mot · GE02So636 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningRegeringen har misslyckats med barnomsorgspolitiken.Det är nu ställt utom allt tvivel att det av riksdagenfastställda målet om full behovstäckning inombarnomsorgen 1991 inte kommer att nås.Aktionsgruppen för barnomsorg redovisar i sittbetänkande (Förskola för alla barn 1991 -- hur blir det?SOU 1990:80) en SCB-undersökning som visar att drygthälften av kommuner klarar 90--avefterfrågan på barnomsorg till och med utgången av 1991.Den resterande hälften klarar det inte.Detta är ett nederlag för riksdag, men i förstahand för barnfamiljerna och kanske framför allt förkvinnorna.Full behovstäckning inom barnomsorgen är enförutsättning för småbarnsfamiljernas valfrihet.Kombinerat med ett vårdnadsbidrag som ger ett visst stödtill den som väljer att vara hemma när barnen är små ochmed full valfrihet mellan olika barnomsorgsalternativ fulla behovstäckningen barnfamiljerna godamöjligheter att planera sitt liv och sin vardag efter egnaönskemål.Brist på valfrihet drabbar kvinnorna mest direkt. Derasmöjlighet att välja förvärvsarbete blir reell bara om detfinns barnomsorg av god kvalitet.Riksdagen måste nu genom ett kraftfullt agerande visaatt målet full behovstäckning ligger fast och skall uppnåssnarast möjligt.Aktionsgruppen för barnomsorg har beräknat att detskulle behövas ytterligare 75 000 platser till årsskiftet1992/93 för att klara full behovstäckning.Barnomsorgsmålets innehållDet mål som ställde sig bakom 1985 innebärbland annat en rätt för föräldrar som förvärvsarbetar ellerstuderar att få en plats i heldagsomsorg för barnen från 18månaders ålder. underströks i propositionen attdetta mål inte innebar att kommunerna befriades från sittansvar för barn under 18 månader.I allt fler kommuner säger man nu att manöverhuvudtaget inte tar emot barn som är i barnomsorgen. En familjepolitik för valfrihetförutsätter emellertid att det finns barnomsorg också förbarn . Om kommunerna på detta visfortsätter att feltolka barnomsorgsmålet bör detomformuleras så att det tydligt framgår att föräldrarna närde så önskar har rätt till barnomsorg också för yngre barn.Varför missas målet?Det finns flera skäl till att målet om full behovstäckninginte kommer att nås. Den oväntade uppgången ifödelsetalen och kommunernas ekonomiska situationtillhör dessa. Men en mer avgörande orsak är den bristandeförmåga till flexibilitet och nytänkande som har präglat denpolitiska processen.Detta gäller i viss mån kommunerna där man på mångahåll har haft svårt att komma i gång med det nödvändigaförnyelsearbetet. Men framför allt gäller det regeringen ochriksdagens majoritet som envist och dogmatiskt har stoppatmånga alternativa producenter av barnomsorg.Det är alltså framför allt två villkor som måste varauppfyllda för att vi skall nå målet om full behovstäckning.Det ena är att alternativen tillåts, det andra attkommunerna bedriver ett långtgående och radikalteffektiviseringsarbete. Aktionsgruppen för barnomsorgkonstaterade att en del kommuner redan har kommit långti detta arbete och att andra är på god väg. För åter andraåterstår dock det mesta.När det gäller behovet av nytänkande i kommunerna ärdet ofta lätt att enas i . Så längeriksdagsmajoriteten slår vakt om lex Pysslingen är det docken tvetydig signal som sänds ut. Vill man uppmanakommunerna till djärva grepp och nya lösningar måste manockså från sida vara öppen för radikaltnytänkande.LagstiftningUtan tvivel har det av fastställda målet om fullbehovstäckning varit en viktig drivkraft i kommunernasutbyggnad av barnomsorgen. För att utbyggnaden inte skallstagnera utan fortsätta är det viktigt att markera att måletom barnomsorg till alla som vill ligger fast.Ett sätt att göra detta är att exempelvis från och med den1 införa en lagstadgad rätt till barnomsorg därkommunerna ges det yttersta ansvaret för att det finns enplats i barnomsorg för dem som vill ha. Detta skulleytterligare öka pressen på kommunerna att söka nyalösningar för att klara barnomsorgen.En sådan lagstiftning kan genomföras bara underförutsättning att kommunerna får fria händer att lösautbyggnadsfrågorna och att föräldrarnas inflytande ökar.Det är orimligt att i lag ålägga kommunerna att klara fullbehovstäckning om man förhindrar kommunernaatt använda sig av entreprenader och vägrar ge statsbidragtill vissa alternativ.En lagstadgad rätt till barnomsorg är dessutom enförutsättning för ett mindre styrande statsbidragssystemeller för ett system med barnomsorgspeng till de föräldrarsom förvärvsarbetar eller studerar.Släpp fram alternativenI arbetet för en fullt utbyggd barnomsorg av god kvalitetär det nödvändigt att ge statsbidrag till all barnomsorg somuppfyller vissa kvalitetskrav. En sådan förändring avstatsbidragsreglerna skulle betyda mycket:Ökad valfrihetÖkade möjligheter för föräldrar att välja mellan olikabarnomsorgsformer.KvalitetsutvecklingI alternativens friare arbetsformer kan oftaverksamheten utvecklas på ett sätt som kan komma allbarnomsorg till godo. Föräldramedverkan i deföräldrakooperativa daghemmen och det omfattandepedagogiska stöd som ges till personalen i de s.k.Pysslingendaghemmen är bara ett par exempel.Bättre resursutnyttjandeDen enskilt drivna barnomsorgen är ofta billigare än denkommunalt drivna. Det kan ha olika orsaker. I deföräldrakooperativa är det föräldrarnas arbetsinsatser, i depersonaldrivna personalens extra arbetsinsatser som kanjämföras med andra småföretagares.Dessutom finns i den enskilda verksamheten detuttalade ekonomiska ansvar och de korta beslutsvägar sommånga kommuner nu genom resultatenheter ochdecentralisering försöker överföra till de kommunalabarnstugorna.Den större kostnadseffektiviteten i de enskildadaghemmen kan ge två positiva effekter. Dels innebärförekomsten av billigare alternativ i sig att vi kan få flerbarnomsorgsplatser för en viss summa pengar. Dels kanerfarenheterna överföras till den kommunalabarnomsorgen och därmed bidra till att kostnaden per platssjunker i hela barnomsorgen.En starkare position för personalenMed alternativa producenter av barnomsorg fårförskollärare och barnskötare fler arbetsgivare att väljamellan. Det ger dem en starkare position när det gäller attskapa goda arbetsvillkor och en större frihet att välja undervilka former de vill arbeta. Detta skulle genomspridningseffekter komma all personal till godo, också demsom arbetar i barnomsorg.Möjligheter för barnomsorgspersonal att utvecklas iyrketEfter i yrket känner många inom barnomsorgenatt de vill pröva egna idéer om hur verksamheten skallbedrivas. Släpper vi alla alternativ fria kan de som vill startaeget i de former som ger bäst utlopp för deras fantasi ochengagemang.Minskad personalflyktPersonalen skulle genom alternativen få en starkareställning och större utvecklingsmöjligheter. Det skulle bidratill att höja barnomsorgsarbetets status och till att minskapersonalflykten.Fler dagisplatserDet är naturligtvis omöjligt att med någon exakthet angehur många nya platser i barnomsorgen det skulle bli om manöppnade för alternativen. De få satsningar på alternativ somhar gjorts pekar dock entydigt i en riktning.När den nytillträdda borgerliga regimen i 1985gjorde en helhjärtad satsning på alternativ barnomsorgökade andelen enskilt drivna daghemsplatser från 4 till 8procent. Än viktigare är att av de 1 200 daghemsplatser sombyggdes --1988 var nästan hälften ienskild regi. Det är dessutom viktigt att komma ihåg attdenna satsning gjordes inom ramen för gällandestatsbidragsregler och under högljutt och demagogisktmotstånd från regeringen och från den socialdemokratiskaoppositionen i Malmö.Också de små öppningar för alternativen som har gjortsunder senare år, framför allt för föräldrakooperativ, visaratt det finns goda utvecklingsmöjligheter. Av denytillkommande daghemsplatserna fanns 14procent i enskilda daghem, de flesta i föräldrakooperativ.Den största potentialen för utbyggnad i enskild regi finnsförmodligen inte hos föräldrakooperativen, som ställer kravpå en föräldramedverkan som många har svårt att klara,utan hos förskollärare som vill starta eget och andraalternativ som inte får statsbidrag.Utnyttjande av nya krafterDe möjligheter som öppnas för vissapersonalkooperativ och för församlingaratt driva barnomsorg är naturligtvis mycket välkomna. Mendet kommer trots dem att finnas många underutnyttjadeeller outnyttjade krafter att ta tillvara för att klarabarnomsorgsutbyggnaden. Personal som vill starta eget ären av de viktigaste men det finns många fler. Bostadsföretagär en, rena daghemsföretag är en annan.PersonalkooperativPersonal i barnomsorgen har inom vissaramar givits möjlighet att driva daghem och fritidshem iegen regi. Enligt vår mening är dock de villkor som satts upporimliga.För det första skall ett personalkooperativ drivas somekonomisk förening eller, i de fall delägarna är färre än fempersoner, som handelsbolag. Uttryckligen sägs attaktiebolagsformen inte är acceptabel. Skälen för detta äroutgrundliga. Självklart måste medlemmarna ikooperativet fritt kunna välja associationsform.För det andra måste reglerna förstås så att varje enskildanställd måste ingå i kooperativet för att statsbidrag skallutgå. Detta är orimligt. De som vill driva ettpersonalkooperativ måste ha möjlighet att anställaytterligare personal.För det tredje finns diverse regler som ytterligareförsvårar tillkomsten av personalkooperativ. En är attbarnen måste tas ur den kommunala kön. Detta kommer attomöjliggöra personalkooperativ med föräldrainsatser. Enannan är att avgiften måste sammanfalla med denkommunala. Detta förutsätter bl.a. en lokalkostnad somsammanfaller med kommunens genomsnitt och attpersonalkooperativet skall bära kostnaden för t.ex.syskonrabatter.Skall den potential till barnomsorgsutbyggnad som finnshos personal som vill starta eget kunna tas till vara fullt utkrävs ett neutralt statsbidrag utan alla de förbehåll somreglerna för personalkooperativ innehåller.BostadsföretagDet är mycket sannolikt att bostadsföretag medkompetens inom byggande och fastighetsförvaltning skullekunna öka kostnadseffektiviteten vid byggande och drift avbarnstugor.För att med gällande statsbidragsregler kunna få bidragför denna verksamhet måste daghemmen drivas somföräldrakooperativ. Föräldrakooperativ är ett utmärktalternativ för vissa föräldrar men långt ifrån för alla. Vissabostadsföretag har dessutom fått statsbidrag medhänvisning till att man historiskt sysslat med barnomsorg.Det bästa skulle naturligtvis vara om alla bostadsföretagsom så önskar hade möjlighet att också driva barnstugornahelt i egen regi.Barnomsorgsföretag m.m.Pysslingen Förskolor AB är det endabarnomsorgsföretag som finns i . Dess affärsidé är attdriva barnomsorg på entreprenad åt kommuner. Till dessaffärsidé hör att arbeta enbart med förskollärare, att starktbetona föreståndarrollen och att ha en väl utvecklad ochomfattande pedagogisk rådgivning till personalen.Som en anpassning till gällande statsbidragsreglerarbetar Pysslingen medarbetsledarentreprenader åt och Stockholmskommuner. Man erbjuder barnomsorg av god kvalitet tilllägre kostnad än motsvarande kommunala barnomsorg.Det finns all anledning tro att ökad frihet för Pysslingenskulle ha mer positivt att erbjuda. Och att Pysslingen skullefå efterföljare och konkurrenter den dag statsmakternavågar släppa fram alternativ barnomsorg.Andra intressenter som skulle kunna väntas bidra tillbarnomsorgsutbyggnaden är företag och andra arbetsgivaresom vill ordna barnomsorg för sina anställda.Lex PysslingenMånga barnomsorgsalternativ hindras alltså fortfarandeav de regler som säger att barnomsorg som bedrivs i''uppenbart vinstsyfte'' inte skall få statsbidrag.Mot denna regel finns flera starka invändningar.För det första är själva ordvalet inkonsekvent ochtankegången suddig. All barnomsorgspersonal arbetar,självklart, mot betalning och vill dessutom, som andralöntagare, ha så hög lön som möjligt. I denna mening drivsnästan all barnomsorg i ''uppenbart vinstsyfte''.Det absurda understryks av att regeringen vill attpersonalkooperativ i de fall det är möjligt skall varaekonomiska föreningar. Sådana skall enligt lagen omekonomiska föreningar drivas i ''vinstsyfte''.För det andra ger reglerna uttryck för en felaktig syn påvad vinst egentligen är. På en marknad där det finnsalternativ, och där intäkterna dessutom är mer eller mindregivna, är vinst ett uttryck för kostnadseffektivitet. För attförbättra effektiviteten används numera även inom offentligsektor olika former av vinstmått och vinst- elleröverskottsdelning. Det är ett uttryck för en mer realistisksyn på vad vinst är än den som kommer till uttryck i gällandestatsbidragsregler.Slå vakt om den kooperativa idénEn konsekvens när vissa driftsformer blockeras är attövriga alternativ som ändå vill pröva sina vingar hänvisas tillatt anpassa sig till de statsbidragsregler som finns, dvs. tillmöjligheten att starta föräldra- eller personalkooperativ.Genom formella kooperativ kan svenska bostadsföretag,arbetsgivare m.fl. driva barnomsorg.Enligt liberalernas mening är det mycketolyckligt om den kooperativa idén förfuskas genom attverksamheter som inte bygger på denna idé avstatsbidragsskäl tvingas använda sig av den.Om öppnar för alla driftformer skulle denkooperativa organisationsformen kunna förbehållas deriktiga kooperativen och andra alternativ få existera vidsidan av dessa på sina egna meriter.Vi föreslår att statsbidrag skall utbetalas till samtligatyper av barnomsorg som uppfyller fastställda kvalitetskravfr.o.m . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till en lagsom garanterar alla barn rätt till barnomsorg samt beslutaratt statsbidrag fr.o.m. via kommunerna skallutges till all barnomsorg som uppfyller fastställdakvalitetskrav, oavsett huvudman,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätt till barnomsorg för barnunder 18 månader.