mot · GE02A248 · 1991-01-25 00:00:00 — Rätten till ett meningsfullt arbete Arbete åt alla är l990-talets huvudfråga. Förarbetarrörelsen och är rätten till ettmeningsfullt arbete en viktig del av den generellavälfärdspolitiken.Regeringens fortsatta högervridning i den ekonomiskapolitiken har till sin yttersta konsekvens, attsysselsättningsfrågan är den övergripandepolitska frågan. Det innebär en stor fara för ökadarbetslöshet. Inflationsbekämpningen är överordnadsysselsättningsmålet om arbete åt alla. Syftet är att medarbetslöshetsinstrumentet begränsa löneökningar och höjavinsterna.Regeringen har även klart uttalat attarbetsmarknadspolitiken fortsättningsvis begränsas tillåtgärder för den enskilde individen som hotas avarbetslöshet eller är arbetslös. Någon generellefterfrågestimulans för att förhindra arbetslöshet är inteaktuellt enligt regeringen.Vänsterpartiet är naturligtvis positivt till de ökaderesurser till utbildning och rehabilitering som regeringenföreslår, men vi är starkt kritiska till regeringens fortsattahögervridning, som innebär att målsättningen arbete åt allaoffras. Regeringens politik underordnas alltmernyliberalismens synsätt, att öppen arbetslöshet minskarinflationen.Tillsammans med rättvis fördelningspolitik och dengenerella välfärdspolitiken, är arbete åt alla denövergripande politiska målsättningen vid fördelning avlandets resurser.Det är viktigt att motverka ökad arbetslöshet och redannu ta itu med sårbarheten i det svenska näringslivet, iperspektivet av den lågkonjunktur vi börjar uppleva.Landets ekonomiska politik och statens insatser måsteinriktas på att bekämpa arbetslösheten. Förutom att denekonomiska politiken på alla sätt skall befrämja arbete åtalla, är det nödvändigt att statsföretag, löntagarfonder ochregionalpolitik omvandlas till redskap för enarbetsskapande politik.AMS roll underordnas kapitalets intressenDagens arbetsmarknadspolitik bygger på sammaideologiska grundprinciper och har samma politiskamålsättning som präglar hela den ekonomiska politiken iövrigt.Som en aktiv och integrerad del av den allmännaekonomiska politiken arbetar man för att minskastrukturella obalanser, enbart genom en anpassning till dekrav som industrin ställer.Det har skett en förskjutning avarbetsmarknadspolitikens roll och målsättningar. Från attha varit ett instrument för att dämpa konflikterna mellanolika mål för den allmänna ekonomiska politiken ochgenom olika åtgärder mildra de negativa effekterna av denindustriella och ekonomiska utvecklingen, har den nu enannan roll. prioriterar man enbart åtgärder som syftartill att underlätta och påskynda industrins strukturellaomvandling helt på arbetsköparnas villkor, vilket ytterligareförvärrar den regionala obalansen och ökar klassklyftorna isamhället. Det är i detta perspektiv regeringens nyliberalapolitik skall ses.I den nya politiken från regeringen finns inte någonnämnvärd arsenal för att möta en stor arbetslöshet.Beredskapsarbeten ses numera som ett hinder i denekonomiska politiken. Insikten om att människor som ställsutanför arbetslivet någon månad snabbt passiviseras ochkan slås ut från arbetslivet, är tydligen som bortblåst iregeringspolitiken.Vänsterpartiets och SAP:s uppgörelse i skatteutskottetom att avdela till arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, bl.a. beredskapsarbeten, skall ses som en insatsför att arbetsmarknadspolitiken skall behålla instrument föratt hävda rätten till arbete.Vänsterpartiet anser att arbetsmarknadsutbildningen ären del av samhällets vuxenutbildning och den bör verka föratt stödja dem som har den svagaste ställningen påarbetsmarknaden. Den bör verka för uppfyllelsen avfördelningspolitiska och sociala mål.Politik för arbete åt allaUtifrån denna grund kan en politik formulerad förarbete åt alla ha följande huvudpunkter.1) Näringsliv och arbetsliv ska utformas från en nationellsjälvständighet grundad på internationell solidaritet.Produktion, tjänster, service och konsumtion ska utformasi samklang med social nytta, en bra miljö, regional balansoch en icke-kommersiell inriktning. Det kräver ettmänniskovärdigt arbetsliv utan utslagning, utan klassklyftoroch odemokratisk maktutövning.2) Att i samhällelig regi upprätta ett nationelltnäringslivsprogram, ett program som tar sikte på att geindustrin en nationell bas med en ny struktur, somindustriarbetet ges ett nytt och mer kvalitativt innehåll.Utifrån detta program kan kraftfulla satsningar ske iinfrastrukturen så att kunskap, transporter och övrigakommunikationer blir verktyg i en arbetsskapande politik.3) En allmän arbetstidsförkortning ingår i en politik förarbete åt alla och kan motverka utslagning och ävenförbättra människors sociala livsvillkor.4) Arbetsmarknadspolitiken måste reformeras ochinriktas på att skapa bestående arbeten.Arbetsmarknadspolitiken ska även integreras medregionalpolitiken och ekonomisk politik för arbete åt alla.Ansträngningar och stimulanser bör sättas in för att få endel av förtidspensionärerna tillbaka till arbetslivet.Dessutom måste arbetsmarknadspolitiken på ett kraftfulltsätt motverka dagens könssegregerade arbetsmarknad.Ökade satsningar bör ske på information om yrkesval,''omvänd'' prao-inriktning m. m. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetsmarknadspolitikensinriktning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av attberedskapsarbeten och generella ekonomiskastimulansåtgärder används på ett offensivt sätt för attförhindra arbetslöshet,3. att hos regeringen begär ändrad inriktningav AMUs och AMS verksamhet i enlighet med vad imotionen anförts.