mot · GE02Jo315 · 1991-01-25 00:00:00 — beslutade om en nylivsmedelspolitik som innebär att viss jordbruksareal skalltas ur livsmedelproduktionen. Ett omställningsstöd utgårdärvid och den enskilde lantbrukaren har möjlighet attplantera skog eller inrikta sin produktion på denna areal tillnågot annat än livsmedel.Vid anläggning av lövskog, bl.a. ädellövskog, kandessutom ett särskilt anläggningsstöd utgå.Då ädellövskog anläggs är det dock vanligt att den drasupp i ett blandbestånd av ädellöv och barr. Dettaförfaringssätt har fördelar och åtskilliga exempel finns ipraktiken som visar att man härigenom långsiktigt får ettädellövbestånd av hög kvalitet. Dessutom får man en vissintäkt av ingående barrbestånd som avverkas betydligttidigare.Många skogsbrukare, och även skogsvårdsstyrelsernat.ex. i , har haft uppfattningen att anläggningsstödskulle utgå även till blandbestånd av ädellöv och barr -- dåden långsiktiga inriktningen avser satsning på ädellövet.Man har därvid känt stöd i dels Lantbruksstyrelsensinformation (LSFS 1990:45), dels i och allmänna råd till ädellövskogslagensparagraf 8. Denna tolkning godtas emellertid inte vilketdärför nu skapar problem eftersom plantbeställningar införvårens planteringar redan gjorts.Det finns många goda skäl för att anläggningsstöd bordeutgå även vid plantering av blandbestånd syftande tillädellövsbestånd:Vissa blandtyper är väl beprövade ochanvänds därför att de ger lövbestånd av bättre kvalitet.Det finns begränsat plantmaterial av acceptablalövträdsprovenienser. lövbestånd kräver ettoproportionellt stort antal plantor. Om man därför inteaccepterar blandbestånd av barr och ädellöv blir det medstörsta sannolikhet plantbrist.Blandbestånd har högreägaraccept därför att de ger ägare tidigare gallringsintäkter.Rena lövbestånd ger positiva täckningsbidrag först 50 årefter plantering, vilket ställer utomordentligt stora krav påägarens likviditet.Vid samråd mednaturvårdsintressenter är blandbestånd ofta en användbarkompromiss mellan ägarens ekonomiskt motiveradeönskemål om barrplantering och naturvårdens önskemålom löv, varvid konflikter mellan naturvård ochägarönskemål undvikes.Sammanfattningsvis skall understrykas, att ettblandbestånd successivt under sin utveckling övergår tillrent löv och att en eventuell barrdominans således enbartförekommer i inledningsskedet. Dessutom har man genometablering av blandbestånd bundit den framtidaarealanvändningen till ädellövskog.Om det inte -- i en eller annan form -- kommer att gesanläggningsstöd till blandbestånd av ädellöv och barr blirkonsekvenserna följande:Brist på lövplantor avacceptabel proveniens/kvalitet.Det stora flertaletmarkägare som önskar anlägga blandbestånd väljer i ställetatt plantera ren barr, vilket i sin tur bl.a. leder till ökadkonflikt mellan skogsbruket och naturvården.Blandbestånd av löv och barr är inte en ny idé. Såledesär nog världens mest unika ekanläggning -- Visingsöeken --ursprungligen anlagd som blandbestånd och ingen vill idagdöma ut denna anläggning som ädellövskog. Även andraförnämliga ädellövsbestånd finns bl.a. i och Skånesom dragits upp ur blandbestånd löv--barr.Slutligen kan tilläggas, att man ur ekologisk synpunktknappast kan ha något att erinra mot blandbestånd avädellöv och barr. I stora delar av det europeiskalövskogsområdet finns ädellövskog i spontan blandningmed barr (gran, lärk och ädelgran) där de olika trädslagenömsesidigt gynnar varandras tillväxt och föryngring.Vi anser med stöd av det i motionen anförda angelägetatt anläggningsstöd utgår även vid plantering av ädellöv-barr. En sådan lösning skulle ytterligare stärkamotivationen bland lantbrukare att gå in i det för svensktjordbruk och landsbygd nu så nödvändigaomställningsprogrammet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att anläggningsstöd även skallutgå vid plantering av blandbestånd ädellöv--barr, inomramen för jordbrukets omställningsprogram.