mot · GE02N88 · 1991-03-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:88 Energipolitiken Innehåll1.Sammanfattande inledning 62.Principer för energimarknaderna83.Energipropositionen10 3.1Ett ''tretydigt'' dokument10 3.2Kvarstående osäkerhet10 3.3Naturgasens framtid114.Koldioxidtaket125.Miljöanpassad beskattning14 5.1Effekter för biobränslen146.Regeringens förslag15 6.1Energisparande15 6.2Skatteförslag16 6.3Elproduktionssubventioner16 6.4Bidrag till etanolproduktion17 6.5Energiforskningen187.Hemställan18 1. Sammanfattande inledningRegeringens proposition eliminerar inte osäkerhetenkring den svenska energiförsörjningen. Överenskommelsenmellan regeringen, liberalerna och , somligger till grund för regeringens proposition, undviker dencentrala fråga som skapat osäkerhet i svenskenergiförsörjning, nämligen den framtida användningen avkärnkraften.Visserligen låter regeringen beslutet om den förtidaavvecklingen 1995 och 1996 ''försvinna''. I övrigt angesemellertid att avvecklingen av kärnkraften skall varagenomförd . De tre partierna har på denna punktolika uppfattningar om huruvida detta mål skall varaöverordnat andra energi- och miljöpolitiska mål. Såvälsocialdemokraterna som har låtit klargöra attde inte är beredda att låta andra mål förhindra attavvecklingen skall vara genomförd till 2010.Överenskommelsen visar -- förutom vällovligaskrivningar och målsättningar om låga elpriser och eninternationaliserad elmarknad -- att det man är överens omär det som inte rör kärnkraften, nämligen ett femårigtutgiftsprogram om . Oavsett hur manbedömer detta är det självfallet verklighetsfrämmande atttro att detta skulle möjliggöra att kärnkraften avvecklasutan stigande elpriser, betydande miljökonsekvenser,arbetslöshet och en försämrad ekonomisk tillväxt.Fördyringen av den svenska elproduktionen vid enavveckling av kärnkraften har beräknats till mellan 200 och300 miljarder kronor. Trepartiöverenskommelsen ochregeringens proposition torde inte upphäva detta.De tre partierna gick in i överläggningarna med skildaståndpunkter om energipolitiken. Även efteröverenskommelsen är det uppenbart att de tre partierna harväsentligt olika uppfattningar. Överenskommelsen ärutformad så att varje parti kan göra en egen tolkning.Överenskommelsen, som visserligen innehåller engemensam text men som tolkas på tre olika sätt, kommeratt leda till att osäkerheten kring svensk energiförsörjningkvarstår. Visserligen innebär överenskommelsen attsocialdemokraterna får en möjlighet att ''krypa ur'' sintidigare politik att inleda avvecklingen 1995 men i stället föratt lägga fast långsiktiga principer för svenskenergiproduktion och energianvändning innebär förslagetökade insatser för att politiskt styra användningen ochtillförseln av energi.Detta står i en uppenbar motsatsställning till de krav påen ökad marknadsanpassning av den svenskaenergiförsörjningen som överenskommelsen ochpropositionen talar om. Regeringens retorik och praktiskapolitik går inte ihop. Regeringen föreslår till exempel attenergianvändning och tillförsel skall utsättas för en årligkontrollstation med sikte på att granska utvecklingen mot2010.Hur den årliga kontrollstationen i praktiken skallfungera är oklart. Det finns en avsevärd risk att denkommer att ge upphov till en årlig debatt om grunderna förenergipolitiken, och att det kommer att väckas kravpå ökade åtgärder för att möjliggöra en avveckling avkärnkraften till 2010. Det föredragande statsrådet har inteheller antytt något annat. Regeringens företrädare hartvärtom, både i socialdemokraternas valplattform och iandra uttalanden, angivit att de ser en kärnkraftsavvecklingfram till 2010 som oåterkallelig.Överenskommelsen mellan de tre partierna undvikernogsamt att ta ställning till när en framtida avveckling avkärnkraften skall påbörjas. Inte heller redovisar man någonentydig princip för under vilka villkor energianvändningenskall utvecklas. Detta innebär att osäkerheten på lång siktkommer att kvarstå, som denna osäkerhetkommer att ge konsekvenser på kort sikt genom att denbefintliga kärnkraftens potential inte utnyttjas. Det kaninnebära att den svenska elmarknaden förlorar uppemot 15TWh el. Det kommer att leda till investeringar imotsvarande kapacitet fossil kraftproduktion, som annarskunde ha undvikits.Frånvaron av enighet kring kärnkraften sökerregeringen och de avtalsslutande partierna kompenseragenom förslag som innebär nya satsningar på s.k.energibesparande åtgärder och subventioner för att främjas.k. Sådana inslag i svenskenergipolitik är inte nya. andra hälft ochdelar av försöktes också att genom subventionerfrämja en politiskt önskad utveckling på energiområdet.Erfarenheterna från den tidens miljardprogram är dåliga.En del medel användes som subvention till åtgärder sommarknadens aktörer ändå skulle ha genomfört -- en delnyttjades till projekt som inte borde ha genomförts.Regeringens nu framlagda subventionsprogram är endyrbar illusion, i den bemärkelsen att insatta medelknappast kommer att leda till några bestående effekter.Offentliga utgifter på eliminerar intede omfattande negativa konsekvenser för svensk ekonomioch miljö som följer av en avveckling till 2010, vilket ocksåpåvisats av en lång rad av utredningar. Subventionerna kaninte driva fram bränslen som kan ersätta kärnkraften, utanutgör ett allvarligt slöseri med skattebetalarnas medel.Moderata samlingspartiet förordar en aktiv miljöpolitiki stället för en styrande energipolitik. Energipolitiken i desstraditionella betydelse -- en politik avsedd att styra tillförseloch användning av energi -- bör avvecklas.Riksdagens och regeringens framtida roll på energiområdetbör syfta till att fastställa miljö- och säkerhetsbetingadespelregler.Riksdagens beslut om ett koldioxidtak är ett mycketviktigt miljöbeslut, som måste stå fast. Med en fortsattanvändning av kärnkraften finns det för del godaförutsättningar att inte bara klara koldioxidtaket utan ocksåatt reducera utsläppen. Regeringen måste i fortsättningenrespektera beslut.Utfallet av folkomröstning skall följas, vilketinnebär att de tolv nuvarande kärnkraftsreaktorerna skalldrivas. Folkomröstningsresultatet skall även respekterasbeträffande villkoren för avvecklingen av kärnkraften.Väljarna tog inte ställning till något avvecklingsår utan tillatt avvecklingen skulle ske under hänsyn till välfärd ochsysselsättning, att kärnkraften skulle användas i avvaktanpå framväxten av förnyelsebara bränslen samt attsäkerhetshänsyn skulle vara avgörande för i vilken ordningreaktorerna skulle avvecklas. är vad vi vet i daginte förenligt med dessa villkor. Årtalet är fastställt utannågon koppling till de alternativ som väljarna ifolkomröstningen tog ställning till.Olika energiformer måste utvecklas utifrån sinaekonomiska meriter inom ramen för gällande miljökrav.Energibeskattningen skall relateras till energislagensmiljöeffekter och utformas så att miljövänliga energiformerfrämjas. Nya energiformer kommer därmed att kunna spelaen växande roll.2. Principer för energimarknadernaKraven på en förtida avveckling av kärnkraften har letttill en energidebatt där denna avveckling blivit till enhuvudsak. Det har därför ibland framstått som omkärnkraften näst intill är ett självändamål. Det är den inte.Det är tillgången på billig energi, främst el, och intetekniken för att producera den, som är huvudsaken. Det äruppenbart att en förtida avveckling inte bara skulleinnebära en gigantisk kapitalförstöring. En sådanavveckling skulle också leda till oacceptabelt höga elprisertill följd av bristen på elproduktionskapacitet.Men om vi i skullefå möjlighet att använda andra former för elproduktion somär bättre och som ger lägre kostnader finns det självfalletingen anledning att hålla fast vid kärnkraften som sådan.Det finns dock inte mycket som talar för att några nyaenergislag skulle kunna tillföra energi i sådan omfattning attde skulle kunna ge elkraft som både täcker den växandeefterfrågan och som skulle kunna ersätta elkraften frånkärnkraftverken. Däremot finns det goda förutsättningarför ett ökat utbud av energikällor inom ramen för demiljöpolitiska krav som måste ställas.Utan att ge avkallpå säkerhetskraven skulle de svenska kärnkraftverkenkunna producera mera elkraft. Bland annat genom nyteknik för kärnbränsle kan värmeproduktionen ikärnkraftverken öka. Det förutsätter då vissa investeringar.Beräkningar tyder på att de svenska kärnkraftverken skullekunna producera ytterligare 12elenergi utöverdagens produktionskapacitet.En ökad utbyggnad avkraftvärme synes kunna bli klart lönsam. Befintligproduktionsförmåga med fasta bränslen är el.Fram bedöms den totala produktionsförmåganligga i intervallet upp till el.Vindkraft kan ge ettmarginellt elkraftstillskott om kostnadsproblemen kanbemästras. Nya vindkraftverk som placeras i gynnsammavindlägen skulle kunna producera elkraft till enkostnad av /kWh. Optimistiska bedömaremenar dock att vindkraften skulle kunna bidra med 3 TWhel år 2010.Biobränslen är intressant bland annat avmiljöskäl. Den miljömässiga fördelen med biobränslen,dvs. olika grödor som används som bränsle, är att de integer något nettobidrag av koldioxid till atmosfären. Ombiomassan förmultnar i stället för att brännas kommer likastor mängd koldioxid att bildas.Det mest effektiva resursutnyttjandet blir därför attbränna biomassan och utvinna energi. När sedan nyttbiobränsle produceras kommer grödorna att ta uppmotsvarande mängd koldioxid som den koldioxid somfrigörs vid förbränningen.Möjligheten att använda biobränslen på ett ekonomisktförsvarbart sätt för ren elproduktion kräver dock vidareutveckling och torde vara realistiskt först in på 2000-taletsförsta decennier.Naturgas är ett fossilt bränsle som dockger väsentligt mindre miljöeffekter än olja och kol. Enkonvertering av kol- och oljeeldade kraft- ochkraftvärmeverk till naturgas är därför en miljömässigt vettigåtgärd. Naturgas går att använda i såväl stora som småanläggningar och är dessutom väl lämpad förelproduktion.Sopförbränning kan till en del ersätta oljaoch kol. Moderna anläggningar för förbränning avsorterade sopor kan uppvisa miljömässigt godautsläppsvärden. Förbränning orsakar dessutom ofta mindremiljöpåverkan än deponering av sopor på soptippar.Förbränning av sopor och biobränslen lämpar sig dock ännuinte för ren elproduktion.Solvärme kan även i vårt landvara intressant för vissa former av uppvärmning.Solcellteknologin kan komma att få ett internationelltgenombrott. Detta torde dock inte komma under 1990-talet.Teknikens och vetenskapens utveckling kommer attöppna nya möjligheter som politiken inte kontrollerar.Dessa möjligheter kommer att bli intressanta vid enväxande efterfrågan på el.Sammantaget ger dessa möjligheter den svenskaenergimarknaden goda förutsättningar att på en gång mötaväxande miljökrav och tillgodose en växande efterfrågan avframför allt elenergi. Detta gäller inte minst eftersomeffekthöjningar av kärnkraften kommer att möjliggöra attfossila bränslen ersätts med kärnkraftsel utöver vad somredan skett.Det är däremot svårt att se hur elförsörjningen skullekunna utan kärnkraften. Det krävs 15 000vindkraftverk för att ersätta en enda kärnkraftsreaktor. Omen enda kärnkraftsreaktor skulle ersättas med bioenergiskulle all i behöva tas i anspråk förenergiodlingar. Om en enda reaktor skulle ersättas medvattenkraft skulle minst en orörd älv behöva byggas ut.Den svenska energidebatten har i många stycken varitonyanserad. Debatten har i stor utsträckning präglats av ett''antingen-eller-resonemang''. Det är olyckligt. Debattenborde i stället handla om ''både och''. Det handlar inte omantingen kärnkraft eller så kallade alternativa energikällor.Det handlar om både kärnkraft och alternativen. Dethandlar inte om antingen energihushållning eller ökadenergikapacitet, det handlar om både och.Marknadsekonomin skapar de bästa förutsättningarnaför att utforska denna mångfald av möjligheter. Politiskstyrning av energianvändningen kommer däremot attmotverka en sund utveckling och leda till felsatsningar. Detär erfarenheten av all annan planhushållning. Under 1970-och 1980-talen fick de flesta lära att detta också gäller förenergiområdet.Den politiska kontrollen över energiproduktionen måsteinskränkas till att endast avse de miljö- ochsäkerhetsbetingade aspekterna. Väl definierade miljö- ochsäkerhetsmässiga krav måste uppställas.Energiproducenternas uppgift kommer då att vara attproducera denna energi på ett sådant sätt att dessa kravuppfylls.En fungerande energimarknad är det bästa sättet attpröva de nya alternativens påstådda överlägsenhet. Om denya energislagen visar sig bättre än kärnkraften kommer deatt successivt konkurrera ut denna.Om de nya energislagen däremot saknar dennaöverlägsenhet kommer likväl att ha en säkerenergiförsörjning. På en fri energimarknad kan de olikaenergislagen utvecklas till sin rätta potential.Det behövs en intensifierad miljödebatt, inte minst medsikte på att klara det av beslutade taket förkoldioxidutsläpp. Energipolitiken kan ersättas av enaktiverad miljöpolitik och en avreglerad energimarknad.Riksdag och regering skall faställa miljökraven förenergisektorn. Det finns ingen anledning för statsmakternaatt av andra skäl än miljö- och säkerhetsskäl försöka styraenergiproduktion och energianvändning.3. EnergipropositionenRegeringens framlagda energiproposition är resultatetav långvariga överläggningar mellan socialdemokraterna,liberalerna och under hösten 1990.Den egentliga anledningen till dessa överläggningar var attden förda energipolitiken saknade trovärdighet även urregeringens eget perspektiv. Det blev alltmer uppenbart atten förtida avveckling med början 1995 var orealistisk ochansvarslös. De tre partierna hade gemensamt ett behov avatt lämna gamla positioner i den energipolitiska debatten.Dessa behov har, snarare än behovet av en säker ochtrovärdig energiförsörjning, präglat överenskommelsen.Den fundamentala osäkerheten i den svenskaenergiförsörjningen, som beror av beslutet att kärnkraftenskall vara avvecklad 2010, kvarstår nämligen trots deavtalsslutande partiernas positionsförflyttningar.3.1 Ett ''tretydigt'' dokumentKärnan i regeringens proposition är den tidigare nämndatrepartiöverenskommelsen. Denna är ett exempel på hurman kan konstruera en enda text som omfattar tre olikauppfattningar i sak. Det är därför ett till stora delar mycketoklart och tvetydigt dokument.Överenskommelsen har också tolkats mycket olika av deolika partierna. har t.ex. konstaterat attöverenskommelsen visserligen redovisar förekomsten av ettriksdagsbeslut som fastslår att kärnkraften skall varaavvecklad 2010, men att detta inte skall tolkas som omöverenskommelsen verkligen innebär att de tre partierna äröverens om avveckling 2010. Socialdemokraternaframhåller emellertid att står fast och att dettabekräftas av överenskommelsen. Ledande centerpartisterhar uttalat att överenskommelsen ger förutsättningar för enän snabbare avveckling av kärnkraften.3.2 Kvarstående osäkerhetDet är ett slående faktum att den uppgörelse som skullege säkerhet åt svensk energipolitik inte handlar om denfråga som skapat osäkerheten, utöver att årtalen 1995 och1996 suddas bort. Det som de avtalsslutande partierna äröverens om gäller i stället ekonomiska stödåtgärder tillenergihushållning och effektiv elanvändning,kraftvärmeproduktion och utveckling av nya alternativabränslen. Inget av dessa program kan med något rimligtkrav på verklighetsförankring leda till en utveckling som gördet möjligt att ersätta halva den svenska elproduktionen tillår 2010. Det innebär att hotet om de konsekvenser förekonomi och miljö som enligt vad en lång rad olikautredningar påvisat följer av en kärnkraftsavveckling ägersamma aktualitet som tidigare.Överenskommelsen innebär därför att osäkerhetenkring den svenska energipolitiken i det längre perspektivetkommer att kvarstå. De årliga s.k. kontrollstationernariskerar att institutionalisera en fortgående politiskprövning av energimarknadens utveckling i allmänhet ochmot bakgrund av målet att kärnkraften skall vara avveckladtill 2010 i synnerhet.Eftersom det inte finns några kvantifierbara målkommer det att stå de tre partierna fritt att när som helstgöra egna tolkningar. Detta kommer att leda till att ingen avaktörerna på den svenska energimarknaden kan veta vilkaspelregler som gäller -- de kommer inte att veta när det kanresas nya krav på snabb avveckling av kärnkraften eller pånya och förändrade ekonomiska villkor för de olikaenergislagen. Propositionens utfästelser om låga ochkonkurrenskraftiga priser saknar värde så länge de inte följsav åtgärder som gör dem trovärdiga.Osäkerheten om kärnkraftens framtida roll kommer attfå praktiska konsekvenser redan i det korta perspektivet.Som ovan framhållits finns det möjlighet att ökaelproduktionen från de existerande kärnkraftverken. Dettakan ske till en relativt låg investeringskostnad, menbedömningen av om det blir lönsamma investeringar berorsjälvfallet som reaktorerna kan användas.De oklara beskeden från de tre partierna innebär såledesatt det finns risk för att det mest miljövänligaenergitillskottet i det svenska energisystemet inte kommeratt utnyttjas. Det kommer attpåverka elpriser och leda till onödiga investeringar i fossilkraftproduktion.3.3 Naturgasens framtidEn annan konsekvens av överenskommelsen är att enkommersiellt motiverad naturgasutbyggnad kan komma attstoppas genom politiska ingrepp.Under de senaste åren har regeringen varit en av depådrivande krafterna för en naturgasutbyggnad i har gjorts utifrån medvetenheten om att en förtidakärnkraftsavveckling skulle kräva tillskott av nykraftproduktion och att naturgaseldade kraftverk i storskala skulle vara ett av de få möjliga alternativen.Moderata samlingspartiet har framhållit att naturgas intefår ses som ett alternativ till kärnkraft -- att ersättanuvarande kärnkraftverk med gaseldade kraftverk skulledels förorsaka en betydande miljöförsämring, dels leda tillkraftigt ökade elpriser.I överenskommelsen antyds en motsättning mellanbiobränslen och naturgas. Regeringen skriver ipropositionen att den starka kraftbalans som förnärvarande råder gör att det inte kan förutses någonnämnvärd utvidgning av naturgasområdet framtill mitten av . Man hänvisar tillbiobränslekommissionen som fram skallbedöma behovet av att stärka biobränslenaskonkurrenskraft.Uppgiften om att någon utbyggnad av naturgasnätet intetorde vara aktuell är inte rättvisande. Det finns även efterdet att regeringens förtida kärnkraftsavveckling nu skjutitspå framtiden ett intresse bland olika aktörer av att bygga utnaturgasnätet.Det finns anledning att tro att regeringen avser atttillsvidare förhindra en utbyggnad av naturgasnätet utanförnuvarande område. Ett sådant stopp för naturgasutbyggnadär inte motiverat. Om naturgas ersätter kol och olja uppnåsen klar miljövinst.Statsmakternas styrning av energisektorn måste skeutifrån miljöhänsyn, inte från mer eller mindre godtyckligaställningstaganden till fördel eller nackdel för vissaenergiformer.4. KoldioxidtaketRegeringen lägger i propositionen fram en s.k. strategiför minskad klimatpåverkan. Det är anmärkningsvärt attdenna mycket viktiga och komplicerade fråga av regeringenavhandlas på knappt fyra sidor och inte bevärdigas med ensärskild hemställan till . Uppenbarligen ärklimatvårdsstrategin för regeringen en fråga som ärunderordnad energipolitiken.Så har det varit under de senaste åren.Socialdemokraterna sade nej till den begränsning, det såkallade koldioxidtaket, som infördes på moderat initiativ1988. De reserverade sig också mot beslut attklarlägga energiproduktionens effekter på koldioxidhalteni atmosfären.Denna kartläggning har -- trots uttryckligabeslut -- ännu inte genomförts.I Noordwijk i ordnades den förstavärldskonferensen om klimatfrågor. Konferensen, somhölls , samlade deltagare från 67 länder,däribland . Konferensen rekommenderade dedeltagande nationerna att utreda om det är möjligt attminska koldioxidutsläppen ienlighet med rekommendationer.Sverige har inte följt rekommendationerna frånNoordwijkkonferensen.Vid Bergenmötet som hölls uppmanades alladeltagande länder, däribland , att utarbetanationella strategier för att begränsa eller reducerautsläppen av koldioxid och andra växthusgaser så mycketsom möjligt. Dessa studier, som också skulle innehållakostnadsuppskattningar, skulle varit klara i februari 1991.Sverige har inte följt uppmaningarna från Bergenmötet.Socialdemokraternas agerande har varit bedrägligt.Regeringen har försökt ge sken av att har varitpådrivande i det internationella klimatvårdsarbetet. har tvärtom försökt att bromsa det viktigainternationella arbetet. Dokumentationen inför den andravärldsklimatkonferensen, som hölls i i novemberförra året, visar att genomgående krävde svagareskrivningar än dem som fanns i det ursprungliga förslaget.Greenpeace skriver i sin kommentar ommiljöpropositionen:I trepartiöverenskommelsen försvarar man denpassivitet visat i klimatfrågan. Hänvisningartill att aktivt verkar för en långtgåendeklimatkonvention får ett löjets skimmer över sig, eftersomvi återfinns bland den krympande grupp av , som ännu inte förbundit sig att minska utsläppen avkoldioxid.Regeringen har, med all rätt, utsatts för svidande kritik.Flera internationella miljöorganisationer har vid fleratillfällen varit starkt kritiska till agerande. DanielBecker som representerar den välansedda amerikanskamiljöorganisationen sade i ett Dagens Eko-inslag : ''tycks dra sig tillbaka frånrollen som ett framåtsträvande, progressivt land vad gällerväxthuseffekten. ''Kritik har också framförts från andra håll. EG:smiljöminister sade i samband medBergenmötet: ''Det vore högst olyckligt om riverupp sitt koldioxidbeslut. Om inte , som är ett riktland, klarar det miljömålet förlorar vi en verklig förebild. ''Även är starkt kritiskt till attersätta kärnkraften med fossilbränslebaserad kraft. I ett avsina remissvar 1990 skriver SNV följande:En ökning (av koldioxidutsläppen) på denna nivå tordevara unik om man jämför med övriga industrialiseradeländer. Genomförs en sådan utbyggnad (av fossilbaseradkraft) kommer trovärdighet i det internationellamiljöarbetet att allvarligt skadas.I de energipolitiska överläggningarna lyckadesregeringsrepresentanterna övertyga ochfolkpartiet liberalerna om att koldioxidtaket redan hadeöverskridits, trots att all tillgänglig information visade påmotsatsen.I energiöverenskommelsen, som presenterades den 15januari, hävdas bland annat att koldioxidtaket haröverskridits. presenterades den officiellastatistiken för koldioxidutsläppen. Siffrorna visar att desvenska koldioxidutsläppen har minskat kontinuerligtsedan 1987.I energiöverenskommelsen och propositionen står detbland annat:Sverige bör lägga särskild vikt vid möjligheterna till engemensam EG/ EFTA-linje inför de förhandlingar om enklimatkonvention som inleds (-- -- --) Ettgemensamt EG/EFTA-mål, som senare kan breddas tillövriga och , bör vara att de samladekoldioxidutsläppen för de berörda ländergruppernainte får överstiga nuvarande nivå för att därefter minska.Skrivningarna i överenskommelsen och propositionen ärförrädiska. enades EG, EFTA,, , och om engemensam klimatvårdsstrategi som innebär en frysning avkoldioxidutsläppen till år 2000.Miljöministern har dessutom hävdatatt tillsammans med EG och EFTA försöker få medJapan på en gemensam strategi. anslöt sig redan förraåret till denna gemensamma strategi.Den andra världsklimatkonferensen uppmanade allautvecklade länder att analysera möjligheterna att reducerautsläppen av sådana växthusgaser som inte regleras iMontrealprotokollet. Analysen, som skall omfatta de tvånärmaste decennierna, skall således omfatta koldioxid,metan och dikväveoxid.Regeringen har ännu inte redovisat hur eller ens om denavser att följa världsklimatkonferensens uppmaning.För att säkerställa att dessa analyser utförs i enlighetmed de internationella överenskommelserna föreslår vi attriksdagen skall uppdra åt regeringen att följa deinternationella rekommendationerna.Regeringen förtiger dessutom att flera länder redanställt upp långtgående målsättningar påklimatvårdsområdet.