mot · GE02So251 · 1991-01-25 00:00:00 — I bilaga till regeringensproposition /91:100 föreslås vissa förbättringar avbilstödet till handikappade. Så väl grundbidraget somanskaffningsbidraget höjs liksom inkomstgränserna föranskaffningsbidraget. Detta sker i det vällovliga syftet attförsöka återställa värdet av bilstödet till nivå.Det är emellertid tveksamt huruvida de föreslagnahöjningarna är tillräckliga för att uppnå detta syfte.Kostnadsutvecklingen på bilmarknaden har varit kraftigsedan år 1988. Dessutom avser grundbidraget att ersättatidigare stödformer för handikappade bilförare, för vilkabilen utgör ett ovärderligt tekniskt hjälpmedel. Således skavärdet av befrielse från vägtrafikskatt och accis räknas in,liksom värdet av den tidigare bensinskatterestitutionen.Särskilt senare tiders kraftiga prisökningar på bensinurholkar grundbidragets värde kraftigt.Vänsterpartiet anser att bör hemställa hosregeringen om en uppräkning av bilstödet med hänsyn tillovan nämnda faktorer och återkommer till medförslag i enlighet med detta, varvid även förslag om enindexreglering med knytning till basbeloppet börframläggas.Av statsfinansiella skäl har åldersgränsen för rätt tillbilstöd till förtidspensionärer satts till . Det finns idagingen anledning att argumentera för de sociala skäl somfinns för att höja denna åldersgräns, eftersom det inte rådernågra åsiktsskillnader i frågan i . Tvärtom harriksdagen uttalat att en sådan höjning bör ske så snart detär ekonomiskt möjligt.Däremot finns det anledning att peka på några andrating i sammanhanget. Förtidspensionärer hargenom bilstödsreform kommit i ett avsevärt sämreläge . De är inte bara berövade möjligheten attfå bilstöd. kunde de få skattebefrielse ochbensinskatterestitution, men även denna rätt har berövatsdem. När bilstödsreformen genomfördes upphörde ocksålandstingen att genom sin hjälpmedelsverksamhet bidra tillanpassning av motorfordon, vilket bl a skedde genom det sk mopedbidraget. Sammantaget innebär detta att deförtidspensionärer som är och som på grund avfunktionsnedsättningar inte kan använda allmännakommunikationer står helt utan stöd. Följden blir att mångainte kan skaffa sig bil eller måste kanske göra sig av med denbil de har och istället tvingas de använda sig av färdtjänstoch riksfärdtjänst. Det finns skäl att påpeka att man intebehöver vara särskilt flitig färdtjänstresenär, för attkostnaderna , som är bilstödetsomloppsperiod, ska komma upp i nivå med grundbidraget ibilstödet.Ett kriterium för att erhålla bilstöd är ''väsentligasvårigheter'' att använda allmänna kommunikationer. Vadsom är att beteckna som ''väsentliga svårigheter'' är f nföremål för olika tolkningar. Från handikapprörelsens sidahar i en rad olika sammanhang framförts stark kritik avRiksförsäkringsverkets (RFV) överdrivet restriktivainställning. Försäkringsöverdomstolen (FÖD) har i en radavgöranden gjort en annan tolkning än RFV. Av antaletärenden som avgjorts till sökandes förmån, mot RFVsyrkande, och karaktären av dessa ärenden kan slutsatsendras att FÖD har uppfattat att beslut har en mergenerös innebörd än vad RFV:s tillämpning ger uttryck för.RFV hävdar dessutom att man avser att fortsätta sin merrestriktiva tolkning. Genom att RFV obstruerar FÖD:sutslag är rättsläget på bilstödsområdet alltjämt mycketoklart. En sökande kan inte mot bakgrund av FÖD:s domardra slutsatser om huruvida han kommer att erhålla bilstöd.Även om det finns parallellfall avgjorda av FÖD kan manändå tvingas till en utdragen överklagningsprocess.Några exempel kan tjäna till att belysa situationen:Personer som kan gå, men saknar eller har mycket dåligaarmfunktioner anser RFV inte ska ha bilstöd. FÖD har enannan uppfattning.Personer med t ex CP-skador, somvisserligen kan gå och även i starkt begränsad utsträckningkan använda allmänna kommunikationer, men inte bör göradet på grund av risken för att ansträngningarna kanförorsaka felställningar och förslitningar, anser RFV inteska ha bilstöd. Detta är inte ännu prövat i FÖD.Enkvinna med halvsidig förlamning efter en stroke har nekatsbilstöd med hänvisning till att försäkringskassansförtroendeläkare, som aldrig träffat kvinnan, bedömt atthon kan ta sig ombord på en buss. I själva verket har honstora svårigheter att gå på ett plant golv med hjälp avkryckkäpp. Detta ärende är ännu inte avgjort i FÖD.Personer med stomier kan få bilstöd, däremot inte personermed kroniska mag- och tarminflammationer som kan haavsevärt mycket större problem med att använda allmännakommunikationer.Kortväxta är en grupp som nekatsbilstöd trots att det är uppenbart att de har väsentligasvårigheter att använda allmänna kommunikationer.I den typ av ärenden som finns i exemplet ovan lösesproblemen genom att kommunen går in och beviljarfärdtjänst. Man gör helt enkelt bedömningen att det inte ärrimligt att de personer det handlar om ska hänvisas till dendåligt anpassade kollektiva trafiken. Trots detta finns detexempel på personer som tvingats söka och beviljatsförtidspension sedan de nekats bilstöd. RFVs restriktivitetgår således så långt att bilstödets syfte i vissa fall motverkas.Vänsterpartiet anser att bör uttala att lagenom bilstöd skall tillämpas mer generöst än vad som f.n. ärfallet och att detta bör ges regeringen tillkänna. Såväl enmer generös tillämpning som en uppräkning av bilstödet till1988 års värde bör rymmas inom ramen för detreservationsanslag som regeringen föreslagit. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en uppräkning avgrundbidrag och anskaffningsbidrag inom bilstödet i syfteatt återställa värdet från ,2. att hos regeringen begär förslag om attgrundbidrag och anskaffningsbidrag inom bilstödet därefteruppräknas enligt ett index som knyts till basbeloppet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tillämpningen av lagen ombilstöd till handikappade bör ske med en högre grad avgenerositet än vad som är fallet.