mot · GE02N218 · 1991-01-25 00:00:00 — Ägandespridning genom försäljning av statliga företag Innehåll 1.Inledning1 2.Motiv3 2.1Ett spritt ägande3 2.2Statens roll4 2.3Bättre utvecklingsförutsättningar4 2.4Frigjort kapital5 3.Erfarenheter i andra länder5 4.Försäljningens former6 4.1Val av försäljningsmetoder6 4.2Åtgärder för ett spritt ägande7 5.Försäljningens omfattning8 6.Försäljningsobjekt i en första försäljningsomgång8 7.Försäljning på längre sikt11Hemställan11 1. InledningEtt spritt enskilt ägande och en fri konkurrens ärgrundstenar för en vital ekonomisk politik. All erfarenhetvisar att ett privat, decentraliserat ägande och företagandeär den bästa grunden för ett ökat välstånd.Under 1980-talets senare del har aktiemarknadenkunnat förmedla ca 10--i nyttriskkapital. Detta skall ses mot bakgrund av en expansivperiod för den svenska aktiemarknaden. hardock kapaciteten överskridits. Nettokapitaltillförseln är förnärvarande ca . Enligt Aktiefrämjandetberäknas det genomsnittliga behovet under detkommande decenniet vara ca . Medhänsyn till det kapitalbehov som dessutom kommer attfinnas bland statliga och kooperativa företag samt inomsmåföretagssektorn kommer 1990-talets behov av nyttriskkapital att vara avsevärt större än vad den nuvarandeaktiemarknadens kapacitet medger.Enligt moderata samlingspartiet, liberalernaoch är den grundläggande orsaken till bristenpå riskkapital den bristande tilltron till den fördaekonomiska politiken. Penning- och finanspolitikens dåligafunktion och den bristande marknadskonformiteten på densvenska aktiemarknaden, bl.a. på grund avtransaktionsskatter som omsättningsskatten på aktier,minskar intresset att investera såväl internationellt somnationellt investeringskapital på den svenska marknaden.Enligt vår uppfattning finns det riskkapital -- menintresset att placera detta måste främjas och stimuleras.Det socialdemokratiska sättet att ta den växande bristenpå riskkapital till intäkt för flera statliga ingrepp ochstörande inblandningar på marknaden leder ofrånkomligentill mera planekonomi och mindre marknadskonformitet.Följden blir att intresset från marknadens aktörerytterligare minskar. Exempel på sådana socialdemokratiskaåtgärder är lössläppandet av AP-fondernas placeringsrätt,inrättandet av statliga regionala riskkapitalbolag ochbildandet av ett statligt investmentbolag. En fortsatt statligreglering på dessa områden bidrar till ett ökatskatte- och avgiftstryck.Moderata samlingspartiet, liberalerna ochcenterpartiet förespråkar en annan väg som bygger på attstimulera det enskilda sparandet och därmedriskkapitalförsörjningen i näringslivet. Härigenom skapasde bästa förutsättningarna för mångfald och ett sprittägande. Det personliga ägandet -- oavsett om det består avett eget företag eller av aktier i företag -- utgör enligt våruppfattning drivkraften och incitamentet för en positivutveckling av näringslivet.Det finns ca 150 statliga företagsgrupper med enmycket varierad verksamhetsinriktning. I gruppen ingårindustriföretag, kreditinstitut, affärsverk m.m. Dessaföretag äger dessutom större eller mindre del i ytterligarenärmare 900 bolag. Verksamheten spänner över vitt skildafält, från kurortsverksamhet till stålproduktion. Härutöveräger staten bl.a. omfattande skogs- ochjordbruksegendomar.Den brokiga sammansättningen av statliga företagspeglar väl det faktum att få eller inga principer varitvägledande vid företagsförvärven. De försäljningar somförekommer inom den statliga företagsgruppen harhuvudsakligen genomförts utifrån företagsledningensbedömning. Någon översyn av statens företagsverksamhetfrån principiella utgångspunkter har inte förekommit.Enligt vår mening bör det även förekommastatligt ägande och statligt företagande. Ett sådant statligtengagemang måste emellertid i varje enskilt fall kunnamotiveras med tungt vägande särskilda skäl.Det finns monopolliknande verksamheter som kankvarstå i statlig ägo, t.ex. . Däremot måstekonkurrens vara tillåten -- t.ex. med ny teknik -- på dessaområden.Enligt vår mening bör i första hand de företagsenhetereller företagsgrupper inom den statliga sektorn som i dagarbetar under kommersiella betingelser på en marknad ikonkurrens med privata företag successivt säljas. Ett antalav dessa företag kan börsintroduceraseller avyttras på annat sätt.I ett något längre perspektiv kan även delar av denverksamhet inom affärsverken som bedrivs i mer ellermindre monopolliknande form eller med betydandesubventioner utsättas för konkurrens och säljas. Däremotmåste myndighetsutövning ligga kvar hos staten.2. Motiv 2.1 Ett spritt ägandeEn av de viktigaste målsättningarna för en försäljningskall vara att nå en ökad ägandespridning. Sedan 1960-talethar merparten av sparandet ochförmögenhetsuppbyggnaden ägt rum inom den offentligasektorn. Denna utveckling har fortgått in ,framför allt genom införandet av löntagarfonder.Riksdagsmajoritetens beslut att inrätta en femteAP-fond visade att socialdemokraterna tänker fullföljadenna inriktning på offentligt sparande och ägande. LO harockså presenterat mycket långtgående planer i sammariktning.Inte bara LO utan även industriminister haruttryckt långtgående ambitioner att fortsätta den inslagnavägen, att öka koncentrationen och kollektiviseringen avägandet. ''De statliga företagen bör öka sin andel inäringslivet'', ''det är klart att den ekonomiska demokratin,att demokratisera förmögenhetsstocken i ,naturligtvis är ett viktigt mål för ett socialdemokratiskt partioch för arbetarrörelsen'' och ''statens ägande kan bättrefungera som motvikt till en alltför ensidig privatägarkoncentration av vårt lands näringsliv'' är några citatsom illustrerar industriministerns tankevärld där uttrycket''den ekonomiska demokratin'' är liktydigt med attsocialisera ägandet.Denna uttalade socialiseringssträvan hos en avregeringens företrädare har ocksåunderstötts av statsminister i eninterpellationsdebatt i . Den 22 oktoberbekräftade han i kammare att AP-fonderna skallfå utökade placeringsmöjligheter och tog inte avstånd frånden som föreslagit nya fonder av gigantisktformat.AP-fonderna skall enligt statsministern få en friareplaceringsrätt. Det innebär att ytterligare ungefär 350miljarder kronor i statligt kapital skall släppas loss på enaktiemarknad som, om man räknar bort en del indirektägande, före den senaste krisen och höstens nedgång totaltuppgick till . Även om man baraplacerar en mindre del av dessa i aktierär det alldeles klart att AP-fonderna kommer att bli en avde helt dominerande ägarna i det svenska näringslivet redanmed detta förslag. Därför är denna användning av AP-fondmedel inte acceptabel.Samtidigt finns det ett betydande intresse bland enskildamänniskor för ett ökat aktiesparande. Detta bevisades inteminst vid Procordia-emissionen . Då varintresset mycket omfattande bland allmänheten, somemellertid i stort sett blev förbigången vid tilldelningen avaktier. Denna nyemissions utformning var en direktkonsekvens av beslut som dikterades avriksdagsmajoriteten.Den socialdemokratiska regeringens politik har i höggrad inriktats på att hämma den ägandespridning som skullekunna bli följden av det ökade aktieintresset bland vanligalöntagare. Denna strävan har bl.a. kommit till uttryckgenom att man belagt vinstandelar till anställda medarbetsgivaravgifter.Under regeringsåren --82 infördesskattestimulanser för enskilt aktiesparande. Dettamedförde att en halv miljon människor, som intehaft aktier, blev aktieägare. Det stora intresset föraktiefondssparandet visar också att många vill vara delägarei företag.Detta stora intresse bland allmänheten bör respekterasoch tas till vara. Det är bra för vitaliteten i svensk ekonomiom många människor engagerar sig i hur det går förföretagen och strävar efter att påverka deras utvecklinggenom sitt ägarinflytande. När fler låter sitt sparandeförvandlas till ett aktivt ägande, får detta positiva effekteräven för tillgången på riskvilligt kapital. Försäljningen avstatliga företag skall därför ta sikte på att ge alla människorgoda möjligheter att spara i aktier och bli delägare även idessa företag.I första hand bör de anställda få möjlighet att blidelägare i de företag de arbetar i. Därmed får de också ettökat medinflytande. I andra hand skall allmänheten gestillfälle att teckna aktier. Enligt samma princip börarrendatorer få förköpsrätt till den mark de brukar.Kapitalmarknadens ordinarie aktörer bör i princip kommaförst i tredje hand. Detta motverkar institutionellt ägande.2.2 Statens rollStatens främsta uppgift inom näringspolitiken är att angeramarna för näringslivets verksamhet. Om staten går in ochsom företagsägare själv agerar på den marknad den har tilluppgift att ange spelregler för, uppstår en uppenbar risk förosund konkurrens. En regering kan ha motstridigalojaliteter, som medför risk för att konkurrensförhållandenmellan privata och statliga företag snedvrids. Bara riskenför att sådant kan förekomma, försvagar spelreglernastrovärdighet och lägger en hämsko på företagande ochriskvillighet. Rättssäkerheten och den fria konkurrensenkräver därför att staten står neutral mellan olika företag.Dessutom riskerar statligt ägda företag att bli redskapför politiska ambitioner i ena eller andra riktningen.Företag som inte kan agera efter normalaföretagsekonomiska principer får betydligt svårareatt tillförsäkra sina anställda en anställningstrygghet.Statliga företag bör därför ta ansvar för sysselsättningen påsamma sätt och i samma omfattning som inom den privataföretagsamheten. Så sker emellertid . Alltför oftahar politiska ambitioner urgröpt statliga företags långsiktigautvecklingsmöjligheter och därmed lett till en utvecklingmotsatt den avsedda.2.3 Bättre utvecklingsförutsättningarErfarenheten visar att staten är beredd att tillskjutakapital endast till företag som befinner sig i en akut kris.Expansiva företag som har staten som ägare kan normaltinte räkna med något ägartillskott för sina framtidsinriktadeinvesteringar. Det är mot denna bakgrund inte förvånandeatt en stor del av de statliga företagen har ett för litet egetkapital. Denna underkapitalisering hindrar derasutveckling och kan hota företagens framtid.Ett expansivt privat företag som behöver öka sitt kapitalkan göra detta genom nyemission. Nya och gamla ägare fårskjuta till nytt kapital och företaget kan på ett smidigt sättfå medel till de investeringar som krävs för framtiden.En överföring av de statliga företagen till privat ägo ärdärför i hög grad en angelägenhet för de anställda vidföretagen, dels för att de genom delägande kan få ettinflytande och en delaktighet, dels för att företagen kan fåerforderligt kapital utan att först behöva komma i en akutekonomisk kris.Privata ägare kan dessutom tillföra företagen nykompetens, vilket också det leder till en ökad trygghet förde anställda.2.4 Frigjort kapitalFörsäljning av statliga företag eller delar därav frigörkapital. Intäkterna från försäljningen kan utnyttjas på olikasätt. Ett alternativ är att de investeras på ett sådant sätt attandra för samhället viktiga reala tillgångar byggs upp.Investeringar i infrastruktur är ett sådant angelägetändamål.Intäkterna kan också användas till att betala av delar avstatsskulden. Räntan på statsskulden tillhör de störstastatliga utgifterna. Den nuvarande statsskulden på 618,6miljarder kronor () medför räntekostnader påminst (belopp angivet i åretsfinansplan).Att frigöra statens resurser medför en rad positivaeffekter för den svenska ekonomin. Därmed skapasförutsättningar för en lägre inflation och för en sänkning avränteläget.Härigenom kan lönsamheten förskjutas från finansiellainvesteringar till förmån för bl.a. industriinvesteringar.Även på denna väg vitaliseras således svensk ekonomigenom en försäljning av statliga företag.3. Erfarenheter i andra länderPrivatisering, i betydelsen försäljning av offentligt ägdatillgångar, har genomförts i ett stort antalländer.I bl.a. , , , ,, , , , , ,och har regeringar av olika politisk färg såltföretag eller aktieinnehav i företag. Försäljning av statligaföretag förekommer såväl i länder med socialdemokratiskaregeringar som i icke-socialistiskt styrda länder. Bakomdenna trend ligger en ökad insikt om problem för staten attdriva företag.Utvecklingen från planhushållning och statsägande tillmarknadsekonomi och privat ägande i Central- ochÖsteuropa går fram med en imponerande målmedvetenhetoch snabbhet. I enbart skall 7 000 företag säljas -- tillanställda och breda grupper ur befolkningen -- under denärmaste åren, som marknadsekonomi införs. ITjeckoslovakien säljs allt från mjölkaffärer till stålverksamtidigt som moderna aktiebolagslagar och skattesystemskapas. Processen i är likartad. Även börjarstegvis införa privat ägande av jordbruk och företag.Mest intressanta i ett svenskt perspektiv är deerfarenheter som gjorts i västeuropeiska länder.Storbritannien, , , ochSpanien har sålt statliga företag ochaktieinnehav i varierande omfattning. Den mestlångtgående försäljningen av statsägda företag har ägt rum iStorbritannien. Det brittiska privatiseringsprogrammet vardet första.Genom försäljningar av statliga företag i , iStorbritannien och andra länder har ett mycket stort antalhushåll som inte ägt aktier blivit mer delaktiga inationens näringsliv. kommer detta sannolikt att hastor betydelse för konkurrensen ochförmögenhetsfördelningen i dessa länder.Genom att staten vid försäljningarna ofta vänt sig till deanställda med speciella erbjudanden, har positiva effekterför engagemanget i företaget och lönebildningenåstadkommits.Det är viktigt att en svensk försäljningsstrategi tar tillvara dessa positiva drag.Väsentlig kritik har riktats mot försäljningen av statligamonopol, framför allt i . Kritiken gällerfrämst försäljningen av och British Gas,vilka även efter försäljningen dominerar respektivemarknad.Vid försäljning av monopol är det viktigt att denna skerpå ett sådant sätt att konkurrensen ökar. För konsumentensvalmöjligheter är givetvis ett privat monopol lika skadligtsom ett offentligt. Offentliga monopol får inte säljas för attersättas med ett privat.4. Försäljningens former 4.1 Val av försäljningsmetoderI denna motion anges inte hur varje enskild försäljning idetalj bör genomföras. Det är inte uppgift att gedetaljerade instruktioner. Detta bör överlåtas till dem somäger kompetens inom sakområdet. Vi vill istället peka på deolika alternativ som står till buds och lägga fast de principersom bör avgöra valet av försäljningsmetod ochförsäljningskanal. Försäljningar måste ske på ett sådant sättatt företagets affärsverksamhet inte störs.Ovan har angivits två huvudprinciper för försäljningensgenomförande, nämligen att den skall medverka till ökadägandespridning och att anställda i första hand skall beredastillfälle till aktieköp i det egna företaget.När det gäller de statliga företagen kan en rad olikaförsäljningskanaler och metoder tas i anspråk. Det ärväsentligt att valet av försäljningsmetod anpassas tillförsäljningsobjektet och det läge som råder vid tidpunktenför avyttrandet.En betydande del av de statliga företagen kan säljasdirekt till den stora allmänheten genom börsen.Erfarenheterna från och visar härigenom kan sprida aktieägandet till ett mycket stortantal småsparare. Detta kräver dock en omfattandeinformation riktad till allmänheten.Man kan även sälja samtliga aktier till enskilda anställdaså att helt löntagarägda företag skapas.I företag som är mycket beroende av sina leverantörer,t.ex. skogsförädlingsföretag utan egen skog, börleverantörerna ges företräde till tilldelning vidaktieemissionen. I vissa fall kan det bli aktuellt att säljastatens minoritetsintressen i företag till någon eller några avövriga delägare.I andra fall kan ett alternativ vara att sälja statligadotterbolag eller mindre, enstaka statliga företag tillenskilda företag.Eftersom ökad ägandespridning är ett väsentligt mål börde först nämnda försäljningsmetoderna företrädesvisväljas.Jordbruksmark bör i första hand bjudas ut till nuvarandearrendatorer. Vid prissättningen bör hänsyn tas till den tiddessa arrenderat jorden.Statlig skog bör i första hand erbjudas till jord- ochskogsbrukare i skogens närområde. Den kan ocksåanvändas för att tillskapa fristående skogsbruksfastigheter.Detta är inte minst viktigt i de s.k. skogslänen.Ägandespridning och medinflytande är emellertid inteenbart en fråga om val av försäljningskanal. Även i övrigtbör man vid försäljningen vidta åtgärder som syftar till attgöra den till en angelägenhet för en stor del av det svenskafolket.4.2 Åtgärder för ett spritt ägandeProcordias introduktion på är ettexempel på hur en försäljning inte skall gå till. Där fick ipraktiken institutionerna en förköpsrätt. Den lilla pott somblev över fördelades av banker och fondkommissionärer tillderas största kunder. Liknande kritik kan riktas motförsäljningen av Shipping.Vår syn på ägandespridning innebär att en motsattförsäljningsstrategi bör väljas. Närägande är att föredraframför fjärrägande. Decentralisering bör väljas förecentralisering. Det är därför i första hand anställda vidföretag, andra nära intressenter och den breda allmänhetensom bör få tillfälle att köpa. Någon diskriminering avsmåsparare till förmån för större kapitalplacerare bör intefå förekomma. För de fondkommissionärer och banker somanlitas vid försäljningen skall detta vara ett klart uttalatdirektiv.Som tidigare framhållits bör aktierna säljas i små poster.Detta gynnar de små spararna.I de fall direkt enskilt ägande är otillräckligt eller inte ärmöjligt, kan med fördel institutioner som ägs av många,exempelvis aktiefonder och pensionsstiftelser, få köpaaktier i företagen.Vårt värnande om ett decentraliserat ägande avnäringslivet har inte enbart ideologiska motiv. Utländskaerfarenheter visar också att en ägandespridning ger enbetydande nettoökning av sparandet.En mångfald i ägandet kan även förespråkas aveffektivitetsskäl. En effektiv marknadsekonomi förutsätternämligen att marknaden har många aktörer. Stora ochdominerande aktörer kan få kontroll över marknaden ochdärmed sätta marknadsekonomins effektivitetslagar urspel. Detta medför förluster för framför alltkonsumenterna.En fråga som hänger samman med ägandespridningen äraktiernas röstvärde. Enligt vår uppfattning bör ägande ochinflytande gå hand i hand. Principen bör därför vara attingen röstvärdesdifferentiering skall förekomma i destatliga företag som säljs.5. Försäljningens omfattningMöjligheterna att sälja statlig verksamhet begränsasbåde av företagens situation och av utrymmet påkapitalmarknaden.Åtskilliga företag är inte mogna för försäljning därför attderas struktur måste förändras, därför att de ännu inte ärlönsamma eller därför att de behöver rationaliseras.De statliga försäljningarna får inte ges en sådan volymatt möjligheterna för andra företag att utnyttjariskkapitalmarknaden som finansieringskälla stryps.Tillgång på kapital har ett direkt samband med andraåtgärder. Ett av de huvudmotiv som anfördes för införandetav löntagarfonderna var just ''kapitalbrist''. Det visade sigsnabbt att de liberaliseringar som skedde påkapitalmarknaden lockade framkapital i stor omfattning.Under 1980-talets historiskt sett mycket expansiva år påaktiemarknaden har emissionsvolymen (fond- ochnyemissioner) på varierat mellan 10och 14 miljarder kronor.En annan indikation kan vara den respons frånallmänheten som mött erbjudanden om extra insättningar iallemanssparandet. Varje sådant erbjudande om insättningav har resulterat i insättningsvolymer på istorleksordningen 5 miljarder kronor.Den utförsäljningsvolym vi föreslår -- istorleksordningen -- torde inteutgöra något allvarligt problem för en sund och fungeranderiskkapitalmarknad, i synnerhet inte efter borttagandet avomsättningsskatten på aktier med flera åtgärder vi föreslårför att återskapa en sund, fungerande riskkapitalmarknadoch ett ökat sparande.I vissa fall kan det dessutom av andra skäl vara motiveratatt delar av emissioner placeras på andra nordiska börser.Det gäller statliga företag som har aktivitet och intressen ivåra grannländer.En analys av såväl befintliga försäljningsobjekt somriskkapitalmarknaden visar att en försäljning på ca 10miljarder kronor bör vara rimlig under de närmasteåren.Samtidigt som denna försäljningsomgång genomförssom ett första steg, bör övriga statliga tillgångar bli föremålför en översyn.6. Försäljningsobjekt i en första försäljningsomgångI det följande lämnas en kortfattad redovisning av vad vianser bör kunna säljas i den första försäljningsomgången.Företagen i det bildade statliga holdingbolagetFortia AB bör avyttras och holdingbolaget avvecklas. Densamlade förmögenheten i förvaltningsbolaget beräknasuppgå till . I ingår:ASSIägarandel 75 %LKABägarandel 100 %FFV AB (f.d. FFV)ägarandel 100 %Celsius Industrierägarandel 100 %Svenskt Stål ABägarandel (röstetal )ABägarandel (röstetal )NCB ABägarandel 51 %Dessutom kan statens resterande ägarandel iNordbanken () avyttras omgående liksomDomänföretagen AB och delar av domänverkets skogar.Även statens femtioprocentiga andel i ABA -- SAS svenskamoderbolag -- bör efter överenskommelse med övrigadelägare kunna säljas.Efter bolagisering bör breda börsintroduktioner ske avteleverket och Vattenfall.ASSI ägs till direkt av staten och till 25procent indirekt av staten genom domänverket. Statensägande bör avyttras. Företaget genomgår enomstrukturering och har genom staten och domänverketstecknade nyemissioner tillförts nytt kapital motsvarande 1miljard kronor. Företaget torde ha slutfört denödvändiga omstruktureringarna. För att jämställa det medbörsens skogsföretag bör det dock tillföras skog fråndomänverkets förvaltning, innan aktierna utbjuds tillförsäljning.LKAB, , blev efteromfattande omstruktureringar och rationaliseringarlönsamt. Företaget var tidigare i privat ägo.En bred spridning av ägandet över börsen borde kunnastärka bolaget och ge tillgång till en fungeranderiskkapitalmarknad. Delägare i form av stora köpare avmalm skulle kunna stärka gruppen ytterligare och tillföraökad kompetens.FFV AB (f.d. FFV) har nyligenbolagiserats. Företaget arbetar med konkurrensutsattverksamhet och saknar myndighetsfunktioner. Redan i betydande samordningsfördelar att vinna för bolagetsolika verksamheter med andra företagsgrupper inom ochutom . Företagsgruppen lämpar sig väl för enförsäljning.Celsius AB (f.d. Svenska Varv) har under de senasteåren genomgått en snabb omvandling. Varvsrörelsen svararnumera endast för en mindre del av verksamheten.Företaget är ett konglomerat med omfattande verksamhetinom konstruktions- och anläggningsindustrin ochenergiutrustningssektorn samt med ett betydandefastighetsbolag i . Därtill kommer attföretaget fortfarande äger ochreparationsvarvet i samt KockumsMarine i och . Företaget behövergenomgå en strukturering som kan innebära att delar avföretagets nuvarande verksamheter får nya ägare. försäljas.SSAB; staten äger numera av aktierna iSvenskt . Genom att aktierna har olika röstvärdehar staten av rösterna. Därtill kommer att detav staten helägda innehar en stor post konvertibler iSSAB. Företaget har reorganiserats och det finns nuförutsättningar för staten att sälja sina aktier.Procordia AB är fortfarande ett majoritetsägt statligtföretag. Just nu håller en affär på att genomföras sominnebär att övertar Provendor från ochköper . När affären genomförts kommer statenatt äga av aktierna i det nya . Statensresterande andel i bör säljas.NCB AB är noterat på fondbörsen. Staten äger 51procent av företaget, som i likhet med inte äger egnaskogstillgångar. I NCBs fall tillförsäkras virkestillgångengenom avtal med de skogsägarföreningar, vilkasmedlemmar också äger en del av företaget. Dessavirkesleverantörer skall i första hand få möjlighet att utökasitt innehav i företaget. Den eventuellt resterande delen avaktiekapitalet säljs lämpligen över börsen. Eftersom statensaktier genom röstvärdesdifferentiering ger rätt till 10 rösterper aktie, skall försäljning föregås av en nedstämpling, somreducerar röstvärdet på dessa aktier.Nordbanken är noterad på . Statenäger av aktiekapitalet.