mot · GE02L20 · 1991-04-08 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:128 Sjöfylleri m.m. Från sida har vi i riksdagenframhållit att alkohol och trafik inte hör ihop och att detskall gälla såväl till lands som till sjöss.När det gäller landsvägstrafiken har vi därför krävt delsen nollpromillegräns, dels att gränsen för grovt rattfyllerisänks från 1,5 till , dels även att fängelse blirnormalpåföljd för grovt rattfylleri.I fråga om trafiken till sjöss har vi i motioner ochreservationer krävt införande av motsvarandepromilleregler som gäller till lands.Promilleregler till sjöss bör införasI föreliggande proposition föreslår regeringen vissaändringar i bestämmelserna om onykterhet till sjöss.Sjölagens onykterhetsbrott föreslås delas i två grader,sjöfylleri, för vilket straffskalan blir böter eller fängelse ihögst , och grovt sjöfylleri, för vilket straffetblir fängelse i högst ett år.Regeringen tillmötesgår inte i propositionen alla demsom i likhet med krävt införande av promillereglerför sjötrafiken. Justitieministern anser (sid. 15) ''att det mednuvarande beredningsunderlag inte är möjligt att föreslåpromilleregler för sjötrafiken'' men framhåller ''att det ärangeläget att frågan blir föremål för förnyadeöverväganden''.Det finns mot denna bakgrund anledning att erinra omatt det självklart hade funnits underlag för ett sådant beslutnu om regeringen hade önskat det. I dendepartementspromemoria som propositionen bygger påföreslogs inte införande av promilleregler. Hade regeringeni stället i denna promemoria framlagt sådant förslag hadedet blivit belyst av remissinstanserna och erforderligtunderlag för ett beslut hade därigenom säkerligen förelegatnu.Det är alltså regeringens ovilja att låta utarbeta förslagom promilleregler till sjöss som medfört att nuinte får möjlighet att ta ställning till utformningen av ensådan reform.Under fjolåret anslöt sig flera ansvariga föralkoholpolitik och sjösäkerhet till kravet på promillereglertill sjöss. Många av remissinstanserna förordadepromilleregler i sina yttranden över nämndadepartementspromemoria. medövergripande ansvar för alkoholpolitiken framförde kravet isitt åtgärdsprogram för minskning av alkoholkonsumtionenmed fram . Vidare föreslogkatastrofkommissionen detsamma i sitt betänkande SOU1990:15 Beredskapen mot oljeutsläpp till sjöss.Rikspolischefen har även uttalat sig för promilleregler tillsjöss.Eftersom vi från i vår under årets allmännamotionstid väckta kommittémotion 1990/91:L901 av MartinOlsson m.fl. (c) begärt ''att hos regeringen begärförslag om införande av promillegränser i sjölagenmotsvarande reglerna i trafikbrottslagen'' upprepar jag intemotiveringarna och yrkandet i denna motion, eftersomkommittémotionen kommer att behandlas av riksdagentillsammans med propositionen.Grovt sjöfylleri måste leda till fängelseJag skall däremot ta upp frågan om påföljd vid grovtsjöfylleri mot bakgrund av de påföljder som utdömts förgrovt rattfylleri sedan ändringarna i trafikbrottslagen träddei kraft i fjol.Dessa lagändringar ledde till det överraskande resultatetatt många med alkoholhalt över -- gränsen förgrovt rattfylleri -- inte dömts till fängelse enligt den nyalagen till skillnad från vad som skulle ha gällt enligt tidigarelagregler. Den skärpning av trafikbrottslagstiftningen somåtminstone de flesta trodde skulle bli följden av den dågenomförda lagstiftningen blev i stället en lindring avstraffen för många av dem som kör med hög alkoholhalt iblodet. ''Färre får fängelse för rattfylla'' på grund av den nyalagen har varit en typisk sammanfattning i pressen avsituationen efter . Exempel har getts på hurnågon med fått villkorlig dom och någon med1,sluppit undan med böter.I tidningsartiklar och uttalanden har bl.a. domare ochåklagare kritiserat motivskrivningarna gällande grovtrattfylleri i prop. 1989/90:2 och justitieutskottetsbetänkande /90:JuU2. Det är nämligen dessamotivskrivningar som lett till att så lindriga straff utdöms.I uttalade en upprörddistriktsåklagare bl.a. följande:Innan den nya lagen kom dömdes en rattfyllerist medöver oftast till en månads fängelse. är detböter som gäller. Åtminstone för förstagångsförbrytaren.Och grips någon vid en rutinkontroll, och det visar sig atthan eller hon har över kan straffet mildras omman inte kan bevisa att personen i fråga var trafikfarlig. Detmåste finnas vittnen som sett att föraren vinglat fram. Förutblev det fängelse direkt. skall det divideras omtrafiksäkerheten.Vid detta inledning tog jag uppspörsmålet i en fråga (1990/91:32) till justitieministern. Hongav inte något som helst positivt svar på min fråga omregeringen avsåg att ta initiativ till skärpning av reglerna förpåföljder för rattfylleribrott mot bakgrund av dentillämpning den nya lagen fått.Påföljderna för den som körde onykter var tidigaretydliga och förutsebara. Den nya lagen -- och kanske främstmotivskrivningarna -- fick dock en olycklig utformning.Trots att det i lagen anges att grovt rattfylleri leder tillfängelse i högst framgår det av motiven att detta brottinte alltid behöver leda till fängelsestraff. Justitieministernframhöll exempelvis (sid. 40): ''Straffvärdet hos grovarattfylleribrott är normalt inte så högt att detta i sigmotiverar fängelse i stället för en inte frihetsberövandepåföljd''. Återfall i grovt rattfylleri eller omgärningsmannen visat uppenbar likgiltighet för sinamedtrafikanters säkerhet motiverar däremot enligtpropositionen fängelsestraff. anförde intenågot om från propositionen avvikande uppfattning utantillade, att ''straffvärdet för grovt rattfylleri sålunda intealltid kan anses vara så högt att det i sig motiverar ettfängelsestraff''.Den nya lagtexten trafikbrottslagen innebärande att ombrott är grovt -- vilket det bl.a. är om det gäller minst 1,5promille -- ''skall föraren dömas för grovt rattfylleri tillfängelse i högst '' leder alltså inte till att fängelsestraffnormalt utdöms.I en kommittémotion (1990/91:Ju605) väckt under vårensallmänna motionstid av m.fl (c) kräver vidärför att fängelse skall vara normalpåföljd för brottet grovtrattfylleri.Jag tar upp detta om ändringarna i trafikbrottslagen ochföljderna härav eftersom det i den aktuella propositionen(sid. 23) vad gäller de föreslagna reglerna om grovtsjöfylleri hänvisas till motsvarande reglering av grovtrattfylleri i trafikbrottslagen. Bifalles förslagen ipropositionen utan att gör motivuttalandeninnebärande att normalstraffet för grovt sjöfylleri skall varafängelse kommer reformen vad gäller sjöonykterhet att fåsamma anmärkningsvärda konsekvenser som reformen avtrafikbrottslagen.Sjöfylleri är enligt min mening ett mycket allvarligtbrott. Det som enligt den föreslagna lagtexten betecknassom grovt sjöfylleri är ett synnerligen allvarligt brott förvilket normalpåföljden enligt min mening skall varafängelse.Gäller det alkoholmissbrukare elleralkoholproblematiker, är det fråga om personer sombehöver särskilda insatser för att komma från sitt missbruk.Det särskilda vårdprogrammet rattfällan underfängelsetiden är ett exempel härpå liksom möjligheten attdöma brottslingar med missbruksproblem tillkontraktsvård.Detta gäller dem som behöver hjälp för att komma frånsitt missbruk. För övriga som gjort sig skyldiga till grovtsjöfylleri skall fängelsestraff enligt min mening normaltutdömas.Vi måste ha påföljder som både har allmänpreventivverkan -- vilket risk för fängelsestraff har -- och som gerklart uttryck för att samhällets inställning och krav är attalkohol är oförenligt med ansvar av något slag för ett fartygsframförande.Vid behandlingen av propositionen bör imotivuttalande därför klart fastslå att normalpåföljden förgrovt sjöfylleri skall vara fängelse. bör alltså taavstånd från hänvisningen i propositionen till vad som iprop. 1989/90:2 om trafiknykterhetsbrott m.m. sägs ompåföljden vid grovt rattfylleri, efterom dessamotivuttalanden som nämnts ovan lett till allt för mildastraff för detta allvarliga brott. Med hänvisning till det anförda hemställsatt vid behandlingen av proposition1990/91:128 fastslår att normalpåföljd för grovt sjöfylleriskall vara fängelse.