mot · GE02So55 · 1991-03-22 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:120 Den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten, m.m. PropositionenI propositionen föreslår regeringen att socialstyrelsenfråntas ansvaret för den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten. Denna faller i stället under enny myndighet, rättsmedicinalverket, som inrättas den1 juli 1991.Vidare föreslås att staten även i fortsättningen skall hahuvudmannaansvaret för den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten, men att det skall vara möjligtför enskilda landsting att bedriva den på entreprenad.Regeringen föreslår också att samordningen mellan denrättspsykiatriska undersökningsverksamheten och denallmänna psykiatriska vården inleds.Långhalning och utarmningFrågan om rättspsykiatrins situation har länge varitnågot av en skandal. har t.ex. under många års tidinte följt lagen när det gällt väntetider för undersökning.Detta har hårt kritiserats av bl.a. ,, och . Frågan har t.o.m.varit föremål för granskning av Europarådet.Redan 1981 presenterades ett planeringsunderlag föruppbyggnad av en rättspsykiatrisk regionvård. Dennaföreslog en gemensam s.k. rättspsykiatriskregionsjukvårdsorganisation för både rättspsykiatriskundersökningsverksamhet och vård av psykiskt stördapatienter. 1985 beslutade regeringen om förhandling för attöverföra den rättspsykiatriska undersökningsverksamhetentill landstingen. Huvudmannaskapsfrågan har ännu intekunnat lösas.Från moderat håll har bristerna inom denrättspsykiatriska verksamheten kritiserats hårt vid fleratillfällen. Vi har bl.a. varit mycket kritiska till att någonlösning av huvudmannskapsfrågan inte skett på så mångaår. Vidare har framförts att huvudmannaskapet förrättspsykiatrin även framgent bör ligga hos staten och inteläggas över på landstingen.Den rättspsykiatriska verksamheten har sedan slutet av1970-talet -- under tid för utredningar och diskussioner --tvingats klara sin verksamhet med kraftigt reduceradeekonomiska ramar, vilket är skälet till att verksamhetentidvis inte kunnat fullgöras på ett tillfredsställande sätt. Denlåga medelstilldelningen liksom viss minskad efterfråganfrån domstolarna har medfört att stora delar av denorganisation av verksamheten som lades fast av riksdagen1985 endera aldrig tagits i bruk eller stängts.Av anslagsframställan för budgetåret1991/92 framgår att anslaget till löner har överskridits underde . Enligt regleringsbrev för budgetåret1990/91 har anslaget undantagits från det s.k.huvudalternativet.Under det senaste året uppges förbättringar ha skett närdet gäller undersökningstider avseende häktade.Statskontorets rapport ''Förändring & Förnyelse avrättspsykiatrin'' uppges ha gett belägg för att denrättspsykiatriska verksamheten bör kunna drivas med ettmindre antal undersökningsplatser och med mer rationellundersökningsverksamhet. Kortare undersökningstiderförutsätter en ökning av rättspsykiatrikerkåren.En viss omstrukturering av den rättspsykiatriskaverksamheten har gjorts p.g.a. låg medelstilldelning. Blandannat har en avdelning stängts vid kliniken i Lund.Socialstyrelsen anser att nuvarande organisation förrättspsykiatrisk undersökning av kvinnor har brister.Styrelsen anser att det vore önskvärt att omstrukturera enavdelning för män till en avdelning för kvinnor från helalandet i syfte att erbjuda ett bättre omhändertagande.SamordningenMed hänvisning till vad som sagts ovan är dettillfredsställande att det äntligen blir ett beslut i frågan omrättspsykiatrins ställning.Vi är överens med regeringen om att staten ävenfortsättningsvis skall ha huvudmannaansvaret för denrättspsykiatriska verksamheten och har inget att invändamot att den nya myndigheten, rättsmedicinalverket, skallha ansvaret för verksamheten. framtida rollblir således som renodlad tillsynsmyndighet, vilket är bra.Vad vi däremot är kritiska till är tankarna på ensamordning mellan den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten och den allmänpsykiatriskavården.I propositionen konstaterar regeringen att det tidigarerått tveksamhet till en integrering av dessa tvåverksamheter, som i grunden är helt olika. Det starkasteskälet mot denna integrering har variträttssäkerhetsaspekten.Regeringen presenterar i föreliggande proposition inganya bärande argument för att en integrering nu skulle varatill fördel för den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten. Faktum är att regeringenendast konstaterar att ''-- -- -- det knappast kan finnas någravägande principiella invändningar mot en sådan ordning''.Vi anser inte att detta kan tas till intäkt för enförändring. Det står helt klart att det ligger en stor skillnadmellan den allmänpsykiatriska vården och den verksamhetsom berör rättspsykiatri.Den förra handlar först och främst om vård med syfte attförsöka bota psykiska sjukdomar och som inte är relateradetill något brott. Den senare berör undersökningar för attfastställa en persons psykiska status för att kunna användadetta i bedömningen i brottmål, där en eventuell psykiskabnormitet kan komma att utgöra en förmildrandeomständighet.Bygg upp rättspsykiatrin, nedrusta inteRättspsykiatrin och dess organisation har uppvisat storabrister . Några har redovisats ovan.I propositionen redovisas flera problem. Bl.a. sägs attpersonalen inom rättspsykiatrin inte erbjuditsvidareutbildning i samma omfattning som personal inomden allmänna psykiatrin.Forskningen inom området uppges vara eftersatt.Konsekvenserna av detta har bl.a. blivit att rekryteringenav läkare med specialistkompetens har försvårats.Att specialiteten inte är eftertraktad av de studerandeberor enligt propositionen sannolikt till stor del på debegränsade utvecklingsmöjligheterna vad gäller akademiskoch klinisk karriär.Vidare sägs det: ''Om den framtidaundersökningsverksamheten skall kunna fungera på etttillfredsställande sätt är det angeläget att skapaförutsättningar för att lösa de redovisade problemen. ''Vi delar uppfattningen i den citerade slutsatsen. Viställer oss emellertid starkt kritiska till att den skisseradeeventuella samordningen med landstingens psykiatriskaverksamhet skulle lösa de ovanstående problemen. Vi ärdesto mera frågande eftersom de presenterade förslageningalunda pekar på någon snar lösning utan snarare påytterligare långhalning av problemen. Det framgår avpropositionen att den rättspsykiatriska verksamheten börvara en viktig specialitet och då bör den inte vara beroendeav eventuella framtida lösningar.Det grundläggande felet är enligt vår uppfattning atthela verksamheten fått leva på sparlåga och under storovisshet under en följd av år. Det måste vara deprimerandeoch t.o.m. demoraliserande för personal att arbeta inom ettfält där statsmakterna inte förmår dra upp klara riktlinjeroch ge tillfredsställande medel till fortsatt existens. Det ärdesto viktigare att nu fatta ett klart beslut i frågan.Enligt vår uppfattning bör det i fortsättningen finnasrättspsykiatriska kliniker i , ochGöteborg drivna med statligt huvudmannaskap.Vad gäller kliniken i föreslår vi att den avregeringen föreslagna organisationskommittén bör, utövertidigare föreslagna uppgifter, också utreda verksamhetensomfattning, då förutsättningarna där skiljer sig från vad somgäller vid de tre andra klinikerna.Organisationskommittén bör dessutom få i uppdrag attutreda behovet av ytterligare stationer.Vidare bör behovet av undersökningsmöjligheter förkvinnor med en särskild avdelning för hela landet beaktas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag omentreprenadavtal med landstingen,2. att beslutar att rättspsykiatriska kliniker iGöteborg, och även i fortsättningenskall drivas under statligt huvudmannaskap,3. att beslutar ge den föreslagnaorganisationskommittén i uppdrag att utreda verksamhetensomfattning vid kliniken i , behovet av ytterligarerättsläkarstationer samt behovet av en särskild avdelningför kvinnor.