ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02N207 · 1991-01-25 00:00:00 — EGs regler för handel med snus har lagt fram förslag att inom EGförbjuda en viss typ av rökfri tobak. Enligt den definitionsom görs avser förbudet att drabba svenskt snus medanandra snustyper, som finns i de olika ,också fortsättningsvis skulle vara tillåtna. Vad somhuvudsakligen skiljer det svenska snuset från andraexisterande snustyper är det svenska snusets högre fukthalt.Det förefaller därmed som om EG skulle hysa särskildabetänkligheter mot svenskt vatten.EG-kommissionen konstaterar att bruket av tobak utgören allvarlig risk för folkhälsan. Ambitionen är därför attminska tobaksbruket. Detta sker främst genom olikaåtgärder inom ramen för EG:s program mot cancer,''Europe against cancer''. Tryckning av innehållsdeklarationoch varningstexter på tobaksförpackningar är andra medelför att reducera konsumtionen.Av tobaksbruk utgör cigarettrökning enligt EG denstörsta hälsorisken. Cigarettrökning är emellertid en såutbredd vana i de olika medlemsländerna att det inte ärpraktiskt möjligt att få ner konsumtionen med hjälp avlagstiftning. Finskuret, fuktigt snus för användning imunnen betraktas emellertid som en ny produkt inom EG --vilket det inte alls är, den aktuella snustypen har funnits iDanmark -- och därför finns en möjlighet attförbjuda den innan den blir allmänt spridd inom dengemensamma marknaden, säger finns omkring 800 000 snusanvändare. De har valt att använda entobaksprodukt, som från hälsosynpunkt får anses varabättre än rökprodukter. Det måste även vi, som är kritiskatill tobaksanvändning över huvud taget, medge. Även inomEG skulle det naturligtvis från folkhälsosynpunkt varafördelaktigare om snusanvändningen ökade påcigarettrökningens bekostnad.Svensk tobaksindustri har en gedigen kunskap om snusoch arbetar målmedvetet med produktutveckling. Det harresulterat i produkter som innehåller så få oönskade ämnensom möjligt. Självklart finns en ambition att kunnaexportera dessa produkter till övriga Västeuropa.En sådan export skulle omöjliggöras om EG beslutar attförbjuda snus av svensk typ medan andra snustyper skullevara tillåtna även i fortsättningen. Däremot skulle export avsnus från EG till vara tillåten. Om förbudetgenomförs reses ett tekniskt handelshinder som, oavsettsvenskt medlemskap i , strider mot grundprincipen omett fritt och öppet . Regeringen bör därför fåriksdagens uppdrag att arbeta för att ett sådanthandelshinder inte uppstår.Att inom en produktkategori förbjuda en särskildprodukttyp medan andra tillåts måste betraktas somdiskriminering och strider mot en annan grundprincip,nämligen den att om en produkt är tillåten i ett EG-landskall den också tillåtas inom övriga EG. I det här fallettillverkas snus av svensk typ i , dit, liksom tillTyskland, svensktillverkat snus också exporteras.Regeringen bör därför få uppdrag att förhindraatt snus av svensk typ diskrimineras av EG. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande tekniskt handelshinderför export av svenskt snus till EG,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande diskriminering avsvenskt snus inom EG.
mot · GE02N208 · 1991-01-25 00:00:00 — Kreditupplysningslagens främsta syfte är att hindra attkreditupplysningsverksamhet leder till otillbörligt intrång iden personliga integriteten eller till skada genom oriktigaeller missvisande upplysningar. Den omfrågade får, om haninte är företagare, information om vem som frågat.Senaste ändringarna i kreditupplysningslagen trädde ikraft . De ändringar som då gjordes innebarbl a att kreditupplysningsföretagen skall underrätta densom avses med en personupplysning om vem som begärtupplysningen. En rätt till automatisk underrättelse om deuppgifter som har lämnats ut i kreditupplysning infördesäven för enskilda näringsidkare m fl, vilka tidigare inteerhållit sådan underrättelse.I sak innebär denna bestämmelse en förbättring för deberörda. Härigenom får näringsidkaren nämligen veta atten upplysning lämnats om honom och han får veta vilkafaktauppgifter, som intagits i upplysningen rörande honomsjälv. Däremot får han inte besked om vem som begärt ochfått upplysningen. Kreditupplysningsföretagen är nämligeninte skyldiga att uppge detta.I ett meddelande om en kreditupplysnings innehåll tillden som upplysningen avser bör, även när denne ärnäringsidkare, ingå uppgift om vem som har begärtupplysningen. Beställaren skall rimligen kunna stå för sinbeställning. Vidare borde av en kreditupplysning framgå ivilken egenskap vederbörande är omfrågad.Kreditupplysningslagen bör kompletteras så att enskiljelinje klart kan dras mellan personligt ekonomisktengagemang och sådana engagemang i företag som inte ärförknippade med ägande och ekonomiska åtaganden.Under nuvarande förhållanden kan en personskreditvärdighet komma att bedömas på ett särskilt sätt ommånga har begärt upplysningar om honom, även omfrågorna och redovisningarna endast har gälltledamotskapet i en styrelse. Lagen bygger uppenbarligen påuppfattningen att en näringsidkare som omfrågas skullekänna sig så kränkt att han inte vill ha några förbindelsermed den som frågar om honom. I dagens samhälle sompräglas av konkurrens måste ett sådant synsätt ansesförlegat. Att den omfrågade inte får kännedom om vemsom begär upplysningar ger rum för spekulationer ochmissförstånd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en översyn avkreditupplysningslagen i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GE02N209 · 1991-01-25 00:00:00 — I budgetpropositionen (1990/91:100) redovisarregeringen (Bil. 14, s. 75) att det tidigare anslaget D 7Program för utökad prospektering m.m. inte längre finnsupptaget i budgetpropositionen.Anslaget tillkom (prop. 1982/83:50) som ettfemårigt stödprogram för att stimulera en utökadprospektering. Ett anslag på 300 milj.kr. anvisades.Programmet förlängdes efter förslag från regeringen (prop.1987/88:74) att gälla t.o.m. med ett anslag på 96milj.kr. Stödet har bevisligen haft stor betydelse för attuppehålla prospekteringsnivån i . Många nyaprospektörer har tack vare stödet kunnat satsa på engivande prospektering.I en utvärdering av stödet som , , gjorde konstateradesatt med hjälp av prospekteringsstödet hade man lokaliseratett malmtillskott i form av utökad malmbas i befintligagruvor eller nyfynd av malm i elva olika fyndigheter.Ekonomiska värderingar visade ett genomsnittligtnettovärde för vart och ett av dessa fyndigheter på ca 300milj.kr.Mineralråvarukommittén () bedömde i sittbetänkande Prospekteringspolitik (SOU 1989:92) att olikaformer av stöd var nödvändigt för att nå den av kommitténuppsatta önskvärda prospekteringsvolymen de närmasteåren.I kommitténs överväganden redovisas förslag ominförande av prospekteringsavgifter för alla företag sombryter och mineraler. Liksom inom skogsnäringenskulle därmed alla företag vara med och trygga en framtidamalm/mineralbas i landet genom en avgift tillprospektering. är det flera företag som intemedverkar i prospekteringen. , som för några årsedan satsade 40--50 milj.kr. på malmletning, harupphört med prospekteringen.Ett genomförande av förslag omprospekteringsavgifter skulle ha två syften. Dels avsevärthöja prospekteringsnivån i landet, dels möjliggöra ettfortsatt prospekteringsstöd till främst mindre ochmedelstora prospektörer.Kommitténs förslag innebär möjlighet att årligenbestämma en nivå på prospekteringen, baserad på uttag avmalmer och mineraler. Avgiften till denna prospekteringskulle baseras dels på kvantitet i brytningen, dels pris påmalmer/mineraler.Avgiften skulle i första hand få disponeras av företagenför deras malmletning. Om företagen inte vill prospekterakunde medlen nyttjas som ett prospekteringsstöd tillföretag som är beredda att prospektera utöveravgiftsramen, med ett ansökningsochredovisningsförfarande ungefär som gällt för de senasteårens statliga prospekteringsstöd.Det bör vara möjligt för regeringen att redaninnevarande år presentera ett förslag enligt dennamodell, som kan bli en avlösning av nuvarande stöd tillprospekteringen och en insats för att höja nivån på svenskprospektering . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om införande avprospekteringsavgift.
mot · GE02N210 · 1991-01-25 00:00:00 — Bankernas skyldighet att informera om räntenivån på sparkonton Antalet kontoslag som bankerna erbjuder sina kunderväxer alltmer, och det är svårt för den enskilde bankkundenatt från tid till annan veta om den sparform som han en gångvalt ger honom den bästa räntan. Den som en gång satt inpengar på en viss typ av konto i syfte att få högsta bankräntakan inte vara säker på att det förblir så. När bankerna stoltannonserar om att inlåningsräntan höjts avser detta i mångafall endast nya kontoslag medan räntenivån på äldre typerav konton bibehålls oförändrad eller endast höjs marginellt.Den enskilde bankkunden kan i sådana fall bibringas denfelaktiga uppfattningen att också han kommit i fulltåtnjutande av den beslutade räntehöjningen, medan det isjälva verket krävts att han överfört pengarna från sittgamla konto till det nya kontoslaget. Till saken hör ocksåatt det inte är ovanligt att bankerna kräver särskilda avgifterför att få flytta över innestående medel från ett konto till ettannat.För att göra det möjligt för den enskilde bankkunden attåtminstone få tillfälle att överväga om han har sinasparmedel på ett konto som ger honom högsta ränta, anservi att det borde införas en ordning som innebär att bankernaär skyldiga att på det kontoutdrag, som i samband medvarje årsskifte tillställs alla kontohavare, tydligt ange intebara räntans storlek utan också den gällande räntesatsen förifrågavarande kontoslag. På samma sätt som enkreditgivare vid marknadsföring beträffande kredit ärskyldig enligt konsumentkreditlagen (1977:981) att lämnainformation om den effektiva räntan för en kredit skullebankerna således vara skyldiga att lämna uppgift omgällande inlåningsränta. Med hjälp av denna enkla uppgiftskulle bankkunden snabbt kunna göra en jämförelse medräntorna på andra kontoslag och föranstalta om deomplaceringar som han finner erforderliga.Genom den beslutade skattereformen, som bl.a. innebäratt intresset för långsiktigt banksparande kan förväntas öka,bör betydelsen av en sådan information också öka hosbanksparare. Den förordade uppgiftsskyldigheten skulleäven bidra till att främja konkurrensen mellan olika bankeroch vara en från konsumentsynpunkt nyttigprisinformation. Bankernas kostnader för den sålundaförordade informationsskyldigheten måste anses somförsumbara.Det torde få ankomma på regeringen att närmare utredahur frågan skall lösas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skyldighet för bankerna attinformera om räntenivån på kontobesked etc.
mot · GE02N211 · 1991-01-25 00:00:00 — Svenskt Ståls ABs utveckling i Sysselsättningsläget i har förbättratsavsevärt . RegeringensNorrbottensproposition som antogs av 1988 gavett ytterligare bidrag till att hävda sysselsättningen i länet.Nu har den positiva trenden brutits och arbetslöshetenökar. Strukturförändringarna inom stålområdet vid bl.a.SSAB berör hundratals anställda under de närmaste åren.Ständiga förändringar i s.k. strategiska, struktur- ocheffektiviseringsprogram med åtföljande s.k.åtgärdsprogram skapar en osäkerhet om företagets framtidoch produktionsinriktning.Strukturförändringarna inom Svenskt Stålstunnplåtsdivision har inneburit en allt mindre bearbetningav produkterna med åtföljande personalminskningar somföljd.I den konjunkturnedgång som påverkar landetsproduktion och sysselsättning vidtar regeringen en radåtgärder för att sätta fart på investeringarna ochindustriproduktionen. Det är viktigt att staten själv via sinaegna företag föregår med nödvändiga framtidsinvesteringarför att öka förädlingen och produktionen.För tunnplåt gäller det angelägna investeringarför en volymökning till i för attgarantera kunderna en god tillgång på stålämnen.Förutom de viktiga investeringarna i produktionen ärdet nödvändigt att genomföra kvalitets- ocharbetsmiljöförbättringar.Dessutom har dotterföretaget angelägnainvesteringar som bör genomföras. Naturligtvis tillkommerdet främst företagets styrelse och ledning att ta ställning tillinvesteringsobjekten, men har huvudägarenstaten ett ansvar att driva på utvecklingen, i synnerhet itider då flera förslag aviseras från regeringens sida för attstimulera investeringar och utveckling inomindustrisektorn.De statliga företagen tillkom för att förädla landetsråvarutillgångar samt för att skapa sysselsättning i regionermed svag arbetsmarknad. Även om arbetsmarknadenförbättrats kvarstår det faktum att destatliga företagen fortfarande har en dominerande ställningpå arbetsmarknad. Inte minst mot denbakgrunden är det viktigt att planerade investeringargenomförs inom . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om investeringar vid i .
mot · GE02N213 · 1991-01-25 00:00:00 — En utvecklingsfond för återställande av den ekologiska balansen Nya alternativa energiformer och ett jordbruk iekologisk balans kräver innovationer med avseende påteknik, apparatur, maskiner och redskap. De flestauppfinnare och nydanare av miljövänliga produkter harliksom många andra uppfinnare och andra som vill startaföretag att vända sig till STU och utvecklingsfonder för attfå stöd. De aktuella miljövänliga produkterna innebär oftaatt man sparar på icke förnyelsebara resurser, samt saneraroch restaurerar åkerjorden och ökar dess kapacitet.I alltför många fall får upphovsmännen avslag på sinaäskanden, därför att det för ögonblicket inte sägs finnasmarknad för de aktuella varorna eller processerna i landet.De kan därför inte säljas så att utvecklingspengarna kanförräntas. Detta resonemang är helt bakvänt.Produkter av miljövänligt slag måste konkurrera omekonomiskt begynnelsestöd med produkter, som förögonblicket är lönsamma för det icke miljövänligakonsumtionssamhället, vars existens är helt beroende avändliga energislag och naturförstörande processer. Det ärstor skillnad mellan att bedöma en produkt ur kortsiktigekonomisk aspekt och att även ta hänsyn till meralångsiktiga ekologiska aspekter.Många regioner i är mycket utsatta, p.g.a.kraftigt befolkningstryck, intensivt jordbruk, högindustrikoncentration, transporteffekter och vindar som förandras utsläpp in över oss. Därför bör vi vara extrauppmärksamma gentemot initiativ som kan bidra till attsituationen förbättras. Såväl somHelsingforsavtalet framhåller att alla har rätt till ren mat,rent vatten och ren luft. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en utvecklingsfond börupprättas, särskilt inriktad på att de produkter ochverksamheter som får stöd aktivt skall bidra till att på siktåterställa den ekologiska balansen.
mot · GE02N214 · 1991-01-25 00:00:00 — Ett träforskningsinstitut till län Det finns i en nära 50-årig tradition för kollektivforskning, vilket innebär att stat och näringsliv tillsammansfinansierar forsknings- och utvecklingsinstitut. Dessakollektiva verksamheter är starkt geografisktkoncentrerade i första hand till . Några instituthar dock filialer på andra orter i landet.Det är således uppenbart att den av stat och näringslivsamfinansierade FoU-verksamheten är än mer geografisktkoncentrerad än både högskolornas och företagens egenFoU-verksamhet.Staten bör enligt vår mening aktivt utnyttja sin roll somavtalspart för att åstadkomma en lokalisering av kollektivainstitut till andra orter. Vi vill särskilt understryka attförutsättningarna att ta emot verksamhet inomträforskningens område är mycket goda i län. Detfinns en mängd företag inom trä- och möbelbranschen samtflera utbildningar på gymnasienivå. Vid högskolan i utbildning av produktionstekniker med inriktningmot trä och möbler samt en mellaningenjörslinje medinriktning mot möbler.Vi föreslår därför att ett kollektivforskningsinstitut medinriktning mot just trä och möbler lokaliseras till Kalmarlän. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en lokalisering av ettträforskningsinstitut till län.
mot · GE02N217 · 1991-01-25 00:00:00 — Den s.k. träfiberlagen tillkom i mitten av 1970-talet.Syftet med lagen sades då vara en omsorg om hushållningmed värdefull träfiberråvara.Lagstiftningen avspeglade en ofta återkommandediskussion om hur och på vilket sätt skogsråvaran skulleanvändas. brukar ofta inombranschkretsar sammanfattas till ''Såga-koka-eller-elda? ''där sågverkens, cellulosaindustrins samt denenergiomvandlande sektorns olika intressen bryts motvarandra.Behovet och nyttan av denna lagstiftning kan på godagrunder ifrågasättas.I dag kan man med allt större fog påstå att träfiberlagendirekt och indirekt förhindrar en marknadsanpassadekonomisk rationell hantering av fiberråvaran.Vi är medvetna om att träfibersituationen delvis serganska olika ut i norra och södra norra dras med växanderåvaruförsörjningsproblem ökar den skogliga basen alltmeri , vilket snabbt accentueras vid en dämpadcellulosakonjunktur. Problemen tar sig uttryck i problem attta emot klenare gallringsvirke samt växande flisberg hossågverken.I detta läge är det absolut nödvändigt att energi- ochkraftvärmeverken, inom ramen för en ökad satsning påbioenergi, kan bli aktiva kommersiella aktörer påträfibermarknaden. Marknaden måste inom givenskogsvårds-, skatte- och miljölagstiftning själv avgöravilken del av fiberråvaran som ska sågas, kokas, eldas ellerförgasas.Av flera skäl är det angeläget att biobränslena ges godaförutsättningar att utvecklas.För de sydsvenska skogs- och mellanbygderna, till vilkabl.a. hör, skulle en kraftfull satsning påbiobränslen, främst då träfiberbaserade, vara av störstaintresse.Omställningen inom jordbruket under de närmaste årenkommer i dessa bygder att få kännbara konsekvenser förlandsbygden och dess utveckling. Att därför utveckla enenergimarknad för de växande virkesöverskotten i södraSverige framstår som mycket angeläget.Med moderata samlingspartiets förslag ommiljörelaterad energiråvarubeskattning på koldioxidbasisskulle en sådan satsning kraftfullt stimuleras till gagn försåväl uthållig inhemsk energiförsörjning som nyautkomstmöjligheter för den sydsvenska landsbygden.Det förutsätter en fri marknad för träfiberråvara ochdärmed ett avskaffande av träfiberlagen. Regeringen börsnarast förelägga förslag om detta. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett avskaffande av träfiberlagen.
mot · GE02N219 · 1991-01-25 00:00:00 — Utförsäljning av statliga företag Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T202 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utförsäljning av de statligaföretagen.
mot · GE02N220 · 1991-01-25 00:00:00 — Upphävande av lagen om anordnande av visst automatspel Så sent som ändrades och skärptes lagenom anordnande av visst automatspel.Lagen tillkom för att, som det står i näringsutskottetsbetänkande /90:NU20, ''det skulle skapas en möjlighetatt komma tillrätta med missförhållanden som kundeuppstå i samband med flipperspel och liknande ispelhallar''. Vidare har försvararna av denna lag hävdat attsyftet dessutom är att ''skydda'' socialt svaga individer.Lagen om anordnande av visst automatspel är ett avmånga exempel på en lagstiftning som bygger på enuppfattning att vi politiker vet vad som är bäst för enskildaindivider. Här finns en möjlighet att visa att politiker tror sigveta bättre och vara mer ''förnuftiga'' än ''vanliga'' enskildamänniskor.Automatspel, oavsett om detta är flipperspel, enarmadebanditer eller något liknande, är för många en avkopplingoch en ''kul grej''. Visst finns det enskilda individer som harråkat illa ut med de tidigare tillåtna enarmade banditerna,genom att spendera alldeles för mycket pengar. Men denrisken finns ju på travbanor landet runt, genompenninglotter eller andra spel där pengar är självadrivkraften för spelandet. Mig veterligen har det aldrig förtsen diskussion om att dessa former av spel borde förbjudaseller allvarligt begränsas därför att det kan råda''missförhållanden'' eller därför att socialt svaga individerskall ''skyddas''.Vad som uppnås genom en särskild lag om automatspelär möjligen att politiker tror att de löst ett problem ochdärmed kan stilla en form av dåligt samvete. Det kanhänvisas till automatspelslagen när allmänheten kräveråtgärder mot stökiga ungdomar eller liknande.Verkligheten är dock en helt annat. Inga problem lösesgenom förbud och regleringar av verksamhet som inte i sigleder till sociala problem. Vi har alltför många exempel påatt sådan lagstiftning inte fyller sin funktion.I stället för att införa och vidmakthålla en dålig lag bordevi politiker fråga oss vad det är som gör att vissa ungdomarfår problem, eller varför enskilda individer spelar upp allasina tillgångar. Detta undviks genom att vidmakthålla lagarsom den om automatspel. Med hänvisning till det anförda hemställsatt upphäver lagen om anordnande av visstautomatspel.
mot · GE02N221 · 1991-01-25 00:00:00 — Överföring av V & S och till Alkohol är största medicinska och socialaproblem. Det är skälet till att vi har monopol påtillverkning, import och export (V & S ) ochförsäljning ().I riksdagsarbetet har socialutskottet numerahuvudansvaret för alkoholpolitiken. Socialdepartementetär regeringens organ för allt som rör alkoholpolitiken --utom monopolföretagen. Dessa sorterar i stället underfinansdepartementet.Monopolföretag, som tillskapats av hälsopolitiska skäl,bör ligga under . Detta gäller redan förApoteksbolaget . Det är såväl logiskt som önskvärt frånalkoholpolitisk synpunkt att också de bådaalkoholmonopolen sorterar under . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om alkoholmonopolföretagen.
mot · GE02N222 · 1991-01-25 00:00:00 — Utförsäljning av domänverkets markinnehav i län För ett bibehållande av en levande landsbygd harlantbruket en viktig roll som bas för service och småskaligutveckling av näringar med anknytning till det agraraområdet. Detta har särskilt stor betydelse i skogsbygdernamed den glesa befolkningsstruktur som finns där.Ett sätt att stärka lantbruket som basnäring iskogsbygderna vore att sälja ut domänverkets markinnehavtill enskilda lantbrukare. Det skulle stärka befintligalantbruksföretag och skapa förutsättningar för nya och pådet sättet verksamt bidra till en levande landsbygd.För att vinna erfarenhet av en sådan utförsäljning skulleÖrebro län kunna utgöra ett pilotområde. Efter enutvärderingsperiod skulle man sedan kunna gå vidare iövriga delar av landet om erfarenheterna visar sig positivaför utvecklingen i våra skogsbygder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag tillutförsäljning av domänverkets markinnehav i läntill enskilda lantbrukare.
mot · GE02N224 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:L302 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om moderniserade regler förindrivningskostnader.