ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Bo63 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:145 Byggnaders inomhusmiljö m.m. I regeringens proposition 1991/91:145 föreslås följande:Snarast möjligt efter att bygglov lämnats skallbyggnadsnämnden, om det inte är uppenbart obehövligt,kalla bl.a. den ansvarige arbetsledaren, yrkesinspektionen,byggherren, entreprenören och projektören till ettsamrådsmöte. Vid mötet skall en genomgång göras avarbetets planering, de åtgärder för besiktning, tillsyn ochkontroll som är nödvändiga för att byggnaden skall fyllakraven i 3 kap. samt den samordningsom behövs. Genomgången skall avse bl.a. ventilationen,byggmaterial och fuktskydd.Ett obligatoriskt deltagande av yrkesinspektionen idessa möten skulle innebära en mycket kraftigresursförbrukning. Inspektionen utför nu något över 20 000granskningar i bygglovsärenden. Om det i varjesådant ärende hålls ett sammanträde om en halv dag går detåt , vilket motsvarar över 50inspektörstjänster. Härtill kommer att inspektionensgranskning endast avser byggnader som skall innehållaarbetslokaler eller personalrum. Om inspektionen skalldelta i samrådsmöten även beträffande alla andrabyggnader som uppförs torde det gå åt långt över 100inspektörer per år.Denna resursanvändning strider mot de synpunkter påinspektionens verksamhet som förs fram i regeringensproposition /91:140 om arbetsmiljö och rehabilitering.Det hänvisas där på sid. 118 till vissa uttalanden iregleringsbrevet för arbetarskyddsverket för budgetåret1990/91. Enligt dessa bör inspektionens besöksverksamhetinriktas mot de arbetsställen som har många arbetsskadoreller på andra sätt visar tecken på en dålig arbetsmiljö.Inspektionsverksamheten måste vidare renodlas till en merkontrollerande verksamhet. Inspektionen skall därmed inteha en konsultroll.Att i så hög grad ta yrkesinspektionens resurser ianspråk för sammanträden i byggnadsärenden måste mednödvändighet innebära en kraftig nedskärning avinspektionens insatser på olika prioriterade områden inomarbetslivet. En sådan omprioritering är olämplig och måstebetecknas som felaktig.Regeringen har i årets budgetproposition aviserat ettkommande uppdrag till arbetarskyddsstyrelsen att utredaförutsättningarna att avgiftsbelägga ärenden omförhandsbedömningar. Detta torde framför allt komma attavse just granskningar i bygglovsärenden och syfta bl.a. tillatt undvika att denna typ av ärenden tar för stora resurserfrån inspektionens övriga verksamhet.De problem som förslaget om samrådsmöten avser attundanröja torde i stor utsträckning kunna uppmärksammasav yrkesinspektionen redan vid den normala granskningen.Det bör därutöver vara tillräckligt att yrkesinspektionenunderrättas om när samrådsmöten skall äga rum ochdärigenom får tillfälle att närvara i de fall där detta framstårsom befogat med hänsyn till vad som förekommit i ärendet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om en sådan ändring i proposition1990/91:145 att yrkesinspektionen endast skall underrättasnär ett samrådsmöte skall äga rum.
mot · GE02Bo65 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:145 Byggnaders inomhusmiljö m.m. Problem med fukt, mögelskador och dålig lukt ibyggnader har blivit alltmervanligt. Att i överdriven nit spara på luftväxling för attockså spara energi är en orsak. Byggnaders konstruktionmed bygge på plastmatteinsvept betongplatta påofullständigt dränerad grund är en annan orsak. Tak somsaknar lutning för att tillfredsställa arkitektoniska trenderför skönhet och där taknock ligger lägre än takfot kan varaen tredje ytterligare orsak. Ständigt nya komponenter ibyggandet -- ofta syntetiska -- ej tillräckligt utprovade medoväntade, oönskade följder och effekter har hört tillvanligheten. Förtjänsten har dock blivit god för tillverkareoch säljare.Ett klåfingrigt experimenterande med''revolutionerande nya idéer'' och sedan urminnes tiderkända naturlagar har självfallet ett pris. Det priset har fåttbetalas av andra. Det har skett med ohälsa för människorsom i god tro flyttat in i under sådana här förhållandenritade, godkända och byggda hus som kallas för''sjuka hus''. Människorna i husen i fråga kallas allergiker,astmatiker, reumatiker eller något liknande.Det är bra om kraven för byggande av bostäder nuskärps så misstag med människors och byggnaders hälsa kanminska eller undanröjas.Men det finns dock byggnader som uppförts på gammaltbeprövat sätt, varit bebodda i många, till glädjeoch trivsel för sina boende. Exempelvis med väl torkatträvirke rest bakom en yttervägg av prima tegel och med enväl tilltagen luftspalt. Med tak som lutar så att regn- ochsmältvattnet rinner åt rätt håll. Med väl självventileradtorpargrund, öppningsbara fönster, immkanaler i kök ochtvättstuga och skorstenspipa till en öppen spis osv.Så enkelt och så praktiskt kunde man bygga så länge maninte trodde sig rå på naturlagarna. Och egnahemmet harman ägnat intresse med tillsyn, underhåll och allmänskötsel. I den mån ventilationen har krävt åtgärder tordeden också fått sin del.Det här som föreslås i propositionen medåterkommande obligatoriska funktionskontroller avsmåhus, det bör vettigt byggda hus och deras ägare fåslippa. Det behövs inte lagstadgade eller på annat sättobligatoriska besök av aldrig så väl meriterad och kostsamventilationsfunktionskontrollant i hus som bevislingenklarat och klarar såväl sig själva som de boende utan sådanfukt- och ventilationskontroll. Med hänvisning till det anförda hemställsatt uttalar att återkommande besiktning avfunktion hos ventilationssystem i småhus som byggts enligtnormer överensstämmande med och ej mot naturlagar ejblir obligatorisk.
mot · GE02Bo66 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:145 Byggnaders inomhusmiljö m.m. Det behövs en lag om en 25-årig allmän byggnadsgarantimot hälsopåverkande fel och brister i byggnader som äravsedda att användas som bostäder, arbetsplatser fritids-och skollokaler. Lagen skall bl a gälla förhöjda radonhalter,fukt- och mögelskador och innebära strikt ansvar för densom bygger huset Det räcker inte med den nuvarandekonsumenttjänstlagen eller de förslag som regeringenrespektive lagrådet nu har lagt fram. Garantin och detstrikta ansvaret skall gälla oberoende av om dehälsopåverkande felen och bristerna orsakas av vatten ochfukt, rötangrepp, mögel, svampangrepp, olämplig hustypmed hänsyn till grundförhållanden eller husets placering iterrängen, annan olämplig konstruktion, olämpligabyggnadsmaterial eller kombinationer ochsammansättningar av byggnadsmaterial eller förekomst avradon i marken eller byggnadsmaterialen. Med strikt ansvarmenar vi att garantin och skadeståndsskyldigheten skallgälla oavsett om felen eller bristerna har uppkommit genomatt någon har varit vårdslös eller inte och även gälla s kutvecklingsskador, dvs verkningar som inte kunde förutsesvid byggnadens tillkomst.Garantin skall innebära dels att byggaren utan kostnadför ägaren avhjälper felen och bristerna i huset eller byggerett likvärdigt hus på samma eller likvärdig plats samt betalarskadestånd för de skador på liv, hälsa och egendom sombrukats eller förvarats i huset som har drabbat dem somanvänt huset . Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär skyndsamt förslag tilllag om en 25-årig allmän byggnadsgaranti mothälsopåverkande fel och brister enligt de riktlinjer som gesi motionen.
mot · GE02Bo70 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:146 om ändring i (1987:10) m.m. är ett viktigt instrument förutvecklingen av en god livsmiljö.Proposition 1990/91:146 föreslår ändringar i PBL vadavser detaljplanens skyldighet att anordna utrymme förparkering, lastning och lossning. bordeförändringar göras i lagen så att dessa utrymmen ocksåutformas på ett ändamålsenligt sätt med hänsyn till demänniskor som skall betjäna utrymmena.För att uppnå den föreslagna ändamålsparagrafen i dennya arbetsmiljölagen krävs samlade åtgärder på en radområden.I plan- och bygglagens egenskapskrav på byggnaderanges att byggnader skall vara lämpliga för sitt ändamål ochbl a ge möjlighet till trevnad och god hygien. Det angesemellertid också att byggnader skall vara så utformade ochförsedda med sådana anordningar att de medger godarbetsmiljö för arbetstagare som utför regelmässigtförekommande underhålls- och servicearbeten i dem.Plan- och bygglagens 5 kap. 30 § anger attBygglov som avser arbetslokaler eller personalrum förverksamheter där arbetstagare skall utföra arbete förarbetsgivares räkning får lämnas endast om 1. yrkesinspektionen har yttrat sig över åtgärdenslämplighet från arbetsmiljösynpunkt och 2. om det av yttrandet framgår att skyddsombud,skyddskommitté eller organisation som företräderarbetstagarna har fått tillfälle att yttra sig över ansökningen.Därmed har arbetstagare, som stadigvarande arbetar påarbetsstället, såväl yttrande- som besvärsrätt.Emellertid är denna paragraf inte tillräcklig för att ta tillvara de arbetares intressen som leverar eller avhämtar varoreller gods vid ett arbetsställe. Det är tyvärr mycket vanligtatt platsen för i- och urlastning är mindre intressant vidplanering och byggande av arbetslokaler. Risken är då storatt bl.a. transportarbetarnas arbetsmiljö blir sämreutformad. För att möjliggöra en bra arbetsmiljö för allaarbetstagare krävs att även de som sköter servicen haryttrande- och besvärsrätt vid ansökningar om bygglov.Det finns gränsdragningsproblem mellan arbetsmiljö-och byggnadslagstiftningen. Inom pågårett arbete som syftar till att arbetsmiljösynpunkterna skallges ökad vikt vid projektering av byggnader ochanläggningar. Det handlar bl.a. om att ett arbetsmiljöansvarbör slås fast för arkitekter, konstruktörer och andra som iegenskap av konsulter eller liknande medverkar iprojekteringen. Även andra frågor med betydelse förmöjligheten att hävda olika arbetsmiljökrav i samband medplanläggning, bygglovprövningen och byggande diskuteras.Transportarbetet är en av de branscher som är mestutsatt för arbetsskador. Det är av vikt att för de mest utsattagrupperna med förtur skärpa ocharbetsmiljölagen för att ta bort de största hindren för enskadefri arbetsmiljö. Entreprenadföretagens anställda ochderas organisationer måste få rätt att hindra att dåligaarbetsmiljöer kommer till stånd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att 8 kap, 30 § plan- och bygglagenkompletteras så att även arbetstagare som utför service vidarbetsställena har yttrande- och besvärsrätt vid ansökningarom bygglov.
mot · GE02Bo71 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av proposition 1990/91:146 om ändring i (1987:10) m.m. I propositionen presenteras en rad detaljjusteringar avPBL till följd av fortsatt erfarenhetsåterföring, förslag frånparkeringsköpsutredningen samt vissa beställningar frånriksdagen. Dessutom gör regeringen några allmännauttalanden om plansystemet, förhandlingsplanering m.m.1. FörhandlingsplaneringI takt med stigande markvärden och ökade svårigheterför kommunerna att finansiera underhåll och investeringari bl.a. infrastrukturer har det blivit allt vanligare medförhandlingsplanering.Förhandlingsplanering innebär oftast att ett fåtalkommunala politiker/tjänstemän utan tydliga mandatkommer överens med privata exploateringsintressenter omett större projekt och dess finansiering. Överenskommelsenbekräftas i efterhand genom beslut enligt PBL. Mycket litetutrymme finns för inflytande och påverkan från de olikaallmänna och enskilda intressen som berörs.Förhandlingsplanering kan bedrivas på ett sådantsätt att demokratin inte sätts ur spel. Det förutsätter att dettilltänkta projektet är förankrat i den kommunalaöversiktsplanen, att detaljplanen föregås av ettprogramarbete och en offentlig debatt samt att kommunenser till att kommunen har initiativet i processen.Man kan också tänka sig andra former förkommunerna att ta betalt för de byggrätter man fördelar.Med tanke på de ersättningsanspråk som kan ställas om enbyggrätt reduceras vore det logiskt.Jag föreslår att uttalar attförhandlingsplanering skall bedrivas i sådana former somPBL stadgar och förutsätter.2 ParkeringRegeringens övervägande vad gäller parkeringsköp gerinte anledning till någon annan uppfattning än vad somframförts i motionerna 1988/89:Bo504 och 1989/90:Bo517.Jag upprepar således kravet på avreglering vad gällerparkeringsutrymme på tomten. Första och tredje stycket iPBL 3 kap. 15 § bör utgå och konsekvensändringar göras ide avsnitt som hänvisar till denna paragraf.Trafikförsörjningen bör på grundval av bestämmelserna iPBL 2 kap. 4 § ordnas på miljömässigt lämpligaste sätt medhänsyn också till de ekologiska principer som börgenomsyra allt byggande. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt förhandlingsplanering skall bedrivas i sådana formersom PBLs stadgar förutsätter,2. att beslutar om en avreglering vad gällerparkeringskravet på tomt i enlighet med motionen.
mot · GE02Bo73 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av regeringens proposition 1990/91:146 om ändring i (1987:10) Rent och friskt vatten är nödvändigt. Därför är detytterst oroande när brunnar slås ut på grund av att saltvattentränger in. När skadan redan har skett finns ingenåtervändo. Det kan dröja flera decennier tills vattnet blirfriskt igen.För att säkra tillgången till rent och friskt vatten måstevar och en som vistas i skärgården ta särskilt stor hänsyn.Alla måste ta ett personligt ansvar och hushålla med deknappa vattenresurserna på ett ansvarsfullt sätt. I annat fallhotas vattentillgången på såväl lång som kort sikt.Regeringen föreslår i propositionen att vattentoaletterskall kunna förbjudas i fritidshus i områden där det råderknapphet på vatten. Jag är inte övertygad om att detta ärrätt väg att gå. För det första är det angeläget att förstärkainformationsinsatserna kring vattenförsörjningen. Dethandlar om att göra folk medvetna om att vattnet är enbegränsad resurs och att vi alla har ett ansvar för att hushållamed vatten.Regeringens förslag är olyckligt utformat. Den villförbjuda vattentoaletter, trots att det faktiskt finnsvattentoaletter där vattnet i huvudsak recirkuleras. Dessatoaletter hotar på intet sätt vattenförsörjningen, inte ens iområden med mycket knapp vattentillgång.Jag anser vidare att vattenuttaget i områden medbekymmersam vattenförsörjning inte skall dikteras genomförbud, utan genom frivilliga åtaganden. Vattenuttagetskulle med fördel kunna regleras med hjälp av ettförrättningsförfarande av den typ som används vidmarkavvattningsföretag. Med hänvisning till det anförda hemställs1.att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillstånd för bruk avvattentoaletter i områden med knapp vattentillgång,2.att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om reglering av vattenuttaget iområden med knapp vattentillgång.
mot · GE02Bo75 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:146 Ändring i (1987:10), m.m. Propositionen föreslår, efter att lagen varit i kraft ,en del påkallade förändringar. Vi kan bifalla allt utom vadgäller utläggningen om parkering och parkeringsköp förbostadsfastigheter.Bostadsplaneringen ska inte utgå från bilen som absolutnödvändig för boendet. elleregnahemsägare må planera för bilen på sina fastigheter mendet är därmed inte påkallat med någon reglering avparkering i bostadslagstiftningen. Kommunerna har enligt 3kap. 15 § en laglig skyldighet att se till attparkeringsutrymme anordnas på bostadsfastigheter. Itillämpningen har sedan parkeringsköp blivit vanligtförekommande i många kommuner, vilket innebär attskyldigheten uppfylls på angränsande fastighet eller oklartlängre fram i tiden när efterfrågan på bilparkering skullekunna öka.Miljöpartiet de gröna anser att den aktuella paragrafen(3 kap. 15 § punkt 6) ändras så att kravet på parkeringstryks. Vidare avstyrker vi förslaget till lagändring vadgäller parkeringsköp (3 kap. 16 a §).Vi bifaller förslag till ändring i 5 kap. 7 § punkt 8 vadgäller förtydligande om förbud att använda viss fastigheteller del därav för parkering. Med anledning av det anförda hemställs1. att beslutar om sådan ändring i plan- ochbygglagen att parkering på bostadsfastighet inte regleras i 3kap. 15 §, PBL,2. att beslutar att ej bifalla propositionenslagförslag i 3 kap. 16 a §.
mot · GE02Fi34 · 1991-04-08 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:134 Återbetalning av tillfälligt sparande m.m. Enligt föredragande statsråd bör avstabiliseringspolitiska skäl återbetalningen inte ske medhela beloppet vid ett och samma tillfälle: ''Å andra sidan böråterbetalningstillfällena inte vara alltför många. En sådanordning skulle vara för kostsam att administrera.''(sid. 5--6)Nämnas kan att återbetalningen till pensionärerna av dettillfälliga sparandet, som uppgick till ,kostade l7,, varav ersättningen till postverketutgjorde l6,l miljoner kr. Den särskilda utbetalningen avmellan 8 och l992kommer sålunda att bli en mycket kostsam historia. Denmåste rimligtvis överstiga l00 miljoner kr då det är fråga omadministrerandet av särskilda utbetalningskort till cirka 3,5miljoner hushåll.I propositionen föreslås att återbetalningen av 1989 årssparande skall ske . Detta bordeockså gälla återbetalningen av tvångssparande föralla dem som har förenklad deklaration. För övrigaskattebetalare föreslår jag att besluta att denandra återbetalningen av det tillfälliga sparandet samordnasmed utsändandet av skattsedlarna l99l ochsålunda med återbetalningen av överskjutandepreliminärskatt utöver den slutliga skatten för inkomståretl990. Att återbetalning l99l ej bör ske avstabiliseringspolitiska skäl, är ett ohållbart argument. Allaskattebetalare som har återbetalning av tillfälligt sparandeatt vänta l992 vet om detta och kangöra sina inköp inför julen med hänsyn härtill och sålundahandla på kredit. Detta gynnar endast kontoföretagen somkräver en relativt hög ränta för krediten vilket i andrasammanhang kritiserats av särskilt socialdemokrater. Med hänvisning till det anförda hemställs1.att beslutar att återbetalningen av dettillfälliga sparande som hänför sig till inkomståret l990 fördem som har förenklad deklaration sker senast den 31 maj1991,2. att beslutar att återbetalningen av dettillfälliga sparande som hänför sig till fördem som inte har en förenklad deklaration samordnas medåterbetalningen av överskjutande preliminärskatt idecember l99l i stället för att återbetalas senast den 28februari l992.
mot · GE02Fi35 · 1991-04-08 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:134 Återbetalning av tillfälligt sparande m.m. Regeringen föreslår i propositionen att tvångssparandetskall betalas tillbaka. Det är bra. Det som sparades 1989skall återbetalas i stället för och 1990års sparande skall återbetalas istället för senast den 30 april 1993.Folkpartiet liberalerna har varit motståndaretill tvångssparandet. Vi avvisade från början idén med ettobligatorium för människors sparande när ochsocialdemokraterna i enades om modellen våren1989. Vi har krävt atttvångssparandet skall upphöra och pengarna betalastillbaka. motionerade vi (1990/91:Sk430) ombehovet av aktiva sparstimulerande åtgärder i sambandmed återbetalningen och presenterade omfattande förslagför en mera genomtänkt och långsiktig sparpolitik(1990/91:Fi610).Vi har självfallet ingenting att invända mot attmänniskor nu äntligen får tillbaka sina sparpengar ochsjälva får bestämma över sitt sparkapital. Vi har heller ingainvändningar mot förslaget att uppmuntra insättningar påallemanssparandet genom att tillåta extraengångsinsättningar.Däremot anser vi inte att regeringen uttömt allamöjligheter att minimera kostnaderna förskatteförvaltningen avseende återbetalningen. Av tekniskaskäl kan inte sparbeloppen som härrör återbetalasi , men de skulle däremot kunna samordnas medskatteåterbäringen . Enligt vad vi erfarkostar utskicken från perförsändelse (datakörningar, arbetskostnad, kuvert, porto).Det innebär att den planeradeåterbetalningen av resterande belopp kommer att kostaskattebetalarna , helt i onödan. Denslutgiltiga återbetalningen bör därför samordnas medutskicken i december.Tvångssparande bör aldrig mer få förekomma.Riksdagen bör därför ge regeringen till känna att den iframtiden varken kommer att medverka till utformandet avsådana jippon eller acceptera sådana förslag frånregeringen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att återbetalningen av 1990 årssparbelopp samordnas med RSVs decemberutskick och att4 § lag om ändring i lagen (1989:474) om tillfälligt sparandeges följande lydelse:Sparbelopp som har erlagts av den skattskyldige skall,såvitt det avser , återbetalas senast den 31maj 1991 och i övrigt ,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt tvångssparande aldrig mer skall förekomma i vårt land.
mot · GE02Fö23 · 1991-04-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:169 Ett nytt prövningsförfarande vid ansökan om vapenfri tjänst 1990/91:169 föreslår regeringen attprövningsförfarandet vid ansökan om vapenfri tjänst skaförenklas.Regeringen poängterar att det inte föreligger någonfrihet att välja mellan tjänstgöring som värnpliktig ochvapenfri. krävs att den som vill ha vapenfritjänst skall ha en övertygelse som inte kan förenas med attanvända vapen mot annan.Om ansökan görs inom och innehåller ensådan försäkran skall ansökningen bifallas utan ytterligareutredning om det inte finns särskilda skäl att närmare prövasökandens inställning till bruk av vapen. De obligatoriskautredningssamtalen försvinner. Ansökningarna prövas iförsta instans av vapenfristyrelsen och i andra instans avtotalförsvarets tjänstepliktsnämnd.Propositionens förslag innebär en viktig förenkling avhanteringen av vapenfrifrågorna. Det finns dock anledningatt gå ett steg vidare och pröva om inte även denkvarvarande byråkratin på detta område borde kunnaavvecklas.Totalförsvaret har många grenar. Det finns mångauppgifter som inte innebär att man använder vapen. Sverigehar et stort överskott på värnpliktiga. Den tekniskautvecklingen gör att det militära försvaret inte längrekommer att behöva så mycket folk. finns det ettstort och inte tillgodosett behov av beredskp mot andrakatastrofer än militära angrepp. Den ökande sårbarheten idet svenska samhället ställer växande krav på skydd motkonsekvenserna av stora olyckor, miljökatastrofer etc.Detta gäller i vårt eget land, men också vår förmåga tillinsatser för att hjälpa till vid katastrofer utomlands börbyggas ut. En allmän katastrofberedskap med tjänstepliktigpersonal skulle kunna täcka dessa behov och samtidigtinnebära en nödvändig förstärkning av vårt civilförsvar ihändelse av krig.Det är enligt min åsikt naturligt att den värnpliktige kanvälja andra områden än vapenträning. Man ska inte behövamotivera sin önskan att tjäna landets försvar utan vapenmer än att göra det med vapen.Det finns därför skäl att nu pröva en valfrihet mellanmilitär utbildning och vapenfri tjänst, t ex civilkatastrofberedskap. Självfallet förutsätts det senarealternativet vara minst lika krävande som det förra. Enavveckling av prövningsförfarandet skulle också innebäraen ekonomisk besparing. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avskaffande avprövningsförfarandet i vapenfriärenden.