mot · GE02Jo144 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:155 Lag om ändring i jordförvärvslagen (1979:230), m.m. Jordförvärvslagen har aldrig haft något berättigande vadgäller fysiska personer. Den utgör ett krångligt ingrepp imarknadsekonomin. Den har utökat byråkratin till storakostnader för oss skattebetalare. Den har hindrat frisktkapital att nå ut på landsbygden. Den har hindratmänniskor att bosätta sig på landsbygd och det som kallasglesbygd.Jordförvärvslagen har, vad gäller fysiska personer, varitineffektiv. Det konstaterar utredaren, professor , som regeringen tillkallade ochnu citerar i propositionen 1990/91:155.Avfolkar glesbygdenVi skall här återge propositionen, sidorna 16 och 17:Enligt utredningen finns det anledning att anta att lagen iväsentliga delar verkat i en riktning som gått rakt emot dessuttalade syften. Lagstiftningen har bidragit till att utvecklaett storskaligt men inte med nödvändighet mer rationelltjord- och skogsbruk, den avfolkar snarare än befolkarglesbygden, den motverkar inte spekulation ilantbruksegendomar och den skiljer troligen ägandet frånbrukandet av marken.Som exempel kan nämnas att utredningen anser attlagen genom att förhindra köp av ''outsiders'' och genom attpressa fastighetspriserna medfört att en stor del avfastigheterna har stannat som släktegendom. Till stor delhar släkten inte velat bruka jorden. Eftersom man inteheller har velat sälja den har man arrenderat ut jorden tillnågon jordbrukare i närheten. På det sättet har lagen aktivtbidragit till att slå in en kil mellan brukande och ägande avden svenska åkerjorden.Så långt propositionen. I den berättas också hur dyrt detär att hantera jordförvärvslagen. av allaöverlåtelser prövas. /90 blev det knappt 6 500 ärenden. Enbart lantbruksnämndernashandläggning av dessa ärenden krävde en arbetsinsats somuppskattningsvis motsvarar 64 årsarbetskrafter. Till dettaskall läggas det arbete som utförs av lantbruksstyrelsen ochinom i överklagande ärenden. Det ärsåledes omfattande resurser som har tagits i anspråkför den prövning som sker.LöftesbrottNaturligtvis bör jordförvärvslagen avskaffas vad gällerfysiska personer. Och det utlovade regeringen i den kändaskrivelsen 1990/91:50 till . Men -- när nupropositionen ligger på bord visar det sig attregeringen inte når mer än halvvägs. Och något godtagbart skäl till detta finns inteangivet i propositionen.Vi motionärer konstaterar att dagens svenskajordbrukspolitik syftar till att få bort så mycket åkermarksom möjligt ur livsmedelsproduktionen. Ävenanimaliesidan skall minskas ytterligare. Ändå villregeringen fortsätta att styra och ställa medjordbruksfastigheter, bl.a. för att skapa större enheter.Självfallet bör säga nej till en sådan paradox.Vi motionärer godtar att juridiska personers, statens,kommuners och fonders förvärv prövas. Detta för attenskilda personer och familjer först och främst skall kommai fråga för ägande av jord- och skogsbruk. Vi serfamiljejordbruket som den bästa företagsformen. Och detär ägarna själva som skall avgöra om de vill satsa på deltideller kombinationer av något slag.Gör något meningsfullt!Vi har inget emot att lantbruksnämnderna ellermotsvarande institution ägnar sig åt rådgivning förjordbruket. Stor villrådighet präglaromställningsprogrammet från spannmål till energigrödor.Duktiga tjänstemän som sysslat med förvärvsprövning kanövergå till meningsfull sysselsättning inområdgivningsverksamheten.Sammanfattningsvis konstaterar vi att såväl verklighetensom professor utredning visat att allförvärvsprövning för fysiska personer måste bort.Vi motionärer avvisar regeringens förslag om fortsattprövning i vissa fall och i glesbygder. Skona glesbygden frånförvärvsbyråkratin! Släpp marknaden loss för kapital ochutveckling på all landsbygd -- även den glesaste!Det torde ankomma på berört utskott att utformaerforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar ändra jordförvärvslagen så attendast juridiska personers och offentliga organs förvärvskall prövas i enlighet med vad som anförts i motionen.