mot · GE02U640 · 1991-01-25 00:00:00 — rullade den sista sovjetiskapansarkonvojen upp mot den så kallade Vänskapens bro,korsade den afghansk-sovjetiska gränsfloden fortsatte vidare in i . Därmed skulleslutpunkten vara satt för en nu mer än nioårig sovjetiskinblandning i inre angelägenheter.Denna inblandning har resulterat i en närmast ofattbarkatastrof för det afghanska samhället och orsakat ettoerhört lidande för det afghanska folket. Hälften av landetsförkrigsbefolkning på närmare 16 miljoner människor hardödats eller tvingats i yttre eller inre exil.I dag tvingas vi konstatera, att den sovjetiskainblandningspolitiken inte har upphört utan i ställetfortsätter. politiska mål visavi synesvara oförändrade. Medlen däremot har förändrats. Dettahar i sin tur fört med sig fortsatta stridigheter i ett land, sommest av allt behöver fred.Alltsedan den 15 februari 1989 har fortsatt atthålla regimen i huvudstaden under armarna genomen regelbunden leverans av vapen och annan militärutrustning. efter uttåget beräknadesde sovjetiska militära leveranserna ha uppgått till ett värdeav motsvarande 200--. Efter detmisslyckade kuppförsöket mot den nuvarandeKabulregimen och dess ledare ,rapporteras de sovjetiska militärleveranserna ha ökat tillmotsvarande . De militäraleveranserna omfattar förutom ordinär militärförbrukningsmateriel också betydande mängder avanceradmilitär utrustning.Vid sidan av leveranserna av militär materiel har Sovjettillhandahållit civila och militära rådgivare tillKabulregimens försvar. De civila rådgivarnas antalberäknas uppgå till närmare 1 000 personer. Deras närvarohar officiellt bekräftats av Kabulregimen. De militärarådgivarna beräknas också uppgå till närmare 1 000 man.Sovjets omfattande fortsatta stöd för att hållaquislingregimen i kvar vid makten är den främstaorsaken till de fortsatta striderna i Afghanistan.USA och lyckades inte enas om någonkompromisslösning på konflikten vid mötet mellan de tvåländernas utrikesministrar . Före mötetförekom många spekulationer om att supermakterna skulleenas om något slags kompromisslösning på den tolvårigakonflikten. Men Baker och lät förstå, att devisserligen var överens om att det bör hållas val i landet,men att de ännu inte enats om vem som skulle styraAfghanistan under valproceduren.Oenigheten i Afghanistanfrågan kretsar kring dennuvarande sovjetstödde afghanistanske presidentenNajibullahs roll. hävdar att han skall avgå, eftersomman anser det omöjligt att få den muslimska gerillan somhar folkets stöd att lita på en regim, som leds av honom.Men han har vägrat att avgå.Sveriges ansträngningar för att värna om det afghanskafolkets rätt till nationellt oberoende och fred bör därfördrivas med förnyad kraft. skall fortsätta arbetet föratt det afghanska folket självt skall få besluta om sin egenframtid och att suveränitet och territoriellaintegritet återupprättas.FN har spelat en mycket betydelsefull roll för de senasteårens steg framåt för att lösa den afghanska konflikten. Detär angeläget, att FN:s arbete -- bl.a. genomgeneralsekreterarens särskilda representant -- underlättasför att via en politisk lösning och nationell försoning skapafred för folk.Detta arbete bör ges fortsatt starkt svenskt stöd.I dag oroas världen av flera stora konflikter, såsom krigetvid och aggressioner mot de baltiskastaterna. för att öka förutsättningarna för en fredligutveckling i är det viktigt, att konflikten där förden skull inte glöms bort.Sverige bör därför verka för att Afghanistanfrågan återtas upp till behandling i FN.Ett annat angeläget område, där kan spela enviktig roll, är hjälpen till de många afghanskaflyktinglägren.Det långvariga kriget i har framkallatvärldens största enskilda flyktingkatastrof. Av världens helaflyktingpopulation utgör de afghanska flyktingarnanärmare . lever omkring sju miljonerafghaner i yttre och inre exil. Cirka 3,6 miljoner av demfinns i pakistanska flyktingläger.Pakistan -- i sig självt ett fattigt land -- har sedan 1979gjort stora egna uppoffringar för att bistå den afghanskaflyktingvågen.Även UNHCR och flera enskilda organisationer harlämnat ekonomiskt och materiellt stöd. UNHCR har nusom en följd av minskat stöd från omvärlden fått minskaderesurser när det gäller det ekonomiska stödet till deafghanska flyktingarna i Pakistan.Pakistan kan på grund av sin egen svaga ekonomi intefylla upp gapet mellan de afghanska flyktingarnas behovoch den internationella hjälpen.Pakistan är ett av de länder, som kommit att drabbas hårtekonomiskt av Gulf-krisen. Därmed försämras landetsmöjligheter att bistå de afghanska flyktingarna. Det ärdärför en överhängande risk, att livsviktiga flyktingprojektäventyras. Enligt uppgifter i '''' kommerflyktingransonerna generellt att minskas med 20 procentfrån och med . harfotogenransonerna skurits ned med påföljd, att flyktingarnatvingats börja tära på det begränsade skogsbeståndet iPakistan i en desperat jakt på bränsle för matlagning ochhusvärme.Även om det gjorts storaansträngningar från FN:s sida för att uppmuntra deafghanska flyktingarna att återvända hem, har denafghanska verkligheten med fortsatt krig och miljontalsminor utspridda på landsbygden, förhindrat en störreåtervandring. Människor, som en gång tvingats fly undanbomber och granater, kommer inte att återvända i stor skalaförrän freden har säkrats.Det är angeläget att omvärlden i av dramatiskahändelser på andra håll i världen inte glömmer bort ochöverger de afghanska flyktingarna. Dessas marginaler föratt överleva har alltid varit små. En tjugoprocentignedskärning av nödhjälpen kan därför komma att drivafram en akut katastrofsituation.För att undvika detta bör medverka till attUNHCR ges ökade resurser för sitt fortsatta stöd till deafghanska flyktingarna.Det är också viktigt att det svenska stödet till humanitärahjälpinsatser inne i , som kanaliseras genomenskilda organisationer, främst och internationella Röda Korset,fortsätter och ges ökade resurser. insatser på den afghanskalandsbygden har visat sig vara mycket effektiva och har röntstor internationell uppmärksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att åter bör ta uppAfghanistanfrågan till behandling i FN,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade resurser till UNHCR,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökat stöd till humanitära insatseri .