mot · GE02Ub139 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:85 Växa med kunskaper -- om gymnasieskolan och vuxenutbildningen Idrottsämnets ställning inom den nya gymnasieskolanhar föranlett en minst sagt livlig debatt. Attidrottsämnet har en nyckelfunktion när det gällerförebyggande hälsoarbete torde numera vara allom bekant.Idrott är det enda ämne i skolsystemet som är direkthälsoinriktat och ett ämne som påtagligt arbetar medkroppen, dess funktion och behov.Det är klart dokumenterat att regelbunden fysisk träningförbättrar hälsan på många sätt. Genomidrottsundervisningen stärks hjärta/kärlfunktionen.Musklernas styrka, förmåga och rörlighet ökar ochviktökning motverkas. Dessutom stärks skelettet samtidigtsom hållning, rörelsestil och självkänsla förbättras. Fysiskaktivitet ökar även elevernas mentala förmåga,inlärningsprestationer och lust att lära. Genomidrottsundervisningen skapas hos många elever ett livslångtintresse för fysisk aktivitet, vilket också bidrar till att gefritiden ett rikare innehåll.När det blev känt att regeringen planerade att göraidrottsämnet frivilligt på gymnasienivån, utbröt enproteststorm som var tillräckligt kraftfull för att blåsaförslaget i papperskorgen.Det faktaunderlag som sakkunniga inomfolkhälsoarbetet, läkare, idrottsrörelse,m.fl. presenterat, visar klart värdet aven regelbunden idrottsundervisning på alla stadier i skolan.Cirka hälften av gymnasieeleverna utövar ingen träning påfritiden, utan idrottslektionerna är deras enda tillfällen tillfysisk aktivitet. Samtliga gymnasielinjer borde bl.a. avhälsoskäl ha minst idrott per vecka.Idrottsämnet i gymnasieskolan har från läsåret 89/90 enny läroplan. Huvudmomenten är ergonomi och hälsa,träningslära, idrottsaktiviteter, rörelse, dans och rytmiksamt friluftsliv. ställs ökade krav påämnesinnehållet, dels för att fördjupa de teoretiskakunskaperna om kroppens anatomi och fysiologi, dels föratt öka förståelsen för ergonomiska samband.Mot bakgrund av detta är det förvånande ochanmärkningsvärt att idrottsämnet i förslaget till nygymnasieskola har utsatts för en mycket kraftig reduceringav timantalet på samtliga utbildningslinjer. Förslag omminskad tid för idrott läggs trots medvetenhet omhälsoaspekten.Oberoende om beräkningen utgår från att läsåret har 40veckor eller om beräkningarna utgår är minskningen av tiden till idrott hög,åtminstone jämfört med , på teknisk linjelångt mera. Hur man än räknar minskas tiden till idrott tilloacceptabelt låg nivå.För de yrkesinriktade linjerna är minskningen avidrottens timantal ännu kraftigare. Vid jämförelse mednuvarande timantal, två 40-minuterslektioner ,innebär regeringens förslag, om man utgår från 35läsårsveckor, en minskning till 53klocktimmar. Detta är en minskning !Samtidigt föreligger larmrapporter att just gruppenyrkesarbetare har det sämsta hälsoläget när det gällersyreupptagningsförmåga, hjärtsjukdomar,belastningsskador, rökning m.m.Det är i detta sammanhang fullständigt obegripligt attregeringen föreslår en kraftig minskning av idrottsämnetstimantal på yrkeslinjerna, vars elever har speciella behov avfördjupade kunskaper om ergonomi och förståelse förvärdet av skadeförebyggande träning.Den kraftiga minskning av idrottämnets timantal somdrabbar eleverna i gymnasieskolan, enligt regeringensförslag, innebär ett hot mot folkhälsan. Förslagetkan därför, enligt min uppfattning, inte utgöra underlag förett beslut om en framtida gymnasieskola. Regeringen måstei stället återkomma med ett nytt förslag till förändring avgymnasieskolan där idrottsämnets betydelse urhälsosynpunkt beaktas vid timfördelningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens proposition omgymnasieskolan och hos regeringen begär ett nytt förslag.