mot · GE02So497 · 1991-01-25 00:00:00 — Ledningsansvaret inom hälso- och sjukvården 1989/90:81 om ledningsansvaret inom denoffentliga hälso- och sjukvården behandlades yrkademoderata samlingspartiet avslag på motionen. Vi ansåg inteatt hälso- och sjukvårdslagens 14§ borde ändras.Vid utskottsbehandlingen av ärendet avgavsocialutskottets majoritet bl.a. följande yttrande:Utskottet konstaterar vidare att en stor del av denoffentliga hälso- och sjukvården enligt förslaget intekommer att omfattas av något reglerat ledningsansvar.Under utskottets utfrågning har nämnts att hälften av allaslutenvårdsplatser kan väntas falla utanför det lagregleradeområdet. Inom den i detta avseende sålunda oregleradedelen av hälso- och sjukvården kan alltså andrapersonalkategorier, t.ex. sjuksköterskor och psykologer,komma ifråga för ett samlat ledningsansvar.Utskottets moderata representanter reserverade sig tillförmån för följande skrivning:Utskottets ställningstagande innebär inte i och för signågot hinder för sjukvårdshuvudmannen att till detmedicinska ledningsansvaret för en överläkare foga ettadministrativt ansvar. ------ Sjukvårdshuvudmannen kan dock, där detta anseslämpligare, välja att ge någon annan person, t.ex. ensjuksköterska eller en legitimerad psykolog, detadministrativa ansvaret.När det gäller det medicinska ansvaret har aldrigModerata Samlingspartiet svävat på målet: ''Det säger signästan självt att det medicinska ansvaret ochledningen av den medicinska verksamheten på en klinikeller vårdcentral skall ligga hos en person som harspecialkompetens på området. Om detta är också hälso- ochsjukvårdslagen tydlig. ''När det gäller det administrativa ledningsansvaretanser moderata samlingspartiet att ''den administrativaledningen av en klinik eller vårdcentral bör organiseras avvarje landsting och bestämmas med utgångspunkt i delokala förutsättningarna''.Socialstyrelsen har efter beslut avgett''Allmänna Råd till ledning för sjukvårdshuvudmännensbedömning till vilka enheter för diagnostik eller vård ochbehandling som med hänsyn till patientsäkerheten behöverledas av läkare, m.m.''.I de allmänna råden sägs att ''den samlade ledningenskall åvila en chef som rekryteras ur den yrkeskategori somär mest adekvat i förhållande till arbetsuppgifterna och somhar personliga förutsättningar för uppgiften som ledare''.När det gäller tolkningen av nya § 14 sägs att ''en chefmed samlat ledningsansvar skall ha i sin hand såvälpersonaladministrativa och ekonomiska frågor som de renasakfrågorna i sjukvården och därmed också ytterst ansvaretför beslutsfattande när det gäller vårdåtgärder''.Socialstyrelsen säger vidare: ''Flertalet enheter inomsåväl primärvården som vid sjukhus karaktäriseras av attverksamheten innebär ett övergripande primärt klinisktansvar. ''Och vad innebär då detta?Vid enheter med sådant primärt kliniskt ansvar ansersocialstyrelsen att patientsäkerheten kräver att ledningensom huvudregel utövas av chefsöverläkare. Exempel härpåär kirurgisk vård, internmedicinsk vård, barnsjukvård m.m.liksom primärvård vid vårdcentral eller grupp avvårdcentraler.Där diagnostik och läkarledda behandlingsinsatser ihuvudsak är slutförda före intagningen eller konsultationenoch huvuduppgiften anses vara omvårdnad ''kanhuvudmannen fritt välja lämplig chef för verksamheten.Detta under förutsättning att sådana läkarinsatsergaranteras.'' Till sådan verksamhet räknas vård vid sjukhemoch annan långtidsvård och till viss del medicinskrehabilitering. ''För det psykiatriska området gäller i vissaavseenden särskilda regler. ''Enheter i vården som ger specialiserad service tillprimärt kliniskt ansvariga vårdenheter, t.ex. enheter försjukhusfysik, medicinsk service, arbetsterapi,sjukgymnastik, kuratorsverksamhet samt vissaverksamheter av teknisk och social natur, t.ex. synvård,hörselvård och logopedi, behöver heller inte nödvändigtvisledas av chefsöverläkare. Detsamma gäller verksamhetrörande arbetsmiljö och samhällsmedicin.Verksamhet som i huvudsak karaktäriseras som enomvårdnadsfunktion, t.ex. patienthotell, bedöms kunna haen annan administrativ chef än en chefsöverläkare.Socialstyrelsen har insett att det ''inom hälso- ochsjukvård pågår en dynamisk utveckling'' och att en rad nyaorganisationsformer prövas. Bl.a. sägs att en särskildchefsöverläkare kan utses för gemensamma enheter.Det är självfallet viktigt att patientsäkerheten är tryggadoch detta kan ske genom ett klart definierat medicinsktledningsansvar. Att också lägga det administrativaansvaret på den medicinskt ansvarige är knappast ägnatatt stimulera huvudmännen till nya vård- ochorganisationsformer. Ännu mindre torde det stimuleraandra personalkategorier än läkare att utveckla sinaorganisatoriska och administrativa talanger. Hälso- ochsjukvårdsadministrationen kommer på detta sätt att skiljaut sig ännu mera än annan verksamhet, t.ex. i näringslivetdär den mest lämpade för uppgiften självklart utses tilladministrativ chef. Hälso- och sjukvården riskerar att bliännu mera centralstyrd och formaliserad i när månganya verksamhetsformer borde prövas och där nyapersonalkategorier borde kunna ge verksamhetenvärdefullt nytänkande.Som § 14 i hälso- och sjukvårdslagen nu är utformad harsocialstyrelsen uppenbarligen kunnat vara ganskatraditionell och stelbent i sin bedömning rörande deverksamheter som kan ha annan administrativ chef än enläkare.Det finns exempel på att t.ex. sjuksköterskor ochpsykologer kan vara utmärkta administrativa ledare.Legitimerade sjuksköterskor fungerar t.ex. mycket välsom klinikföreståndare och föreståndare för vårdcentraler.Med den bedömning som framkommer i de AllmännaRåden finns det en uppenbar risk att framgångsrika försökmed nya verksamheter stävjas och att personal som tidigareinnehar administrativa befattningar måste frånträda dessa.Om svensk offentlig vård skall kunna utvecklas i positivriktning i när patienter står i årslånga köer och därverksamhetens effektivitet och organisation alldeles nödvändigt att tillvarata den ledarkompetenssom står till förfogande, d.v.s. även andrapersonalkategorier än läkare och även inom vårdområdenoch kliniker som av anses behöva stå under''primärt kliniskt ansvar''. Som vi tidigare framhållit imotioner är det viktigt att såväl läkare som övrig personalhar tillräcklig tillgång till högre sjukvårdsadministrativutbildning.Det är dessutom nödvändigt att utvecklingen av den nyaledningsorganisationen följs noga och att förändringarföreslås om det visar sig nödvändigt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att hälso- och sjukvårdslagen isin nya utformning bör bli föremål för en noggrannuppföljning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att åtgärder bör föreslås om detvisar sig nödvändigt med hänsyn till den nyaorganisationens funktion.