mot · GF02K12 · 1991-12-11 00:00:00 — med anledning av förs. 1991/92:13 förvaltningskontors förslag om anslag på tilläggsbudget till statsbudgeten för /92 Jag är envis nog att hävda att bör leva som denlär.Ska vi ha en chans att få fason på statsfinanser ochsamhällsekonomi måste vi bli mer aktsamma omskattebetalarnas pengar. Hela idén bakomtreårsbudgeteringen är att riksdag och kanslihus måste ståför prioriteringar och att vi söker bedöma vad olikamyndigheter åstadkommer. Förvaltningsrevisionen måstestärkas, utskotten måste se vad som åstadkoms iverkligheten av det som tidigare beslutats. Vi måste på etthelt annat sätt än utkräva ansvar av myndigheter.Dessa å sin sida får större frihet att disponera beviljadeanslag för att nå angivna mål.Vill man ha trovärdighet för att menar allvarmed den tuffare attityden mot myndigheterna -- i meningenatt vi inte som överser med slapphet och lågkompetens -- så måste motsvarande krav också gällagentemot egna organ.För ett år sedan väckte jag en motion där jag på en radpunkter kritiserade riksdagsbyråkratin. Motionen var väcktmed anledning av att förvaltningskontoret begärde anslagpå tilläggsbudet för ett antal ändamål. Jag fannförvaltningskontorets förslag utmanande på flera punkter:Riksdagen ställer kravet på myndigheter att de ska hållasig inom angivna ramar. Tilläggsanslag ska bara beviljas omicke förutsebara faktorer har tillkommit sedan budgetenfastställdes. En myndighet ska inte ges pengar till ettändamål som borde ha bedömts i samband med bugeten förverksamhetsåret. egen förvaltning bör leva upptill samma krav. Tilläggsanslag ska bara komma ifråga omdet rör sig om förhållanden som förändrats genom yttrehändelser. Dålig planering av en verksamhet är inteargument för att några månader efter budgetårets börjanbevilja medel till ändamål som inte togs upp ianslagsframställan.Ett enigt konstitutionsutskott (1990/91:KU19) godtog deföreslagna utgiftsökningarna men skrivningen visade attutskottet tyckte att förvaltningsstyrelsen visat dålig stil:Vad först gäller den i motionen upptagna principiellafrågan om användningen av tilläggsbudget vill utskotteterinra om det uttalande som gjordes igrundlagspropositionen 1973, nämligen att strävan bör varaatt i budgetpropositionen får en samlad överblickav rikets finanser. Sådana uttalanden har gjorts i olikasammanhang. Det kan t.ex. nämnas att finansutskottet förett par år sedan vid behandlingen av förslag till anslag påtilläggsbudget inom verksamhetsområde(se 1988/89:FiU9) underströk att sådant anslag i principendast skulle beviljas om medelsbehovet inte rimligenkunnat förutses.KU menade med anledning av min motion att ''det varitatt föredra om kostnaderna ifråga hade kunnat förutsesunder det ordinarie budgetarbetet. Utskottet förutsätter attvad utskottet anfört beaktas i fortsättningen. ''Med detta uttalande från utskottet och sedan riksdagenhade man kunnat vänta sig att förvaltningsstyrelsen intebegär medel på tilläggsstat på enklare boliner än som gällerför myndigheter. Men i den nya framställan om anslag påtilläggsbudget lämnas förslag som knappast tillgodoser vadKU anförde i fjol.För begärs tilläggsanslag bl.a. för ''ämbetetsinspektionsverksamhet''. Om någon statlig myndighetunder löpande budgetår skulle få för sig att dess tjänstemänborde ut och resa mer, skulle regeringen då begäratillläggsanslag från för detta ändamål. Knappast.Om en myndighet kom med ett sådant förslag skulleregeringen rimligen svara att behov bör bedömas samlatinför budgeten. En myndighet kan inte få en budget ochsedan under året extra tillskott om inte något i sak nytttillkommit. Och jag har svårt att tro att ökad reslust hos JOkan anses vara något sådant i sak nytt.Fördelningen mellan arbete, ämbetslokalerna ochinspektionsverksamhet bör rimligen bedömas införbudgeten. Om myndigheten kommer fram till atten annan fördelning vore bättre kan pengar omfördelas. T.ex. genom att minska ett par anställda och i stället läggapengar på fler resor för övriga. Men att bevilja extrapengarbör inte komma ifråga.Vi känner till konstigheter inom ifråga om möbelbeställningar m.m. utan att haanslag för ändamålet.Jag har i annat sammanhang förvånats över den konstigafördelningen mellan handläggare och biträdespersonal påJO-ämbetet. Den förhållandevis stora myndigheten har 50anställda -- t.ex. fler än riksdagensrevisorer eller tio gånger mer än ett ordinärtriksdagsutskott. Men hälften är biträdespersonal. Det skavara en väldig skjuts i de handläggare som kanproducera så många tankar att expediering och annanservice omkring ska kräva ett biträde per handläggare.Misstanken ligger nära till hans att handläggarna inteanvänder datorer med allt vad dessa innebär av snabbhetoch överblick.Det naturliga hade varit att datafrågoravgjorts i samband med budgeten. Men kommer de iförslag till tilläggsbudget.Av förslaget framgår att förvaltningsstyrelsen den 5 junibeslöt att förvaltningskontoret fr.o.m. budgetåret 1991skulle överta ansvaret för drift och utveckling avdataanläggningen hos JO ''under förutsättning attverksamheten finansierades genom av myndighetenbudgeterade medel''. Kostnaden för detta anges till 270 000kr. Av sammanräkning framgår att detta belopp ingår i vadsom nu föreslås på tilläggsbudget. Detta ter sig dubbeltanmärkningsvärt.Om budgetåret börjar kan en ökad utgift för ettangivet ändamål från denna dag vara något som finansierasförst i december.Det andra märkliga är att man ger JO extra pengar ''föratt på ett rationellt sätt'' kunna hantera datautrustningen.Skrivningen antyder att utrustningen hanterats på etticke rationellt sätt. Om man nu för över arbetsuppgiften tillriksdagens ADB-enhet (och där inrättar en ny tjänst sombyrådirektör eller avdelningsdirektör -- i sig en tveksamåtgärd i ett läge då man i stället bör söka minska antaletstatsanställda -- borde rimligen de resurser som hittillsanvänts för samma ändamål frigöras. Att övergå till ett mer''rationellt sätt'' är en konstig anledning till ett extraanslag.Det som är rationellt leder ju antingen till samma arbete tilllägre kostnad, eller bättre arbete till samma kostnad. Ochinget av de alternativen kan vara motiv för extra anslag.Det är alltså konstigt att begära extraanslag -- som sedanblir bestående för framtiden -- till något som sägs vara enrationalisering. Det framgår inte av förslaget på vilket sättJO-myndigheten skött sin ADB-enhet, mer än attdet varit orationellt. Om den skötts av någon anställd vidmyndigheten så bör vederbörandes lön upphöra. Har denskötts genom köp av tjänst utifrån bör kostnaden för dettabortfalla. Har den inte skötts alls och därför fungerat illa ärdet fullt OK att köpa tjänst från ADB-enhet(under förutsättning att denna är effektivare än andraalternativ) men inte heller i det fallet är det skäl förextraanslag. För innebörden i att dataenhethittills skötts ''orationellt'' måste rimligen vara att ämbetetutnyttjat data på ett ineffektivt sätt.Om man genom bättre ADB-användning kan ökaeffektiviteten i ämbetets arbete är det en god affär församhället -- men inget skäl att ge extrapengar. Får mangenom att anlita ADB-enhet ut mer effektivitetän som motsvaras av kostnaden för just den tjänsten så blirnettot -- mätt i utfört effektivt arbete -- större än i dag.Därmed kan en eller två av JO:s tjänster dras in. Det är jufråga om att använda befintliga resurser så effektivt sommöjligt. Och att under ett budgetår omfördela resurser föratt öka effektiviteten är ju vad vi i alla sammanhang önskarav myndigheter. Men att under löpande budgetår geextraanslag i ett fall som detta är helt regelvidrigt. Äråtgärden så effektiv som det sägs så ökar den JO-ämbetetstotala kapacitet. Att ge mer pengar för att öka denytterligare är inget som ska avgöras på tilläggsstat, eftersomman då är inne på frågan om att i sak förstärka JO-ämbetet.Det är en självklarhet att i varje läge söka använda givnaresurser så effektivt som möjligt. Men om en verksamhetska ha totalt större resurser ska avgöras i budgetarbetet.Skulle någon hävda att bör få ökade resurser såska det jämföras med alla andra behov inom menockså med alla andra önskemål om pengar från staten -- ochytterligare bör allt detta vägas mot landets ekonomiskasituation. Och i förslaget från förvaltningsstyrelsen finnsinget som helst argument för något sådant. Det är möjligtatt inte klarar av sin uppgift, kvantitativt ellerkvalitativt. Men om detta sägs inget i förslaget. Ska vi troförvaltningsstyrelsen går det att sköta effektivare, och redan därmed möjliggörs ju totalförstärkning av vad JO kan åstadkomma. Det är absolutinget argument för nya pengar.Riksdagen har inte ansett sig ha råd att förstärkaförvaltningsrevisionen. Att innan en sådan förstärkningskett ge mer pengar till JO förefaller mig vara en allvarligfelbedömning.Med det jag här sagt är det självklart att intekan bevilja att upprätta en''datakommunikation'' mellan JO och förvaltningskontoret.Det vore helt principvidrigt att ge extrapengar för detta.Här hävdas nämligen att det blir mer rationellt att användariksdagens ADB-enhet för . Ska det påståendetvara riktigt måste det innebära att alla kostnader ärinräknade. Man kan då -- principiellt -- inte betalaanslutningskostnaden separat. På samma sätt som för denföreslagna byrådirektören/avdelningsdirektören skanaturligtvis också den nya datakommunikationen betalasgenom att man använder de pengar som redan anslagits tillJO-ämbetet. Det är ju för sjutton den verksamhet somrationaliseras som ska betala rationaliseringen. Det är juhos JO som effekthöjningen kommer, då ska självfalletockså betalningen tas därifrån. Det är för mig obegripligt attförvaltningsstyrelsen kan åberopa en ''rationalisering'' sommotiv för nya pengar.Om dataeffektiviseringen inom inte lönarsig så är det reellt sett ingen effektivisering, och då skaåtgärden självfallet inte genomföras. Är det eneffektivisering behövs inga nya pengar.I andra sammahang har förts fram att en effektiviseringger vinster först och att man på kort sikt inte kanminska kostnaderna på grund svårigheter att säga upppersonal etc. Detta argument användes tidigare inomstatsförvaltningen, men numera godtas ju samma reglersom alltid gällt inom enskild verksamhet: Den personal maninte kan betala sägs upp. Just i fallet JO synes det varasärskilt lätt att dra in på personalkostnader eftersompersonalomsättningen är mycket stor, att döma av densenaste verksamhetsberättelsen där uppräkningen avpersoner som börjat eller slutat upptog längretextmängd än den personal som varit där hela året.Om en förändrad drift av dataanläggningen leder till etttotalt bättre utnyttjande av anslaget till JO är detta alltsånågot som bör kunna göras under budgetår. Däremot är detprincipiellt fel att än vid fastställande avbudgeten företa en med extrapengar betaladkapacitetsökning vid en myndighet. (Såvida intemyndigheten till följd av yttre händelser råkar in i kris --men i det här fallet är det ju helt fråga om att åtgärda enuppenbar intern ineffektivitet i användandet av modernteknik. )Slutsatsen är självklar mot bakgrund av all diskussionkring behovet av treårsbudgetering. Om ett visstresursutnyttjande är mer effektivt än dagens så bör manbyta, men för detta behövs inga extra anslag. Tvärtom är väldefinitionen på effektivitet att man får ut mer för sammapengar.I min motion visade jag på för riksdagensarbete och trivsel mycket negativa effekter av den närmasthysteriska tillväxten av hinder som motiveras med''säkerhet''. föreslås på tilläggsstat ytterligare för ''reinvestering i säkerhetsanläggningen''.Detta är inte på något sätt den totala kostnaden utan avförvaltningsstyrelsens förslag framgår att det är fråga omnågot slags fördyring. För mig framstår beloppet som heltgroteskt.Vi har 349 ledamöter. Utslaget per ledamot blir det enfördyring av säkerhetsanläggningen på . Depengarna har vi helt enkelt inte i nuvarande statsfinansiellaläge. Förslaget bör avslås.Vidare föreslås till en nyinformationsbroschyr om . Det uppges att densenarelagts till följd av valet och att beviljade medelföregående budgetår därför inte använts. Det här betyder iså fall att givit pengar två gånger till samma sak.Hade man haft öronmärkta pengar skulle de alltså haåterlevererats till statskassan och nuförts tillbaka.Men såvitt jag förstår går det inte till så. harrätt att omfördela pengar inom verksamheten. Och i så fallräcker det med att pengar till ett visst ändamål beviljas engång. Förskjutningen i tiden av utbetalningen kan reglerasinternt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår förslaget om . förreinvestering i ,2. att avslår förslaget om . till nyinformationsbroschyr om ,3. att avslår förslaget om . för hjälp från ADB-enhet,. för datakommunikation mellan JO ochriksdagen och . för inspektionsverksamhet m.m).