mot · GE02Bo212 · 1991-01-25 00:00:00 — BakgrundAlla människor har behov av gemenskap, trygghet ochidentitet. Det sociala nätverket är grundläggande förförmågan att tillgodose dessa behov. I familjen, ivänkretsen, i grannskapet där vi bor och på arbetet skapasoch underhålls de kontakter vi behöver.I dagens samhälle har kontaktytorna i bostadsområdenablivit färre. Vi lär sällan känna våra grannar och det blir inteangeläget att ta ansvar för en gemenskap överåldersgränserna. Tydligast kan det ses i de storabostadsområdena från miljonprogrammets tid. Dessaområden har dock på många håll genomgått omfattandeupprustningar. Till följd av de senaste årens bostadsbrist harmånga kommuner vidare omfattandebostadsbyggnadsprogram för nybyggnation. Det är viktigtatt dessa nya och ombyggda områden ges en utformningsom främjar gemenskap mellan de boende. För att det skavara möjligt bör bostadsfinansieringen medverka till ensamordning av boendeservicen.Den offentliga servicen i bostadsområden har ofta hittillsvarit sektoriserad och utformad med sikte på ett specifiktbehov. Det kan gälla barnstugor, skolor, bostäder ochdagcentraler för äldre eller ungdomars fritidsgårdar resp.föreningslokaler. I en del kommuner har dock numera enhelhetssyn på människors behov av gemenskap lagts tillgrund för serviceplaneringen. Man vill komma bort ifråninstitutionstänkandet för att i stället skapa förutsättningarför delaktighet i bostadsområdena. Om en sådanverksamhetsinriktning skall kunna förverkligas ställs dockkrav på en mer flexibel gränsdragning mellan bostäder,bostadskomplement, samlingslokaler och lokaler föroffentlig service. Bostadsfinansieringens tillämpningbehöver därför ändras i viss utsträckning.Bostadsfinansieringens nuvarande stödsystemBostadslån lämnas till byggande av bostäder,bostadskomplement som förråd och tvättstugor och sådanalokaler som behövs för områdets fritidsverksamhet och desssociala och kommersiella service. Sådana lokaler kan undervissa förutsättningar vara berättigade till samma bidrag förräntekostnaderna som bostäder. Enligt gällandeföreskrifter avser detta:Lokaler för samvaro, möten,hobby och motion i en bostadsgrupp, totalt dock max 2kvm/hushåll.Gemensamma utrymmen för begränsadegrupper av hushåll i organiserade kollektiva boendeformermed allsidig hushållssammansättning, dock max. 10kvm/lägenhet (inkl. de 2 kvm ovan).Vissa villkor måste vara uppfyllda för att räntebidragskall kunna utgå:den betjänade gruppens storlek får inteöverstiga 100 lägenheter.lokalerna skallförvaltningsmässigt och ekonomiskt höra samman medbostäderna.Lokaler avsedda specifikt för kommersiell ellerkommunal service kan enligt bestämmelserna inte till någondel jämställas med bostäder.Riksdagen beslutade om införandetav ett nytt system för att stödja finansieringen avbostadsbyggandet. Systemet innehåller väsentligt lägresubventioner och mindre detaljreglering. De kostnader somberättigar till stöd skall i det nya systemet beräknasschablonmässigt på ett sätt som närmare skall anges avboverket.Staten stödjer också byggande av allmännasamlingslokaler, i första hand sådana lokaler somtillgodoser föreningslivets behov.De nuvarande reglerna utgår från en principiell syn påkostnadsfördelningen mellan olika parter. De boende skallgenom hyra, avgifter eller räntekostnader betala förbostaden och funktioner som kan sägas vara direkt knutnatill bostaden. Hit räknas också utrymmen för t ex hobby,möten och samvaro.Bostadsfinansieringens medverkan till helhetssyn iboendetNormalt planeras nya bostadsområden fortfarandeutifrån en sektorssyn vad gäller såväl boendes närlokalersom service. Resultatet kan bli att området kaninnehålla en mängd lokaler för likartade verksamheter somförutsätts drivas av olika kategorier var för sig. Lokalernakommer ofta bara att användas en del av dygnet,kommunens och boendes och föreningslivets påkvällstid. Bostadsfinansieringen motverkarsamordning genom att stöd endast utgår till närlokaler.Detta kan leda till ett slöseri med lokalresurser och försvåraett samhällsbyggande som utgår från en helhetssyn påmänniskors behov i närmiljön. För statens del innebär detatt bostadsstöd ges till närlokaler som utnyttjas dåligt en delav dygnet medan kommunerna bekostar servicelokaler somutnyttjas dåligt en annan del av dygnet.Staten bör istället främja lösningar som ger bästa möjligautnyttjande av insatta resurser, dvs samordnat brukande avlokaler i ett område.Lokaler bör, om de utgör grannskapslokaler förbostadsområdet, kunna finansieras i viss omfattning påsamma sätt som bostäderna. Liksom nu skall det förutsättasatt de boende har ett direkt inflytande över de lokaler dehar betalningsansvar för. Dock bör det finnas utrymme förolika lösningar. Ett villkor för bostadslån bör vidare vara attformerna för hur lokalerna samordnat skall kunna utnyttjasav de boende resp. socialtjänst, skola, fritid--kultur etc.regleras genom avtal i det aktuella fallet.Någon detaljreglering i ovan nämnda avseenden tordeinte vara nödvändig. Varje låneärende blir föremål förbeslut i länsbostadsnämnden och det kan åvila nämnden attbedöma huruvida de boendes inflytande är säkerställt.Det kan vidare vara nödvändigt med en avgränsning avvilken typ av lokaler och hur stora ytor som skall kunnafinansieras med statligt stöd. Nuvarande regler medger stödtill 2 kvm närlokaler för de boende om de förläggs i separatalokaler.Stödet bör lämnas till lokaler som används för deboendes samvaro och vardagsomsorg. I ett nyttbostadsområde uppgår ofta närservicelokalerna för boendeoch service till 10 kvm per lägenhet. Av dessakan nästan hälften räknas till kategorin samvaro ochvardagsomsorg. Helhetssyn och samordning avlokalbehoven leder till att de boende får tillgång till lokalerför samvaro, lek, hobby osv. av en helt annan kvalitet änsom är möjlig med dagens regler. Bostadsstöd bör ges tillgrannskapslokaler för samordnat utnyttjande och dennuvarande gränsen på 2 kvm per lägenhet bör höjas till 4kvm.Avsikten med förslaget är inte att totalt sett ökasamhällets subventioner. Syftet är i stället att inom densubventionsnivå som råder åstadkomma en bättresamordning och ett bättre utnyttjande av lokaler ochpersonal i verksamheten. Det ger dessutom förutsättningarför delaktighet för de boende och ideellt engagemang iverksamheten som resurserna anpassas till deboendes verkliga behov. Exempel från planeringsstadietvisar att det går att uppnå effektivitetsvinster på 20--25%om den sektoriserade synen på utbyggnad ochbostadsfinansiering frångås. Mot den bakgrunden är 4 kvmper lägenhet en rimlig högsta gräns för bostadsstödet.I nuvarande tillämpningsregler finns också en högstagräns vid 100 hushåll. Denna gräns bör mjukas upp och inteses som absolut. De fysiska förutsättningarna i varje enskiltfall måste vara avgörande liksom på vilket sätt de boendesinflytande organiseras. Det är ändå viktigt att framhålla atthuvudprincipen skall vara närhet och lokalt engagemanginom ett bostadsområde. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bostadsfinansieringssystemetsutformning till stöd för helhetssyn, samverkan, delaktighetoch ansvar för vardagsomsorgen på grannskapsnivå,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts dels om förenkling av föreskrifternai nuvarande bostadsfinansieringsregler, dels vidutformningen av tillämpningsföreskrifterna för det nyabostadsfinansieringssystemet.