mot · GE02U531 · 1991-01-25 00:00:00 — Bistånd till , m.m. måste stödja Baltikumssjälvständighetssträvanden!De socialistiska ekonomierna och det kommunistiskaförtrycket har brutit samman. Behovet av att lämna densocialistiska ekonomin till förmån för ett mermarknadsinriktat system framstår som uppenbart även förinbitna kommunister i Sovjetunionen.Parallellt med de ekonomiska reformsträvandena iSovjetunionen som inleddes under den senare delen av1980-talet, den så kallade perestrojkan, följde en störreöppenhet i det sovjetiska samhället, glasnost, som blandannat tillät en större pressfrihet och en vissdemokratisering. Det mest konkreta elementet i dennapolitik var att man inte med militärt eller polisiärt våld slogner nya tankar och idéer.När den socialistiska ekonomin och det kommunistiskaförtrycket inte längre backades upp av militära förband ochKGB fanns inte längre ett sammanhållande kitt för detgamla sovjetimperiet. Resultatet blev i densnabba utvecklingen mot demokrati, marknadsekonomioch självständighet som kröntes med att Tysklandåterförenades. Med vindens hastighet svepteskommunismens politik bort. Kvar finns resultaten av merän 40 förlorade år.I där reformeringen av ekonomin tagit sigfå konkreta uttryck och därför inte kunnat ge några positivakonsekvenser släppte däremot den nya öppenheten framkrav på en politisk förnyelse av hela det gamla imperiet.Den starka sovjetiska centralmakten visade sig alltmeruppenbart stå som ett hinder för en fortsattdemokratisering.Ett flertal republiker har utfärdatsuveränitetsförklaringar med medföljande krav på att denegna lagstiftningen skall ha företräde före den sovjetiska.De första stegen mot ett flerpartisystem har tagits. Endiskussion om den sovjetiska centralmaktens legitimitetgentemot republikerna har uppstått. Frågan om detlegitima i centralmaktens tidigare handlingar, till exempelinförlivandet av de baltiska staterna, har förts upp till öppendiskussion. Unionens republiker har blivit nya maktcentrasom utmanar centralmaktens krav på total kontroll.Den fortlöpande diskussionen om ett nytt unionsfördragskall ses mot denna bakgrund. Det är uppenbart att det är den sovjetiska centralmaktens krav på politiskkontroll som är det främsta hindret mot en fortsattomvandling till marknadsekonomi i Sovjetunionen.I de baltiska staterna har utvecklingen gått allrasnabbast. har nya språklagar antagitssom återger de nationella språken deras ställning somofficiella språk. I samband med valen till de baltiskastaternas högsta sovjeter, eller högsta råd, har ettflerpartisystem de facto vuxit fram, där kraven på nationellsjälvständighet är en gemensam nämnare för i stort sett allapartier. Undantagen är de Moskva-trogna delarna av detsovjetiska lokala avdelningar.Det finns inget tvivel om att viljan till självständighet harett överväldigande stöd bland de baltiska folken, dettagäller också en betydande andel av den icke-baltiskabefolkningen i dessa länder. Detta kommer också klart tilluttryck i de baltiska nationernas representativa ochdemokratiskt valda organ. De partier som förespråkarövergång till marknadsekonomi och självständighet harvunnit de val som avhållits med en mycket klar majoritet.Det omfattande stödet har inte bara kommit till formelltuttryck i de val som avhållits utan i otaliga mäktigademonstrationer för frihet. För hela världen blev detfolkliga stödet för självständighet tydligt då civila balter sökte hindra sovjetiska soldaterfrån att inta radiostationer och parlament.Det brutala våld som då användes var en signal till helavärlden om att den sovjetiska ekonomins fortsattasönderfall inte kan hanteras av den sovjetiska ledningen. Istället för ekonomiska reformer möter man dendemokratiska processen med våldets diktatur.Centralmaktens ställning och unionens sammanhållningprioriteras framför den nödvändiga övergången tillmarknadsekonomi och demokrati.Utvecklingen mot en större öppenhet under 1980-taletssenare hälft gav emellertid inte bara möjligheter till en nypolitisk inriktning i , med framväxten av ettflerpartisystem och förslag till ekonomiska reformer tillföljd. har öppenheten också lett utbyggnad av färje- och flygförbindelser. Dessa harmöjliggjort ett snabbt växande resande till och från debaltiska staterna. Baltiska privatpersoner, företag ochpolitiker har kunnat knyta kontakter i och inteminst i . Studenter har kunnat deltaga iinternationella konferenser. Kommuner har etableratvänskapsorter med varandra.De personliga banden mellan och harunder kunnat växa snabbt. Förutom de influenserdetta har gett inom det politiska och ekonomiska områdethar det också gett baltiska medborgare och baltiskaföreträdare en orientering västerut som kan vara avgörandeför den kommande utvecklingen. För människor i Sverigeoch runt om i världen har de baltiska staterna återfått sineuropeiska identitet. Det måste nu vara en central politiskuppgift att bevara och utveckla det som uppnåtts. På detviset läggs grunden för en andra fas av utveckling motdemokrati och marknadsekonomi.Sveriges närhet till ger oss ett särskilt ansvar.Den svenska representation som byggts ut i dessa länder geross goda möjligheter att bevara och utveckla förbindelsernasamt att noggrant följa utvecklingen.Utvecklingen i dessa länder är av ett betydandesäkerhetspolitiskt, miljöpolitisk och ekonomiskt intresseför . Det ligger dessutom ett genuint medmänskligtintresse i att medverka till en utveckling som möjliggörderas självständighet.Utvecklingen i är inte en intern sovjetisk frågautan en fråga som inom ramen förHelsingforsöverenskommelsen är europeisk. Frågan om debaltiska staternas självständighet bör mot bakgrund av vadsom ovan anförts göras till en huvudfråga för svenskutrikespolitik.2. har mycket att ta igenSedan slut har de baltiska staternavarit i stort sett bortglömda i svensk utrikespolitik. Det harvarit oförenligt både med de mål som borde ligga till grundför svensk utrikespolitik och med de nationella intressensom vår utrikespolitik bör vara ett uttryck för.Regeringens politiska linje under de senaste årensislossning präglades länge av ointresse, en betydandeosäkerhet och direkt felaktiga uppfattningar.Utrikesministern kunde inte erkänna att de baltiskastaterna var ockuperade. Frågan om att ta upp de baltiskafolkens framtida villkor i internationella fora avfärdades avregeringspartiets företrädare i som tokstollerier.Utrikesledningen hävdade i några sammanhang att detenbart var en liten del av de baltiska folken som önskadesjälvständighet.Denna politiska vilsenhet medförde att intespelade den roll vi hade kunnat spela då densovjetiska öppenheten och reformivern var stor. Detsaknades svenska initiativ i den politiska processen såvälgentemot de baltiska folken som gentemot den sovjetiskaledningen av förändring.3. Frågan om ett svenskt erkännandeDet erkännande som samlingsregeringen under andravärldskriget gjorde av den sovjetiska annekteringen 1940måste ses mot bakgrund av den situation som då rådde.Ockupationen var oavsett detta oförenlig medinternationell rätt. Erkännandet gjordes emellertid av demsom då hade det politiska ansvaret. Historien kan inte görasom. Däremot kan och bör verka för att de baltiskastaterna återfår självständighet. Frågan om ett erkännandehandlar om en process där redan tagit de förstastegen genom erkännandet av de folkvalda parlamentensom legitima företrädare för de baltiska folken samtkontakter som utvecklas mellan de nationellaparlamenten. måste nu ta på sig den framåtriktadeuppgiften att ge sitt stöd till en sådan process som gör att debaltiska staterna blir självständiga och fullt ut kan erkännassom självständiga stater.Det är mot denna bakgrund av stor vikt att idagerkänner att de baltiska nationerna har en legitim rätt tillsjälvständighet. En varaktig sådan ställer krav påmedverkan från sida och en vilja från de baltiskastaternas sida att medverka till att man uppnårsäkerhetspolitiska relationer som är långsiktigt acceptablaför Moskva.Stödet till en självständighetsutveckling måste ske i tvåparallella former. För det första bör politiskt gefrågan om baltisk självständighet stöd. Det handlar blandannat om att medverka till att de baltiska staterna ges enidentitet som europeiska nationer i den europeiskautvecklingsprocessen. bör verka för att deras rätt tillsjälvständighet får ett internationellt erkännande.För det andra bör vi stödja en utveckling i somunderlättar för en omvandling mot ekonomisk och politisksjälvständighet. Det gäller kontaktytor ochkommunikationer. Den ekonomiska utvecklingen börstödjas genom överföring av kunskaper ommarknadsekonomi och initiativ för att främja handel.4. Ett politiskt stöd för den baltiska frigörelsenDet politiska ansvaret för den hotfulla utvecklingen iBaltikum ligger i . Det är i som frågan omfortsatta reformer och fredliga förhandlingar eller återgångtill förtryck avgörs. Det var inte balternas frihetssträvandensom tvingade fram januari månads militära aktioner utanden återgång till traditionell kommunistisk politik somreaktionära grupper tvingar fram i skuggan av deekonomiska misslyckandena och den centrala maktensoförmåga. En ny hårdare linje träffade de baltiska staternaförst eftersom de låg längst fram i utvecklingen.En återgång tillbaka från demokratiseringsprocessenoch öppenheten kommer att skada mer änvad centralmaktens företrädare tror sig vinna med våld iBaltikum. behöver en övergång tillmarknadsekonomi. Handeln med väst måste öka. Nyteknik måste göras tillgänglig. Moderna kunskaper inomföretagsadministration och datateknik är nödvändigaliksom kunskaper och insikter i vad en marknadsekonomikräver. Ekonomisk utveckling kommer att förutsättabistånd, krediter och förmånliga handelsvillkor.Detta kommer enbart att kunna ske om fortsätterpå en väg mot öppenhet och demokrati. Det beror intefrämst på demokratiska länders ovilja att hjälpa ett landvars politiska ledning undergräver förtroendet för sinförmåga till fortsatta reformer och fredlig samverkan. Enförutsättning för att skall kunna utvecklasoch delta i internationell samverkan är öppenhet ochmarknadsekonomi.Reaktioner mot militära våldsaktioner och ingrepp motden nationella demokratin måste därför riktas mot denpolitiska ledningen i . Det är den och ingen annansom har det politiska ansvaret för de aktioner som sovjetiskmilitär har vidtagit och kan komma att vidtaga. Densovjetiska ledningen måste få klart för sig att omvärldenlägger det fulla politiska ansvaret på och att mankommer att få bära konsekvenserna.Sverige har en särskild anledning att protestera kraftigtmot förbrytelser mot i vår omedelbaranärhet. Vi bör också verka för att andra länder fäster sinuppmärksamhet på sådana övergrepp och reagerar. Sverigehar ett ansvar för att de baltiska staternassjälvständighetssträvanden uppmärksammas i deninternationella opinionen.Vi välkomnar mot denna bakgrund det faktum attregeringen nu på olika sätt aviserat att man avser att gefrågan om de baltiska staternas självständighet politisktstöd i internationella fora.Den europeiska säkerhetskonferensenEnligt vår uppfattning bör aktualisera frågan omde baltiska staternas rätt till självständighet inom ramen förESK-förhandlingarna. bör verka för att de baltiskastaterna ges observatörsstatus i ESK.Den sovjetiska militära närvaron i de baltiska staternahotar den demokratiska utvecklingen. Med militärt våld sovjetiska ledningen försökt ta kontrollen över mediaoch hotat de baltiska folkens valda företrädare. Detta ärinte förenligt med den europeiska säkerhetskonferensensöverenskommelse vad gäller mänskliga fri- och rättighetersom undertecknades i 1990.Det växande antalet militära förband i Baltikumpåverkar de militärpolitiska förutsättningarna iÖstersjöområdet och norra . Den militärauppbyggnaden av bland annat luftlandsättningsförband,som inte berörs av begränsningar, böraktualiseras av med krav på begränsningar.Mänskliga rättigheter -- en FN-frågaDe militära övergreppen mot medborgare ochmassmedia som sovjetiska trupper gjorde sig skyldiga till ijanuari 1991 gör det nödvändigt att ta upp frågan ombalternas mänskliga fri- och rättigheter inom för mänskliga fri- och rättigheter.Utökade parlamentariska kontakterDet är, som vi tidigare framhållit, bra att riksdag ochregering uttalat sitt stöd för de baltiska staternas legitimarätt till självständighet och förklarat de baltiskaparlamenten som de legitima och representativaföreträdarna för respektive stats befolkning. Riksdagenskontakter med de baltiska parlamenten bör fullföljas ochutvecklas. De baltiska staterna bör regelbundet inbjudas som gäster.Svensk representation i BaltikumVi välkomnar den uppbyggnad av diplomatiskrepresentation som uppnåtts i och och som vitidigare motionerat om. Genom avdelningskontoren tillSveriges generalkonsulat i i dessa städerunderlättas såväl politiska och ekonomiska kontakter somviseringsärenden. Vi förutser att svensk representation blirverklighet i så snart förutsättningarna ger möjlighetdärtill. Dessa representationer måste tilldelas tillräckligaresurser och arbetsmöjligheter som svarar mot den vikt somligger vid de närmaste årens avgörande utveckling. Enkvalificerad politisk rapportering kan möjliggöras genomneddragningar vid andra beskickningar. Viseringsärendenmåste kunna hanteras med snabbhet för att underlättaresande.Svenska regeringskontakter med de baltiskaregeringarnaSverige bör sträva efter att inleda och utvecklasamarbete inom olika samhällsområden direkt med debaltiska regeringarna. Särskilt viktiga är frågor omgemensamma miljöinsatser, en successiv öppning av densvenska arbetsmarknaden samt ökat handelsutbyte. Viföreslår längre fram i denna motion en inriktning på detframtida samarbetet.5. Östersjösamarbetets möjligheter och förutsättningarEtt utvidgat samarbete över ger godamöjligheter till den nödvändiga utvecklingen av de baltiskastaternas ekonomier. Det skulle därigenom också kunnavara av värde för och det övriga Sovjetunionen.Utvecklingen av de baltiska staternas ekonomier kan inteske utan marknadsekonomiska reformer. Ett utvidgatsamarbete kan vidare skapa förutsättningar för ennormalisering av de baltiska samhällena genom att de blirdelaktiga i det västerländska akademiska och kulturellautbytet. Förtryckta människor kan inte bli delaktiga i sådantsamarbete. Det förutsätter fria medborgare, friopinionsbildning och demokrati.Inom miljöområdet förutsätter en renare attÖstersjöns strandstater inte bara vill och kan samarbetautan också har de ekonomiska och tekniskaförutsättningarna att reducera utsläppen. Luften iNordeuropa förutsätter en snabb modernisering avindustrin i och Centraleuropa.Energiförsörjningen skulle kunna vara ettsamarbetsområde som underlättade tillgången påframförallt elkraft under miljömässigt acceptabla former ide tidigare planekonomierna. Denna utveckling och dettasamarbete kan enbart ske inom ramen för öppnaekonomier. I slutna ekonomier finns inte utrymme för ettsådant samarbete.För människorna i norra ger utökade kontakteren möjlighet att återvinna en del av det europeiskakulturarvet. Turism och samfärdsel skulle kunna blomma uttill förmån för nära relationer och fredlig samvaro.Demokratisering och självständighet skapar förtroendestater emellan men också nya mänskliga relationer.Samarbetet med de baltiska staterna måste vara ettsamarbete med legitima företrädare för de baltiska folken.Ekonomiskt bistånd måste syfta till att underlätta inte baraden ekonomiska utan också den politiska omvandlingen ochatt ge de baltiska staterna en plats i det europeiskasamarbetet. Diktatur och quislingregimer skall mötas avpolitisk isolering. Det får i de baltiska staterna inte finnasnågon ovisshet om detta vare sig bland de demokratisktvalda eller bland dem som under så kallat presidentstyretror sig kunna behålla diktaturens privilegier.Alla svenska biståndsinsatser, nu påbörjade, planeradeeller i denna motion föreslagna måste mot denna bakgrundomedelbart omprövas om de baltiska staternas lagligt valdaföreträdare får träda tillbaka inför militärt våld, dekret frånMoskva eller vad som annars kan urholka den demokratiskautvecklingen och de förutsättningar som anges iHelsingforsavtalet.Svenska biståndsinsatser i BaltikumDe biståndsinsatser som genomförts inom ramenför det s.k. Östeuropaprogrammet har varit präglade av ettgammalt biståndspolitiskt tänkande. Arbetet har präglatsav en betydande senfärdighet. Det är enligt vår uppfattningav största vikt att biståndssamarbetet nu tar sikte på attunderstödja den marknadsekonomiska omvandlingen ochden demokratiska utvecklingen. bör med dettasyfte som grund inrätta ett särskilt anslag förbiståndssamarbete med . Det bör finansieras inombiståndsramen, liksom övrig hjälp till . Till dettaanslag bör föras de medel inom tre-årsprogrammet somsedan tidigare är avsedda för bilaterala biståndsinsatsergentemot i första hand. Därutöver bör riksdagenanslå ytterligare . under kommande budgetår.Syftet skall vara att understödja denmarknadsekonomiska omvandlingen och den demokratiskautvecklingen. Biståndet måste därför förmedlas på ett sättsom stöder pluralism och utvecklingen avmarknadsekonomiska institutioner.Kunskapsuppbyggnaden om marknadsekonomi måste gesprioritet.Det är naturligt att hjälpen i första hand förmedlasgenom svenska organisationer och företag, universitet,politiska partier, folkrörelser, och miljögrupper m.m.Svenskt näringsliv bör stimuleras att dela med sig av sinkunskap och kompetens liksom av sina företagartraditioner.Balter bör inbjudas för studier och praktik vid svenskauniversitet, företag och institutioner.Anslaget bör användas till följande åtgärder:1. Bidrag till organisationer, företag och institutionersom ordnar kunskapsöverföring, utbytesprogram ochsamarbetsprojekt syftande till att underlätta denmarknadsekonomiska omvandlingen i Baltikum.2. Bidrag till konsulthjälp och projekt som stimulerarföretagsutveckling och en omvandling av baltiskt näringslivtill moderna industriprocesser, hejdar miljöförstörelsen ochstöder övergången till privata jordbruk.3. Bidrag till akademiskt samarbete, gästprofessurer,viss teknisk utrustning samt litteratur till baltiska universitetoch högskolor.Omvandlingen av den centralstyrda och slutnaekonomin till en marknadsekonomi förutsätter kunskap omen marknadsekonomis funktioner och institutioner. Sverigekan bidraga till den nödvändiga kunskapsutbyggnadengenom att bl.a. finansiera gästprofessurer i ekonomi vidbaltiska universitet. De svenska universiteten bör äveninom andra akademiska områden erbjudas förutsättningartill samarbete med baltiska universitet och högskolor.4. Upprättande av ett stipendieprogram för studier ochpraktik i . På bör de baltiskamedborgarna ges tillgång till den svenska arbetsmarknaden.Ett steg mot att ge unga balter en erfarenhet för moderntnäringsliv och en uppbyggnad av den egna yrkesmässigakompetensen är att de ges möjligheter att tapraktikantarbete i . Unga balter bör också gesmöjligheter att studera vid svenska universitet ochhögskolor.5. Stöd till utbildning i svenska språket. Kunskap i detsvenska språket har betydelse för baltiska medborgaresmöjligheter att på olika sätt verka i , sompraktikanter, studenter eller i andra kontakter. Intresset förstudier i svenska språket är utomordentligt stort iframförallt . Tillgången på lärare är dockbegränsad. Inom ramen för detta biståndsanslag bör därförlärartjänster i svenska kunna finansieras. På detta visstimuleras de kontakter som det svenska kulturarvet ger.6. Bidrag till skolungdomsutbyte.7. Lokala miljöprojekt bör erbjudas ekonomisk ochteknisk hjälp. Utbyggnad av kontroll och mätningar börockså kunna finansieras inom ramen för detta anslag.8. Bidrag till kultur- och utbildningsutbyte.9. Den fortsatta politiskaprocessen gynnas av goda möjligheter till telefonkontakter.Ett växande antal kontakter inom samhällslivets allaområden förutsätter en god tillgång påtelekommunikationer. Svenska och baltiska myndigheterbör därför diskutera en utbyggnad av de direktateleförbindelserna mellan och . Sådanateleförbindelser kan bl.a. byggas ut genom ett utnyttjandeav Tele-X-satelliten.10. Stöd bör också ges till en utbyggnad av det nordiskamobiltelefonnätet i . På kort sikt kan detta kanskege de snabbaste förutsättningarna för fungerandetelekommunikationer.6. Svenska radiosändningar på de baltiska språkenSedan något år tillbaka sänder Riksradiosutlandsavdelning på vardera estniska ochlettiska. Några sändningar på litauiska har inte kunnatstarta. yrkade vi om ett förhöjt anslag föratt kunna möjliggöra sådana sändningar. De hade i dagkunnat spela en viktig roll.Behovet av utvidgade sändningar såväl på estniska,lettiska som på litauiska framstår som uppenbart.Sverige kan spela en viktig roll när det gäller att se till attbaltiska medborgare får tillgång till ett allsidigt ochkontinuerligt nyhetsflöde. De sovjetiska hoten ochockupationerna av de lokala radio- och TV-stationernaunderstryker vikten av fria etermedia. bördärför anslå ytterligare . för att möjliggörautvidgade sändningar på estniska och lettiska ochsändningar på litauiska i samma omfattning. Medel fördetta bör anvisas inom ramen för utrikesdepartementetshuvudtitel.7. Baltiska värnpliktsflyktingarUnga balter som flyr från den sovjetiska värnplikten gördet för att de anser att den innebär värnplikt i enockupationsarmé. Detta är en politisk uppfattning somdessa ungdomar hyser och som de lagstiftandeförsamlingarna i dessa länder stöder genom att ha gett demrätten att vägra.Enligt har en ockupationsmaktinte rätt att kräva tjänstgöring av medborgare i ockuperadeområden. Mot denna bakgrund finns det skäl att ge debaltiska ungdomar som har den politiska uppfattningen attde tvingas tjänstgöra i en ockupationsarmé möjlighet attstanna i Sverige.8. Öppna det nordiska samarbetetParallellt med att de baltiska staterna stärker sin egenregionala samverkan önskar de utvecklade kontakter . Mot denna bakgrund är det naturligt erbjuder baltiska företrädare en status somgäster i rådets verksamhet.Det är också angeläget att öppnar sinaungdomsoch kulturprogram för baltiskt deltagande.Nordplus bör exempelvis öppnas för baltisk ungdom.Frågan om gemensamma nordiska radiosändningar på debaltiska språken bör prövas.9. Stöd till handel över ÖstersjönBeroende på utvecklingen bör ha beredskap attinrätta handelskontor i alla de tre baltiska huvudstäderna.Strävandena bör vara att inom ramen för en ökadekonomisk självständighet i de olika republikernaunderlätta ett växande handelsutbyte. Ett viktigt led i ettsådant utbyte är en utveckling av underleverantörer åtsvenska företag och legoproduktion. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den sovjetiska militärauppbyggnaden i bör aktualiseras av medkrav på begränsningar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ta upp frågan om balternasfri- och rättigheter inom FNs kommission för mänskliga fri-och rättigheter,3. att uttalar sig i enlighet med vad som imotionen anförts om vikten av utökade parlamentariskakontakter,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en svensk representation i varoch en av de baltiska staterna,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svenska regeringskontakter medde baltiska regeringarna,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att svenska biståndsinsatsermåste omprövas om de baltiska staternas lagligt valdaföreträdare får träda tillbaka,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskilt anslag förbiståndssamarbete med ,8 att beslutar anslå ytterligare 50 milj. kr. /92 till det särskilda anslaget förbiståndsarbete med ,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om syfte och innehåll i de svenskabiståndsinsatserna,10 att anslår ytterligare 3 milj. kr.