mot · GE02Fi213 · 1991-01-25 00:00:00 — SammanfattningDet första steget och det väsentliga inslaget iavvecklingen är att avskaffandet av fondskatternagenomförs möjligt och att fondbyråkratin i form avstyrelser och kanslier befrias från sina arbetsuppgifter.Vinstdelningsskatt skall således inte tas ut för inkomståret1990. Den del av tillläggspensionsavgiften (0,2procentenheter) som tillfallit löntagarfonderna försvinnerautomatiskt som tillskott till fondsystemet och ATP-avgiften bör därmed sänkas i motsvarande mån.Avvecklingen av löntagarfonderna görs underbeaktande av vissa grundläggande krav:Den skall varadefinitiv.Den får inte utsätta aktiebörsen för kraftigkurspress.Den skall stärka möjligheterna att varaktigtuppnå en högre ekonomisk tillväxt i den svenska ekonomin.Fondernas tillgångar omvandlas från kollektivt ägandetill individuellt ägande på följande sätt:För alla som ärberättigade att delta i allemanssparandet, ca 8,5 miljonermänniskor, framräknas en andel i fondtillgångarna. Detexakta beloppet fastställs när fonderna skiftas ut. Värdet påvarje andel maximeras dock till 1 200 kronor.Fondandelen utgår i form av ensparpremie till de personer som efter beslutet omfondavveckling deltar i allemansfondsparandet. För atterhålla en fondandel krävs att sparas under en tvåårsperiod.De tillgångar som härigenom inte tas i anspråk användsför att på andra sätt stimulera tillväxten i svenskekonomi:Medel bör avsättas för att främja forskning vidfrämst universitet och högskolor på områden som bidrar varaktig tillväxt. Tillgångarna bör därvid överföras till eneller flera fristående stiftelser och avkastningen finansierasådan verksamhet. Detta innebär också ett stöd till denhögre utbildningen.Till de forskningsområden som enligtovan skall främjas hör miljöstrategisk forskning.Preciseringen av hur fondernas tillgångar slutgiltigt skallskiftas bör bli föremål för skyndsam utredning och beslutsenast . Skulle någon del av tillgångarna därvidåterstå bör de användas för att stimulera ett långsiktigtbundet sparande.Genom att fondtillgångarna i första hand används för attstimulera till individuellt riskvilligt sparande tas ett viktigtsteg i riktning mot ett breddat enskilt ägande i näringslivet.BakgrundDen fattade den socialistiskamajoriteten i beslut om att införa kollektivalöntagarfonder i . Detta skedde efter en mångårighård politisk debatt och mot folkmajoritetens vilja. Vårapartier har i motioner och utskottsutlåtanden redovisatvarför vi är motståndare till löntagarfonderna. Dennauppfattning har på intet sätt förändrats.Många olika argument för kollektiva löntagarfonder haranförts . Det uppgivna syftet med fondernahar skiftat åtskilliga gånger. Motiv som anförts har bl a varitförbättrad riskkapitalförsörjning, stöd för den solidariskalönepolitiken och dämpad lönekostnadsutveckling,jämnare förmögenhetsfördelning, tryggare pensioner samtstärkt löntagarinflytande.Alla dessa motiv har vid en närmare granskning visat sigohållbara.De stimulanser för aktiesparande som infördes av deickesocialistiska regeringarna visade att den svenska börsenkunde fungera som en effektiv marknad för riskvilligtkapital. Nyemissioner och börsintroduktioner har undersenare år kunnat placeras utan problem.Kapitalbildningen har inte förbättrats genom införandetav kollektiva löntagarfonder. De har finansierats framförallt med vinstmedel från företagen, vinster som annars hadekunnat användas till investeringar och framtidssatsningar.Dessutom har av fondernas medel använtstill att köpa aktier från andra aktieägare. Slutligen harlöntagarfonderna nu börjat placera i investmentbolaginriktade på placering i utländska aktier. Effekten avfonderna har således blivit närmast motsatsen till denönskade, i den meningen att näringslivet undandragitsriskvilligt kapital.Vi anser inte att politiker eller fackliga företrädare kananvända företagens vinstmedel mer effektivt än vadföretagen klarar av. Erfarenheterna är i allt väsentligt demotsatta.Näringslivets behov av riskkapital under 90-taletkommer av allt att döma att vara stort. För att tillgodosedetta behov krävs ett ökat enskilt sparande och en ökadtilltro till svensk ekonomi. Dessa krav är oförenliga med ettbibehållande av löntagarfonderna.Löntagarfonderna har vidare bidragit till den regionalamaktkoncentrationen. Omfattande kapitalströmmar hargått från små och medelstora företag ute i landet tillbörsföretagen med sina huvudkontor framför allt istorstadsregionerna.Ett annat motiv som anförts är att fonderna skulle stödjaden solidariska lönepolitiken och bidra tilllöneåterhållsamhet. Det finns varken teoretiskt ellerempiriskt stöd för att en extra vinstskatt ger lägre lönekravvare sig lokalt eller centralt. Det är inte trovärdigt attmedlemmarna i de fackliga organisationerna skulle varaberedda att sänka sina löneanspråk för att facket ochpolitikerna skall få disponera över fondmedel för aktieköp.Att de enskilda löntagarna skulle vilja sänka sina lönekravoch sin standard för att löntagarfonderna skall kunna köpaaktier motsägs också av att flertalet löntagare inte vill halöntagarfonderna överhuvudtaget.Senare års avtalsrörelser ger inte heller något belägg föratt löntagarfonderna skulle ha bidragit till återhållsamhet ilönekraven eller lugna avtalsrörelser. Tvärtom harlönestegringstakten i avvikit mer frånkonkurrentländernas efter fondernas införande än före.Det har vidare påståtts att löntagarfonderna skulle ge enjämnare förmögenhetsfördelning. Men kollektivalöntagarfonder har i stället inneburit en fortsattkoncentration av ägandet. Under de icke-socialistiskaregeringarnas tid visade vi att det var möjligt attåstadkomma en snabb spridning av aktieägandet genomåtgärder som stimulerade en decentraliserad individuellförmögenhetsbildning. Vårt förslag till fondavvecklinginrymmer åtgärder för att åstadkomma en ökad spridningav ägandet i näringslivet.Fonderna tryggar inte pensionerna. Under fondernassex första år har de bidragit med avpensionsutbetalningarna. Löntagarfonderna har återfört enavsevärt mindre summa till de pensionsutbetalandefonderna än vad som influtit från den förhöjda ATP-avgiften. Fonderna hämmar tillväxten i ekonomin, ocheftersom denna utgör den reella grunden för pensionerna,medverkar fonderna i stället till att undergrävapensionstryggheten.Det avgörande motivet för att införa kollektivalöntagarfonder var strävan att flytta makten och inflytandetöver företagen från de nuvarande ägarna. Regeringenhävdade att löntagarfonderna skulle komma att stärkalöntagarnas inflytande över produktionen. Detta var ocksådet först uttalade målet för de s.k. Meidner-fonderna,nämligen att överföra makten över produktionsmedlen tillde fackliga organisationerna.Det är inte rimligt och önskvärt att de fackligaorganisationerna skall få ännu mera makt och inflytandeöver näringslivet. Fondernas införande ger nämligen intemakt åt de enskilda anställda i företagen utan dennaförbehålls de fackliga organisationerna och derasföreträdare. De kollektiva löntagarfonderna har inneburiten ökad makt- och ägarkoncentration till de fackligaorganisationerna, vilket varit negativt såväl för ekonominsfunktionssätt som för samhällslivet i övrigt.Löntagarfonderna i kombination med andra offentligtkontrollerade marknadsaktörer kommer att medföra ensådan makt- och ägarkoncentration att grunden förmarknadsekonomin undermineras. Detta kommer särskiltatt bli fallet om planerna på utvidgad placeringsrätt förförsta--tredje fondstyrelserna inom AP-fondenförverkligas. En sådan utveckling kan vi inte acceptera.RiktlinjerLöntagarfonderna skall avskaffas. Avvecklingen skallske under beaktande av vissa grundläggande krav:1. Den skall vara definitiv.2. Den får inte utsätta aktiebörsen för kraftig kurspress.3. Den skall stärka möjligheterna att varaktigt uppnå enhögre ekonomisk tillväxt i den svenska ekonomin.Den av oss valda metoden för avveckling beaktar dessakrav.Löntagarfondsystemet har bestått av enfinansieringssida -- d.v.s. ett antal skatter; en administrativapparat -- d.v.s. styrelser och kanslier; samt slutligentillgångar i form av aktier, konvertibler och likvidaplaceringar. I det följande redovisar vi hur avvecklingenskall tillgå.Fondskatterna och fondbyråkratinMedlen i fonderna har sitt ursprung i två olika källor.Den tillfälliga vinstskatten och den permanentavinstdelningsskatten, som uppgått till avföretagets beräknade ''reala vinst'' över ett visstfribelopp.0,av tilläggspensionsavgiftenpå f.n. har varit den andra finansieringskällan.De belopp som kunnat tillföras fonderna begränsadesförsta till . Summan har sedanräknats upp med index. Denna medelsram har praktiskbetydelse om influtna fondskatter skulle överstigamedelsramen.Enligt av fattade beslut upphördeuttaxeringen av direkta medelstillskott till löntagarfondernai och med utgången av . Löntagarfonderna har nurekvirerat praktiskt taget allt det fondkapital som de varitberättigade till enligt den satta medelsramen. Följandegäller beträffande fondskatterna:Vinstdelningsskatten är avskaffad ,men tillämpas vid 1991 och tidigare års taxeringar.Dendel av tilläggspensionsavgiften som tillfallitlöntagarfonderna ligger kvar på tidigare nivå, medanmedlen i fortsättningen i sin helhet tillgodogörs första--tredje fondstyrelserna inom AP-fonden.Det första steget och det väsentliga inslaget iavvecklingen är nu att avskaffandet av fondskatternagenomförs möjligt och att fondbyråkratin i form avstyrelser och kanslier befrias från sina arbetsuppgifter.Detta kan ske snabbt, och procedurerna är inte särskiltkomplicerade från vare sig juridisk eller administrativsynpunkt.Fondskatterna bör hanteras på följande sätt. Lagen omupphävande av lagen om vinstdelningsskatt bör ändras såatt den upphävda lagen inte heller skall tillämpas vid 1991års taxering. Tilläggspensionsavgiften bör per den 1 juli1991 sänkas motsvarande den del som tidigare tillfallitlöntagarfonderna -- d.v.s. med 0,2 procentenheter.Fondstyrelserna skall upplösas och de anställda sägasupp. I och med att verksamheten upphör den 1 juli 1991utgör detta saklig grund för uppsägning.En något mera komplicerad uppgift än fondskatternaoch fondbyråkratin är att hantera de tillgångar som vidavvecklingens början finns i fondsystemet.Fondernas tillgångarAktiekurserna har fallit kraftigt under det gångna året.Den senaste tillgängliga officiella statistiken beträffandelöntagarfondernas tillgångar daterar sig till den 31 augusti1990 då, enligt delårsrapporter, det samlade värdet uppgicktill . Även därefter har aktiekurserna fallit,även om en viss uppgång skett . EnligtAffärsvärldens generalindex har den allmänna kursnivånunder tiden till sjunkit meddrygt . Det finns anledning att förmoda att fondernastillgångar ändrats i ungefär motsvarande grad. Underresterande del av antas ingenvärdeförändring av fondernas tillgångar äga rum. Medhänsyn till dessa antaganden kan de totala tillgångarna ifonderna ungefärligen uppskattas till 21miljarder kr.Plan för avvecklingen av tillgångarnaDet finns tre huvudalternativ för hur tillgångarna kanhanteras:a) återbetalning till inbetalarna,b) sparstimulans till medborgarna,c) ytterligare åtgärder för varaktig tillväxt.Den lösning som vi förordar innehåller inslag från allatre modellerna.ÅterbetalningEn återbetalning av tidigare års vinstskatter skulle mötastora praktiska problem. Ett stort antalföretagsdeklarationer måste då göras om, eftersom ävenbolagsskatten påverkas.Vinstskatten för tas emellertid inte ut.Man kan dock inte helt undgå att en del företag under1991 (och i vissa fall även 1992) till följd av det utdragnataxeringsförfarandet måste betala fondskatter från tidigareår.Man har från olika håll pekat på de orimligheter somfrämst vinstdelningsskatten lett till. Genom avvecklingenbegränsas detta till att avse inkomståren 1984--89 (ellermotsvarande verksamhetsår).Skulle företag till följd av orimligheter ivinstdelningsskattens konstruktion komma i storasvårigheter får särskilda åtgärder övervägas.Det har riktats skarp och berättigad kritik mottillvägagångssättet när löntagarfonderna infördes.Myndigheter och organisationer fick inte möjlighet attförutsättningslöst granska löntagarfondsförslaget påremisstadiet. Även lagrådet har kritiserat handläggningen.Regeringen drev igenom löntagarfonderna utan att på etttillfredsställande sätt utreda de konstitutionella grunderna.Vår uppfattning framgår av den avvikande meningen i KU1983/84:2y.När fonderna avskaffas, upphör det förfarande som ärkonstitutionellt tveksamt: att ekonomiska tillgångar utanersättning tas i anspråk för att överföra ägarmakt till defackliga organisationerna.Sparstimulans och ägandespridningVi vill på nytt erinra om de riktlinjer vi satt upp föravvecklingen. Vi anser att ett viktigt sätt att uppfylla dessaär att utnyttja löntagarfondsmedlen för sparstimulans ochägandespridning. Härigenom förstärks det enskildasparandet, löntagarfonderna avvecklas definitivt och manundviker den påverkan på aktiekurserna som enutförsäljning av aktier skulle kunna ge.Utifrån våra principiella överväganden och med hänsyntill önskemålet att nå en enkel och praktisk lösning föreslårvi att fondtillgångarna används för en sparstimulans somriktas till alla dem som har rätt att delta iallemanssparandet, d.v.s. var och en som är kyrkobokförd ilandet. Den prognos över de tillgångar som kan komma attstå till förfogande vid utskiftningstillfället uppgår, enligt vadsom sagts, till . För alla somär berättigade att delta i allemanssparandet framräknas enandel i fondtillgångarna. Storleken på varje andel kommersåledes att bestämmas genom att det belopp som finnsdisponibelt divideras med det antal individer som ärberättigade att delta i allemanssparandet. Detta antaluppgår till ca 8,5 miljoner personer. Det exakta beloppetfastställs vid utskiftningstillfället, men det får maximaltuppgå till 1 200 kronor.Vårt förslag innebär att den som uppfyller de sparvillkorsom anges i det följande får sin andel i fondtillgångarna fördtill det egna allemansfondkontot. Ett antal personerkommer sannolikt inte att utnyttja denna möjlighet. Dessapersoners fondandelar får hanteras på särskilt sätt, vilketbeskrivs närmare nedan. Detta innebär att ingen får enstörre andel därför att andra avstår.För att få fondandelen överförd till det egna kontotmåste följande sparprestation göras. På konto inomallemanssparandet skall ett regelbundet sparande ske underandra , 1992 och . Dettaskall sammantaget uppgå till och vara fördelat på minst tolvmånadsinsättningar samt innebära att kontobehållningenvid utgången av -- exklusive värdeförändringoch avkastning -- ökat med minst 2 400 kronor.Det är angeläget att aktieägandet ges en så vid spridningsom möjligt liksom att särskilt stimulerariskkapitalbildningen. Detta talar för att enbart sparande påallemansfondkonto berättigar till sparpremien. Dessutombör den sparprestation som krävts, d.v.s. , samt sparpremien spärras för uttag under enperiod av räknat från utskiftningstillfället.Eftersom sparandet skall kunna fullgöras under entvåårsperiod, föreslår vi att kretsen av sparberättigadebestäms så att den omfattar alla som är kyrkobokförda ilandet den 1 juli 1991.Fondmedlen delas per i lika mångaandelar som antalet berättigade. Tillgångarnas värde viddenna tidpunkt ligger till grund för att bestämma varjeandels storlek, dock högst . Förmögenheten, som består av aktier,statspapper och kontanter, överförs till respektiveallemansfond i proportion till antalet berättigade sparare ivarje sådan fond. Den överförda sparpremien skall i förstahand bestå av aktier.Ytterligare åtgärder för tillväxt och sparandeVi räknar med att det ovan framförda förslaget kommeratt medverka till en kraftig breddning av enskildamänniskors riskvilliga sparande. En del av dem som ärberättigade till sparpremier ur löntagarfondernas tillgångarkan emellertid antas inte vilja delta i det föreslagnasparandet. Dessutom kan fondernas samlade tillgångarväntas överstiga det belopp som maximalt avsatts försparpremier. De medel som härigenom inte tas i anspråkbör användas till andra tillväxtbefrämjande åtgärder.Det är angeläget att vidta åtgärder som främjar envaraktig tillväxt och som därmed kommer samtligamänniskor till del. Detta är också insatser som långsiktigttryggar pensionssystemet. Medel bör avsättas för att främjaforskning och utbildning vid främst universitet ochhögskolor på områden som bidrar till en varaktig tillväxt.Tillgångarna bör överföras till ett antal fristående stiftelser,vars avkastning går till finansiering av sådan verksamhet.Medel bör därvid avsättas bl.a. till miljöstrategiskforskning. Sådan forskning är av stor betydelse för att skapaförutsättningar för en varaktig tillväxt.Preciseringen av hur fondernas tillgångar slutgiltigt skallskiftas bör bli föremål för skyndsam utredning och beslutsenast . Skulle någon del av tillgångarna därvidåterstå, bör de användas för att stimulera ett långsiktigtbundet sparande.Interimistisk förvaltningVårt förslag innebär att löntagarfondernas tillgångarskall skiftas vid mitten av 1993. Fram till dess måste eninterimistisk förvaltning ordnas. Denna bör handhas avsärskilda avvecklingsnämnder.Det torde ankomma på vederbörande utskott attutforma erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om sådan ändring i lagen omupphävande av lagen om vinstdelningsskatt attvinstdelningsskatt ej tas ut vid taxering i enlighetmed vad i motionen anförts,2. att beslutar att tilläggspensionsavgiftensänks fr.o.m. ienlighet med vad i motionen anförts,3. att hos regeringen begär förslag tillavveckling av löntagarfonderna i enlighet med vad imotionen anförts.