mot · GE02L212 · 1991-01-25 00:00:00 — Utredning av lagen om ekonomiska föreningar Så skrev jägmästaren och jordbrukaren sin mycket uppmärksammade bok ''Ett konsumentvänligtjordbruk'', 1963.De problem som behandlades i den nu gamlaboken är lika aktuella , inte minst har de höga svenskamatpriserna med rätta kritiserats och ävenkonkurrensförhållandena inom livsmedelshandeln harbörjat ifrågasättas. Handelns oligopolistiska struktur harpåtalats med de tre dominerande kedjorna ICA, Konsumoch , och företrädare för dessa kedjor har ocksålovat att verka för en ''prispress'' och en mera aktivpriskonkurrens inom detaljhandeln.Förvånande nog har emellertid intelantbrukskooperationens roll i prisbildningen genomlysts,trots att de monopolistiska tendenserna inom denna sektorvarit betydligt mera framträdande under många decennier.Detta gäller t.ex. slakterisidan, mejerierna och inte minstpartihandeln med förnödenheter -- gödsel, utsäde etc -- tilljordbrukarna.Lantbrukskooperationens särdragDe producentkooperativa företagen inom jordbruketorganiserades . Syftet var att övertahandelns roll, så att jordbruket självt skulle kunna uppbärahandelsmarginalerna. Lantbrukarna var egentligen inte enenhetlig producentkategori. Lokaliseringen varierade från utmärkta lägen närasamhällen till avlägset liggande enheter med dåligatransportmöjligheter. För att kunna samordna ett stort antalproducenter som arbetade under vitt skilda förhållandenfick en rad av marknadshushållningens mest grundläggandeprinciper överges.Exempelvis tillämpades likaprisprincipen sominnebar att en jordbrukare vare sig han var storproducenteller hade en i marknadshänseende gynnsamt belägen gårdinte var berättigad till kvantitetstillägg, rabatter eller bättreproduktionspriser till följd av lägesfördelen. De fördelarproducentföreningen tillgodogjorde sig fördelades tillmindre lyckligt lottade medlemmar. Kort sagt,producentföreningarna förde en rent politiskfördelningspolitik.Samarbetet mellan den ekonomiska föreningsrörelsenoch den fackliga organisationen inom jordbruket blevgenom personunioner mycket nära även om den fackligarörelsen stadgeenligt inte skulle syssla med frågor somtillhörde de ekonomiska föreningarna. Detta ledde i sin turtill att det politiska målet om inkomstjämlikhet mellanjordbrukare och industriarbetare skapade uppfattningen atten jordbruksrörelse inte är lik andra företag.De ekonomiska föreningarna erhåller sitt kapital genominsatser. Dessa uttaxerades i relation till jordbruksenhetensstorlek; gav insatsen endast en röst oberoende avhur stor insatsen varit.De producentkooperativa företagen har krävtbetydande uppoffringar av de anslutna jordbrukarna. har drabbats hårdare som det i stort sett --genom producentkooperationens marknadsdominans --varit i praktiken omöjligt att stå utanför.Producentkooperationens principer om ''lika pris föralla'', ''en man en röst'', ''köp- och leveranstvång'' samt ingaeller obetydliga räntebetalningar på insatsen hartillsammans med betydande successiva kapitaltillskott medbeskattade medel från jordbruksföretagen betytt storauppoffringar för många jordbrukare. harnytänkande och entreprenörskap inom jordbruket ochlivsmedelshanteringen hämmats.Den andra sidan av myntet är attproducentkooperationen haft tillgång till en billigfinansiering, vilket i sin tur skapat en tendens till onödigtdyra och lyxiga investeringar i anläggningstillgångar samtsannolikt en ofta alltför stor personalkader.Kombinationen av förhållandevis billig finansiering ochen marknad med nästan total marknadsdominans förproducentkooperationen skapar ineffektivitet. Dettaavspeglas i våra höga livsmedelspriser men också i ettförhållandevis begränsat urval inom t ex mejerisektornjämfört med jämförbara västeuropeiska länder. Kvalitetenvad gäller kött och charkuterier kan också ofta betecknassom relativt medioker.Ett upphävande av gränsskyddet intensifierar givetvisimportkonkurrensen. Men med producentkooperationensdominans inom förädlingsledet och inom delar avpartihandeln kan befaras att utlandshandeln med livsmedelkommer att domineras av lantbrukskooperationen. Dettakan få till resultat att konsumenterna fortfarande kommeratt mötas av onödigt höga matpriser som deverkliga ägarna till lantbrukskooperationen, bönderna, fårliten eller ingen alls utdelning.En avreglering av jordbruksregleringen med ett starktreducerat gränsskydd kräver ovillkorligen att möjligheternaskall vidgas för en omvandling av de ekonomiskaföreningarna till aktiebolag. Detta gäller framförallt destora föreningarna.Aktiebolagsformen har den stora fördelen att ettaktieinnehav lätt kan realiseras åtminstone i de störreaktiebolagen. I en ekonomisk förening krävs att övrigamedlemmar i föreningen godkänner utträdesbegäran.Genom ändring av företagsformen skulle såledesjordbrukarna erhålla reella möjligheter att friare disponerade finansiella tillgångar, som är hårt bundna ilantbrukskooperationen. Frågan är mycket angelägen förde flesta företagare inom jordbrukssektorn genomjordbrukets avreglering. Omstruktureringen underlättas avlösgjorda finansiella resurser.Den lätthet med vilken lantbrukskooperationen iframtiden skulle kunna finansiera sin verksamhet skulledäremot bli avhängig av företagens lönsamhet ochfinansmarknadernas värdering av företagen. Kort sagt,lantbrukskooperationen måste utvecklas på marknadensvillkor, vilket skulle bidra till en mer konsumentvänligföretagspolitik.Man kan tänka sig olika sätt att förändra lagstiftningenom ekonomiska föreningar, så att en omvandling av de storaproducentkooperativa föreningarna till aktiebolagunderlättas och påskyndas. En kvalificerad minoritet, t exen tredjedel av de röstande på stämman eller en tredjedelav antalet medlemmar skulle exempelvis kunna påfordra attföretagsformen ändras till aktiebolag. En ännu lägreminoritetsgräns skulle kunna övervägas, nämligen 10procent av antalet medlemmar. Denna senare siffraöverensstämmer med gränsen för minoritetsskydd iaktiebolagslagen. Kanske uppfattas minoritetsregler somalltför drastiska. I så fall skulle kravet kunna skärpas till atten enkel majoritet av vid stämman närvarande medlemmarskulle kunna påforda en övergång till aktiebolag.Det är många och svåra frågor, som måste beaktas vid enändring av nu föreslagen art i den ekonomiskaföreningslagen. Hänsyn måste t ex tas till den historiskautvecklingen av föreningsrörelsen, som de facto innebartvång för jordbrukaren att ansluta sig tillproducentkooperationen. Detta kan tala för att enminoritet skall kunna avgöra frågan om företagsform.De berörda frågorna kräver således en skyndsamutredning. Att denna måste genomföras snabbt hängersamman med att jordbrukets avreglering redan påbörjats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt begär att regeringen skyndsamt skalltillsätta en utredning om förändringar i lagen omekonomiska föreningar i enlighet med de riktlinjer somangivits i motionen.