mot · GE02Jo91 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö , i storleksordningen näst största insjö,har mycket stor betydelse för vattenförsörjningen i norraGötaland. Den stora vattenytan är uppdelad på fyra län,, , och . Ett antalkommuner och ett tjugotal tätorter tar sitt färskvattenfrån Vättern.Under allmänna motionstiden påpekade vi, imotion 1990/91:c933, att som färskvattenreservoar ärVättern av nationellt intresse. Försurning och andramiljöförändringar gör mera betydelsefull på längresikt för ett större område än de som utnyttjar sjön.Målsättningen måste därför vara att vatten skallför framtiden alltid kunna placeras i högsta klass när detgäller vattenkvalitet.Skall myndigheter och kommuner runt sjön långsiktigtkunna skydda och hålla kvaliteten på vattnet krävs dock får resurser till sitt förfogande och att staten härvid tarsin del av ansvaret.I regeringens proposition 1990/91:90 En god livsmiljöföreslås att ''ett nytt program införs för att övervakamiljötillståndet i landet och att resurserna förmiljöövervakning ökas med under entreårsperiod för ett nytt och effektivt program''.Enligt min mening är det angeläget att staten nu tar sittekonomiska delansvar för genomförandet av denåtgärdsplan, 90, som utarbetats avVätternvårdsförbundet. Medel bör kunna tilldelasförbundets övervakningsarbete från det anslag på 75miljoner kronor som föreslås tilldelas nationell och regionalmiljöövervakning.Vätternvårdsförbundet är en sammanslutning mellanlänsstyrelser och kommuner runt samt företag ochorganisationer med intressen i har sin grund i , som bildades , med syftet att bevara sjönsunika egenart och samordna åtgärder,övervakningsprogram och forskning i och kring Vättern.Kommittén ombildades till ett förbund --. Förbundets arbete, somorganiseras från sekretariatet med säte vid iJönköping, har vägletts av vattenvårdsplaner för Vätternutarbetade av organisationen 1970, 1979 och 1990.Genom den senaste åtgärdsplanen, 90, bedrivsarbetet i huvudsak inom åtgärdsgrupper med exempelvissådana uppgifter som att föreslå åtgärder mot ökandekvävehalter, mot utsläpp av klororganiska föreningar, föratt minska metallomsättningen, mot risker med transport avfarligt gods respektive mot störningar från militärverksamhet i Vättern.Målet för åtgärdsgrupperna är att arbeta fram förslagmot bakgrund av kunskaper om miljösituationen i Vättern.Kunskaper som insamlats bl.a. genom utfördmiljöövervakning inom PMK (programmet för övervakningav miljökvalitet) och inom övervakning som samordnatsoch finansierats av förbundet.Vattenvårdsplanen, 90, innehåller principiellaställningstaganden och strategier för hur situationen iVättern skall förbättras. Dessa ställningstaganden grundaspå ovannämnda kunskapsbas och ligger i sin tur till grundför förbundets egna åtgärdsinitiativ och för yttranden ienskilda ärenden om bl.a. miljöfarlig verksamhet och fysiskplanering med betydelse för . Planen har ocksåbetydelse för andra beslut som fattas av enskildamedlemmar. Enligt min mening stämmer planens programväl överens med och är av just den karaktär som åsyftas ipropositionen.Vätternvårdsförbundet är alltså en organisation someffektivt kan både samordna och organiserakunskapsuppbyggnad och övervakning och påverka beslutav myndigheter och enskilda medlemmar. Förbundet, sominnefattar både myndigheter och verksamheter, är vällämpat att utarbeta sektorsövergripande åtgärdsförslag,som på ett snabbt och kostnadseffektivt sätt kan leda tillmiljöförbättringar i och kring . För att kunna fortsätta och även framgent fyllasin viktiga uppgift krävs att Vätternvårdsförbundetsresurser förstärks. Enligt min mening bör medel kunnatilldelas förbundets miljöövervakningsarbete från de anslagpå sammanlagt som föreslås förnationell och regional miljöövervakning. Med hänvisning till ovanstående hemställsatt beslutar att ur föreslagen anvisning tillmedel för miljöövervakning även skall kunna utgå medel tillVätternvårdsförbundets verksamhet i enlighet med vad imotionen anförts.