mot · GE02So69 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:138 Vissa tandvårdsfrågor PropositionenPropositionen innehåller bland annat ändradbehörighetsreglering för tandhygienister. Skälet är, enligtpropositionen, att uppnå en bättre överensstämmelse medden reglering som gäller övrig personal inom hälso- ochsjukvården.Specialistutbildning av tandläkare, regler föryrkesmässig enskild tandläkarverksamhet, avgifter föruteblivande från barntandvård samt högkostnadsskydd förläkemedel i tandvården föreslås också.Legitimation för tandhygienisterMed stor tillfredsställelse hälsar vi förslaget om enlegitimering av tandhygienisterna.Vi vill understryka värdet av atttandhygienistutbildningen nu förbättras och att tankarna påatt tandhygienisterna skulle ägna sig åt reparativ vård synesskrinlagda.SpecialistutbildningenVad gäller specialistutbildningen delar vi interegeringens uppfattning. Avsaknaden av examination ochden oklara regleringen av specialistutbildningen, liksomden korta utbildningstiden är inte förenliga med våruppfattning om vikten av hög kvalitet i tandvården. Enligtvår uppfattning är även den tänkta begränsningen av antaletspecialistutbildningar en urholkning av kompetensen, ochdetta på ett kunskapsmässigt snabbt expanderande fält.Vi anser att specialistutbildningen alltid skall varaknuten till någon av de fyra tandläkarhögskolorna eller despeciella utbildningsenheterna i , ochLinköping. Vi anser nämligen att forskningsanknytning specialistutbildning är ytterligt angelägen för attgrundlägga möjligheterna för ett livslångt utvecklande av deegna kunskaperna och för att skapa intresse för att följavetenskaplig utveckling. Stora delar avspecialistutbildningen bör dock kunna förläggas till avsocialstyrelsen godkända annexkliniker som iutbildningshänseende samverkar med högskolorna.Vår grundläggande synpunkt vad gällerspecialistutbildningen, dess innehåll och längd, är att denmåste harmoniseras med den som finns inom denEuropeiska Gemenskapen. I propositionen nämns att detpågår ett arbete med just detta inom Gemenskapen. Vifinner det därför något märkligt att regeringen inte avvaktardetta utan i stället uppenbarligen anser att de svenskaspecialistutbildningarna skall justeras i efterhand.Det är angeläget att antalet specialiteter inte reduceras,om svenska specialisttandläkare skall kunna täckautvecklingen över hela det fält där de verkar. Inomlandstingsvården förutser vi behov av protetik,parodontologi, ortodonti och oral kirurgi, och på regionalnivå även endodonti, bettfysiologi, oral medicin,maxillofacial kirurgi, pedodonti och röntgen.Ett oavvisligt kvalitetskrav är att utbildningen avslutasmed examination vid någon av högskolorna. Enbart ettintyg från en klinikchef kan inte anses tillfyllest.När det gäller kostnaderna vill vi peka på att någrapromilles tillägg på tandvårdstaxan skulle kunna överförastill specialistutbildningen och därmed finansieraverksamheten.Vi vill i sammanhanget också peka på de förslag vitidigare väckt i kommittémotion 1990/91:So296''Tandvårdsförsäkringen'' av m.fl. (m), omrätt att tillämpa specialisttaxa även inom privattandvården,om slopande av etableringstvånget och omtandläkarhögskolorna som regionala centra förhögspecialiserad vård. Dessa av oss föreslagna reformerkommer att skapa en utvecklingspotential, som sannoliktkommer att leda till en förändrad balans mellan allmän- ochspecialisttandvården. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om specialistutbildningensanknytning till tandläkarhögskolor,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om harmonisering av reglerna förden svenska specialistutbildningen med de regler som gällerinom den Europeiska Gemenskapen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av attspecialistutbildningarna avslutas med examination.