mot · GE02U622 · 1991-01-25 00:00:00 — Kostnaderna för attinstallera rökgasrening på de större polska kraftverken haruppskattats till drygt 3 miljarder dollar.Utsläpp av storamängder orenat eller otillräckligt renat avloppsvatten frånstäder och tätorter. Utsläppen innehåller stora mängderfosfor och kväve samt, eftersom man inte skiljerhushållsavlopp och industriavloppsvatten, diversemiljögifter som tungmetaller och organiska föreningar.Enbart i floden beräknar man att det behövs mellan500 och 600 reningsverk om floden skall kunna blinågorlunda ren. Alla stora städer saknar i stort settmoderna reningsverk. Så saknas t.ex. reningsverk medkemisk fällning helt i landet.Läckage av närsalter, fosforoch kväve samt bekämpningsmedel från ett storskaligtjordbruk.Polens stora inflytande på miljösituationen framgår bl.a.om man ser på tillförseln av kväve och fosfor till Östersjön.Polen svarar här för av kväveutsläppen (cirka385 ) och av fosforutsläppen ().Också utsläppen av tungmetaller är betydande.Nedanstående tabell visar den beräknade tillförseln avnågra metaller till via floden ton/årKadmium14 ton/årKoppar174 ton/årKvicksilver67 ton/årZink1 /årDe stora utsläppen av orenat avloppsvatten, via Wislaoch från ----Sopot-området, har medfört attbl.a. stränderna längs belagts medbadförbud.En annan stor föroreningskälla är floden sombildar västgräns mot . Ett exempel påutsläppen här kan nämnas, nämligen konstgödselfabriken'''' belägen strax utanför . Här finns bl.a. ettmycket stort läckande avfallsupplag med uppskattningsvis35 miljoner ton fosfatgips på en yta av över 100 hektar.Precis som i de baltiska länderna är det emellertid värtatt notera att trots de stora miljöproblemen i finnsfortfarande stora värdefulla naturområden inkl. våtmarkerkvar. Detta gäller t.ex. i de östra delarna av landet och ibergsområdena i söder. Skälen är också de samma som iBaltikum, d.v.s. brist på resurser (och vilja från de i stortsett självägande bönderna) att rationalisera jord- ochskogsbruk. WWF har här bl.a. medverkat till bildandet aven nationalpark i Biebca, ett våtmarksområde i öster.F d ÖsttysklandDen del av avrinningsområde som ingår itidigare är litet och begränsas till områdetnärmast kusten samt en viss del av . Större delenav avvattnas via till Tyska bukten. Manbör dock komma ihåg att en del av Elbes vatten och därmeden del av de östtyska föroreningsutsläppen med Jutskaströmmen förs längs och in i Skagerrak.Det ökända kärnkraftverket i ligger näraÖstersjökusten inom nederbördsområdet. Enligt löfte frånsåväl den tidigare östtyska regeringen som från denvästtyska skall verket stängas.Det egentliga påverkas därför i första hand avde mycket stora luftföroreningsutsläppen från den östtyskaenergi- och industriproduktionen. Energiproduktionenbaseras till största delen på inhemskt smutsigt brunkol.Utsläppen av svaveldioxid uppgick till (en ökning med ). Kväveoxidutsläppen uppgick till850 1980 och svarade för av kvävenedfallet överÖstersjön (1989).Liksom i övriga östeuropeiska länder saknas reningsverki städer och tätorter. Detta har medfört att man trots enrelativt liten befolkning inom avrinningsområdekunnat konstatera övergödningseffekter särskilt i de grundakustområdena och i flodmynningsområdena.Dessa låga kustområden med våtmarker och halvtavsnörda kustlaguner är mycket värdefullanaturområden, särskilt för de stora mängder vadarfåglarsom rastar här under sina årliga flyttningar eller somuppehåller sig här permanent. Områdena har varitstängda för allmänheten som militära områden. Från tysksida befarar man nu en formlig invasion från --Travemünde-området med snabba motorbåtar m.m., somkan medföra allvarliga störningar.De västeuropeiska ländernaDe västeuropeiska länderna med avrinning till (tidigare , , och )uppvisar såväl likheter som skillnader när det gällerutsläppskällor.Följande likheter kan framhållas:Reningsverk medminst mekanisk-biologisk rening har byggts för flertaletstäder och större tätorter. Dessa behöver kompletteras, delsmed kemisk rening för fosforreduktion, dels medkväverening, som så gott som helt saknas idag.Ettmodernt högrationellt jordbruk svarar för stora utsläpp avkväve och fosfor.En stor fordonspark förorsakar storautsläpp av kväveoxider och organiska ämnen. Deförutspådda minskningarna av utsläppen p.g.a. införandetav katalysatorer på personbilarna äts upp av den ökandetrafiken.Betydande föroreningar till luften förekommerfrån industrier och kraftverk.Inget av länderna kommer(i likhet med , och de baltiska republikerna) attkunna uppfylla sina åtaganden inom HELCOM om enminskning av giftutsläpp och närsaltutsläpp till1995. Detta gäller speciellt närsaltsutsläppen.Följande olikheter kan urskiljas:Skogsindustrin iSverige och svarar för stora utsläpp av kloreratorganiskt material och närsalter. Sådan industri saknasnästan helt i och Danmark.Det danskajordbrukets stora andel av kväveutsläppen frånDanmark.Medan nästan hela och hela Finlandavvattnas till är det f d västtyska avrinningsområdet till mycket litetoch omfattar enbart kustområdet mellan ochLübeck. Allvarliga övergödningseffekter (algblomningaroch bottendöd) har emellertid konstaterats i Kiel-buktenoch Mecklenburg-bukten.Naturvård i ÖstersjöregionenI , , och tidigare Västtysklandhar det moderna industrisamhället lett till en successivutarmning av landskap och naturliga miljöer. Industri- ochtätortsexpansion, vägbyggen och hamnar, samt inte minstrationaliseringen inom jord- och skogsbruk, är bara någraav orsakerna till denna utveckling. Exploateringen har,liksom i andra delar av världen, särskilt drabbatkustregionerna där bl.a. utdikning och utfyllnader avvärdefulla våtmarker inneburit allvarliga ingrepp i deekologiska systemen.I de östeuropeiska länderna och regionerna (,, , , (Ryskarådsrepubliken och ) samt tidigare Östtysklandhar utvecklingen i många stycken varit annorlunda. Ävenom miljöproblemen lokalt och i vissa fall regionalt ärmycket allvarliga finns stora områden naturskogar ochvåtmarker kvar. Ett inom många områden mindre intensivtjordbruk har också bidragit till att den biologiskamångfalden är större än i motsvarande områden i väst.I finns t.ex. flera hundra vargar, björnar och lo ide södra glest befolkade områdena. I finns tvåtusen par svarta storkar vilket utgör av den europeiskapopulationen. Den i utrotningshotade vitryggigahackspetten är vanlig. Längs de litauiska, lettiska ochestniska kusterna finns stora våtmarks- och marskområdensom är rastplatser och häckningsområden för ett stort antalvadare och sjöfågel. Innanför dessa områden finns iLettland värdefulla sumpskogar.Våtmarkerna utgör också viktiga filter för närsalter tillÖstersjön.I samtliga baltiska republiker har beslut fattats omprivatisering av skog- och . Privatiseringenomfattar också sådana områden som skyddas i form avnationalparker och reservat.Ett omfattande och snabbt arbete mednaturvårdsinventeringar i dessa länder är därförutomordentligt angeläget för att få fram en lista överprioriterade områden. En viktig länk i detta ärkunskapsöverföring. Genom sin tidigare isolering saknar debaltiska experterna i stor utsträckning perspektiv på sinegen natur och har inte ännu insett, att vad som för dem ärsjälvklart av natur och arter, är verkliga rariteteter setti ett regionalt Östersjö- eller europeiskt perspektiv. Här kande svenska erfarenheterna utnyttjas om ett samarbete pånaturvårdsområdet byggas upp.Det var mot denna bakgrund som Världsnaturfondenunder våren och sommaren l990 genomförde en studie omnaturvårdens ställning i ett regionalt perspektiv iÖstersjöregionen. Genom en enkät till experter i berördaländer fick man fram en regional översikt över redanskyddade områden. I rapporten konstateras att den totalaarealen skyddade områden inom Östersjönsnederbördsområde är långt ifrån tillfredsställande och inteens i närheten av vad som förs fram som målsättning i denreviderade Världsstrategin för Naturvård. I denna sägs attl0 % av varje viktig biotoptyp måste skyddas om avden biologiska mångfalden skall kunna bevaras.För nederbördsområde gäller att det finnstotalt 62 nationalparker och 78 områden som förts upp påden internationella våtmarkslistan (Ramsarområden). Ihela västra (inkl. de baltiska republikerna)finns bara ett enda Ramsarområde -- iEstland.Det var därför glädjande att vidRonnebykonferensen accepterade miljöorganisationernasförslag att inleda ett internationellt samarbete omnaturvården i . Detta arbete bör drivasinom ramen för Helsingforskonventionen, HELCOM. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av miljökompetens iutvecklingsbankerna,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om överföring av teknik för ''renproduktion'',3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prioriterade åtgärder iÖsteuropa,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prioriterade åtgärder i ,, och ,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om oljeutvinning i ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beslut iHelsingforskommissionen för ett utvidgat och intensifieratÖstersjösamarbete.