mot · GE02So215 · 1991-01-25 00:00:00 — SammanfattningDet behövs en ny inriktning av kampen mot alkohol- ochdrogmissbruk. I föreliggande motion presenteras dels våralkoholpolitiska inställning, dels vår narkotikapolitik.Vad gäller en förändrad alkoholpolitik föreslås imotionen en lång rad åtgärder. Åtgärderna inriktar sigfrämst på den grupp överkonsumenter som består av 10procent av befolkningen men som konsumerar 50 procentav alkoholen. Den nuvarande fixeringen vid en minskningav totalkonsumtionen av alkohol är, enligt vår mening, inteverkningsfull. Bland de krav som framförs finns enförändrad och förbättrad informations- ochopinionsbildning, en politik som innebär att familjen stärks,ett tydliggörande av skolans roll för att minskarekryteringsunderlaget till missbruk och en förändring avden nuvarande LVU-lagen. Vidare föreslås att regeringenfår i uppdrag att återkomma med förslag som innebär enliberalisering av bestämmelser för utskänkningstillstånd.När det gäller vård och behandling av alkohol- ochnarkotikamissbrukare föreslås att den av regeringentilltänkta beredningen för översyn av socialtjänstlagenockså får i uppdrag att se över lagen om vård avmissbrukare. På narkotikaområdet betonas faran med denya syntetiska drogerna.Betydelsen av de insatser som görs av ideellaorganisationer vad gäller såväl vård som hjälpinsatser föralkohol- och narkotikamissbrukare understryks.Det internationella samarbetet i kampen mot narkotikanär av stor vikt. Situationen i och de åtgärder somhar satts in för att på olika sätt försöka begränsa exportenav framför allt kokain belyses, liksom de svåramiljökonsekvenser narkotikahandeln medför.2. InledningDet råder en bred enighet i vårt land om att kampen motalkohol- och narkotikamissbruk tillhör de viktigastesocialpolitiska uppgifterna. Inte minst på narkotikaområdetär kraftfulla åtgärder allt angelägnare, då rapporter visar attnarkotikamissbruket ökar allt snabbare, med alla denegativa konsekvenser detta medför.En ytterligare dimension av missbruket av såväl alkoholsom narkotika är spridningen av HIV. har detfrämst varit intravenösa narkotikamissbrukare som utsattsig för smittrisker. har dock alkoholensbetydelse i sammanhanget kommit allt mer i förgrunden.Den ökade spridningen av HIV bland heterosexuella kansäkerligen delvis förklaras med oförsiktighet kombineradmed förtäring av alkohol.Trots att ansvariga myndigheter är överens om attalkoholoch narkotikamissbruk är ett allt större problemsaknas fullt tillräkneliga siffror på hur omfattandemissbruket av alkohol respektive narkotika är.Som exempel på bristen på aktuella uppgifter kannämnas att det inte genomförts någon nationellkartläggning av antalet narkotikamissbrukare sedan 1979.Antalet storkonsumenter av alkohol uppges ibland vara300 000 och ibland 600 000, och sjukvårdskostnaden föralkoholrelaterade sjukdomar beräknas till mellan 50 och100 miljarder kronor. Någon enhetlig och säker statistikfinns inte tillgänglig.Mot denna bakgrund är det därför viktigt att regeringenges i uppdrag att se till att den information och de kunskapersom finns aktualiseras och sammanställs för att på så sättgarantera att de resurser som behövs används på rätt sätt.Speciell uppmärksamhet bör riktas mot barn och ungdomar.3. Missbruket och dess sociala konsekvenserKring missbrukarna i vårt land finns kanske upp till enmiljon människor: hustrur, män och inte minst barn. Fördessa är varje tal om social trygghet, välfärd och respekt ettrent hån.Inte minst drabbas barnen hårt. Det är inte ovanligt attmycket små barn får ta ett alltför stort ansvar för hem ochhushåll, då den ene, eller båda, föräldrarna är missbrukare.Dessa barn får inte den trygghet och den omvårdnad de harall rätt att kräva. De tillåts inte vara barn, utan tvingas taden vuxnes ansvar alldeles för . har missbrukfrämst ansetts vara en manlig företeelse. hardock antalet kvinnliga missbrukare ökat vilket ytterligareförvärrat barnens situation.Barnens situation är kanske ännu svårare i familjer meds.k. ''dolt missbruk'', d.v.s. familjer som utåt sett fungerarbra, men där missbruket döljs inom husets väggar. Barn isådana familjer känner sig ofta tvingade att på sinaföräldrars vägnar dölja missbruket för släktingar ochvänner. Studier visar på en skrämmande psykisk och fysiskmisshandel av dessa barn.Forskning och erfarenhet visar att barn imissbrukarfamiljer dels drabbas emotionellt negativt, delslöper en större risk än andra barn att själva hamna imissbrukssituationer.Vår utgångspunkt är att dessa familjer måste få det stödoch den hjälp de behöver. Vi återkommer därför senare idenna motion med förslag till åtgärder som kan göra dettamöjligt.Moderata samlingspartiet har också i ett flertal år, senasti en partimotion (1989/90:So226), krävt att denkunskap som finns om barn i missbrukarhemsammanställs och utvärderas. Vi upprepar detta krav ochanser att regeringen bör ta initiativ till att detta görs.Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit att 8miljoner kronor ställs till förfogande förkompetenshöjande åtgärder i arbetet med och för utsattabarn. Vi förutsätter att dessa medel avsätts bl.a. till den avoss föreslagna utvärderingen.4. Alkoholkonsumtion och narkotikamissbrukDet är viktigt att göra klart att det finns en fundamentalskillnad mellan alkoholkonsumtion och missbruk avnarkotika. Alkohol kan konsumeras utan vare sigmedicinska eller sociala konsekvenser.Alkoholmissbruk innebär att den enskilde individen intelängre kan kontrollera sin konsumtion, vilket leder tillnegativa konsekvenser för såväl den enskilde som hans ellerhennes omgivning.Varje icke-medicinskt motiverad konsumtion avnarkotika å den andra sidan måste klassificeras som rentmissbruk, då den redan i mycket små doser snabbt leder tillomfattande skador av såväl fysisk som psykisk natur.Dessutom leder narkotikabruk ofrånkomligt till brottslighetav olika slag. Därför måste allt icke-medicinskt bruk avnarkotika vara förbjudet och bekämpas.I den svenska drogdebatten har denna distinktion mellanalkohol och narkotika inte gjorts tydlig nog. Detta har gjortatt alkoholkonsumtion betraktats på i principsamma sätt som narkotikamissbruk. Vi anser detta vara fel.5. AlkoholpolitikenÅtgärder för att minska alkoholkonsumtionen måstevidtas på såväl kort som lång sikt. Vi menar också att denpolitik som bedrivits i i alltför hög utsträckningkoncentrerats till den s.k. totalkonsumtionen. Detta harinneburit att det verkliga problemet, nämligen den gruppsom överkonsumerar, inte uppmärksammats . Som vipåvisar nedan finns det inget entydigt samband mellantotalkonsumtion och alkoholskador. Självfallet är detviktigt att minska konsumtionen av alkohol, men fixeringenvid totalkonsumtionen har ofta lett till felaktigaprioriteringar och åtgärder.Det är viktigt att de åtgärder som vidtas för att minskaalkoholkonsumtionen inte uppfattas som trakasserier avden övervägande del av befolkningen som inte har någraproblem med sin alkoholkonsumtion. Därför avvisar viförslag och tankar om motbok, strängareutskänkningstillstånd, högre åldersgränser, mindreölburkar och dylikt. För att åtgärder skall varaverkningsfulla krävs acceptans från en bred opinion.Det är desto viktigare att framhålla detta som allt flerinternationella undersökningar tyder på att rigorösa förbud,ransoneringar och restriktioner ingalunda leder till minskatmissbruk. Tvärtom visar erfarenheterna att detta kan ledatill ökad kriminalitet, ökat alkoholmissbruk och inte minstkraftigt ökat narkotikamissbruk.å tiodubblades t.ex. narkotikafallen underalkoholransoneringen 1972--1982, stölder och inbrott ökadeoch socialfallen blev fler. Undersökningar från harvisat att stater med de hårdaste restriktionerna (,, och ) också hade de värstaalkoholproblemen. , , ochNevada med de mjukaste regleringarna hade också mindrealkoholrelaterade problem än andra stater. Ytterligareexempel, från i , kommer att redovisaslängre fram i motionen.Det gäller i stället att mobilisera människornas egenansvarskänsla -- för sig själva och sin omgivning.6. Åtgärder på lång siktSom nämnts ovan är det viktigt att de åtgärder somvidtas på såväl lång som kort sikt finner förståelse hos denbreda allmänheten. I och med att det finns en storkunskap om de medicinska och psykiska skador en alltförstor konsumtion av alkohol kan leda till, finns också en bragrund för åtgärder som är nödvändiga för att hjälpa ochstötta dem som redan befinner sig i ett missbruk, men ocksåför att minska 'rekryteringsbasen'' för nya missbrukare.6.1 Information och opinionsbildningDet viktigaste instrumentet vad gäller den senaregruppen är och förblir opinionsbildning och information.Inom många andra områden har information och aktivupplysning visat sig mycket effektivt. Ett bra exempel pådetta är den omfattande antirökkampanj som bedrevsfrämst . Resultatet har blivit en kraftigminskning av rökningen bland de ungdomar som varföremål för denna information.Erfarenheter från denna och liknande kampanjer börsporra till efterföljelse även vad gäller alkoholensskadeverkningar.Det är viktigt att informationen om alkoholen är baseradpå fakta och kunskap. Därför är det väsentligt att sådansammanställs och utvärderas för att på ett effektivt sättkunna användas i opinionsarbetet. är det centraltatt den information som ges inte uppfattas somförbudsivrande och förmynderi. Erfarenheterna visarnämligen att sådan information ofta inte ger den tilltänktaeffekten utan i stället får människor att utestängabudskapet.Barn och ungdomar har ofta förebilder. Det gällerkanske främst de egna föräldrarna, men ocksåidrottsstjärnor, rockmusiker och andra artister. Därför ärdet viktigt att dessa ställer upp som positiva förebilder.6.2 Stärk familjenFamiljen måste stärkas. Det måste vara möjligt förföräldrar att ge sina barn den kärlek, omtanke, stöd ochledning som varje barn har rätt till, och som i sin tur leder tillatt barnen växer upp till trygga och harmoniska människor.Dessa förutsättningar är starkt begränsade genomskattesystemets orimliga belastning på de enskildafamiljerna och det rådande barnomsorgsmonopolet, sominnebär att föräldrarna inte har någon möjlighet att självabestämma hur omvårdnaden av de egna barnen skallordnas.Genom våra förslag om sänkt skattetryck,barnomsorgsstöd och valfrihet i barnomsorgen gesföräldrarna valmöjligheter till gagn för de egna barnen ochför familjen som helhet.I detta sammanhang är det också viktigt att framhäva dettankemönster som är alltför utbrett i vårt land, nämligen attnågon annan tar över ansvaret i och med att skatten ärbetald. Alla måste känna ansvar och hjälpa, stötta och sägaifrån när människor är på väg in i missbruk, innan det ärför sent. Här spelar den ''lilla världen'' -- familjen, vänner,arbetskamrater -- en viktig roll, som inte kan övertas av detoffentliga.Samtidigt är det viktigt att det offentliga, när den lillavärlden inte är tillräcklig, eller kanske inte längre finns, ärberedd och har förmågan att hjälpa och stötta.Kommunernas socialassistenter och annan personal som ärutbildad för detta, måste ges större möjligheter att rycka inpreventivt i familjer där det håller på att gå snett, eller atthjälpa människor som redan är alkoholiserade. Genom tillexempel ett sänkt skattetryck minskar belastningen påsocialtjänstens personal för administrerande av socialbidragtill förmån för hjälp åt dem som verkligen behöversocialtjänstens kvalificerade insatser.6.3 Skolans rollVarje barn är unikt och oersättligt. De har alla olikaförutsättningar och möjligheter. Detta måste ocksårespekteras och tas hänsyn till i skolan, där barn ochungdomar i mycket stor utsträckning präglas.Många elever ''hänger inte med'' , vilket gör att de försöker hävda sig, oftagenom bruk av alkohol och ibland t.o.m narkotika.För att undvika detta är det viktigt att skolan har tid ochmöjlighet att ta hänsyn till varje enskild elev. Skolan måsteuppmärksamma och hjälpa elever som riskerar att kommaefter och ge dessa stöd och hjälp. måste skolangarantera alla elever ordentliga baskunskaper innan de gårvidare.Många av de problem som vissa ungdomar har bottnari hemförhållanden. Detta får dock inte hindra skolan att isamarbete med hemmet och socialvården försöka lösaproblem. Hem, skola och socialvård måste också isamverkan bekämpa normlöshet i form av skolk,mobbning, utstötning och bristande hänsyn till andra. Kravmåste kunna ställas och efterföljas.6.4 Förändrad LVU-lagVi har ovan redovisat att barn som växer upp imissbrukarhem ofta befinner sig i en mycket utsattsituation. Av den anledningen är det väsentligt att dessabarns situation uppmärksammas och åtgärdas på ett så tidigtstadium som möjligt. I samband med propositionen om enförändrad LVU-lag (1989/90:28) krävde vi att delar av dengamla barnavårdslagen åter skulle gälla. Det handladefrämst om lagens 26 §, vilken innebar att de socialamyndigheterna i samarbete med familjen hade en reellmöjlighet att på ett tidigt stadium gå in och hjälpa och stöttafamiljer där barnen riskerade att råka illa ut fysiskt ellerpsykiskt.Lagen var konstruerad så att åtgärderna vidtogs i samrådmed den enskilda familjen. Åtgärderna vidtogs dessutomstegvis, och inleddes med att de sociala myndigheterna isamarbete med familjen lade upp planer på åtgärder somsyftade till att stötta familjen. Hjälpte inte detta fanns detmöjlighet för barnavårdsnämnden att komma medförmaningar och eventuellt varningar till familjen. Leddeinte de tidigare åtgärderna till önskat resultat kunde desociala myndigheterna lämna föreskrifter om barnetslevnadsförhållanden. I fjärde hand var det möjligt förnämnden att beordra övervakning av det enskilda barnet.Först som en sista åtgärd kunde beslut omomhändertagande bli aktuellt.Genom denna lag visade myndigheterna att man varmån om att bevara och respektera familjen som en enhetoch arbeta för att familjen själv skulle kunna förbättra sinsituation. Föräldrarna var t.ex. medvetna om att åtgärdernariskerade att trappas upp om ingen förändring till det bättreskedde. Det fanns härigenom en möjlighet att på ett tidigtstadium rädda barn från att brytas ner såväl fysiskt sompsykiskt.I dag kommer socialnämndernas åtgärder och agerandeofta överraskande och mestadels dessutom för sent.Vi menar därför att regeringen vid direktiven till denparlamentariska arbetsgrupp som skall se översocialtjänstlagen skall lägga till krav på översyn av LVUmed beaktande av ett återinförande av barnavårdslagens 26§.7. TotalkonsumtionenI har de åtgärder som vidtagits för att minskaalkoholkonsumtionen i mycket stor utsträckning varitinriktade på totalkonsumtionen, som internationellt sättligger på en låg nivå (se tabellen nedan). Detta har inneburitatt det verkliga problemet, nämligen den grupp som utgörca av befolkningen men som konsumerar 50procent av all alkohol, har åsidosatts.Att konsumtionen av alkohol i internationelltsett är låg framgår tydligt av nedanstående tabell överförsäljningen av alkohol i olika länder.Att notera är att ovan redovisade tabell visarförsäljning av alkohol, vilket förklarar att t.ex.Luxemburg ligger så högt upp.Att notera är att ovan redovisade tabell visarförsäljning av alkohol, vilket förklarar att t.ex.Luxemburg ligger så högt upp.Det finns en i stort sett enig expertis som hävdar att enlåg och måttlig konsumtion av alkohol inte är skadlig. Blandannat har professor . redovisatforskningsresultat som påvisar att en konsumtion på ca ren alkohol per dag är riskfri. Det motsvarar 15 clstarksprit eller 1 flaska vin . Per år innebär detta32 liter vin!En låg totalkonsumtion behöver inte heller automatisktresultera i lägre sjukvårdskostnader och en lägre dödligheti alkoholrelaterade sjukdomar. Undersökningar i bl.a.Sverige och visar att det inte finns ett klartsamband mellan totalkonsumtion och alkoholskador.Dödligheten i levercirros, en sjukdom som ofta förknippasmed alkoholkonsumtion, är i ca 12 på 100 000personer och i ca 4 på 100 000. ärtotalkonsumtionen ren alkohol i ca medanden i är ca (uppgifterna avser år1986). Här finns en alltför stor skillnad mellan resultaten föratt man generellt skall kunna påstå att lägretotalkonsumtion automatiskt leder till lägre dödlighet ialkoholrelaterade sjukdomar.Centreringen kring totalkonsumtionsbegreppet måstedärför överges till fördel för åtgärder riktade motöverkonsumtionen.7.1 visar vägenStaten i är intressant att studera uralkoholpolitisk synvinkel. Staten är franskspråkig ochkulturen i mycket hög utsträckning påverkad av Frankrike.Men vad gäller dryckesvanor kan konstateras att Québectidigare visade påfallande likheter med andra länder i dennorra delen av världen som , , ,och . Det är dessa länder som liggeri det så kallade 'vodkabältet'', där spritförtäring domineratpå ett sätt som är främmande för resten av världen.Likheterna mellan och gör det intressantatt studera vad vi har att lära av deras erfarenheter.Québec anammade /78 principen omtotalkonsumtionens grundläggande betydelse. Man infördedärför förbud, sanktioner, restriktioner och ökadeskatterna kraftigt på alkoholen. Liksom i förde manen mycket restriktiv politik vad gäller näringsställensmöjligheter att erhålla serveringstillstånd för alkohol.Resultatet blev att konsumtionen ökade stadigt, framför alltgenom en allt mer omfattande hembränning.1977 liberaliserade regeringen i Québecalkoholpolitiken. Det året fanns det t.ex. 348''systembolag'' i hela staten. finns det över10 000, varav många har öppet veckans . Antaletnäringsställen i staten med utskänkningstillstånd är i dagdrygt 24 000, mot i 5 800.Under de som denna liberala politik bestått haralkoholkonsumtionen minskat ! Dentotala konsumtionen ligger i på 100procent alkohol , mot ca i . Skillnadenär försumbar.Hur har man lyckats så väl i ? Först och främstförenades den mer liberala inställningen med enomfattande kampanj riktad speciellt till ungdomar mellan15 och , men stora kampanjer har också riktats tillvuxna. Syftet med kampanjerna har varit att ''avmystifiera''alkoholen. Från ansvarigt håll har man hävdat att det inteär konsumtionen som sådan som är farlig, utandryckesvanorna och dess sociala konsekvenser. Som ettexempel har det statliga monopolet genomförtlandsomfattande kurser i vinprovning och kunskap om vin.Utöver detta har det lägsta antaletalkoholskador och det lägsta antalet brott där alkohol ärinblandad i hela Canada.Erfarenheterna från är så positiva och lovandeatt vi anser att resultaten bör studeras noggrant för attkunna appliceras även i vårt land.7.2 Liberalare utskänkningspolitikDet vore närmast självbedrägeri att tro att en starktrestriktiv politik gentemot näringsställens möjlighet attservera alkoholhaltiga drycker skulle ha någon som helstinverkan på den totala alkoholkonsumtionen. Speciellt intesom vi vet att endast av alkoholförtäringen iSverige sker på restauranger och andra offentligainrättningar.Dessutom sker denna konsumtion i offentlig lokal underordnade och kontrollerade former, vilket innebär attöverkonsumtionsrisken minskar.Vi ser det som positivt att människor får ökademöjligheter att umgås och träffas på restauranger, pubaroch barer. Självfallet behöver detta inte ske tillsammansmed alkohol. Men är alkohol en sällskapsdryckmed mycket lång historia även i vårt land. Kan vi därför''avmystifiera'' alkoholkonsumtionen, även pårestauranger, har vi nått långt.Vi föreslår därför att reglerna för utskänkningstillståndförändras. Först och främst skall tillstånd i princip ges närnågon söker det. Tillståndsprövningen skall ske avkommunerna. Om tillstånd trots allt inte ges skall det varamöjligt för näringsidkare att få ärendet prövat avlänsstyrelsen. Vid tillståndsgivning skall inte överetableringbeaktas, då detta är en sak för den fria marknaden, d.v.s.de enskilda människorna, att avgöra. skall reglerom mattvång och tidsbegränsningar av utskänkning(exempelvis förbud att servera alkohol pådagen och efter ) tas bort.Det krångel och den byråkrati som följer av dendetaljerade reglering som gäller för restaurangnäringen börbegränsas. Det är också en rättssäkerhetsfråga för dem somsöker sin utkomst inom denna bransch. Den som driver enrestaurangrörelse kan redan på grund av misstankarom skattebrott eller brister i bokföringen få sittserveringstillstånd indraget. Det kan inte accepteras att densom söker eller innehar ett serveringstillstånd kan riskeraatt utsättas för godtycke och fråntas sinautkomstmöjligheter på vaga grunder.Vi vill erinra om att ochalkoholhandelsutredningen (SoU 1985:15) anförtbetänkligheter mot att använda alkohollagstiftningen ikampen mot den ekonomiska brottsligheten.Europadomstolen fattade ett beslut i ettärende där misstanke om brott mot skattebrottslagenförelåg (Dom nr 4/1988/148/102). Med sex röster mot enbeslutade domstolen att brott i civilmål förelåg gentemotartikel 6 § 1 i konventionen. ådömdes att betala60 för kostnader och expenser.Regeringen har aviserat en proposition ialkoholfrågan . Vi förutsätter att de av osspåtalade viktiga rättssäkerhetsfrågorna beaktas i ettkommande lagförslag. När det gäller rätten tillserveringstillstånd bör det vara en persons lämplighet attsköta en restaurangverksamhet med avseende på ordning,nykterhet och trevnad som skall vara utslagsgivande vidbedömningen.8. Vård av alkoholmissbrukareStöd-, vård- och/eller behandlingsinsatser föralkoholmissbrukare måste ges i ett så tidigt skede avmissbruket som möjligt. Därför är det viktigt att undersekretess ge akt på tidiga symptom på alkoholskador vidläkar- och hälsoundersökningar för att kunna ge denenskilde det stöd han behöver.Alkoholvården i är i alldeles för högutsträckning koncentrerad på dem som har ett långtmissbruk bakom sig. För dessa är vårdinsatser ofta inte likameningsfulla, och det tar framför allt resurser frånmissbrukare i initialskedet. För gruppen gravaalkoholmissbrukare är det mer meningsfullt att satsa påinackordering, sysselsättning och gemenskap. Här vill viframhäva de insatser som de frivilliga organisationerna,t.ex. och , gör för dennagrupp alkoholmissbrukare, speciellt i storstäderna.Vi har ovan kritiserat att sällan hartillräcklig tid och tillräckliga resurser att satsa på sin 'hårdakärna'', d.v.s. på dem som verkligen behöver hjälp och stödmen som inte är tillräckligt röststarka för att hävda sin rätt.Det är dessa människor som främst behöver det kunnandeoch det engagemang som duktiga socialtjänstemän besitter.Vi hänvisar till vad som sagts ovan om möjligheter attfrigöra resurser för att ge bättre möjlighet attsatsa på denna grupp.Utöver detta föreslår vi en ny LVM-lag.Under flera år har vi kritiserat att den nuvarande LVM-lagen inte ger tillräckliga möjligheter att på ett tidigt ochmer effektivt sätt gripa in för att hjälpa missbrukare.Liksom vi ovan krävt av en ny LVU-lag måste en nyLVM-lag kunna kombinera frivilliga åtgärder och tvång.Familjens, vänners och arbetskamraters möjligheter tillstöd och hjälp måste också förstärkas.Vi föreslår att stöd och behandling sker på tre nivåer:1) frivilliga åtgärder inom ramen för socialtjänstensbestämmelser,2) övervakning och andra föreskrifter som socialanämnden ålägger missbrukaren, och som sista möjlighet 3) frihetsberövande.Dessutom är det viktigt att en ny LVM-lag ger möjlighettill s.k. kontraktsvård och till längre sammanhängandevårdperioder.Vi förordar att den aviserade parlamentariskaberedningen för översyn av socialtjänstlagen fårtilläggsdirektiv som innebär en översyn också av LVU- ochLVM-lagen, i enlighet med vad vi just skisserat.Inriktningen bör vara på missbrukare som befinner sigi initialskedet av missbruket. Dessutom krävs ett fördjupatsamarbete mellan polisen och de sociala myndigheterna,något som länge efterlysts från främst polisens sida.Det är över huvud taget viktigt att samarbetet mellanolika myndigheter förstärks. Det gäller, utöver polisen,också skola, kriminal- och narkomanvården ochdomstolarna.9. NarkotikapolitikenI den moderata partimotionen om åtgärdermot alkohol- och drogmissbruket (1989/90:So226)redovisades att narkotikaproblematiken fått ytterligare endimension genom de s.k. designade drogerna.Narkotikalangarna och de som profiterar på missbrukarnaligger steget före polis och myndighet.