mot · GF02Fi30 · 1991-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:44 Riktlinjer för den statliga fastighetsförvaltningen och ombildningen av , m.m. Det fastighetsbestånd som förvaltas avbyggnadsstyrelsen och domänverket innefattar en radbyggnader och miljöer av sådan betydelse för vårt samhälleoch vår historia att de kan karaktäriseras som delar av ettnationellt arv och därför även fortsättningsvis bör behållas istatlig ägo.I regeringens proposition nr 1991/92:44 om riktlinjer förden statliga fastighetsförvaltningen redovisas också att vissafastigheter skall behållas av staten vid bolagiseringen av debåda myndigheterna. Några exempel på sådana fastigheterges.Att ur och domänverkets storafastighetsbestånd avgränsa de objekt som bör tillhöra ''detnationella arvet'' är en viktig uppgift som måste ägnas storomsorg. Den samlade egendomen utgör nämligen i sig ettkulturarv som genom den långa kontinuiteten har fåmotsvarigheter internationellt.Domänverkets fastigheter speglar en nästan 1 000-årigtradition. Här finns exempel på egendomar som bör hatillhört det s.k. öd, d.v.s. den godsmassa somunder medeltiden följde med kungamakten. Här finns enrad klosteregendomar som drog in till staten isamband med reformationen. Vi återfinner av gods som hade förlänats till adeln , indelningsverkets officersboställen och det storamarkinnehavet i som i sig rymmer så mycket avnorrländsk historia.På samma sätt visar fastigheterutvecklingen av statsmakten i . De statligabyggnaderna i norra del, på ochHelgeandsholmen innehåller t.ex. de fysiska uttrycken förden långa kontinuiteten i vårt folkliga styrelseskick frånståndsriksdagen till vår nuvarande enkammarriksdag.Vissa fastigheter framstår som självklara delar i ''detnationella arvet''. Hit hör de byggnader och marker som avålder disponeras av statschefen, d.v.s. de kungliga slottenoch . Men det finns också andra byggnader ochanläggningar som av historiska skäl och av hänsyn till derasroll i vårt samhälle naturligt hör hemma i en statlig nationellegendom. Det gäller Vasaslotten och Vasaminnena iDalarna, en del av våra historiska befästningar som skullekunna rubriceras som rikets fästningar, flertaletlandshövdingeresidens, utanför där demedeltida kungarna valdes, och LinnésHammarby. Exemplen visar behovet att vid avgränsningarav ''det nationella arvet'' ta hänsyn till många olika aspekterpå nationella värden.Det är också viktigt att de historiska helheterna bibehållsoch att samlade miljöer inte bryts sönder i samband medbolagiseringen. Särskilt viktigt är det när det gällerslottsegendomarna. Den kronomark som omger flera av dekungliga slotten liksom och är gammalkungsgårdsmark präglad av det långa statliga innehavet ochav utomordentlig betydelse för förståelsen och upplevelsenav dessa kulturmiljöer. Det förhållandet att förvaltningenav slotten och de omgivande kronomarkerna varit deladmellan och domänverket får därför intehindra att dessa egendomar hålls samman och i sin helhetbehålls av staten.Sammanfattningsvis vill vi understryka att urvalet avfastigheter som bör kvarstå i statens ägo som ett nationelltarvmåste garantera att långsiktiga bevarandeintressentas tillvaramåste omfatta hela miljöer, i fråga om slottensåledes både slottsanläggning med omgivande park ochanslutande kronoegendomarskall utgå från statenskulturpolitiska ansvar. Med hänvisning till ovanstående hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statens ansvar för slotten ochkronomarkerna.