mot · GE02K206 · 1991-01-25 00:00:00 — Den enskilde och organisationerna Ett fritt och av statsmakterna oberoendeorganisationsväsende och föreningsliv är genom sinomfattning och sina uppgifter en viktig del av vårt folkstyre.De synnerligen många föreningar och organisationer som ärverksamma har avgörande betydelse i vårt samhälleeftersom de fullgör både för den enskilde och för samhälletväsentliga uppgifter på många områden exempelvis inomekonomisk, facklig, politisk och humanitär verksamhetsamt i fråga om religionsutövning, vetenskap, forskning ochidrott.Praktiskt taget alla i vårt land tillhör en eller fleraföreningar. Även om medlemskap är frivilligt för denenskilde är det i stor utsträckning en förutsättning för attvederbörande skall kunna hävda sina intressen ochrättigheter samt för att kunna utöva fritidsaktiviteter ochhobbies.Enligt är det viktigt att samhället på olikasätt stimulerar föreningslivet och underlättar dessverksamhet. måste det vara en viktig uppgift församhället att skydda den enskildes ställning inom ochgentemot en förening.Frågan om den enskilde medlemmens rättigheter ochskyldigheter inom en organisation, liksom medborgarnasställning gentemot olika organisationer, har under senare åruppmärksammats allt mer. Dessutom har frågor omorganisationernas ställning och inflytande inom vårtmoderna samhälle och förhållandet mellan samhälle ochorganisationer tilldragit sig ett växande intresse.Vi vill erinra om att när det gäller den enskildemedborgaren kontra samhället är rättigheterna reglerade igrundlag och i annan lagstiftning. Men när det gäller denenskildes ställning, rättigheter och skyldigheter gentemotorganisationerna är förhållandet oreglerat, trots att i mångafall den enskildes relationer till organisationer är nästan likabetydelsefulla för vederbörande som relationen tillsamhället.Enligt vår mening är det inte tillräckligt attgrundlagsreglera den enskildes ställning gentemotsamhället utan det finns mycket starka skäl för att i såvälgrundlag som annan lag också införa grundläggande reglerom den enskildes ställning och rättigheter i förhållande tillorganisationer.I denna motion framför vi därför krav på dels att den s.k.negativa föreningsrätten, alltså rätten att stå utanför enförening, skall skrivas in i regeringsformen, dels utredningom lagstiftning för ideella föreningar i syfte att i denna angeregler för den enskildes ställning inom och gentemot enförening.Rätten att stå utanför en föreningI regeringsformens 2 kap. anges de grundläggande fri-och rättigheter som varje medborgare skall varatillförsäkrad. Bl.a. återfinns där föreningsfriheten somuttrycks som ''frihet att sammansluta sig med andra förallmänna eller enskilda syften''. Detta är den positivaföreningsrätten, som alltså innebär att samhället inte fårhindra medlemskap i och bildande av föreningar.Regeringsformen innehåller däremot inga regler omrätten att stå utanför en förening, den s.k. negativaföreningsrätten. Något grundlagsenligt skydd finns därmedinte mot att föreningar försöker tvinga personer att bli ellerkvarstå som medlemmar i en förening. I 2 kap. 2 §regeringsformen är stadgat att det allmänna inte får tvinganågon ''att tillhöra politisk sammanslutning, trossamfundeller annan sammanslutning'', men inget nämns om förbudför enskilda att utöva sådant tvång. Detta stadgandeförbjuder alltså påtryckningar från samhället men inte frånföreningar.Vi anser att det borde vara självklart att med dengrundlagsfästa rätten att tillhöra en förening också skullefölja rätten att slippa tillhöra en förening. Så har ocksåföreningsrätten tolkats i ett uttalande avEuropakommissionen för mänskliga rättigheter. Mendenna tolkning accepteras inte i vårt land. Organisationerbrukar t.ex. anse sig oförhindrade att genom långtgåendeåtgärder försöka tvinga in arbetstagare som medlemmareller ställa upp svårigheter om en medlem önskar utträde.Åtgärder som kan betecknas som svartlistning av ickemedlemmar förekommer också.Den enskildes möjlighet att själv utan påtryckningarvälja att avstå från att tillhöra en viss organisation anser vivara en så elementär mänsklig rättighet att den börgrundlagsskyddas. Den negativa föreningsrätten bör därförskrivas in i regeringsformen och besluta att hosregeringen begära förslag härom.Den enskildes ställning inom och gentemot en föreningUtöver införande i regeringsformen av rätten att ståutanför en förening bör enligt vår mening även prövasfrågan om att i civilrättslig lagstiftning ange grundlägganderegler för den enskildes ställning inom och gentemotorganisationer. Vissa inträffade händelser och rådandeförhållanden visar klart att det behövs en ramlagstiftning förideella föreningar för att stärka den enskildes ställning.När det gäller den enskildes ställning inom och gentemotorganisationerna har den starkaste kritiken riktats motkollektivanslutningen av fackföreningsmedlemmar till detsocialdemokratiska partiet. Men även flera andra händelseroch förhållanden har aktualiserat frågan ombehov av lagstiftning för att skydda medlemmens ställningoch finna regler för rättigheter och skyldigheter.Som exempel på sådana händelser kan erinras omuppmärksammade fall av dels uteslutning eller hot omuteslutning av medlemmar ur fackliga organisationer, delsvägran att få utträde. Andra exempel är fall där föreningavtalat med visst försäkringsbolag om kollektivasakförsäkringar för sina medlemmar utan att ha inhämtatdessas samtycke. Denna fråga avgjordes l987 av högstadomstolen som med fyra röster mot en beslöt uttala attbeslut om kollektiv hemförsäkring ej kan anses uppenbartstrida mot förbundets syften, varför alla medlemmar iförbundet är bundna av beslutet oavsett egna önskningar.När det gäller övriga samhällsmedborgares förhållandetill vissa organisationer kan nämnas fackföreningarsblockader dels mot enmansföretagare utan anställda, delsmot företagare utan anställda som är medlemmar i denblockerande organisationen.Enligt vår uppfattning föreligger starka skäl för ennärmare utredning rörande såväl behovet som den lämpligautformningen av lagstiftning om de ideella föreningarna. Enutgångspunkt måste vara att variationsrikedomen iföreningslivet inte får begränsas eller föreningslivet ochorganisationsväsendet hindras.Det viktigaste i en sådan lagstiftning bör vara det som ursamhällets synpunkt är mest skyddsvärt, nämligen denenskildes ställning i förhållande till organisationerna. Detgäller exempelvis rätten av att bli medlem i, rätten tillutträde ur och rätten att stå utanför en organisation. Detgäller även medlems rättigheter och skyldigheter vid hot omeller beslut om uteslutning samt medlems bundenhet avbeslut som fattas utan hans medverkan eller som rör frågorutanför föreningens verksamhetsområde. Ytterligare frågordär lagreglering bör övervägas är minoritetsskydd, ekonomioch revision, skadeståndsskyldighet, ansvar för uppkomnaförbindelser, upplösning av förening och villkoren för att enideell förening skall anses vara en juridisk person.Andra motiv -- än den enskildes rättigheter -- föröverväganden av någon form av lagreglering är de viktigafunktioner som föreningar, organiserade som ideella, haranförtrotts av samhället.För ekonomiska föreningar har det alltid varit naturligtatt det funnits en lagstiftning. Lagen om dessa innehållernoggranna regler dels motsvarande reglerna för aktiebolag,dels bl.a. om medlems rättigheter och skyldigheter samtminoritetsskydd.Även om det är skillnader mellan ekonomiska ochideella föreningar, visar lagen om ekonomiska föreningaratt man för ekonomiska föreningar kan ha lagregleringgällande medlemmars rättigheter och skyldigheter utan attpå något sätt begränsa föreningsfriheten.Det är därför varken för föreningslivet eller urföreningsfrihetssynpunkt något nytt om man nu prövar attfinna lämpliga sådana regler även för de organisationer somingår i den stora gruppen ideella föreningar.I har vid ett flertal tillfällen motionskravframförts om utredning av frågan om lagstiftning för ideellaföreningar. Riksdagsmajoriteten har avvisatutredningskraven utan andra motiveringar än att det''saknas skäl för lagstiftning om ideella föreningar''.Vi vill nu upprepa kravet på att en utredning företas ombehovet och lämpligheten av en lagstiftning om ideellaföreningar i främst syfte att ge garantier för den enskildesrättigheter och ställning inom och gentemot ''sin''organisation. Detta lagstiftningsarbete skall ske inomramen för den grundlagsfästa föreningsfriheten, somsjälvfallet inte får begränsas. Lagstiftningen måste få enutformning så att den inte verkar hindrande på föreningslivoch organisationsväsende eller ges byråkratiska inslag.Eftersom föreningslivet är så avgörande för vårtsamhälle och för praktiskt taget alla medborgare är det avstörsta betydelse att alla har förtroende förorganisationerna. En lagreglering av grundläggandeprinciper skulle vara ett medel att stärka såvälmedlemmarnas som övrigas tilltro till organisationerna ochderas verksamhet och därigenom vara till gagn för allainbegripet även föreningarna och deras funktionärer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring iregeringsformen för att säkerställa den negativaföreningsrätten,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utredning av frågan omgrundläggande lagstiftning beträffande ideella föreningar isyfte att stärka den enskildes ställning.1]