mot · GE02Ub127 · 1991-03-14 00:00:00 — Det är positivt att ryktet om ämnets slopande intetalade sant eller att statsrådet tagit intryck av den starkaopinion som kommit till uttryck. Idrottsämnet har storbetydelse för befolkningens hälsa och livskvalitet. Omgymnasieskolan kan medverka till goda kost- ochmotionsvanor hos befolkningen är det sannolikt positivt förproduktiviteten i både skola och förvärvsarbete. Samtidigtkommer förslitningsskador och sjukvårdskostnader attminska.Vi vill här också ta upp frågan om religionsämnetsställning i gymnasieskolan.Ämnet religionskunskap har i regeringens förslag enmycket liten plats i gymnasieskolan. Det förekommerendast i två program och där med en liten garanterad timtid.Vi har i vår partimotion om skola från allmännamotionstiden uttryckt oro för religionsämnets ställning. Vibefarar att de kvalitetsbrister som kommit fram iutvärderingen av också gäller denreligionsundervisning som förekommer i gymnasieskolan.Den särskilda kvalitetssatsning vi uttalat oss för där, bl.a.för att säkra tillgången på behöriga lärare, bör avse ocksågymnasieskolan. blir mer och mer ettmångkulturellt samhälle. Svenska ungdomar har behov avkunskap, såväl om kristendomen, som är en viktig del avkulturarvet för alla svenskar oavsett vilken livsåskådningman bekänner sig till, som andra religioner. Religionsämnetär också viktigt därför att man inom dess ram har särskiltgoda möjligheter att föra diskussioner kring etiska frågor.Vi tror att religionskunskapen på ett naturligt sätt skullegå att föra in i flera gymnasielinjer. Särskilt på vårdlinjenfinns ett stort behov av diskussioner kring etiska frågor. Detsom här anförts om en särskild kvalitetssatsning avseendereligionsämnet samt om religionsämnets införande på flerlinjer, särskilt vårdlinjen, bör ges regeringen till känna.7. Elevernas rätt till utbildningVi anser, att den princip, som propositionen föreslår förtillträde till gymnasieskolans utbildning, kan gälla oavsettvilken utformning gymnasieskolan kommer att få. Den,som i sin hemkommun skall erbjudas utbildning på denationella programmen, skall enligt propositionens förslagvara behörig att söka sådan utbildning var som helst ilandet.Vi har i vad gäller den obligatoriska skolan under långtid förordat ett eleven måste ha rätt att välja skola. Dettagäller naturligtvis också för gymnasieskolan. Självfalletmåste kommunerna i största möjliga utsträckning inte barasöka tillgodse ungdomarnas linjeval utan också deras val avskola.8. Kommunernas skyldigheter 8.1. Nationella programVarje kommun skall enligt propositionens förslag varaskyldig att erbjuda utbildning på nationella program församliga sina ungdomar , om de harslutfört sista årskursen i eller motsvarande.Erbjudandet kan avse utbildning inom den egna kommuneneller i annan kommun/landstingskommun enligtsamverkansavtal.Vi förordade i samband med beslut från ihöstas om ansvaret för skolan att nuvarandegymnasieregioner skulle avskaffas. Vi kan nu konstatera attregeringen på denna punkt har gått oss till mötes. Manföreslår istället att kommunerna via samarbetsavtal mednärbelägna kommuner skall kunna erbjuda sina ungdomargymnasieutbildning. Något förbud mot att byggagymnasieskolor utan samfällt godkännande av de andrakommunerna i gymnasieregionen behövs inte. Inte hellerbör landstingen ha något annat försteg framförkommunerna när det gäller att anordnagymnasieutbildningar än det som ligger i deras långaerfarenhet på vissa utbildningsområden.När detta är sagt vill vi dock starkt framhålla det värdesom ligger i att gjorda investeringar utnyttjas, att anställdpersonal kan behållas etc. Detta talar för att kommunersom sänt sina ungdomar till gymnasieskolor i andrakommuner och till skolor bör fortsätta med det.Det kommunalekonomiska läget talar starkt för att primär-och sekundärkommuner samråder om utbildningsfrågoroch att inga nya utbildningar tillkommer av''lokalpatriotiska'' skäl. Vi stöder alltså regeringens förslagpå denna punkt för att vi tilltror kommunalpolitikernaförmågan att hantera dessa frågor med omdöme.Varje gymnasieskola kan satsa på en egen profileringoch därmed utgöra en välkommen resurs även förgrannkommunernas gymnasieelever. Genom profileringoch konkurrenskraftiga interkommunala ersättningar kanen regions gymnasieutbildning vitaliseras och elevernasmöjlighet att relativt fritt välja gymnasieskola öka.8.2 Individuella programPropositionen föreslår, att varje kommun skall varaskyldig att erbjuda ett individuellt program till de ungdomari kommunen som har slutat men inte sökt ellerfått plats på något nationellt program.De ungdomar, som är i motsvarande situation,erbjuds viss undervisning och praktik i kommunernas s.k.uppföljning. Denna verksamhet har mycket stor betydelseför ungdomar som av olika skäl misslyckats med skolan ellermed att skapa en trygg och meningsfull tillvaro.Ett genomförande av regeringens förslag om enobligatorisk treårig studiegång för alla i den frivilligagymnasieskolan, får troligen till följd att antalet ungdomarsom avstår från gymnasieskolans nationella program ökar.De s.k. individuella programmen kommer därför med allsannolikhet att få en roll, som liknar de nuvarande två-årigagymnasielinjernas.I regeringens proposition 1990/91:82 Folkbildning anges,att gymnasieskolans individuella program också kangenomföras i samarbete med folkhögskola. Sådantsamarbete kan få stort värde -- både av ekonomiska ochstudiesociala skäl.8.3 Studie- och yrkesorienteringStudie- och yrkesorienteringen (SYO) har ensynnerligen viktig roll vid elevernas val av studievägar. Detär angeläget, att kommunerna ger både ochgymnasieskolan sådana SYO-resurser, att eleverna kankänna trygghet i valsituationen.Vi anser, att det bör finnas en ''stationär'' SYO-funktionär på varje högstadium i och på varjegymnasieskola. Om själva SYO-insatserna inte fyller en heltjänst, bör SYO-tjänst kombineras med lärartjänst ellerannan tjänst på samma skola. SYO-funktionärenstillgänglighet i skolan är så betydelsefull, att elevernasmöjlighet till kontakt även på andra tider än reguljäraexpeditionstider bör underlättas.8.4 LärlingsutbildningRegeringen föreslår att den nuvarande gymnasialalärlingsutbildningen i princip skall avskaffas. Iställetföreslås att det inom ramen för de individella programmenskall finnas möjlighet till utbildning som påminner omlärlingsutbildningen.Vi menar att detta är en felaktig inställning tilllärlingsutbildningen. Vi anser att utrymmet förlärlingsutbildning snarare bör öka. Denna utbildning börses som ett komplement till regeringens stora statsning påarbetsmarknadsutbildning i företagen.Skolöverstyrelsens utvärdering av denförsöksverksamhet som tidigare bedrevs medlärlingsutbildning visar att den varit en av de mestframgångsrika metoderna att förmedla yrkesutbildning.Genom att kringgärda inrättandet av lärlingsplatser meden mängd bestämmelser och förbehåll har regeringen redantidigare medverkat till att antalet lärlingsplatser minskat.Detta har därefter använts som ett argument motlärlingsutbildningen. Det aktuella förslaget innebär ettännu hårdare angrepp på lärlingsutbildningen. Enligt vårmening visar detta stor brist på förmåga och vilja att angripaallvarliga strukturella problem som arbetslöshet blandungdom.På orter där elevtillgången eller strukturen på ortensnäringsliv inte medger att vissa yrkesinriktade studievägarinrättas bör lärlingsutbildningen kunna vara ett alternativtill gymnasieutbildning. Statsbidrag bör utgå med 75 %första utbildningsåret, andra året och tredje året. Vidare bör gränsen för lärlingsplatserundanröjas. Anställningsformen upplevs som ett av destörsta hindren mot att anställa lärlingar. Vi föreslår därföratt möjlighet att provanställa lärlingar skall införas. Detsom här anförts om lärlingsutbildning bör geregeringen till känna.9. Arbetsplatsförlagd utbildningPropositionen förutsätter att näringslivet känner stortansvar för att delta med praktikplatser och handledare igymnasieutbildningen.Vi räknar med att varje bransch är angelägen om attmedverka till en god rekrytering för branschen. Det ärkommunens ansvar att eleverna erhåller den utbildning,som ingår i respektive program. Det är också kommunensansvar att initiera och utveckla samarbete med det lokalanäringslivet. Det är synnerligen angeläget attrepresentanter för de arbetsplatser där elevernas praktikgenomförs ges möjlighet att delta i planeringen av denarbetsplatsförlagda utbildningen. Om gymnasieskolorna tarhänsyn till näringslivets regler om säkerhet, arbetstidermm, kan samarbetet säkert fungera bra.10. Statens skolor för vuxnaRegeringen föreslår att Statens skolor för vuxna iNorrköping och avvecklas. planerasen utredning av hur dessa skolors distans- ochkorrespondensundervisning skall organiseras i framtiden.Distansundervisningen som Statens skolor för vuxna harkunnat erbjuda har haft en mycket stor betydelse framförallt för glesbygden, där avstånden är stora och många harsvårt att anpasssa sig till den vanliga kommunalavuxenutbildningens arbetsformer.Vi förutsätter att distansundervisning även i framtidenkommer att kunna erbjudas inom ramen förvuxenutbildningen. Om någon av eller båda enheterna iNorrköping och då behövs får prövas iutredningen.I det fall utredaren kommer fram till att en av eller bådaskolorna behövs bör ett huvudalternativ vara att deexisterar utan statsanslag och finansieras av de kommunervars elever utnyttjar skolan/skolorna. Eventuellt kanstaten, åtminstone under en övergångstid, vara huvudmanför verksamheten, men den ska alltså bedrivas i form avuppdragsutbildning.I avvaktan på utredningens resultat anser vi att Statensskolor för vuxna bör bedrivas i samma form som idag.Anslaget till statens skolor för vuxna bör därför vara 33milj.kr. /91.Inom ramen för den aviserade utredningen bör ocksåbelysas hur verksamheten skall organiseras för de skolor,både i och i utlandet, som driver sinundervisning genom brevkurser. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag vad gällergymnasieskolan och hos regeringen begär förslag om en nygymnasieskola i enlighet med vad i motionen anförts,2. att beslutar att Statens skolor för vuxna skallbedriva sin verksamhet som i avvaktan på denaviserade utredningen,3. att till Statens skolor för vuxna /92 anslår ,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om religionsämnets ställning,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lärlingsutbildning.