mot · GE02Kr204 · 1991-01-25 00:00:00 — Förutsättningen för en fungerande demokrati är attmänniskor kan bilda sig en egen uppfattning i olika frågor.Därtill krävs en fri och öppen information.Yttrandefriheten måste upprätthållas. Den kan inteförbehållas endast informatörer av det skrivna ordet. I ettmodernt samhälle blir det talade ordet ett allt viktigareinformationsmedium. Yttrandefriheten måste därför ocksåomfatta etermedia. Det krävs konkurrens, mångfald ochvalfrihet om informationen skall bli fullständig.Yttrandefriheten är kärnan i hela debatten ometermedia. Ändå handlar diskussionen mest omfinansieringen, därtill begränsad till reklamens vara ellericke vara. Finansiering via reklam är en naturlig och viktigdel för den som driver en radiostation, en elleren tidning, som inte finansieras med skattemedel.Betydelsen av en fri radio kan knappast överskattas. Dei tiden mest närliggande exemplen är de friaradiostationerna som nått in i och genom sininformation om förhållandena i påverkat denpolitiska utvecklingen i demokratisk riktning.I är konsumenten beroende av producenten sålänge konkurrenskraftiga alternativ inte tillåts i etern. Ometermedierna är fria tvingas producenterna att tillgodoselyssnarnas önskemål.Så länge endast monopolets röst tillåts göra sig hörd kaninte utbudet uppfylla målsättningen ''Saklig och opartisk''.Inte heller kan man tala om ''En vidsträckt yttrande- ochinformationsfrihet''.Ett litet steg mot en friare radio togs i närnärradion permanentades -- till ett område inom en radie avfem kilometer. Fem kilometers yttrandefrihet underknapphetens kalla stjärna kan aldrig utgöra någonfullständig konkurrens för monopolradion, men det blev ettpopulärt andningshål.De resursstarka intressena tar över mer av marknadenpå grund av reklamförbudet. Andra styrande regler, somexempelvis STIM-avgifterna, minskar möjligheterna förmusikföreningarna. Dessa, som en gång populariseradenärradion, har dragit ner sin andel av sändningstiden från 8procent till . stärker sin andel. Kyrkorna harhalverat sin andel, medan de politiska partierna fyrdubblatsin. Särskilt socialdemokraterna, från början motståndaretill närradion, använder den mest av partierna för politiskopinionsbildning.Den första närradiosändingen utsändes den 1 januari1925. startade P 2. Piratstationen Radio Nord startade1961 och drog till sig lyssnarna. Därmed påverkade denutbudet så att P 3 startades 1964.Regeringsskiftet 1976 ledde till att ideella organisationerfick rätt att sända närradio. radioomstrukturerades till flera bolag. Varje bolag har enstyrelse med förträdesvis politiker och folkrörelseintressen.Närradion började sända 1979. Den regleras avnärradiolagen, närradioansvarighetslagen,närradioförordningen och förordningen om avgifter inärradio. Tillstånd krävs från närradionämnden.Sändningar tillåts endast över radiosändare. Ihälften av alla kommuner kan närradio höras. 2 500föreningar sänder cirka . Radien harförlängts för de flesta sändare till 15-40 kilometer.Den statliga kontrollmyndigheten närradionämndenfinansieras av sändarna. Det blir allt svårare för mindrekapitalstarka organisationer att finansiera närradio. Skallett brett utbud kunna bestå krävs sannoliktreklamfinansiering.I sker en dramatisk utveckling på området.Först var med 2 000 lokala radiostationer 1983, motdå 500 i hela . hade stationerna i helaVästeuropa ökat till 4 000, i från två till 1 600.Irland har expanderat särskilt från 16 till 800 stationer påfem år.Även i kan en kraftig expansion konstateras.Skillnaderna är dock stora mellan och övrigaNorden.I var frågan om finansieringen av närradion enhård politisk kamp som () vann, i och medatt reklamfinansiering tilläts (med undantag föralkohol och tobak). Det socialdemokratiska partietpressades hårt av fackföreningarna, som ägde 100radiostationer, att tillåta reklamfinansiering.Andra intäkter, förutom försäljning av sändningstid, ärBingo, betalda lyssnarhälsningar, medlemsavgifter medmera. Sponsring av enskilda program är inte tillåten. Tioprocent av stationens intäkter går till lokalradiofonden somstöttar ekonomiskt svaga närradiostationer.1987 tilläts dagstidningar att erhålla egnasändningstillstånd. Sändningarna skall ha lokal prägel.Tillstånd innehas av föreningar, aktiebolag, offentligainstitutioner, dagstidningar och lokalpress. 27 danskadagstidningar är engagerade i närradion. Fackförbundenberäknas investera i de 40närradiostationer de är engagerade i. Reklam får sändas tioprocent av tiden, det vill säga per timme.Danskarna ökar nu sin radiokonsumtion.Norsk Rikskringkastning (NRK) hade reklam till 1940då den tyska ockupationsmakten satte stopp. Från att havarit ett offentligt serviceorgan under kulturdepartementetgjordes NRK om till en stiftelse 1988 i hopp om atteffektivitet och självständighet skulle öka och beroendet avpolitiska myndigheter minska.Reklam tillåts i närradion av sändningstiden. (Undantag: vissa helgdagar och reklam som vänder sig tillbarn). av de reklamintäkter som överstiger går till norska Närradionämndenför att finansiera kapitalsvaga stationer. I lyssnar i åldersgruppen 15--påden populäraste stationen Radio 1.Ideella organisationer finns med i avstationerna, kommuner i , näringsdrivandeföretag i och enskilda sammanslutningar i 30procent. Många stationer drivs i kommersiellt syfte. Radio1 till exempel drivs mycket professionellt och tar in 1,6miljoner norska kronor per månad.Reklamfinanseringen är en försöksverksamhet sompågår till 1993. Den nya norska regeringen har aviserat attden då skall permanentas. De kommersiella stationernahyser förhoppningar om att reklamskatten skall sänkas till 5procent.Den norska har färre arbetsuppgifteroch är mindre myndighetsutövande än den svenska.Organisationerna får sinsemellan enas omsändningsfrekvens eller fördelning av sändningstid. Lagenär mindre deltaljerad och kräver endast att sändningen harhuvudsakligen lokalt innehåll.Närkringkastningsnemnda beviljar sändningstillstånd.Sändningarna täcker i princip en kommun. Skolor,föreningar, sammanslutningar, landsomfattandeorganisationer, kabelbolag, kommuner och privatpersoner(till av stationen) får tillstånd att driva närradio.Islands etermonopol upphävdes 1956. Nio stationer harlångstidstillstånd, 34 stationer har tillstånd . 34skolor har tillstånd. I motsats till , ochNorge finns inga regler som begränsar sändningstiden avreklam. Reklam skall dock sändas vissa tider och vara klartavskild från övrigt programinnehåll. avreklamintäkterna går till en kulturfond som stöder inhemskradioproduktion. Krav för koncession är att yttrandefrihetoch demokrati beaktas, olika synpunkter i kontroversiellafrågor beaktas, högst av företaget får varautlandsägt och isländskt språk och inländsk kultur skallvärnas.Finland har två rikskanaler, en tredje togs i drift 1989.1989 var 36 reklamfinanserade och sex icke kommersiellaprivata lokalradiostationer i drift. Cirka hälften ägs avlokala tidningar. Enskilda personer och aktiebolag, liksomfackföreningar har rätt att driva lokalradio, som närradionkallas i , dock ej religiösa organisationer.Sändningsinnehållet skall ha lokal karaktär och främjaden nationella öppna debatten. avsändningstiden skall vara egenproducerad. Reklam tillåtsunder av den totala sändningstiden och högst 24minuter av två på varandra följande timmar.I finns tre kommersiella stationer. Enligt enundersökning lyssnar fler Helsingforsbor påden fria lokalradion än på riksradion.Radio 1 i sänder dygnet runt över en radiepå . Egna undersökningar visar 450 000lyssnare per av alla stationers intäkter kommer frånreklam. Sponsring är tillåten. Här finns ingen reklamskatt imotsats till i och . Reklamintäkterna äransenliga (1988:120 miljoner mark) och väntas enligttrafikdepartementet stiga till 150--200 000mark i fast penningvärde.Statsrådet i trafikdepartementet beviljar koncession . Någon särskild rundradiolag finns inte. Man räknarmed ett underlag av cirka 60 000 människor för lönsamhet.För närvarande behandlar trafikdepartementet ytterligare50 ansökningar. Staten ger inget finansiellt stöd tillverksamheten. Många stationer är mycket lönsamma. Fåhar slutat på grund av ekonomiska svårigheter.Konkurrensen är hård i de större städerna.Övervakningen sköts av en person som använder viss delav sin arbetstid till detta.En nordisk jämförelse ger vid handen att den friastenärradiomarknaden finns i , medan skiljersig markant genom sitt reglerade system. De finansiellaförutsättningarna gynnar konkurrens i , medan densnarare snedvrids i . Detta missgynnarkonsumenterna, de svenska lyssnarna.För att dessa skall få ett förbättrat utbud av kvalitetkrävs att den svenska närradiolagen ses över så att demöjligheter som finns i övriga öppnas även i vårtland. Med hänvisning till det anförda hemställsatt begär att regeringen genomför en översynav närradiolagen i syfte att närma villkoren för svensknärradio till dem som gäller i övriga och då särskilti , i enlighet med vad som anförts i motionen.