mot · GF02Sk11 · 1991-11-22 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:48 Justeringar i beskattningen i inkomstslaget tjänst, m.m. PropositionenI proposition 1991/92:48 föreslår regeringen att rätten tillskatteavdrag för fackföreningsavgift slopas. Regeringenaviserar vidare att man avser att lägga förslag om enreducering av avdragsrätten för arbetsgivarens avgift tillarbetsgivarorganisation. Förslagen uppges förstärkastatskassan med 1,5 miljarder. Av detta förutsätts 1,1miljarder komma från den slopade rätten till skatteavdragför fackföreningsavgift.Vänsterpartiets övervägandeVänsterpartiet ser skattepolitiken i ettfördelningspolitiskt perspektiv. Det har gjorts gällande attsocialdemokraternas och skatteomläggning ärfördelningspolitiskt neutral. Så är det inte.Vänsterpartiet ville ha en annan fördelningspolitiskprofil i den skatteomläggning som också vi ansåg varnödvändig. Den borde tagit sin utgångspunkt i idén om skattefter bärkraft. Detta var viktigt efter 80-talets börsyra. 80-talet präglades av att löntagarna fick hålla igen medanvinstnivåerna var rekordartade och värdet på fastigheteroch aktier mångdubblades.Nu tycks den nya regeringen vara beredd att driva enskattepolitik som vare sig tar fördelningspolitiska hänsyneller ansvar för den samhällsekonomiska balansen. Manväljer att bland annat sänka skatten på förmögenheter,sänka kapitalskatten på kapitalförsäkringar,värdepappersfonder och privata pensionsförsäkringar. Tilldetta kommer det tidigare framlagda förslaget om ettborttagande av omsättningsskatten på aktier. Regeringenföreslår således stora ofinansierade skattesänkningar i ettläge när budgetunderskotten växer snabbt.Efter att ha föreslagit lättnader som nästan enbartgynnar de välbeställda väljer man att presentera en endaskattepolitisk åtgärd i syfte att stärka statsfinanserna. Detgäller förslaget om att slopa avdragsrätten förfackföreningsavgifter. Detta uppfattas självklart som enattack mot löntagarna och fackföreningsrörelsen.Redan den tidigare socialdemokratiska regeringengenomdrev åtgärder som reduceradevärdet av avdraget för fackföreningsavgift. Vänsterpartietvände sig mot regeringens förslag ochredovisade alternativ som skulle ge ett bättre utfall avavdraget för fackföreningsavgift.Vänsterpartiet har i andra sammanhang uttalat sig för ettenkelt och enhetligt skattesystem. Vi strävar efter ettsystem där möjligheterna till skatteundandragande viaavdrag minimeras. Dock vill vi slå vakt om den princip somsäger att utgifter som har ett direkt eller nära samband medinkomstens intjänande skall vara avdragsgilla.Fackföreningsavgiften kan i detta sammanhang ses som enutgift som är direkt relaterad till inkomstens intjänande.En stark fackföreningsrörelse är av stor vikt förfungerande relationer på arbetsmarknaden, ochlöntagarnas möjligheter att hävda sin ställning i arbetslivet.En stark fackföreningsrörelse skall självfallet grundas påmedlemsaktivitet och medlemmarnas inbördes solidaritet,och inte på möjligheten av skatteavdrag. Väl fungerandefackföreningar är dock inte bara ett partsintresse utan ävenav vital betydelse för samhällsekonomin i stort. Dettasamhällsintresse talar således för att bibehålla rätten tillavdrag för fackföreningsavgift.Avdraget för fackföreningsavgift är ofta det enda avdragsom en vanlig löntagare är berättigad till. Att slopa dennarätt som andra grupper tillåts driva en mycketavancerad skatteplanering väcker berättigad kritik.Rätten till skatteavdrag för fackföreningsavgift tillkomför att tillgodose kravet på likformighet gentemotarbetsgivarparten som hade och har möjlighet att dra avsina avgifter till arbetsgivarorganisationer som SAF etc. Iregeringens proposition 1991/92:48 förutskickas att dettakrav på likställighet skall uppnås genom att avdraget förarbetsgivarens avgift till arbetsgivarorganisation skallreduceras.I propositionen presenteras dock inte något konkretförslag i detta syfte. Regeringen öppnar vidare förmöjligheten att arbetsgivarna till viss del fortfarande skallfå dra av sina erlagda avgifter. Det är vänsterpartietsmening att dessa förslag till slopad respektive minskadavdragsrätt borde ha presenterats vid ett och sammatillfälle. Detta så att ges möjlighet att bedöma omkravet på likställighet till alla delar är uppfyllt.Om vi får gehör för en rättvis skattepolitik är avdrag förfackföreningsavgifter inget självändamål för oss. Men medden ekonomiska politik och bristande fördelningsambitionsom regeringen hitills presenterat kan vi inte biträdapropositionen, och föreslår därför att avslårpropositionen i denna del. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens proposition vad avserskattereduktion för fackföreningsavgift och arbetsgivaresavdragsrätt för kostnader för organisationsverksamhet.