mot · GF02Fi23 · 1991-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:44 Riktlinjer för den statliga fastighetsförvaltningen och ombildningen av , m.m. I ovan nämnda proposition föreslås en ny modell för denstatliga fastighetsförsörjningen och fastighetsförvaltningen.Bl.a. föreslås att en stor del av det statligafastighetsbeståndet skall överföras till ett statligt ägtaktiebolag, medan delar av omvandlastill en efterfrågestyrd stabs- och servicemyndighet.Dessa grundläggande principer för den statligafastighetsförvaltningen kan vi helt ställa oss bakom. Dockuppstår vissa praktiska problem med den centralistiskalösning som förordas i propositionen. Inte minst gäller dettaför universitet och högskolor. Här bör en merdecentralistisk modell övervägas.Enligt propositionen skall ombildastill aktiebolag och ett antal dotterbolag. Ett av dessadotterbolag skall äga samtliga universitets- ochhögskolefastigheter. Dotterbolagen skall kunna besluta omförvärv och avyttring av sina fastigheter utifrånföretagsekonomiska överväganden.Det är mycket tveksamt om det är en klok modell attföra samman alla högskolelokaler i landet i ett centraltbolag. Att i stället bilda flera regionala bolag som får ansvarför de statsägda högskolelokalerna i respektive region tordevara en bättre modell som bl.a. ger utrymme för ett närmaresamarbete mellan respektive högskola ochfastighetsbolaget. Dotterbolagens rätt att avyttrafastigheter måste ske i nära samråd med den berördalokalutnyttjaren så att inte verksamheten påverkas i negativriktning.I propositionen föreslås vidare att en särskild stabs- ochservicefunktion inrättas som skall stå till regeringensdisposition, vad gäller prövning av lokalprogram m.m.Med den föreslagna konstruktionen bibehålls och i vissmån förstärks den centralstyrning av lokalhållningen somhittills utövat. En verksamhetsomfattning och kvalitet styrs av tillgången på bra ochändamålsenliga lokaler. Det kan ifrågasättas om sådankompetens för högskolans behov kan inrymmas i en centralstabsfunktion.Enligt propositionen bör myndigheten få träffa egnahyresavtal med upp till löptid. Om avtalet avser enlängre tid än , bör detta upprättas i samråd medstabsoch servicemyndigheten. Alla hyresavtal avekonomisk betydelse som löper längre än bör prövasav regeringen.De flesta hyresavtal för universitet och högskolor somfinns löper än . Detta innebär atthögskolorna måste vända sig till den nya stabs- ochservicemyndigheten. Detta skapar tröghet och byråkrati.Skall dessutom regeringen pröva alla längre hyresavtalförstärks denna tröghet ytterligare.För att åstadkomma en effektivare och merändamålsenlig organisation bör respektive högskola fåväsentligt större frihet att själv förhyra lokaler.Många universitet har donationsfastigheter, vilket inteberörs i propositionen. Dessa fastigheter torde inte utanvidare kunna överlämnas till ett statligt fastighetsbolag dådetta kan stå i strid med donationsbestämmelserna.Dessutom finns en uppenbar risk för att högskolorna iframtiden får svårare att locka nya omfastigheterna överföres till ett statligt bolag.Donationsfastigheter bör därför undantas i den nyaorganisationen och även fortsättningsvis bör dessa kunnaägas och förvaltas av respektive högskola. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regionala fastighetsbolag föruniversitet och högskolor,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förhyrning av lokaler förhögskolans räkning,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om s.k. donationsfastigheter.