mot · GE02Sk712 · 1991-01-25 00:00:00 — 1989/90:111 motiverar statsrådetmomsbeläggning av kultur och nöjen bl.a. på följande sätt:Huvudparten av kultur- och nöjesområdet omfattas förnärvarande inte av skatteplikt. Enligt kommittén framstårdet dock som naturligt att en generell mervärdeskattomfattar också ett i så många hänseenden renodlatkonsumtionsområde som det här är fråga om. Gällandebeskattningsregler kan enligt kommittén i hög grad sägassubventionera nöjesområdet till förfång för konsumtionenpå andra områden. Också det förhållandet att vissa formerav nöjeskonsumtion, t.ex. dans och underhållning isamband med restaurangbesök, i vissa fallträffas av mervärdeskatten, medan i andra fall motsvarandekonsumtion inte beskattas, inverkar menligt påkonkurrensneutraliteten.Till detta kan följande kommentar göras. De ungdomarsom besöker danser torde knappast välja en annankulturinstitution före dansen. I regel är dessa inte helleröppna vid tider då det spelas upp till dans. Konkurrensen iförhållande till restauranger gäller endast i begränsadomfattning samma publik.I övrigt kommenteras inte dans och nöjen ipropositionen. Ej heller utskottet har kommenterat detta iannan mån än att de ideella föreningarnasmervärdeskatterättsliga ställning består. Härigenomtillgodoses enligt utskottets uppfattning berättigade krav påskattefrihet för icke kommersiell verksamhet.Frågan om de skilda skattereglerna för olikanöjesarrangörer drabbar ytterst ungdomen. Redan i få dansarrangemang som är öppna för alla ungdomarfrån tonåren och . Skall kostnaderna förentrén till vissa danser dessutom öka och däröverblir det även en kostnadsfråga för de unga. Utbudet avnöjen som vänder sig till breda ungdomsgrupper är redannu begränsat och i värsta fall kan det leda till att utbudetbegränsas ytterligare och att alternativet som återstår är att''hänga på gatan''. Konkurrensen mellan nöjesarrangörernablir nu snedvriden och annonser som förekommer om''momsfri'' dans ger närmast ett löjligt intryck.Frågan kan lösas genom att befria entréavgiften viddanstillställningar från moms. I detta fallet utgår jag från dearrangörer som anordnar dans regelmässigt elleryrkesmässigt och där dansen är det huvudsakligaarrangemanget.Alternativet är att entréavgiften vid samtligadanstillställningar som anordnas regelmässigt elleryrkesmässigt momsbeläggs.Föreningslivet i övrigt där det anordnas en eller annandans kommer inte i fråga eftersom det inte kanbetraktas som en kommersiell eller yrkesmässigverksamhet.För närvarande råder stor osäkerhet omgränsdragningen mellan vad som är mervärdeskattepliktigtarrangemang och inte. Skatteförvaltningarna ger olikabesked och så länge frågan inte prövats i rättsinstansernakommer arrangörerna att leva med denna osäkerhet. Ettutslag om skatteplikt i efterhand kommer att slå oerhörthårt mot dessa arrangörer som inte får ett klart besked iskattefrågan. Även det kan leda till att ytterligareungdomsarrangemang slås ut.I likhet med vad som har skett när det gälleridrottsrörelsen så bör en uppföljning av effekterna av denya skattereglerna göras. Utgångspunkten skall vara attuppnå konkurrensneutralitet mellan olika arrangörer.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att genomföra ensådan uppföljning och återkomma till med förslagtill åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger till känna vadi motionen anförts om momsbeläggning avdansarrangemang.