskall givetvis strävan vara att så mycket som möjligt sker påarbetsplatserna. Flexibla lösningar måste kunna väljas därföretagens möjligheter att medverka används så effektivtsom möjligt.Många arbeten förändras av en fortgåendeautomatisering och datorisering. Allt fler arbetsprocesserstyrs av några få personer som hanterar stora värden.Investeringarnas storlek gör att det inte är möjligt att görasådana avbrott i produktionen som utbildningen kräver.Detta talar för att delar av den framtidagymnasieutbildningen måste vara skolförlagd. Enavvägning av vad som kan vara rimliga krav påmaskininvesteringar etc. måste då ske.Inom många branscher och yrken ställer man nu så storakrav på allmänna ämnen och kvalificerad fackteori att enbetydande del av utbildningen i vissa fall måste varaskolförlagd. I sådana fall kan branschens intresse av attmedverka lösas på olika sätt.Slutsatsen är att den yrkesinriktade utbildningen måsteutformas så att den studerande får en modern utbildningsom bedrivs på eller i nära samverkan med arbetsplatserna.Detta kräver att utbildningen organiseras flexibelt efterförhållanden som de lokala förutsättningarna ger.10. Erfarenheterna av försöksverksamheten med treårigyrkesinriktad utbildningFörsöken med treårig yrkesinriktad gymnasieutbildningär nu inne på sitt tredje år. De första eleverna med dennanya utbildning lämnar skolan våren 1991.Genom sena beslut har förutsättningarna förundervisningen inte varit de bästa. Regeringen avseruppenbarligen att, trots att erfarenheterna frånförsöksverksamheten inte är uppmuntrande, redan ifebruari lägga förslag om en generellt treåriggymnasieutbildning. Regeringen har heller inte redovisatvilka kostnader som uppstår vid reformens genomförande.Vi har motsatt oss försöksverksamheten och i ställetförordat att utbildningen sker i form av en utveckladlärlingsutbildning.Av de erfarenheter som föreligger framgår bl.a.följande:Kostnaderna för utbildningen blir, för både kommuneroch arbetsgivare, långt högre än man föreställt sig.Statskontoret beräknar att en förlängning av denyrkesinriktade utbildningen till kommer att ökastatens årliga utgifter med cirka 1,6 miljarder kronor.Kommunernas kostnader uppgår till minst samma belopp,och därtill krävs omfattande investeringar i lokaler,maskiner och annan utrustning.Den del av verksamheten som förläggs till företag skallvara utbildning -- inte någon enklare form av studiebesökeller praktik. Det innebär att arbetsplatserna måste ställaupp med en rejäl utbildningsinsats. I försöksverksamhetenhar man inte lyckats anskaffa handledare. Alla handledarehar heller inte kunnat få utbildning för uppgiften.Det har över huvud taget visat sig vara svårt att fåutbildningsplatser i arbetslivet med den av regeringen valdauppläggningen av yrkesutbildningen. Detta gäller framförallt de mindre företagen.Enligt planerna skall företagen i sin modulindeladeundervisning bygga vidare på den skolförlagda delen avverksamheten. Skolan ställer således preciserade krav påvilka moment som företagen skall lära ut. Det haremellertid inte varit möjligt att i önskad omfattning fådenna direkta koppling mellan vad som sker i skolan och påarbetsplatserna.I försöken får all yrkesutbildning i gymnasiet sammatidsram. Utbildningen förutsätts generellt vara . Detinnebär att man inte tar hänsyn till de olika yrkenas faktiskabehov. Regeringen har som målsättning att ge alla eleverallmän behörighet för högskolestudier i stället för att geeleverna den undervisning de behöver för att bli skickligaoch kompetenta yrkesutövare.Sammantaget innebär våra utgångspunkter och deerfarenheter som vi här redovisat att den nu bedrivnaförsöksverksamheten inte utan omfattande förändringarkan vara utgångspunkt för gymnasieskolansyrkesutbildning.Försöksverksamheten med treårig yrkesinriktadutbildning bör avbrytas. Vi finner det inte försvarbart att idagens samhällsekonomiska läge göra omfattande fortsattainvesteringar i en utbildningsform som uppenbarligen måsteförändras på ett genomgripande sätt. bör såledesbesluta att inga nya försöksplatser skall ställas tillförfogande samt att nu pågående försök avbryts i och medatt nuvarande elever fullföljt sin utbildning.Vi anger nedan efter vilka principer en till skola ocharbetsplatser förlagd yrkesutbildning bör organiseras.11. En modern lärlingsutbildningDen ''gamla'' lärlingsutbildningen är, enligt vår mening,en väl fungerande form av utbildning inom vissayrkessektorer eller då få elever skall lära ett yrke.Yrken som rör bygg- och anläggningsverksamhet ochhantverksyrken lämpar sig för ett lärlingssystem. Äveninom handel och kontor kan lärlingsutbildning vara en brautbildningsform. Av den lärlingsutbildning som hittillsbedrivits finns goda erfarenheter.Att denna form av utbildning inte får störregenomslag förklaras av att linjetänkandet -- som är detförhärskande -- är inriktat på att organisera utbildningen förstora grupper. Detta synsätt är så djupt rotat att möjlighetertill en mer individanpassad utbildning inte ges ens i fall därlärlingsutbildning borde kunna vara en given lösning.Inte heller studievägledningen fungerar så attinformation om den hittillsvarande lärlingsutbildningenpresenterats så att den blivit känd eller setts som ett reelltalternativ. Vidare har gällande avtal och bestämmelserom anställning medverkat till en restriktiv hållning frånarbetsgivarnas sida.I budgetpropositionen 1990 föreslogs minskade anslagtill lärlingsutbildning. Motivet var att man haft så fåsökande till en utbildning man ej marknadsfört!Ofta felbedömer elever, lärare och studievägledare ettyrke på grund av bristande kunskaper om verksamhetensinnehåll. har det varit svårt att rekryteraungdomar till verkstadsteknisk utbildning. Förutfattademeningar blockerar informationen. Arbetarna på ettverkstadsföretag kan representera över 50 olika yrken. Detär vår övertygelse att dessa olika yrken för många skullekunna introduceras på ett sätt som lockar långt fler än vadsom är fallet.Vi vill förbättra yrkesutbildningen i gymnasieskolangenom att skapa en ny och modern lärlingsutbildning.Vi avser med lärlingsutbildning en verksamhet därhuvuddelen av utbildningen förläggs till en eller fleraarbetsplatser, där ''eleven'' erhåller ersättning för sitt bidragtill produktionen och där inslaget av allmänna ämnen harsamma omfattning som i övrig yrkesutbildning. Detkommer i många fall att vara naturligt att förläggaundervisningen i dessa ämnen till skolans lokaler.En sådan utbildning blir i hög grad verklighetsanknuten.Innehållet kommer att präglas av aktuell teknik.Motivationen från såväl arbetsgivare som arbetstagare attge verksamheten ett bra innehåll kommer att vara stor.Ersättning skall ges för produktiva insatser och kommersåledes att stiga mot slutet av utbildningen. Förslagetförutsätter att särskilda avtal träffas som reglerarersättningsnivåer och säkrar att cirkulationen upprätthållesså att nya lärlingar kan antas.