mot · GE02Fi39 · 1991-05-08 00:00:00 — Ökad konkurrens kanmed andra ord vara bra för miljön.Kraftig satsning på ''gröna'' investeringarEn stor satsning på ombyggnad av bl a energi-,kommunikations- och produktionssystem för att klaraekologiska krav på hushållning med råvaror och minimeringav utsläpp. Denna satsning sker såväl inom den privatasektorn som den offentliga.En kraftfull användning av ekonomiska styrmedelkommer att leda till verkningsfull stimulans förinvesteringar i miljövänlig teknik inom bl a energi- ochkommunikationer och i teknik för produktion ochåtervinning. kommer konsumtionsmönstret attförskjutas i riktning mot miljövänliga varor, som på dettasätt blir billigare. Intresset för gröna investeringarstimuleras markant av omläggningen av skatt i grönriktning, vilken gör gröna investeringar företagsekonomisktlönsamma. Investeringarna stimuleras ytterligare genomhöjda statsanslag på, i inledningsskedet, 7 miljarder kronorper år till bland annat järnvägsbyggande ochinvesteringsstöd för ny miljövänlig energiteknik. Dettabidrar kraftfullt till att minska arbetslösheten.Den offentliga sektornAktuella beräkningar och långtidsbudgeten för periodenfram till 1995/96, som ingår i kompletteringspropositionen,visar att statens finanser nu återigen allvarligt harförsvagats. För /91 förutses nu ettbudgetunderskott på som växer till 46miljarder /93. En huvudorsak till attunderskottet ökar anges vara lågkonjunkturen, som germindre skatteinkomster samt betalningseffekter avväxlingen från inflationslöner till reallöner.För budgetåren därefter /96 visas på tvåalternativ. I huvudalternativet, som bygger på en snabbekonomisk tillväxt med i genomsnitt 2,, blir detåter möjligt att nå budgetbalans 1995/96. I ettreferensalternativ med en tillväxttakt på i genomsnitt kvarstår ett årligtbudgetunderskott på drygt 30 miljarder.Ett dilemmaDessa siffror belyser ett grundläggande dilemma av storbetydelse inte minst för en ekologiskt balanseradekonomisk politik. Den verksamhet som bedrivs inom denoffentliga sektorn består till stor del av tjänster som förutomatt ha stor social betydelse inte heller har någon nämnvärdnegativ inverkan på miljön. Det vore därför naturligt, i enekologiskt balanserad utveckling, att låta sådan verksamhetöka medan naturresurskrävande och miljöstörandevaruproduktion, som till stor del ingår i den privatakonsumtionen, hölls tillbaka. Men en sådan utveckling ärtyvärr inte möjlig med nuvarande organisation ochfinansiering av den offentliga sektorn. Den skulle nämligenkräva ständigt stigande skattekvoter, vilket inte är möjligt iett land, som redan har världens högsta skattekvot.Dilemmat kan förstärkas har förlångtidsutredningen gjort ''baskalkyler'' som visar på behovav resurstillskott av 1,bara för att klara de behovsom befolkningsutvecklingen (stark ökning av personeröver ) och den medicinska utvecklingen ställer. I siffraningår också resursbehov för redan beslutad utbyggnad avbarnomsorgen till full behovstäckning. Till detta kommerstora automatiska kostnadsökningar också inomtransfereringssystemet, bl.a. för pensioner ochbostadssubventioner om inte systemen läggs om.En ytterligare negativ faktor för den offentligatjänsteproduktionen är att det är mycket svårare att ökaproduktiviteten för personliga tjänster som omsorg ombarn, gamla, sjuka, handikappade, osv. än ivaruproduktionen där arbetskraft kan ersättas av maskiner.Om de som arbetar i dessa sektorer, trots enoduktivitetsökning, skall ha samma löneutveckling somanställda i varuproduktionen, kommer de relativakostnaderna för offentliga tjänster att stiga. Ävendetta pressar skattekvoten uppåt. Sammantaget innebärdessa faktorer, med nuvarande utformning av de offentligasystemen, att ekonomin måste växa med storleksordningen2% för att bibehålla ungefär ''oförändrad standard''inom offentlig tjänsteproduktion och transfereringar. Inomdenna ram måste dessutom, med nuvarandefinansieringslösningar, den privata konsumtionen växasnabbare än den offentliga om inte skattekvoten skall öka.En sådan tillväxttakt är, som vi tidigare berört, inteförenlig med grundläggande miljö -- och resursmål och meden önskan att ta ut ökad välfärd i form av kortare arbetstidi stället för ökad varukonsumtion. Med tidigareräkneexempel med en ekologiskt balanseradutvecklingstakt på 0,5--''fattas det'' vidoförändrad skatt i storleksordningen 10 miljarderkronor (ca 1,x BNP 1400 miljarder x skattekvoten )i skattemedel för att finansiera den offentliga sektorn. Framtill /96 växer ''gapet'' mellan vad som skulle behövasenligt föregående avsnitt och vad den lägre tillväxttaktenger till mellan 40 och 50 miljarder kronor.Om inte en medveten och aktiv strategi utvecklas för atthantera detta problem kommer antingen statens ochkommunernas underskott att växa snabbt eller också måstestora och oplanerade besparingar och standardsänkningargöras.Den gröna strategin för en omstrukturering av denoffentliga sektorn innehåller flera komponenter, somnärmare utvecklas nedan. Gemensamt för strategierna äratt värna om det sociala ansvaret för dem, som verkligen hardet svårt i samhället medan medel- och höginkomsttagare iökad utsträckning själva får finansiera sin konsumtion ochsin sociala trygghet.Gröna ''dynamiska effekter''En grön inriktning av politiken kommer på lång sikt attge stora positiva effekter på samhällsekonomin i form avmindre miljöskador och förbättrad folkhälsa. En minskadbiltrafik i storleksordningen och lägre hastigheter får tex ett genomslag i minskade trafikolyckor.Minskade miljöfarliga utsläpp minskar kostnaderna för attreparera miljöskador.En kortare arbetstid kan relativt snart medföra minskadsjukskrivning och på minskade arbetsskador avförslitning, etc. En arbetstidsförkortning införd i ett lägemed hög arbetslöshet, som kommer att bli fallet denärmaste åren, kommer också att innebära en kraftigminskning av behovet av arbetslöshetsunderstöd och vissaarbetsmarknadspolitiska åtgärder.De flesta dynamiska effekterna av en grön politikinträder först med en betydande eftersläpning men redantill 1995 bör vissa ekonomiska effekter kunna skönjas. Vibedömer att detta kan ge besparingar för de offentligasystemen i storleksordningen 2--årligenförutom minskade kostnader på arbetsmarknaden med upptill årligen.Grundstandard i socialförsäkringarnaDagens system av socialförsäkringar och bidrag frånstaten till hushållen bygger på en blandning av flera olikaprinciper. ATP, sjukförsäkring, föräldraförsäkring ocharbetslöshetsförsäkring följer inkomstbortfallsprincipen,dvs ger i större eller mindre grad ersättning för förloradarbetsförtjänst. Andra bidrag ger en sorts grundskydd, likaför alla, t ex folkpensionen och det allmänna barnbidraget.Det finns också inkomstprövade bidrag, som trappas av ochborfaller vid högre inkomst. anser attsocialförsäkringarna i större utsträckning skall bygga påprincipen om skydd för en grundstandard, lika för alla,kompletterat med vissa inkomstprövade bidrag.Principen att samhället står som garant för engrundstandard som det går att leva på men inte ger någotutrymme för en mer utvecklad privat konsumtion står iöverensstämmelse med de gröna värderingarna omåterhållsamhet med materiell konsumtion. Detta lederockså till att människor med högre inkomster som villskydda sig mot inkomstbortfall i högre grad än självafår svara för detta försäkringsskydd. Ett sådantarrangemang har minst två ytterligare fördelar:Detprivata hushållssparandet ökar genom att människor fårytterligare motiv att spara.Fördelningspolitiskt uppståren omfördelning till förmån för lägre inkomsttagare. Dettasker om nuvarande finansiering av grundskyddet kvarstår,dvs arbetsgivaravgifter i proportion till inkomsten och utantak. Fördelen är att denna form av fördelningspolitik inteinnebär högre obligatoriska marginaleffekter. Den som villha ett kompletterande försäkringsskydd har valfrihet attgöra detta om hon/han så önskar genom att låta premienbelasta hans privata konsumtionsutrymme.Utöver inriktningen på ''grundskydd'' är det ocksårimligt med en viss självrisk i vissa avsocialförsäkringssystemen, t ex sjukförsäkringen.Ersätt ATPNuvarande offentliga pensionssystem har i sig starkainslag av grundpension upp till en inkomstnivå på . Den som förtjänat full ATP på dennainkomstnivå får efter skatt bara mer i pensionsförmåner än den sominte tjänat in några som helst pensionsförmåner. Det är förstden ''bättre bemedlade medelklassen'' som har någon störreglädje av ATP medan de, för vilka systemet skapades,arbetarna, sällan når upp till de inkomstnivåer där ATP harnågon större betydelse.Ett framtida hållbart pensionssystem för utformas enligtföljande riktlinjer:ATP, folkpension, pensionstillskottoch KBT ersätts successivt av en grundpension på ungefärsamma nivå som nuvarande folkpension, pensionstillskottoch KBT för en ordinär pensionärslägenhet. Sammaskatteregler för pensionärer som för aktiva.Inga nyaATP-poäng kan intjänas sedan beslut om en omläggningfattats. Redan intjänade ATP-rättigheter skall givetvisbetalas ut.Utöver grundpensionen hänvisas tillpensionssparande i avtalsförsäkringar eller privatpensionssparande.Övriga socialförsäkringarÄven i sjukförsäkring, föräldraförsäkring ocharbetslöshetsförsäkring kan ett visst närmande tillgrundskyddslinjen ske, i första hand genom attförsäkringarna görs regressiva. Det betyder att den andel avlönen som försäkringarna ersätter successivt sänks vidhögre inkomstnivåer. Exempelvis föreslog vidomläggningen av sjukförsäkringen att ersättningsnivån upptill 4 basbelopp skulle vara för att sedan successivtsjunka till vid 7,5 basbelopp. Detta var ocksåmotiverat ur rättvisesynpunkt eftersom låginkomsttagarepå grund av sämre arbetsmiljöer, mm har nästan tre gångerså hög sjukfrånvaro som höginkomsttagare. För att sparapengar måste en förenkling av regelsystem ochadministration ske bland annat beträffandeföräldraförsäkringen, sjukförsäkringen ocharbetsskadeförsäkringen. De senare bör dessutomsamordnas till ett system, eventuellt kompletterat medobligatoriska privata ansvarsförsäkringar, betalade avarbetsgivaren.Egenavgiften till arbetslöshetsförsäkringen bör höjasoch statsbidragen minska. Genom attproduktivitetsökningar i huvudsak tas ut i form av kortarearbetstid i stället för höjda löner, begränsas ocksåkostnaderna för de försäkringssystem där ersättning utgår iprocent av lönen (bl.a. sjuk- och föräldraförsäkring).Boende betalar bostadenBostadskostnaderna bör i princip betalas av de boendesjälva och inte som till en väsentlig del via skattsedeln.Detta ger människor en ökad frihet att själva välja om devill använda sina pengar till boende eller till annat. Enresurskrävande överstandard som finns på många håll skallinte heller finansieras med statliga medel. En minimering avbostadssubventionerna måste ske successivt i flera steg. Detnya bostadsfinansieringssystemet med räntelån är ett braförsta steg, där en stor del av räntebidragen tas bort ochersätts av en möjlighet att omfördela bostadskostnadernaöver tiden med hjälp av räntelån. Detta medför att detfortfarande blir möjligt att klara kostnaden i en nybyggdlägenhet, men att den reala bostadskostnaden i äldre husinte sjunker lika snabbt som . Det bidrar också till enstörre rörlighet på bostadsmarknaden.Kommande steg i minimeringen avbostadssubventionerna kan vara att successivt avskaffa detsärskilda investeringsbidraget på 5 miljarderkronor, som har tillkommit som en kompensation för denhöjda byggmomsen, samt en begränsning av ränteavdrag, iförsta hand genom ett tak för möjliga avdrag.Bostadsbidrag måste finnas kvar i någon form för att säkratillgången till socialt acceptabla bostäder förlåginkomsthushåll med och utan barn.Släpp krafterna lossDe stora offentliga systemen som skola, sjukvård, barn-och äldreomsorg är mycket stela och tungrodda.Genom att lätta på regleringar och tillåta att nya alternativfår arbeta på lika villkor bör det vara möjligt att få ut merservice för pengarna.De enskilda individerna måste i ökad utsträckning fåinflytande eller disponera över ''sina'' medel förbarnomsorg, skola, etc. Finansieringen jänsterna bör skiljasfrån utförandet.För utförandet av tjänsterna bör offentliga, kooperativaoch privata lösningar finnas sida vid sida. Det kan ge enstimulerande konkurrens med utveckling av många olikalösningar för att tillgodose medborgarnas skiftande behov.En utveckling med en kortare arbetstid skall också göradet möjligt för medborgarna att i större utsträckning självautföra vissa tjänster som bekostas med skattemedel.Det bör till exempel vara naturligt, och kunna ställas kravpå, att föräldrar deltar i arbetet i kommunala daghem ochskolor på samma sätt som de gör i föräldrakooperativadaghem och många alternativa skolor. Ett sådantdeltagande skulle både minska behovet avskattefinansiering och dessutom få goda sociala ochpedagogiska verkningar.Ett exempel på att människor gör oavlönadeinsatser för det gemensamma bästa är den allmännavärnplikten. vill förnya och utveckla denna allmän värntjänst. I värntjänsten skall både pojkar ochflickor delta och man skall kunna välja på arbetsuppgifter itotalförsvaret, i miljö- och räddningstjänst och i vård- ochomsorgsarbete. Värntjänsten skall innehålla bådeutbildning och konkreta arbetsuppgifter inom resp.område. Värntjänsten kan härigenom bli ett värdefulltresurstillskott till både miljövården och omsorgen. Denbidrar också till möjligheten att rekrytera till dessa områdeni framtiden.Nya finansieringsformerDet är också nödvändigt att se över om all denverksamhet som finansieras med skattemedel skallgöra det i samma utsträckning också i fortsättningen. Andratänkbara finansieringslösningar, som försäkringar ochavgifter, måste noga prövas.I några fall bör man diskutera om hela verksamheter heltbör utgå ur den offentliga sektorn eller drivas offentligt menfinansieras på annat sätt. Det borde t ex vara möjligt attfinansiera det kommunala brandförsvaret genom ett tilläggtill brandförsäkringen eller särskilda brandförsvarsavgifter.Då skulle avgifterna kunna anpassas till risknivån i olikaverksamheter, och de som har höga risker, t ex vissaindustrier, får betala en större andel. Det kommunalagatuunderhållet borde också finansieras av dem somutnyttjar gatorna i stället för via kommunalskatten.När det gäller offentlig service som de flesta människoranvänder sig av då och då bör en högre grad avavgiftsfinansiering kunna användas, men i kombinationmed ett högkostnadsskydd för storkonsumenter. Exempelpå områden där en högre grad av avgiftsfinansiering bordevara möjliga är t ex för bostadsförmedling, läkemedel ochviss sjukvård, föreningslokaler, serviceutbud påfritidssidan, särskilt för vuxna, etc.En rättvis fördelningVarken i kompletteringspropositionen eller i Ny start förSverige, från moderater och folkpartister, berörs defördelningspolitiska effekterna av den politik man vill driva.Bl.a. skattereformen har medfört att vissa grupper kommiti kläm, t ex vissa pensionärer för vilka man nu föreslårprovisoriska lösningar. Flera av m-fp-förslagen går i motsattriktning mot vad som kan betraktas som en rättvisfördelning. T.ex. vill partierna ta bort ATP-avgiften överdet så kallade taket, 7,5 basbelopp. Det innebär attföretagen då får råd att betala höginkomsttagare ännuhögre löner.En grön politik för en ekologiskt balanserad utvecklingställer stora krav på fördelningspolitiken eftersom det totalautrymmet för privat konsumtion inte kommer att växa påsamma sätt som i de röd-blå förslagen.Låginkomsttagarna måste med lämpliga åtgärderskyddas för t ex de ökade utgifter för energi och boende somkommer att bli effekten av den gröna politiken. Menfördelningspolitiken måste drivas med sådana medel inte med alltför höga skatter och marginaleffekter göratt ekonomin fungerar sämre så att inte de nödvändigaproduktivitetsförbättringarna och miljöinvesteringarnakommer till stånd. Vi tror inte att det är realistiskt att denärmaste åren sänka skattetrycket, men det kan inte hellerhöjas nämnvärt utan allvarliga verkningar församhällsekonomin.Inom ramen för en i stort sett oförändrad skattekvot bördet vara möjligt att göra justeringar av inkomstskatternamed ett högre grundavdrag och en högre marginalskatt förde har vidgat inkomstklyftorna i samhället. hari föreslagit ett grundavdrag på och en högsta marginalskattesats på ochett par procents högre marginalskatt imellaninkomstlägena.En annan viktig omfördelningseffekt uppkommer viadet ovan nämnda förslaget om grundpension och regressiversättningsnivå i vissa andra socialförsäkringar. Detta göratt medel- och höginkomsttagare får avsätta en del av sittprivata konsumtionsutrymme för kompletterandeförsäkringspremier. Denna omfördelning har inte sammanegativa inverkan som en ytterligare höjning avmarginalskatterna skulle ha.Omläggningen med ökade skatter på energiråvaror ochutsläpp i kombination med minskade skatter på arbete kani allmänhet få positiva fördelningseffekter. Högreinkomsttagare är i allmänhet större konsumenter av t exenergi och det blir också möjligt för den enskilde att självpåverka sin skattebelastning genom att leva energisnålt ochmiljövänligt. Ett särskilt stöd bör utgå till glesbygdsboendesom inte har samma möjlighet att utnyttja kollektivatransportmedel.En bättre miljöredovisning och riktigarenationalräkenskaperDiskussionen om ekonomisk aktivitet och miljöförsvåras av bristande redovisning av de samband somfinns. Det är mycket möjligt och högstsannolikt att det som i nuvarade nationalräkenskaper ser utsom ekonomisk tillväxt i själva verket är en negativ tillväxtom hänsyn också togs till miljöskador, minskatråvarukapital och social utslagning. Beräkningar som gjortsi f d tyder på detta. Ekonomisk tillväxt mätsidag med hjälp av det klumpiga måttet BNP, som är ensummering av alla registrerade ekonomiska transaktioner iett land . BNP-mätningarna omfattar inte allade nyttiga verksamheter som sker på informell grund ochsom inte registreras. En mycket stor del av samhällsarbetetutförs inom dessa områden. Ekonomisk tillväxt som baseraspå ekologiskt och mänskligt acceptabelproduktivitetsökning är acceptabel ekonomisk tillväxt.Ekonomisk tillväxt kan också bero på att fler människorkommer ut i lönearbete eller att de som lönearbetar arbetarmera. Beroende på vad vi arbetar med och hur vi arbetarkan denna ekonomiska tillväxt ur resurssynpunkt varaacceptabel eller oacceptabel.Det är därför nödvändigt att det arbete för en bättremiljöredovisning, som påbörjats fullföljs med kraft.Miljöpartiet har till den pågående utredningen överlämnaten kravspecifikation för miljörelateradenationalräkenskaper.Ekologiskt balanserad ekonomisk utvecklingAllt talar för att en ekonomi i ekologisk balans har enlägre ekonomisk tillväxt(mätt på konventionell BNP-grund) än dagens resursslösande ekonomier. Det gör attpenningresurserna i samhället kommer att öka i lägre takt.Samtidigt blir ett samhälle i ekologisk balans billigare i driftän ett obalanserat samhälle. Vi bör kunna räkna medsjunkande samhällskostnader och därmedspelar de minskande synliga ekonomiska resurserna enminskande roll. Vad som sker i en övergångsfas frånekologisk obalans till ekologisk balans är svårt att beskriva.Vi kommer att få leva med en delvis obalanserad ekonomiunder överskådlig tid med fortsatt men minskandemiljöförstöring.Investeringar och sparandeMiljöinvesteringar ger försprång: ''De tuffa miljökravenpå den svenska skogsindustrin har lett till att vi kunnat fåavsättning för vår teknologi och våra produkter ävenutomlands'', säger , VD för . ''Svenskskogsindustri har ett försprång jämfört med sinaviktigaste konkurrenter''.Ovanstående citat är hämtade ur . Påsamma sida redogörs också för SCA:s planer på bland annatett fungerande återtagningssystem för förpackningar.Direktör på Skogsindustrierna säger också att''vårt mål är att uppnå den slutna fabriken''.Citaten visar att hårda miljökrav på svensk industri långtifrån att vara en belastning i stället kommer att vara en storfördel i den framtida internationella konkurrensen. Enhuvuduppgift för den framtida politiken måste därför varaatt fortsätta att ställa tuffa miljökrav och framför allt att påett aktivt sätt använda ekonomiska styrmedel för att göradet ekonomiskt lönsamt för företagen att arbeta vidare på tex ''slutna fabriker'' och återvinning av förpackningar. Denbistra sanningen är att många sådana ambitioner stuparpå att det inte är ekonomiskt lönsamt.Miljöinriktade investeringarEn huvudambition i såväl kompletteringspropositionensom m-fp-dokumentet är att återigen få igånginvesteringarna i samhället, särskilt inom näringslivet, föratt därigenom öka den ekonomiska tillväxten. Under åren1990--1992 beräknas bruttoinvesteringarna falla med ca1,för att därefter stiga med 3--per år.Huvudfelet med m-fp-s-politiken är att man, precis somnär det gäller den ekonomiska tillväxten och privatakonsumtionen, behandlar allt i klump och inte skiljermellan ur ekologisk synpunkt goda och dåliga investeringar.Alla investeringar blir med deras synsätt lika mycket värda,bara de bidrar till den ekonomiska tillväxten. Man skiljerinte heller mellan investeringar för ny produktionskapacitetoch ombyggnadsinvesteringar för t ex återvinning ochbättre miljö.Investeringarna i samhället måste, enligt vår mening,i huvudsak koncentreras till sådanaområden som förbättrar den långsiktiga ekologiskasituationen. Däremot måste investeringar som leder tillytterligare försämrad miljö och förbrukning av knappanaturresurser hållas tillbaka. Inom energiområdetkoncentreras investeringarna till energihushållning och tillny produktionskapacitet för förnyelsebara energikällor ochkraftvärme. Inom kommunikationsområdet till miljövänlig,i första hand spårburen, trafik samt telekommunikationer.Inom industrin bl a till åtgärder för återvinning ochrecirkulation och för skapande av slutna system medminimala utsläpp.Investeringar inom dessa områden stimuleras fram delsmed ekonomiska styrmedel som gör demföretagsekonomiskt lönsamma, dels, vid behov, medstatliga anslag (för t ex järnvägar) eller investeringsbidrag(för t ex energisparande och miljövänlig energiteknik).Inom industrin kommer sannolikt, trots den ökning avmiljöinvesteringarna vi eftersträvar, de totalainvesteringarna inte att behöva öka eller kan till och medminska något jämfört med dagens nivå då behovet av nyindustrikapacitet är mindre med en grön uppläggning avden ekonomiska politiken. Det är nödvändigt attnäringslivet kan upprätta en tillfredsställande vinstnivå föratt de miljöinriktade investeringarna skall komma tillstånd.Inom bostadssektorn kommer sannolikt enomläggning att ske med ett minskat nybyggande avlägenheter till följd av omläggningen avbostadsfinansieringen. I stället kan ombyggnader, bl.a. förenergisparande öka. Totalt sett sjunker sannoliktbostadsinvesteringarna.Inom den kommunala sektornkrävs ökade investeringar för bl.a. miljövänligenergiproduktion (kraftvärme) och omhändertagande avavfall (källsorteringssystem, biogasanläggningar, m m).Iden statliga sektorn krävs ökade investeringar i främstmiljövänliga transportmedel och alternativ energi (t.ex.vindkraft) medan däremot investeringar i väg och flyg (inkl.Öresundsbron) kan dras ned kraftigt.Totalt bedömer vi att ungefär samma andel av BNPbehöver avsättas för investeringar i det ekologisktbalanserade tillväxtalternativet som i m-fp-s okritiskatillväxtalternativ. Men sammansättningen avinvesteringarna blir helt annorlunda.SparandetFör närvarande finns ett sparandeunderskott i samhälletsom yttrar sig i en negativ bytesbalans.Sparandeunderskottet finns främst inom företagssektornberoende på att företagens investeringar fortfarande ärganska höga medan deras vinstnivåer minskar. Ett stortsparandeöverskott finns inom den offentliga sektorn medanhushållssparandet från att tidigare ha varit negativt (pågrund av stor upplåning när kreditrestriktionerna släpptes)nu just har blivit positivt.Miljöpartiet anser det angeläget att hushållenssparande kan öka ytterligare. Detta kräver delsförstärkta motiv för hushållen att spara, dels att sparandeblir ekonomiskt mer fördelaktigt i förhållande tillkonsumtion.