mot · GE02Jo110 · 1991-03-11 00:00:00 — Regeringens diskussion i frågan ärnämligen allt annat än klargörande.Först beskrivs på en och en halv sida den kritik somriktats mot regeringen samt den teknik förimplementering -- s.k. transformation -- som brukartillämpas i svensk lagstiftning. Därefter analyseras ettexempel, nämligen efterlevnad avvåtmarkskonventionen i ett visst fall, som granskats av KU.Föredragande statsrådet konstaterar att KU:s kritik, somalltså gäller ett enstaka fall rörande en av alla deinternationella överenskommelser som finns, snarare avsåghandläggningen av detta ärende än lagstiftningen i sig. Fråndetta tas sedan språnget till slutsatsen:Våtmarkskonventionen är det exempel där den svenskalagstiftningen främst har ifrågasatts. Någon kritik motlagstiftningen som sådan finns det alltså inte skäl attframföra.Denna slutsats saknar stöd i resonemanget. Vi utgårifrån att den kommande utredningen inomregeringskansliet får andra utgångspunkter.4.2 MiljökonsekvensbeskrivningarRegeringen föreslår -- efter ett riksdagsinitiativ 1988 påförslag bl.a. från liberalerna -- att regler om s.k.miljökonsekvensbeskrivningar skall införas. Innehållet isådana miljökonsekvensbeskrivningar skall regleras inaturresurslagen. Krav på beslutsunderlag i form avmiljökonsekvensbeskrivningar föreslås införas i en rad lagarsom reglerar beslutsfattande i miljöfrågor. Folkpartietliberalerna välkomnar dessa förslag. Vi beklagar att de intekommit tidigare, men det viktigaste nu är att se till att deblir genomförda -- inte minst med hänsyn till EG-harmoniseringen. EG har ett direktiv ommiljökonsekvensbeskrivningar från 1985.I två principiellt viktiga hänseenden har vi en annanuppfattning än regeringen: vi vill att innehållet imiljökonsekvensbeskrivningar skall regleras hårdare och vivill att miljökonsekvensbeskrivningar i en förenklad formskall krävas i alla beslut som fattas av folkvaldaförsamlingar. Vi föreslår dessutom att reglerna ommiljökonsekvensbeskrivningar ges en annan placering iregelverket än regeringen förordar.4.2.1 Den lagtekniska utformningenRegeringens förslag skiljer sig lagtekniskt från den s.k.MKB-rapporten, som legat till grund förremissbehandlingen. förordade en särskildlag, en ''MKB-lag'', medan regeringen valt att läggareglerna om miljökonsekvensbeskrivningar inaturresurslagen. Vi föredrar lösning,framför allt av den orsaken att vi vill minska kopplingenmellan reglerna om miljökonsekvensbeskrivningar ochnaturresurslagen och annan renodlad miljölagstiftning. Vitror också att regeringens förslag till lösning kommer attinnebära problem när miljöskyddskommittén skall överföranaturresurslagens övriga regler till en ny miljöbalk. Det ärslutligen svårt att se hur ett kapitel med regler ommiljökonsekvensbeskrivningar skulle göranaturresurslagen -- en ibland kritiserad lagstiftning -- meröverskådlig, lättillgänglig eller användbar.På en punkt har dock regeringens förslag fått en bättreutformning än : regeringen föreslår attreglerna om miljökonsekvensbeskrivningar skall regleras ilag, medan föreslog en ramlagsteknik medstort utrymme för reglering förordningsvägen. Det är vårbestämda uppfattning att regelverket ommiljökonsekvensbeskrivningar är av principiellt viktig artoch därför bör regleras i lag även i de fall detta inte äroundgängligen nödvändigt enligt regeringsformen.4.2.2 Vid vilka beslut skallmiljökonsekvensbeskrivningar krävas?I likhet med och i tror vi att miljökonsekvensbeskrivningar kankomma att få störst betydelse i beslut som inte primärt ärmiljöbeslut, men som likväl har konsekvenser för miljö ochnaturresurshushållning. Det är därför ett tecken påbristande visioner när regeringen väljer att inte alls gå frammed förslag på detta område. förslag är ioch för sig tämligen luddigt och inte helt färdigarbetat, menfrågan borde ändå ha fått en mer seriös behandling avregeringen.I den nu föreliggande propositionen har alla tankegångar om ''miljökonsekvensrutor'' ipropositioner och miljökonsekvenskrav påmyndighetsföreskrifter och statliga utredningar heltfrångåtts -- utan motivering. Det lämnas ingen redogörelseför remissutfallet i denna del och regeringens åsikt blir intekänd i annan mening än att den alltså inte lägger någotförslag. Huruvida detta ställningstagande bygger på enpolitisk, taktisk eller ekonomisk bedömning frånregeringens sida, på ett negativt remissutfall eller på attregeringen inte klart sett vad förslaget gått ut på är ovisst.Folkpartiet liberalerna, som anser MKB-rapportensförslag i denna del vara principiellt mycket intressant, anseratt denna tanke bör utvecklas. bör hosregeringen beställa förslag rörande hur regler om''miljökonsekvensrutor'' i alla förslag till beslut i folkvaldaförsamlingar kan utformas. Sådana regler skulle främst hatre goda syften:De framtvingar ett medvetande ommiljöeffekter även inom områden där man inte primärttänker i de banorna.De skapar förutsättningar för ettstarkare politiskt ansvar för miljökonsekvenserna avpolitiska beslut; har man ingen ''miljökonsekvensruta'' kanman alltid i efterhand säga att en negativ miljöeffekt var heltoväntad, har man i en sådan ruta påstått att ett förslag intefår miljöeffekter får man ta på sig ansvaret om sådanaeffekter trots allt uppkommer.De möjliggör föroppositionspartier att väcka motioner rörandepropositioners miljökonsekvenser -- även i de fall dåregeringen inte i sin egen text berört sådana frågor. I dagkan motioner som berör miljökonsekvenser avregeringsförslag avvisas på formella grunder.4.2.3 Innehållet i miljökonsekvensbeskrivningar vidmiljöbeslutVad vi ovan berört är en enklare form avmiljökonsekvensbeskrivningar i form av korta ''rutor''.Regeringen lägger som nämnts inte något förslag alls i dendelen; regeringens förslag koncentreras i stället på desituationer då fylligare beslutsunderlag krävs i renodlademiljöbeslut. Vi delar regeringens uppfattning om vid vilkasorters beslut sådana fylligare beslutsunderlag skall krävas.Däremot vill vi reglera innehållet i sådana beslutsunderlaghårdare än regeringen på en punkt, nämligen rörande s.k.noll-alternativ.Föredragande statsrådet skriver i propositionen att noll-alternativ ''bör'' presenteras i de fall det är fråga om ettbeslut om ''att ersätta eller komplettera en redan befintligfunktion, t.ex. en ny trafikanläggning''. Detta är för svagt.Noll-alternativ måste alltid finnas med i enmiljökonsekvensbeskrivning. Detta bör framgå direkt ilagtexten.4.2.4 Alternativ med minimala miljökonsekvenserVidare förordar liberalerna attmiljökonsekvensbeskrivningar i fall då så är lämpligt böromfatta även ett alternativ där syftet med det man villgenomföra delvis kan uppnås, men utan negativamiljökonsekvenser. Med dagens beslutsmetoder i t.ex.koncessionsärenden ställs så gott som uteslutande denverksamhet man vill genomföra mot alternativet ''då gör viinget alls'', medan olika placeringsalternativ etc. kan geolika grad av negativa miljöeffekter. Alltför sällanpresenteras alternativa förslag innebärande att delar avsyftet med verksamheten kan uppnås utanmiljökonsekvenser. Detta ser vi som en viktig möjlighet attutveckla miljökonsekvensbeskrivningsinstitutet.5. Miljövårdens organisationMiljövårdsorganisationen är ett viktigt styrmedel imiljöpolitiken. De riktlinjer för den centralamiljövårdsorganisationen som redovisas i propositionenkan vi i stort sett ansluta oss till. ochkemikalieinspektionens centrala roller i det samlademiljövårdsarbetet bör stärkas ytterligare. Vad avsernaturvårdsverket avvaktar vi pågåendeutredningsarbete.Vi vill erinra om vårt förslag om attnaturvårdsverket skall få möjlighet att på ett mer entydigtsätt än företräda miljöintressena.Anslagsförstärkningen till kemikalieinspektionen ärnödvändig. Sektorsansvaret för statliga myndigheter ochverk måste underordnas statsmakternas centrala målbeslutoch samordnas av framför allt naturvårdsverket.Vi vill i detta sammanhang också erinra om det förslagvi framfört i partimotionen om miljöpolitiken omett system med miljörevisorer utsedda av aktieägarna i syfteatt förbättra såväl miljökunskapen inom företaget somegenkontrollen.Den nya länsstyrelseorganisationen får inte leda till enförsvagning eller nedvärdering av miljövårdsarbetet.Tvärtom måste den avsedda förstärkningen säkerställas.Förutsättningarna för ett mer samlat miljöarbete måste tastill vara, inte minst i länsstyrelsernas samarbete medkommunerna. Här kommer att krävas en anpassning till denya förutsättningar som den reviderade kommunallagenkommer att ge. Det är särskilt angeläget att länsstyrelsernasnaturvårdsinsatser kan utökas. Vi har därför föreslagit enökning av anslagen med 20 milj.kr. i detta syfte vilket tordemotsvara ungefär 50 nya tjänster.Kommunerna har tilldelats allt större och viktigareuppgifter i miljöarbetet, något som liberalernastarkt pläderat för. I den snabba förändring somkommunernas verksamhet och organisation nu undergår ärdet angeläget att miljöskydd och miljötillsyn kan bedrivasmed stor integritet gentemot konkurrerande intressen ochverksamheter.6. Naturvård 6.1 Högre ambitioner för naturvårdenFör liberalerna har naturvården sedan långtid tillbaka framstått som en av de mest angelägnamiljöpolitiska frågorna. I vår partimotion om naturvårdfrån skisserade vi de viktigaste dragen i enliberal naturvårdsstrategi. Då skrev vi bland annat attbevarandet av biologisk mångfald måste tillmätas störrebetydelse än . Det statiska reservatstänkandet börkompletteras med en naturvårdsstrategi som tar mer hänsyntill hur naturens dynamik och landskapets mosaikartadesammansättning påverkar växternas och djurens talrikhetoch utbredning.Reservat och nationalparker bör användas somstödjepunkter i ett nätverk som skapar förutsättning förbevarande av artrikedom. Nya reservat som ärjämnt fördelade över hela landet måste tillskapas, särskilt isödra och . Mellan kärnorna ellerstödjepunkterna bör finnas spridningskorridorer ochområden där särskild hänsyn tas till naturvårdsintresset.Om naturvården utformas efter en sådan strategi ökarförutsättningarna att inga fler växt- och djurarter utrotas iSverige. Vi anslöt också till det synsätt om tre insatsnivåersom förespråkar i aktionsplanen Natur'90.I vårt förslag byggde vi under våra ambitioner medförslag om ändringar i lagstiftningen och en uttalad vilja attförstärka naturvårdens ekonomiska resurser. Vid allt dettastår vi naturligtvis fast.Sammanfattningsvis lade vi fram bl.a. följandeförslag:En ny skyddsform, hänsynsområde, införs inaturvårdslagen och kan användas bl.a. beträffande störreområden där hotade eller sårbara arter förekommer.Bildande av nya nationalparker enligt naturvårdsverketsnationalparksplan måste fullföljas.Målet bör vara att enprocent av den produktiva skogsmarken nedanför defjällnära skogarna skyddas.En gräns för särskildnaturvårdshänsyn i de fjällnära skogarna införs.Markskall överföras från domänverket till naturvårdsfonden isyfte att underlätta bildandet av naturreservat på privatmark.Statlig mark av stort värde för naturvården böröverföras till naturvårdsfonden.Länsstyrelsernasmiljövårdsenheter förstärks med 20 milj.kr. motsvarande ca50 nya tjänster för naturvårdande insatser.Fler orördaälvar och andra vattendrag undantas från utbyggnad.Vi finner i propositionen att regeringen tycks ha tagit ettvisst intryck av opinionsbildningen för en ambitiösarenaturvård. Bevarande av biologisk mångfald sägs vara ettviktigt mål. I den allmänna inriktningen avnaturvårdsarbetet känner vi igen vissa av våra egna tankaroch förslag. De lagändringar regeringen föreslår får ocksågodkänt, om än i något fall med viss tvekan. Men längre änså räcker inte regeringens ambitioner.Med förslaget till anslagsfördelning sviker regeringennaturvården. Visserligen höjs anslag till hotade arter ochvård av reservat. Men anslaget för miljöinvesteringar sänks.Det visar att när skall spara pengar, dåhotas skyddsvärd natur i urskogar och hagar. Skyddet förden biologiska mångfalden sitter löst.Det är stor risk att avtal om köp av urskogar delvis måsterivas upp. Skyddsvärda områden kan komma att förödasinnan de hinner köpas in.Folkpartiet liberalerna kan inte acceptera det. Viföreslår i stället att anslaget för inköp av skyddsvärd naturskall höjas med 60 milj.kr. Då får depengar man äskat för ändamålet. Säkerställandet avskyddsvärd natur underlättas.Vi föreslår vidare att anslagen för vård av naturreservatsom till följd av regeringens försummelser varit starkteftersatt höjs med ytterligare 8 milj.kr.Anslaget för vård av hotade arter föreslås höjt med 4milj.kr. utöver regeringens förslag. föreslås för ensatsning på naturvårdsbiologisk forskning som enligt vårmening måste prioriteras väsentligt högre än i dag.I propositionen föreslår regeringen förbättringar avnaturvårdslagen och ädellövskogslagen på flera punkter.Det är dock tråkigt att konstatera att regeringens minskningav viktiga anslag helt förtar de positiva effekterna avlagändringarna.Förslaget att ge regeringen möjlighet att förbjudamarkavvattning i vissa områden ökar förutsättningarna attbevara värdefulla våtmarksområden och sumpskogar. Vihar i en rad sammanhang, senast i partimotionen om vatten,aktualiserat detta problem och bl.a. pekat på problemetmed bristande samordning mellan vattenlagen ochnaturvårdslagen. En översyn av vattenlagen i syfte attstärka miljöintressenas ställning är utomordentligtangelägen.Vilken betydelse den ändring i naturvårdslagen somregeringen nu föreslår kommer att få beror helt på hurregeringen kommer att utnyttja sina befogenheter.Riksdagen bör markera att den förutsätter ett offensivtagerande. Regeringen bör återkomma med en redovisningav hur den utnyttjat den nya regeln.Beträffande förslaget om biotopskydd anser folkpartietliberalerna att det finns viss tveksamhet om hur verksamtförslaget är för att skydda t.ex. hotade arter. Vi har tidigarekrävt förbättrade möjligheter att bilda små reservat ochfinner därför inte anledning att gå emot förslaget.Men det finns ändå risk att den modell som föreslåsinte blir en bra skyddsform. Det är långtifrån alltid det gåratt avgränsa ett skyddsvärt område som en särskild biotop.Och det är inte alltid säkert att en lätt avgränsad biotop ärdet mest angelägna naturvårdsobjektet.Ofta kan också en grupp av småbiotoper av samma slaginom ett större område vara intressant frånnaturvårdssynpunkt. var för sig kan däremot var ochen av biotoperna ha lägre värde. Eftersom regeringen tycksföredra att biotopskyddet skall inträda efter beslut i detenskilda fallet kan förslaget resultera i ökad belastning pålänsstyrelsens miljövårdsenheter. Det blir heller inteenklare att inrätta ett biotopskyddat område än det är attbilda reservat. Regeringens ovilja att tillskjuta tillräckligamedel till naturvårdsändamål minskar biotopskyddetstrovärdighet ytterligare. Berörda markägare måste jukompenseras.Vi har tidigare -- i partimotionen -- lämnatförslag om en ny skyddsform. Vi har valt att kalla denskyddsformen hänsynsområde. Inom ett hänsynsområdeskulle det vara möjligt att utfärda riktlinjer förmarkanvändningen och ge ett generellt skydd försmåbiotoper.6.2 Vården av kulturmiljönOdlingslandskapets kulturmiljövärden har påverkatsgenom förändrat utnyttjande av jordbruksmarken. Mångaodlings- och bebyggelsehistoriska lämningar har försvunniteller är utsatta för hot att förintas. Genom den pågåendeförsurningen riskerar många fornlämningar t.ex. runstenaroch hällristningar att bli utplånade.Kulturministern har i budgetpropositionen l990/9lanmält att han avsett att återkomma till kulturmiljövårdensbehov i samband med miljöpropositionen.I propositionen lämnas bl.a. förslag att bestämmelser tillskydd för kulturhistoriskt värdefulla miljöer införs inaturvårdslagen. liberalerna välkomnar dessaförslag som kan bli ett aktivt bidrag för att skyddakulturmiljön.Riksantikvarieämbetet har begärt utökade anslag med l2milj.kr. för landskapsvård och 4 milj.kr. för åtgärder attmotverka försurningsskador.Anslaget mot försurningsskador redovisas av regeringenmen inget utökat anslag för landskapsvård föreslås utövervad som eventuellt kan utgå ur anslaget B l2.Behovet att skydda andra delar av kulturmiljön är ocksåmycket angeläget. Vi tänker framför allt på vissa byggnaderoch stängsling som hör ihop med äldre brukningsmetoderi jordbruket. liberalerna föreslår att riksdagenutöver anslaget under B l2 landskapsvårdande åtgärderanslår 7 milj.kr. att från överföras tillriksantikvarieämbetet att användas för särskilda åtgärderför att skydda kulturmiljön.7. Minskade utsläppFolkpartiet liberalerna menar att ekonomiska ochadministrativa styrmedel både kan och bör användas ikombination med varandra. Mot den bakgrunden har viinget att invända mot förslaget att miljöskyddslagenförtydligas och kompletteras så att det klart framgår attutövare av miljöfarlig verksamhet är ansvarig för att ta frambeslutsunderlag i omprövningsärenden.Däremot tycker vi inte att ställningstagandet attnaturvårdsverket skall genomföra en översyn av industrinsutsläppsvillkor är tillräckligt offensivt. Naturvårdsverkethar det uppdraget . Miljöpropositionen tillföralltså inte något nytt.Det hade också varit intressant att få se en noggrannareredovisning av fördelar och nackdelar med olika typer avstyrmedel för att åtgärda de utsläpp som berörs ipropositionen. Man får ändå intrycket att regeringen främstsätter sin tro till de administrativa styrmedlen och interiktigt vågar pröva de ekonomiska eller ens ta en diskussionom dem.7.1. Industrins utsläppI partimotionen om vatten har vi åter aktualiserat fråganom massaindustrins utsläpp av klorerade ligninrester ochförespråkat ytterligare åtgärder för att eliminera utsläppen.Vi återkommer till denna fråga.En viktig ambition är att massaindustrins utsläpp avklorerade ligninrester måste minska till oskadliga nivåer.Regeringens ställningstagande är att nivån på utsläppenskall minskas när givna koncessionsvillkor omprövas.Regeringen avser också ''följa den framtida utvecklingenför att förvissa sig om att utsläppen fortsätter att minska påönskvärt sätt''. Vad regeringen menar med minskning påönskvärt sätt är inte tillräckligt tydligt. En uttaladambitionsnivå saknas.Vi är sålunda kritiska mot att regeringen i denna viktigamiljöfråga inte har konkreta förslag att förelägga riksdagen.Risken är att arbetet med att successivt minska ocheliminera klorutsläppen därmed inte kommer att drivasmed det eftertryck problemets allvar motiverar.Vi menar att regeringen måste återkomma med klaraoch tydliga mål för utsläppsreduktioner. Naturvårdsverketsaktionsplan Hav '90 bör vara utgångspunkt för ett sådantförslag. Man kan sedan välja olika modeller för hur arbetetkonkret skall gå till.I en situation med relativt få fabriker --utsläppspunkter -- är det fullt möjligt att nå uppsatta målmed hjälp av omprövning av koncessionsvillkor. Inomindustrin finns ofta ett motstånd mot nya regler. Frånmassaindustrins sida har stark kritik riktatsmot förslag om skärpta krav på klorutsläppen. Vi noteraratt de krav som har ställts sedermera har visat sig fulltmöjliga att uppnå. Vi kan konstatera att förändringar avutsläppsvillkor har haft en teknikutvecklande effekt.Omprövning av villkoren tillsammans med den skärpningav utsläppsmålen vi ovan föreslagit ligger närapropositionens förslag, men innebär en höjd ambitionsnivå.Ett annat intressant alternativ vore att föreskriva entotalt högsta tillåten nivå av klorutsläpp. Detta tak skullesedan sänkas i enlighet med målen för utsläppsreduktion.Företagen skulle ges rätt att tillsammans göra vissa utsläpp,som totalt når upp till taket. Företagen skulle sedan gesfrihet att välja reningsmetoder. De tilldeladeutsläppsrätterna skulle kunna överlåtas mellan olikaföretag. Som vi tidigare anfört är ett sådant system bra närdet gäller att minska totala utsläppsnivåer. Det är dock intemöjligt att genomföra utan att lagstiftningen ändras.En utsläppsavgift på klor måste för att vara styrandesättas så högt att massaindustrins konkurrensförmågatroligen skulle försvagas avsevärt. En konsekvens av detkan bli att produktionen av massa ökar i våra grannländerdär kraven ofta inte är så höga som i . Ett troligtresultat är att de totala utsläppen av klor i Östersjönkommer att öka i stället för att som önskvärt minska.Miljöavgiftsutredningen föreslog i sitt slutbetänkande enutsläppsavgift på en lägre nivå. Vi har tagit intryck avremisskritiken och är därför inte beredda att förorda enkloravgift enligt MIA:s förslag. Klorutsläppens nivå skulletroligen inte påverkas av avgiften utan i allt väsentligt styrasav de koncessionsprövningar som görs. Folkpartietliberalerna gör bedömningen att utsläppen i vart fall inteskulle minska snabbare än i ett koncessionssystemkombinerat med ett ambitiöst mål för utsläppsreduktioner.Eftersom det överordnade målet är att minskaklorutsläppen till oskadliga nivåer föreslår vi att regeringenskall återkomma med ett konkret mål för minskning avutsläppen, som därefter får vara styrande för de åtgärdersom vidtas.Det vore intressant att pröva möjligheterna att tillämpaett system med överlåtbara utsläppsrätter på detta område.Metoden förenar god måluppfyllelse -- att reducerautsläppen -- med andra fördelar hos ekonomiska styrmedel.Det finns inget underlag för att bedöma för- ochnackdelar med denna metod tillämpad på utsläppen avklorerade organiska föroreningar. Vi menar att regeringenbör överväga också denna möjlighet.7.2 Utsläpp från kommunala reningsverkUtsläpp från kommunala avlopp tillför kusthaven storamängder närsalter, bl.a. kväveföreningar. Enligt tidigarebeslut måste utsläppen halveras. ställda krav omen reducering av utsläppen från störrereningsverk längs Sveriges kuster från norska gränsen tillStockholms skärgård upprepas i propositionen.Utan tvekan måste många kommuner åtgärda brister iVA-nät och reningsverk. I det avseendet håller vi medregeringen. framstår det som helt klart attkostnader för åtgärder i reningsverk blir mycket höga.Belopp uppåt totalt, har nämnts.Folkpartiet liberalerna vill inte ifrågasätta att utsläppenskall halveras -- helst bör de reduceras ytterligare. Vi menardock att det borde övervägas om kommunerna skulletillåtas att göra andra insatser med samma effekt på desamlade kväveutsläppen men till lägre kostnader, t.ex.genom att anlägga våtmarker. I stora reningsverk, somorsakar omfattande punktutsläpp måste ändåkvävereduktion göras.Det system vi har i åtanke innebär att en ''kvävebubbla''skulle läggas över varje kommun. Inom bubblan kankvävereduktionen åstadkommas på det mestkostnadseffektiva sättet. Kommunen skulle alltså fåreducera kväveutsläppen där det är billigast.Folkpartiet liberalerna skisserade ett sådant systemockså i partimotionen om vatten från . Vimenar att regeringen bör lämna förslag som gör det möjligtatt i koncessionsvillkoren medge att utsläpp frånreningsverk kvittas mot kvävereduktion vid åtgärder motdiffusa utsläpp.8. BullerVi måste vara rädda om tystnaden, den är en viktig delav vår livskvalitet. Därför var det ett betydelsefullt beslutsom på initiativ av liberalerna fattadei höstas med uppdraget till regeringen att skyndsamtutarbeta en samlad aktionsplan mot buller. Propositionentillgodoser inte detta riksdagskrav. Istället för en samladaktionsplan väljer regeringen att fördela ett sektorsansvarför bullerfrågor, något som vi utgår från som en etableradsjälvklarhet. En bullerstörd människa frågar sig inte vilkensektorsmyndighet som ska ta itu med den upplevdastörningen utan lider av de samlade försummelser sommedför störd nattsömn, nedsatt arbetsförmåga ellersvårigheter att kommunicera.Buller är ett av de mest försummade miljöproblemenoch försämrar människors hälsa, välbefinnade ocharbetsförmåga. invänds, även från regeringshåll, attåtgärder mot buller är mycket kostnadskrävande.Samhällsekonomiskt är det förmodligen ännu dyrare attinte ta krafttag mot buller.