mot · GE02N237 · 1991-01-25 00:00:00 — Finans- och kreditmarknaderna har präglats av engenomgripande omvandling . De snabbaförändringarna kan ses mot bakgrund av en ökadinternationalisering och konkurrens över gränserna.Innovationerna på området har varit betydande ochkreditinstituten kan erbjuda betydligt fler tjänster änför bara sedan.Sammantaget har dessa förändringar självfalletinneburit en större frihet för de olika kreditinstituten.Samtidigt har emellertid utvecklingen otvetydigt medförtökade finansiella och tekniska risker.Bank- och kreditverksamhet har av hävd varit hårtreglerad. Samhällets intresse av kontroll och insyn i dennaverksamhet kan motiveras av den betydelse somkreditinstituten har för en väl fungerande ekonomi.Avregleringen har visserligen inneburit att de olikakreditinstituten breddat sina verksamheter men det ärytterst tveksamt om detta ökade utbud av finansiellatjänster och placeringsformer varit till gagn för den bredakretsen av bankkunder.Flera faktorer tyder i stället på att småspararna till eninte oväsentlig del fått betala vissa bankers allt vidlyftigarefinans- och fastighetstransaktioner. Bara under de tre förstakvartalen har bankerna i tjänat 14,5 miljarderkronor i ökad räntemarginal. Räntemarginalen har ökatmed sedan 1987.Avregleringen har lett till en explosion av den finansiellamarknaden där en del aktörer genom lån och belåning avtillgångar man redan lånat kunna öka sitt inflytande ochsina förmögenheter. Detta har möjliggjorts av stigandepriser på aktier och fastigheter. När priserna sedan fallitupplever vi finansiella kriser som inte bara drabbar de somspekulerar utan även småsparare med vilkas medelspekulationen genomförts.I sammanhanget skall också uppmärksammas detökande antalet insideraffärer, medverkan i olika slag avskatteplaneringsåtgärder samt bristande kontroll ochsäkerhetsrutiner som följt i avregleringens spår.Att förekomsten av rena oegentligheter i bankernaockså ökat bekräftas av bankinspektionen.1985 påtalade sålunda inspektionen 31 sådana fall avoegentligheter medan motsvarande ingripanden var 46fall.Även försäkringsinspektionen bekräftar att antaletklagomål från försäkringstagare angåendeförsäkringsbolagens agerande i enskilda fall ökar. Denprocentuella andelen som leder till attförsäkringsinspektionen vidtar åtgärder mot bolagen sägsdock inte ha ökat. När det gäller försäkringsbolagensagerande vid marknadsföring har däremot både antaletärenden och andelen ärenden som leder till åtgärder motförsäkringsbolagen ökat.Gränsen mellan kredit- och värdepappersmarknadenhar blivit alltmer oklar. Och även om bankernas ochförsäkringsbolagens huvudsakliga verksamheterfortfarande skiljer sig åt har den gräns som av traditionfunnits mellan dessa båda institutioner blivit alltmerutsuddad.När sålunda bankers och försäkringsbolagsverksamheter alltmer går in i varandra måste frågan ställasom det är nödvändigt med två statliga myndigheter --bankinspektionen resp. försäkringsinspektionen -- för attbevaka området.I synnerhet bankinspektionen synes ha ageratanmärkningsvärt passivt finansbolagen vidgatsin sfär och förekomsten av osund utlåning till fastigheteroch skatteplanering blivit allt vanligare. alltför ohämmat kunnat köpa finansbolagensmarknadsbevis trots att bankinspektionen förbjudit det.Vi anser i likhet med TCO-ekonomerna att riksdagensrevisorer bör granska bankinspektionens agerande under1980-talets utveckling på finans- och kreditmarknaderna isyfte att utreda hur inspektionen agerat för att skyddaallmänheten från spekulationsekonomins avigsidor.Samtidigt finner vi det angeläget att regeringen nuskyndsamt tar ställning till de olika utredningar sombehandlat försäkrings-, kapital- och kreditmarknaderna.Enligt vår uppfattning talar erfarenheterna under 80-taletför att bank- och försäkringsinspektionen -- i likhet med vadsom är fallet i och -- sammanslås till enmyndighet. Alternativt bör det övervägas om inte tillsynoch kontroll av kreditgivningens karaktär lika väl skullekunna skötas av . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av granskning avbankinspektionens tillsynsverksamhet samt om denframtida organisationen av kontroll- ochtillsynsverksamheten.