mot · GE02L725 · 1991-01-25 00:00:00 — Lokal konsumentrådgivningDe nu gällande målen och riktlinjerna förkonsumentpolitiken fastställdes av . Måletför konsumentpolitiken ska vara att stödja hushållen i derassträvan att effektivt utnyttja sina resurser och att stärkakonsumenternas ställning på marknaden.Tre särskilt viktiga arbetsområden utpekades:1. Den lokala konsumentverksamheten ska prioriteras.2. Särskilt utsatta grupper ska stödjas.3. Fler grupper i samhället bör organiseras ikonsumentpolitiken.Det är kommunerna som svarar förkonsumentrådgivningen. Det är en frivillig verksamhet,vilket dels innebär att konsumentrådgivningen genomförsmycket olika i olika kommuner, dels att det är enverksamhet som ofta får stryka på foten när kommunernamåste spara.Enligt uppgifter från fanns det förraåret konsumentrådgivning i nästan alla landets kommuner.Men detta säger inget om i vilken utsträckningkonsumenterna verkligen har tillgång tillkonsumentrådgivningen och inte heller vilken inriktningden har eller vilka grupper rådgivningen når.I själva verket är den faktiska tillgängligheten tillkonsumentrådgivning mycket varierande beroende på ivilken kommun man bor.Det är inte ovanligt att en tjänsteman medhuvudsakligen andra arbetsuppgifter har fått till uppgift attockså ta hand om konsumentrådgivningen någon timme pervecka eller att tjänsten som konsumentrådgivare varitobesatt . Särskilt i mindre kommuner kanrådgivningen endast förmedlas per telefon någon enstakatimme under kontorstid.På en del håll har man dessutom numera avgiftsbelagtkonsumentrådgivningen. Och eftersomkonsumentverksamheten är service till de egnakommuninvånarna går det inte att få hjälp igrannkommunen om den egna kommunen inte har någonverksamhet.För att konsumenterna ska kunna få kvalificeradrådgivning krävs att konsumentvägledarna har utbildningför jobbet. KV:s kurser uppskattas av dekonsumentvägledare som fått delta. Det är dessvärre intealla arbetsgivare, dvs kommuner, som inser vikten av att hakompetent personal på särskildakonsumentvägledartjänster.Man kan alltså med fog påstå att det i praktiken är fåhushåll som kan få stöd av lokal konsumentvägledning. Ochför att de särskilt utsatta grupperna -- som enligt dekonsumentpolitiska målen ska prioriteras -- ska nås, krävsatt konsumentverksamhet finns i varje kommun, är lätttillgänglig, avgiftsfri och har utbildade konsumentvägledaresom också kan arbeta utåtriktat.Den lokala konsumentverksamheten ska ges högprioritet, fastslog 1986. Men med kommunaltskattestopp, med en rad angelägna och lagstadgadeuppgifter är det i många fall omöjligt för en kommun attsatsa helhjärtat på konsumentverksamhet, även när detfinns insikt om att detta är angelägen verksamhet som intebara lönar sig för den enskilde konsumenten, utan på långsikt för hela samhället.I många sammanhang förutsätts att konsumentverkethar direkta kanaler ner på lokal nivå. Det är också enförutsättning att så är fallet för att verkets arbete inte ska bliett självändamål. Men med de växande luckor som finns iden kommunala konsumentverksamheten är det mycketkunskap som aldrig når konsumenterna.Oberoende konsumentrörelserOberoende konsumentrörelser börjar nu växa fram.Dessa står inte i motsättning till vare sig den kommunalaeller central verksamheten utan kompletterar denna.Många gånger utgår de från ett miljöengagemang ocharbetar t ex för bättre matkvalitet. En stark, frivilligkonsumentrörelse -- kanske sammansatt av flera mindresammanslutningar -- kan bli en motkraft mot denmonopoliserade dagligvaruhandeln.Stödet till de frivilliga konsumentrörelserna måsteutökas.Även fackföreningar, studieförbund,pensionärsföreningar och andra folkrörelser behöver stödför att engagera sig mer i konsumentpolitiska frågor.Vänsterpartiet anser att om de av fastställdakonsumentpolitiska målen och riktlinjerna ska uppfyllasmåste den lokala konsumentverksamheten prioriteras ochstödjas resursmässigt. I årets budgetproposition angesunder trettonde huvudtiteln, , attregeringen förbereder åtgärder för att stödja verksamheten.Vilka medel som avsatts för stödet är inte angivna.Regeringen bör återkomma med preciserade förslagom detta.Den monopoliserade dagligvaruhandelnsmarknadsföringDe tre stora livsmedelsjättarna ICA, och tillsammans hela den svenskadagligvaruhandeln. Monopoliseringen är i det närmastetotal. Den, tillsammans med modern distributionsteknik,begränsar och likriktar utbudet. Historier liknande den omlivsmedelsaffären som låg granne med en lökodlare mensom sålde lök som fraktats är inga myter utanrealiteter.För den enskilde konsumenten finns det knappast någonskillnad mellan de tre livsmedelsjättarnas utbud,marknadsföring och prissättning. Extrapriser,rabattkuponger, direktreklam och ''erbjudanden'' användsför att ta eller behålla marknadsandelar. Någon verkligkonkurrens med kvalitet eller priser förekommer inte ipraktiken.Vi luras att tro att vi handlar billigt när vi i själva verketfår betala dyrt för de s k rabatterna, extrapriserna,kupongerna och all reklam omkring.Systemet med extrapriser är nu . Medtiden har det tappat allt förnuft och de flesta konsumenteroch seriösa detaljister önskar bort det. Det har gjorts försökatt skärpa reglerna för extrapriserna men hitintills har dettavarit verkningslöst.Regeln för vad som får kallas extrapris går i korthet utpå att en varas pris får kallas extrapris om det är minst 10 %under det ordinarie priset och om varan säljs till det prisettillfälligtvis och under en kortare tid.Ett extrapris förutsätter alltså ett ordinarie pris som ärkänt, kontrollerbart och jämförbart.Men extrapriser som är högre än ordinarie pris är inteovanliga och att vissa varor nästan ständigt har rödaprislappar är välbekant för de flesta människor som görregelbundna dagligvaruinköp. Hälften av de vanligastedagligvarorna säljs till extrapris. av allt kaffeoch fryst kyckling säljs till extrapris. Av tvättmedel ochfalukorv är det som alltid säljs till extrapris. Vadsystemet med extrapriser, ommärkning och reklam förextrapriser och rabatter kostar konsumenterna är svårt attmed säkerhet beräkna, men att det rör sig ommiljardbelopp torde alla seriösa bedömare vara överensom.En tidigare statlig utredning föreslog att systemet medextrapriser skulle bort och att alla dagligvaror skulle varamärkta med vit prislapp med svarta siffror. Vi anser attutredningens förslag om prissättning bör genomföras.ReklamSkatten på annan reklam än tidningsannonser är idag11%. För att minska mängden direktreklam, som av deflesta konsumenter betraktas som onödig, finns detanledning att höja den skattesatsen.KonsumentforskningKonsumentforskningen är eftersatt. Tjänster förkonsumentforskning, som inrättades vidvissa högskolor, har omvandlats och fått inriktning motandra forskningsområden.Genom forskningspolitiska beslut våren 1990anvisades till konsumentpolitisk forskning.Regeringen har sedemera beslutat att medlen skalldisponeras av konsumentverket.Vi anser att det är bra att dessa medel reserverats förkonsumentforskning och hoppas att det nu kommer attläggas en bra grund för konsumentpolitisk forskning. Ijämförelse med de summor som läggs ner t ex påmarknadsföring av varor är beloppet dock blygsamt.Överhuvudtaget är det stor skillnad mellan de resursersom används av näringslivet för konsumentpåverkan och deresurser som finns för att stärka konsumenterna.Det går utmärkt att på högskolenivå forska ommarknadsföring och reklam men däremot inte omkonsumentfrågor. Konsumentforskningen ärtvärvetenskaplig till sin karaktär. Den kan inte inordnasunder ett enda universitetsämne. Den spänner över bredaområden som beteendevetenskap, ekonomi, teknik, juridikoch samhällsvetenskap.Vi anser att det inte är tillfyllest attkonsumentforskningen, på sätt som sker, huvudsakligenblir en uppgift för . Konsumentforskningmåste få högskolestatus och en positiv forskningsmiljö. Denovan beskrivna tvärvetenskapliga karaktären kräver att detinrättas ett särskilt ämne för konsumentpolitiska frågor ochmöjlighet till forskning efter grundexamen. Regeringen börtillsätta en utredning som tar fram underlag för hurkonsumentfrågor och konsumentforskningen ska inordnas ihögskolans ram. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om hurstödet till de lokala konsumentvägledarna och de frivilligakonsumentorganisationerna skall utformas,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av lagstiftning motdagligvaruhandelns extrapriser,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skatt på reklam,1][att hos regeringen begär förslag om hurkonsumentfrågor och konsumentpolitisk forskning skallinordnas inom högskolans ram.2]