mot · GE02Jo102 · 1991-03-11 00:00:00 — Med åtgärder avses även olika typer avadministrativa beslut.3§Definitionerbiotop: en naturmiljö som svarar motekologiska krav från en eller flera biologiskapopulationer.genetiskt särpräglad population: en gruppav organismer som fortplantar sig i huvudsak med varandraoch som är knuten till en viss naturlig miljö.direktpåverkan: ändringar av pågående markanvändning samtåtgärder som kan förändra markens ekologiskaförutsättningar. I begreppet mark innefattas här ävenvattenområden.indirekt påverkan: störning genomvattenförorening, luftförorening, joniserande strålning,buller, skakning, ljus eller annat sådant.hotad art: en art,underart eller genetiskt särpräglad population vilken tillhörnågon av nedan nämnda klasser.klass 0 -- Försvunna; taxa försvunna eller betraktade somförsvunna som reproducerande populationer.klass 1 -- Akut hotade; taxa som löper risk att försvinnasom reproducerande populationer omhotfaktorerna inte undanröjes.klass 2 -- Sårbara; taxa vars överlevnad inte är säkerställdpå . Innefattar bla taxa med allvarlig tillbakagångi numerär eller i geografisk utbredning och som möjligensnart kan behöva föras till kategori akut hotade.klass 3 -- Sällsynta; taxa som inte är akuthotade eller sårbara men som ändå är i riskzonen pga attpopulationen totalt sätt är liten, geografiskt starktbegränsad eller utglesad.klass 4 -- Hänsynskrävande; taxa som inte tillhör 1--3men som ändå kräver artvis utformad hänsyn.Syftet med att använda definitioner har redovisats iallmänna motiveringen till 1 kap.2 kap. Kravregler1 §Var och en som utövar verksamhet eller på annat sättvidtar åtgärd som kan medföra negativ påverkan på hotadeväxt- eller djurarters livsförutsättningar skall begränsa deskador som kan uppstå.Paragrafen är en allmän hänsynsregel och gäller för varoch en som vidtar åtgärd som kan medföra negativpåverkan på växteller djurarters livsförutsättningar. Detsom kännetecknar en allmän hänsynsregel är bl a att deninte ger någon rätt till ersättning samt att bevisbördan vilarpå utövaren. För att paragrafen skall fylla någon funktion --förutom att fungera som tolkningsunderlag -- är den iförslaget straffsanktionerad.22Det räcker med att det finns risk för att skada kan uppståför att lagen skall vara tillämplig. Utövaren är skyldig att imöjligaste mån begränsa de skador som kan uppstå. Härmåste en proportionalitetsprincip gälla begränsningarnaskall stå i proportion till eventuella skadors omfattning.2 §I följande naturtyper får icke sådana ingrepp göras somkan medföra att naturtypens säregna karaktär förändras.Urskog och urskogsliknande naturskogOrörda älvar,älvsträckningar, biflöden och åarBäckravinerNaturliga källor och källpåverkad markMjukbottnar igrunda kustområdenNaturliga småvattendragSmåvatten i odlingslandskapetÅkerholmarStörresammanhängande i allt väsentligt orörda myrarDe i första stycket nämnda naturtyperna skall definierasav senast efter lagensikraftträdande. I undantagsfall får lägsta och högstaarealgräns anges i definitionen. Arealgränser får endastsättas då biotopens karaktär förändras på ett sådant sätt attvärdet av ett skydd är starkt beroende av områdets storlek.Område som skall skyddas enligt internationellaöverenskommelser vilka anslutit sig till får intepåverkas på sätt som motverkar överenskommelsens syfte.Första stycketLagens utgångspunkt är att bevara arterna genom att ihuvudsak skydda deras biotoper. Vissa biotoper är unikaoch rika på hotade arter och kräver därför ett generelltskydd. De biotoper som är föreslagna är av mycket stor viktför naturvården.En uppräkning av vissa naturtyper redan ilagen innebär också en vägledning i arbetet med kommandenaturvårdsplaner. Dessutom är det generella skyddetsärskilt viktigt innan de kommunala naturvårdsplanernahunnit träda i kraft.Endast en mycket liten del av skogsareal kankaraktäriseras som urskog eller urskogsliknande naturskog,beroende på att det i harbedrivits ett intensivt skogsbruk. Till urskog räknas skogsom inte bär spår av skogsbruk i form av t.ex. gamlastubbar, men även artsammansättningen kan ge värdefullinformation. I biotopskyddet inräknas ocksåurskogsliknande naturskog eftersom det finns anledning attinte sätta gränsen så snävt att endast skog som inte alls ärpåverkad av någon typ av skogsbruk omfattas. skogar där det bedrivits försiktig dimensionshuggningsom är unika och värdefulla biotoper för många arter. Viddefinition av vad som kan inräknas i begreppeturskogsliknande naturskog bör tillämpaen för biotopskyddet generös bedömning.Naturliga källor och källpåverkad mark är mycketskyddsvärda biotoper. Med naturliga källor avses områdendär grundvatten stiger till marken utan att detta är orsakatav mänskliga ingrepp. Många källor har förstörts sombiotoper då de utnyttjats som vattentäkter eller har dikatsut i samband med skogsdikning.Mjukbottnar i grunda kustområden är av avgörandebetydelse för många fiskarters möjligheter till reproduktionoch viktiga för livet i havet genom sin högaproduktionsförmåga. De hotas bl.a. av exploatering försmåbåtshamnar, dumpning av fyllnadsmassor och spridningav miljögifter i samband med dumpning.Med uttrycket i allt väsentligt orörda myrar, avses myrarsom inte alls eller mycket skonsamt har utnyttjats avmänniskan. Myrar där det har bedrivits slåtter anser vi varai allt väsentligt orörda, medan exploatering av myrar somhar dikats ut istället för att omfattas av ett absolut skyddkommer att vara tillståndspliktig enligt paragraf.Andra stycketEn tidsgräns är satt för framtagande av lämpligadefinitioner eftersom det är angeläget att lagen ska kunnafungera effektivt så snabbt som möjligt. I vissa fall kan detvara lämpligt att ange arealgränser i anslutning tilldefinitionen. Exempelvis kan en åkerholme sägas förlorasina karaktäristiska egenskaper som biotop om den är förstor.Tredje stycketFör att en av undertecknad konvention ska fårättsverkan nationellt krävs en implementeringsakt.Genom lagen ges områden som skyddas genom olikakonventioner ett direkt skydd oavsett om implementeringskett eller ej.3 §Regeringen eller myndighet regeringen bestämmer skall,då så erfordras för denna lags syfte, meddela föreskrifter tillskydd för ytterligare naturtyper.Paragrafen ger regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer möjlighet att ge ett generellt skyddför ytterligare naturtyper. Detta gör att lagen är flexibel iden riktningen att ett minimikrav på generellt biotopskyddkan kompletteras med ytterligare naturtyper. Vi har här valtatt tillämpa en progressiv lagstiftningsteknik, dvs. lagenstillämpningsföreskrifter skall kunna utvecklas i takt med attkunskapen på problemområdet ökar. Paragrafen ger ocksåmöjligheter till regionala och lokala variationer vad gällerföreskrifter. Vissa biotoper kan vara mycket värdefulla i ettregionalt eller lokalt perspektiv utan att vara det nationellt.Det är angeläget att föreskrifter om skydd för olikavåtmarks- och sumpskogsbiotoper kommer tillstånd. Dessa biotoper är inte angivna i lagtexten eftersomen mängd olika biotoper kan särskiljas och stora regionalavariationer vad gäller skyddsvärde finns.4 §Utplantering samt andra åtgärder är förbjudna om dekan medföra att djur-, växtart, underart eller genetisktsärpräglad population sprids till ett område där den interedan naturligt finns eller i sen tid har naturligt har funnits.Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmerkan meddela ytterligare tillämpningsföreskrifter.Naturvårdsverket kan, om det är uppenbart attutplanteringen inte innebär några ekologiska risker,meddela undantag från förbudet. Utplanteraren svarar fulltut för de ekonomiska konsekvenser som kan uppstå för defall undantag från förbudet medgivits.Utplantering av populationer som är främmande för ennaturtyp kan innebära risker för det ekologiska systemetgenom att livsförutsättningarna för andra organismerförändras. Är förändringarna stora verkar de sannoliktutarmande för den naturliga variationsrikedomen. Menäven mindre förändringar kan få dramatiska effekter påenskilda populationer och t.o.m. arter. Med ''sprida sig'' naturtyp menas varaktigt etablera och reproducera sig.Paragrafen är inte enbart tillämplig på fysiskförflyttning. Den omfattar också andra åtgärder som ipraktiken kan leda till samma typ av inverkan pålivsförutsättningarna för olika naturliga populationergenom att främmande populationer ges möjligheter attetablera sig.Uttrycket ''i sen tid'' ingår i paragrafen för att lagen inteskall förhindra inplantering av tidigare utrotade växt- ochdjurarter i miljöer som är naturliga för dessa arter.Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerskall lämna de föreskrifter som erfordras för att paragrafenskall kunna tillämpas på ett ändamålsenligt sätt. måste bl.a. preciseras när riskkan sägas föreligga för att spridning sker till visst område.Statens kan medge undantag frånbestämmelsen om man efter noggrannmiljökonsekvensanalys kunnat visa att de ekologiskariskerna är försumbara. Undantagsbestämmelsen skalltillämpas mycket restriktivt. Trots att möjligheten tillundantag skall tillämpas mycket restriktivt kan det inte heltuteslutas att SNV i visst fall kan göra en felbedömning ochge tillstånd till utplantering som visar sig olämplig. Fördessa fall skall utplanteraren svara strikt för de skador somuppstår. Detta kan t ex innebära att utplanteraren får betalakostnaden för att utrota den felaktigt inplanterade arten.5 §Den som utövar eller ämnar utöva verksamhet eller vidtaåtgärd som kan medföra negativ påverkan på växt- ellerdjurarters livsförutsättningar skall välja plats där ändamåletkan uppnås med så små olägenheter som möjligt utanoskäliga kostnader.Bedömningen enligt första stycket skall för åkerbruk,skogsbruk och betesdrift ske med beaktande avföretagarens förutsättningar att välja plats.En typisk minimerings--lokaliseringsregel, som innebäratt bara sådana platser får användas, som ger minst skadatotalt sett. Principen innebär att bästa plats från miljö- ochnaturvårdssynpunkt23 för verksamhet som kaninnebära ekologiska skador skall väljas.Regeln har sin motsvarighet i 4§ ML. Vad gäller paragrafens ambitionsnivå skall, i defall stycke två inte är tillämpligt, en objektiv bedömninggöras vad gäller val av bästa plats. Hänsyn tas inte till denenskilde företagarens möjligheter att välja plats. Hur stortreferensområde som ska gälla blir beroende av vilken typ avverksamhet det rör sig om. För verksamhet som bara finnspå enstaka ställe blir hela landet referensområde medan detför verksamhet som är vanligt förekommande över helalandet små regioner kan utgöra referensområde.Av rimlighetsskäl har vi vad gäller åkerbruk, skogsbrukoch betesdrift bestämt att referensområdet skall utgöraföretagarens mark.När man bedömer vad som är skäliga kostnader förlokaliseringen skall man räkna in de extra kostnader somblir en konsekvens av att lokaliseringen sker på bästa plats.6 §Den som utövar verksamhet eller på annat sätt vidtaråtgärd som kan medföra negativ påverkan på växt- ellerdjurarters livsförutsättningar är skyldig att vidta deskyddsåtgärder och tåla den begränsning av verksamhetenoch iaktta de försiktighetsmått i övrigt som fordras för attförebygga eller avhjälpa olägenheter. Skyldighet attavhjälpa olägenhet kvarstår även efter det att verksamhetenupphört.Vid bedömning av vad som skäligen kan krävas skallutgångspunkt tas i vad som är tekniskt och ekonomisktmöjligt vid verksamhet av det slag som är i fråga.Paragrafen har sin motsvarighet i 5§ ML och är en dämpningsregel som kräver attstörningar skall dämpas så långt som tillgänglig teknikmedger. Hur stora kostnader detta skall få medföra skallbestämmas utifrån ett objektivt synsätt där man inte tarhänsyn till hur mycket den aktuelle utövaren skäligen kanklara av ekonomiskt utan istället ser till hur mycket ettnormalt företag i samma bransch skulle klara.Ansvar för olägenheter, som uppstått dåverksamhet bedrivits på det aktuella området, kvarståräven efter det att verksamheten upphört.Bevisbörda för att verksamhet inte kan medföraolägenhet eller negativ påverkan vilar på utövaren.Vad som är ''tekniskt möjligt'' är en rättslig standard somvarierar från tid till annan. Vad som krävs är alltså beroendeav vad som är tekniskt möjligt dåverksamheten startar. Med tekniskt möjligt menas tekniksom används kommersiellt någonstans i världen ellerbefinner sig i ett utvecklat försöksstadium och är med storsannolikhet fungerande. Skyldighet att vidta ytterligareförsiktighetsmått, dvs att använda sig av nyare teknik, somorsakar utövaren kostnader minskas i den utsträckning somuppoffringar redan gjorts från utövarens sida.7 §Inom område som är biotop eller har väsentlig betydelseför växt- eller djurart vilken tillhör hotkategori 1 eller 2 fårverksamheter inte utövas och åtgärder inte vidtas om de kanmedföra förändring av naturtypens eller naturområdetssäregna karaktär.Trots att markägare eller annan valt bästa plats, använtsig av bästa teknik samt i möjligaste mån sökt begränsa sinaskador får tillstånd inte ges om det visar sig att det aktuellaområdet är biotop eller har väsentlig betydelse för djur-eller växtart som tillhör hotkategori 1 eller 2 iartdatabanken.Ett område kan ha väsentlig betydelse för djur- ellerväxtart exempelvis om området ligger i nära anslutning för arten nödvändig biotop eller om området fungerarsom en grön korridor för arten i fråga.Paragrafen innebär även att en tillståndsmyndighetmåste avslå en tillståndsansökan om åtgärden ellerverksamheten har väsentlig betydelse för växt- eller djurartvilken tillhör hotkategori 1 eller 2. Regeln ger uttryck förlagens direkt målrelaterade ambitionsnivå vilken är att geett absolut skydd för utrotningshotade arter.8 §Tillstånd krävs av för åtgärder som kanmedföra förändring av följande naturtypers säregnakaraktär.1. Olika typer av våtmarksbiotoper 2. Olika typer av lövsumpskogsbiotoperRegeringen eller myndighet som regeringen bestämmerskall utarbeta föreskrifter om generella krav påförsiktighetsmått i dessa biotoper.Statens naturvårdsverk skall utarbeta föreskrifter vilkaanger hur gränsdragningarna mellan dessa typer av biotoperoch övriga biotoper ska dras.Bakgrunden är densamma som i 2§ men vår bedömning är att i de här naturtyperna är ettgenerellt skydd inte ändamålsenligt då det är stora områdenav olika karaktär och skyddsvärde. Skyddsvärdet av deolika biotoperna varierar också över landet.Andra stycket anger att det måste arbetas framföreskrifter om generella försiktighetsmått för dessa typerav biotoper. Dessa generella föreskrifter måste tillämpas dåtillstånd ges till ingrepp i biotoperna. Föreskrifterna skallockså vara utformade så att de kan tillämpas vidtillståndsprövning enligt 11§. Naturligtvis måste föreskrifterna ges inom ramen fördenna lag.9 §Regeringen eller myndighet regeringen bestämmer skall,när så erfordras för denna lags syfte, kunna lägga tillytterligare naturtyper vilka kräver tillstånd enligt denna lag.Denna paragraf ger, på samma sätt som 3§, möjlighet att utan ändring av denna lag kompletteramed ytterligare naturtyper. För ytterligare motiveringhänvisas till vad som sagts under 3§.10 §Tillståndsprövning enligt denna lag skall bland annatgrundas på sådant beslutsunderlag som ställs enligt lag.Tillstånd får inte ges i strid med gällande kommunalnaturvårdsplan.Här hänvisas till vad som skrivits ombeslutsunderlagsregler i avsnittet om nödvändig översyn avannan lagstiftning.11 §Om tillstånd enligt 8§ berör område vilket är biotop eller har väsentligbetydelse för växt- eller djurart vilken tillhörartdatabankens hotkategori 3 eller 4 skall föreskrifter omförsiktighetsmått ställas upp av länsstyrelsen.Länsstyrelsen kan även utfärda föreskrifter omförsiktighetsmått för pågående verksamhet inom områdesom avses i första stycket.Syftet med paragrafen är att föra in konkreta krav påförsiktighetsmått i naturtyper som är tillståndspliktiga i defall när tillstånd till ingrepp ges. Höga krav påförsiktighetsmått kan vara ett alternativ till att totalförbjudaen verksamhet. När kraven på försiktighetsmått ställs skallhänsyn tas till regionala förhållanden eftersom en vissnaturtyp och vissa arter kan vara värdefulla regionalt ävenom de inte är lika unika i landet som helhet.3 kap. Naturvårdsplan1 §Statens skall i samarbete med SverigesLantbruksuniversitet ansvara för att en artdatabank förhotade arter upprättas.Arterna skall indelas enligt hotkategorierna 0--4 i 1 kap.3§.Artdatabankens innehåll ska anpassas till det aktuellakunskapsläget.Första stycketHär hänvisas till allmänna motiveringen till 2 kap.Andra stycketHär hänvisas till allmänna motiveringen till 2 kap.Tredje stycketMålsättningen med arbetet med artdatabanken skallvara att åstadkomma så goda livsbetingelser för arterna attderas fortlevnad inte längre hotas.Hotlistan skall ständigt hållas aktuell genom löpandearbete och översyn. Meningen är att arterna skall kunnaomplaceras mellan de olika klasserna, helt avföras frånlistan eller tillföras listan. Hotlistan skall ständigt hållasaktuell genom löpande arbete och översyn.2 §För arter upptagna i artdatabanken skall upprätta övergripande handlingsprogram.Handlingsprogrammen kan gälla för flera arter och skallbeskriva lämpliga principer för hur arbetet med hotadearter skall bedrivas. I handlingsprogrammen skall riktlinjerutarbetas för att skydda skilda naturtyper. Målsättningenskall vara att bevara eller återskapa livskraftigapopulationer.Handlingsprogrammen utgör en allmän policydel därStatens generellt förklarar hur arbetet medde hotade arterna skall bedrivas. Det kan vara lämpligt attinrikta handlingsprogrammen på att utarbeta riktlinjer föratt skydda skilda naturtyper. Handlingsprogrammen är avmer övergripande karaktär, de kommer normalt att gälla förmånga arter och är inte avsedda att vara lika inriktade påenskilda arter som åtgärdsprogrammen.3 §Varje kommun skall utföra en naturvårdsinventering ienlighet med vad som föreskrivs i andra stycket.Inventeringen skall vara slutförd före den 1 september 1994.Därefter skall inventeringen revideras minst en gång vartfemte år.Inventeringen skall omfatta en beskrivning avlandskapsbilden, förekomst av jordarter, berggrunder,vatten, vegetation, djurliv och kulturlandskap. Specielluppmärksamhet skall ägnas de arter som är upptagna iartdatabanken, de i 2 kap. 2 och 8§§ upptagna naturtyperna samt av Naturvårdsverketenligt 2 kap. 3 och 9§§ angivna naturtyper.I redovisningen av inventeringen skall ingå en karta därolika områden klassificerats efter sina naturvärden.Statens utfärdar riktlinjer förinventeringsarbetets genomförande, nödvändigambitionsnivå samt redovisningsform.Första stycketVarje kommun blir skyldig att utföra ennaturvårdsinventering. Vi har i lagen skrivit in en''deadline'' då den första inventeringen senast måste varaslutförd. Det är viktigt att inventeringarna blir noggrantutförda och färdigställda eftersom deska ligga till grund för arbete medåtgärdsprogram. Svårigheter kan uppstå med att få fram engod inventering lagen medger. En lägreambitionsnivå kan därför accepteras vid förstainventeringen om det finns praktiska svårigheter,exempelvis problem att få fram erforderlig personal. Sedaninventeringen färdigställts skall den revideras minst en gångvart femte år. Lagen stadgar en minimitid och lämnar fritttill den kommun som vill revidera inventeringen oftare. Vidrevidering av inventering skall samma förfarande ske somdå inventeringen godkändes för första gången.Andra stycketInom de naturtyper som anges i 2 kap. 2 och 8§§ samt de naturtyper som särskilt utpekats av enligt 2 kap. 3 och 9§§ skall inventeringen göras extra noga om man kanmisstänka att speciella arter finns inom sådant område. Detkan t ex krävas att extra expertis inkallas.Värdering i olika klasser skall ske avinventeringsobjekten.Tredje stycketNaturvårdsinventeringen skall bestå av dels en textdeldels en kartdel. De klasser som tilldelats de olikainventeringsobjekten skall tydligt markeras på kartan överdet inventerade området. Det är viktigt att såväl kart- somtextdelen utformas klart och tydligt. Inventeringen skallkunna användas både för vetenskapligt ändamål och avallmänt intresserade människor.Fjärde stycketStatens avgör hur klassificeringen skallutformas. Det är lämpligt om olika kommunersinventeringar utförs på ett någorlunda enhetligt sätt.4§Varje kommun skall ha minst en anställd kommunekologsom bland sina arbetsuppgifter skall tillse att den i 3§ avsedda inventeringen utförs på ett ändamålsenligtsätt.Statens kan medge undantag från förstastycket och tillåta att två eller flera kommuner gemensamtanställer en kommunekolog.Naturvårdsverket kan meddela föreskrifter om krav påkommunekologs kompetens.Första stycketEnligt 2§ Naturvårdslagen är naturvård en såväl statlig somkommunal angelägenhet. Varje kommun skall därför hatillgång till ekologisk expertis. Kravet på en kommunekologper kommun innebär att en minimistandard gäller.Kommunekologen skall se till att inventeringen utförs på ettändamålsenligt sätt. Tanken är inte att ekologen själv skallutföra inventeringen utan han skall kunna delegera detarbete som skall utföras. Kommunekologen bör ha godakunskaper i biologi, ekologi samt gärna i geologi ochhydrologi.Andra stycketI mindre kommuner med lågt invånarantal kan undantagav medges från kravet på enkommunekolog per kommun, förutsatt bedömer att en ekolog kan klaraarbetsuppgifterna i mer än en kommun.5 §När kommunens naturvårdsinventering utförts, meninnan den godkänts av enligt 8§, skall resultatet ställas ut för offentlig granskning.Utställningstiden skall vara undervegetationsperioden.Den som vill skall kunna granska den av kommunenutförda inventeringen. Tanken är att man skall tillvaratalokalkännedom och förbättra faktaunderlaget.Utställningen av inventeringen skall ske på plats som ärlättillgänglig för kommuninnevånarna. Det skall varamöjligt att ta del av inventeringen även på kvällstid. Vi haransett det naturligt att utställningstiden förläggs till dengröna delen av året.6 §Kungörelse om utställning av naturvårdsinventeringenskall minst före utställningstidens början anslås påkommunens anslagstavla och införas i ortstidning. Avkungörelsen skall framgå var utställningen äger rum samtinom vilken tid, på vilket sätt och till vem synpunkter påinventeringen skall lämnas. Den som vill lämna synpunkterpå naturvårdsinventeringen ska göra detta skriftligen underutställningstiden.För kungörandet skall gälla vad som är föreskrivet ilagen (1977:654) om kungörande i mål och ärende hosmyndighet m m.Den som berörs av naturvårdsinventeringen skall hamöjlighet att ta del av inventeringen. Det krävs attutställningen kan nås även utom arbetstid. Lämplig lokalkan exempelvis vara bibliotek eller annan lättillgängligoffentlig lokal.7 §Omedelbart efter granskningstidens utgång skall ettoffentligt sammanträde hållas med allmänheten ochberörda myndigheter. Möjlighet skall ges att få svar påfrågor och komma med synpunkter på inventeringen.Kommun skall beakta de skriftliga synpunkter som ingivitsunder utställningstiden.Kungörelse om offentligt granskningssammanträde skallminst före granskningstidens utgång anslås påkommunens anslagstavla och införas i ortstidning.