ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Fö704 · 1991-01-25 00:00:00 — Vårt land har en unik tillgång i sina kust- ochskärgårdsområden. Att hålla skärgården levande är viktigtbåde av regionalpolitiska och säkerhetspolitiska skäl, mendet kan bara åstadkommas om man på olika sätt underlättarför människor att permanent bo och verka där.Utvecklingen är tyvärr inte särskilt positiv. Allt flerskärgårdshemman övergår i utbors ägo ochpermanentboende omvandlas i stor omfattning tillfritidsboende.I det vällovliga syftet att minska de offentligakostnaderna rationaliserar statliga verk och myndighetersina verksamheter, något som ofta drabbar servicen iglesbygd och i skärgården i synnerhet.Östgötaskärgården hotas i detta hänseende avindragningar av två viktiga servicefunktioner. Det gällerdels postkontoret i som drabbas av postverketskostnadsjakt, dels kustposteringen som tillsammans medsambandscentralen i utgör en trygghetsfaktor för denbofasta befolkningen. När det gäller postkontoret är det enlivsnerv i samhället och en nedläggning innebär kraftigtförsämrad service för de bofasta i skärgården liksomsommartid också för turister och fritidsboende. Det ärdärför angeläget att postkontoret i får vara kvar.Det senare förslaget kommer från Kustbevakningenscentrala ledning som presenterade sitt slutbetänkandeKLO-2000 /91. Arbetsgruppen har lagtsex olika förslag. Samtliga innebär en kraftig utglesning avantalet kustposteringar i landet.För Östra kustbevakninsregionen innebär dessa enkraftig koncentration av resurserna till . är välförsett vadavser resurser för övervaknings- och räddningstjänst(flottan, kustartilleriet, sjöpolis, sjöfartsverk, brandbåtaroch kryssare) medan det redan idagsläget är betydligt sämre ställt vad avser Östgöta- ochSörmlandsskärgårdarna.Myndigheten hävdar att resurserna utnyttjas mereffektivt enligt denna stordriftens filosofi men det finnsstarka skäl att anta att transportsträckorna till de olikaoperationsområdena leder till dåligt resursutnyttjande.Ökade kostnader kommer sannolikt också attt drabbalandsting, ochsjöpolisverksamheten. i ett samhällsekonomiskthelhetsperspektiv görs knappast någon vinst genom att drain kustposteringen.Sambandscentralen i och kustposteringen ärömsesidigt beroende av varandra. Även sambandscentralenhar varit nedläggningshotad men efter ett riksdagsbeslutvåren beslöts att centralen i skulle fortsätta attdrivas i regi enär ''centralen harangelägna uppgifter framöver bl.a. som kontrapunkt förinformation och rådgivning till lokalbefolkning,yrkesfiskare och fritidsbåtar''. Att enligt utredningensförslag lägga ner kustposteringen och flytta fartygen tillNynäshamn innebär att sambandscentralens möjligheter attverka enligt riksdagsbeslutet kraftigt minskar. Centralenkan därmed liknas vid en brandstation utan brandbilar.Den akuta räddningstjänsten vad avsersambandscentralen, sjuktransporter, sjöräddning ochbrandbekämpning kommer inte att kunna lösas om det interåkar finnas kustbevakningsenhet i närheten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behoven av fortsatt postkontoroch kustpostering i .
mot · GE02Fö705 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T262 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om indragningarna förkustbevakningen.
mot · GE02Fö706 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:N363 hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attmiljöskyddsfartyget i bör utrustas personelltoch tekniskt på sätt som svarar mot det höga riskpåslaget iområdet.
mot · GE02Fö801 · 1991-01-25 00:00:00 — Den kommunala räddningstjänstens finansiering Samhällets räddningstjänst består av åtgärder som syftartill att vid olyckor eller överhängande fara för olyckorhindra eller begränsa skador på människor eller egendomeller i miljön. En del uppgifter i räddningstjänsten -- t.ex.insatser vid sjöolyckor, flygolyckor och olyckor som ledertill utsläpp av radioaktiva ämnen -- har bedömts vara avsådan karaktär att ansvaret lagts på statliga organ.Staten har dessutom ett övergripande ansvar förräddningstjänsten och de förebyggande åtgärderna motolyckor. Det innebär bl.a. insatser vid brand, ras, skred,översvämningar, vägtrafikolyckor och utflöden av olja ellerkemikalier. Staten utövar också tillsyn över kommunernasåtgärder i den förebyggande verksamheten.Riskerna för olyckor påverkas av förändringarna isamhället. Det ökar kraven på räddningstjänsten och denförebyggande verksamheten. Verksamheten hos de statligaoch kommunala räddningsorganen utvecklas hela tidentekniskt och organisatoriskt. Den utbildning som äger rumförbättrar kunnandet. Erfarenheterna som personalenoavbrutet gör bidrar till utvecklingen.På många håll i landet pågår just nu en översyn av denkommunala räddningstjänsten. Kommunernas ekonomiskasituation gör det nödvändigt att rationalisera.Möjligheterna till besparingar är emellertid i många fallbegränsade, om inte det skydd och den säkerhet människorställer krav på skall reduceras drastiskt.I en rad kommuner förekommer mot den redovisadebakgrunden också en diskussion om vilka möjligheter detfinns att tillföra räddningstjänsten medel på andra sätt ängenom skattefinansiering. Nya slag av avgifter, överföringav försäkringsmedel och särskilda skatter på fastigheter ärexempel på finansieringskällor som företrädare förkommunerna diskuterar. Till detta hör också den s.k.sponsring som börjar övervägas. Den senare formen avfinansiering kan leda till svåra gränsdragningsproblem,vilket bl.a. beror på att räddningstjänsten ärmyndighetsutövning från kommunernas sida.Om utvecklingen får fortsätta kommer en del kommuneratt kunna förstärka verksamheten ekonomiskt sett. Andrakommuner kommer sannolikt att vara mindre aktiva isträvandena att hitta nya lösningar. Resultatet kan bli attskillnaderna mellan olika kommuner i möjligheterna attskydda människor, egendom och miljö kommer att bli ännustörre . Enligt de uttalanden som gjordes närriksdagen antog räddningstjänstlagen är syftet attolikheterna i standard inom räddningstjänsten mellankommuner tvärtom skall minska.Vi anser att staten mot bakgrund av sitt ansvar förräddningstjänsten bör klargöra vilka principer som skallgälla för finansieringen av den statliga och kommmunalaräddningstjänsten. Frågan har enligt vår mening storprincipiell betydelse och bör av detta skäl bli föremål för enöversyn. En sådan översyn skulle bli en naturlig länk i denkedja av principiella överväganden om den statliga ochkommunala räddningstjänstens utveckling som har ägt rumde . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn avprinciperna för finansieringen av den kommunalaräddningstjänsten.
mot · GE02Fö802 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Fi502 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om undanröjande av sotnings- ochbrandförsvarsmonopolen.
mot · GE02Fö803 · 1991-01-25 00:00:00 — Viktiga utgångspunkter för kvalificerad utbildning ärefterfrågan, kompetens att kunna ge den och en godregional lokalisering.Genom den nya räddningstjänstlagen som trätt i kraftden har kravet på ökad kompetens hospersonalen inom räddningstjänsten kraftigt ökatutbildningsbehovet. bedriver dennautbildning vid verkets skolor på fyra platser i landet. För attklara utbildningsbehovet har vissa kurser utlokaliseratsäven till andra orter. Bl.a. har en kurs för deltidsanställdabrandmän genomförts i med gott resultat.Såväl utbildning av deltidsanställda brandmän som avförmän bör kunna utlokaliseras varaktigt till medhänsyn till det utbildningsbehov som föreligger i länet och isödra . kommun och brandförsvarerbjuder väl de krav på pedagogisk kompetens som krävsför att åstadkomma ett bra utbildningsresultat. Det kanerinras om att och i en radriksdagsbeslut utpekats att komma ifråga för statliglokalisering. Här yppas ett gott tillfälle att förverkliga ensådan ambition.I finns dessutom goda möjligheter att -- isamarbete med statens provningsanstalt, högskolan,kommunen, m.fl. -- ytterligareutveckla räddningstjänstens utbildningar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att räddningsverketsutbildningsverksamhet varaktigt förläggs till .
mot · GE02Fö804 · 1991-01-25 00:00:00 — Rätt för villaägare att själv utföra sotning Sotning av villapannor är en monopoliserad verksamhet.Kommunen har monopolet och kan bestämma omverksamheten skall utföras i egen regi eller på entreprenad.Endast i ytterst få undantagsfall kan den enskildefastighetsägaren -- enligt gällande lag -- medges rätt att självutföra sotningen.När det gäller industrier och värmecentraler förbostadsområden kan ''ägaren'' själv få rätt att utförasotningsarbetet under förutsättning att det utförs enligtgällande bestämmelser.Det finns enskilda fastighetsägare som mycket väl skullekunna utföra sotningen på den egna fastigheten. Av hävd --särskilt på landsbygden -- har det gått till så. Det som bordevara avgörande är den enskilde fastighetsägarenskompetens för arbetet. Det är inget självändamål att det ären avlönad sotare som utför arbetet.Skorstensfejarmästaren -- som ansvarig för sotningensutförande -- borde ges möjlighet att bevilja enskildfastighetsägare, som uppfyller nödvändiga kompetenskrav,rätt att själv utföra sotning på den egna fastigheten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i räddningstjänstlagen att enskild fastighetsägare iframtiden av skorstensfejarmästare kan ges rätt att utförasotning av egen villafastighet.
mot · GE02Fö805 · 1991-01-25 00:00:00 — Transporter med farligt gods m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T412 hemställs1. att förbjuder ackordslön för förare avtransporter på väg med farligt gods,2. att hos regeringen begär lagändring som ienlighet med vad som anförts i motionen medför att farligtgods i första hand skall gå per järnväg eller till sjöss medsärskilt säkra fartyg,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt transport av farligt gods skall betraktas som miljöfarligverksamhet och därmed prövas enligt miljöskyddslagen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av skärpt kontroll avfarligt gods, och att det skall ske i samarbete med andraberörda länder.
mot · GE02Fö806 · 1991-01-25 00:00:00 — Transport av farligt gods Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T610 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skärpta regler, samt förbud dåbättre alternativ finns, för sjötransport av miljöfarligaämnen.
mot · GE02Fö807 · 1991-01-25 00:00:00 — Transporter av farligt gods transporteras stora mängder farligt gods på våravägar och järnvägar. Huvuddelen är petroleumprodukter.Transporter passerar genom städer och samhällen, övervattendrag, förbi sjöar och genom känsliga naturområden.Krav ställs på avsändare och transportörer för säkertransport i enligthet med de anvisningar som statensräddningsverk ger ut. Kommunerna kan också bestämmaom begränsning av dessa transporter till att köras på vissavägar.Som exempel kan nämnas att genom en ort somFalköping passerar flera tusen ton farligt gods påjärnväg. På E3 genom rullar cirka 500 bilarvarje dag med last av farligt gods och till detta kommertransporter på övriga länsvägar.Om en olycka inträffar är det den lokalaräddningstjänsten som har ansvaret för insatserna. För attdetta skall kunna ske på ett riktigt sätt är det viktigt at detfinns information om vad transporten innehåller.Räddningspersonal kan inte bara rusa fram till ett havereratfordon om det överhuvudtaget går att komma nära. Dåhjälper det inte heller att det finns skyltar på fordonet ellerhandlingar i förarhytten. Det måste gå att få informationutan risk.Räddningsverket har en central databas för informationoch avsikten är att man skall kunna informera denkommunala räddningstjänsten om farliga produkter ochderas omhändertagande vid en olycka. Systemet börförbättras så att man lokalt dels kan erhålla information omnär en en transport går genom kommunen, dels informationom produkterna och vilka åtgärder som kan sättas in. Fördetta krävs en samverkan kring datainformation mellanräddningsverket, och åkerinäringen. Enutredning om förbättrad information om transporter avfarligt gods bör genomföras samt också en översyn ochsamordning av de lagregler som lägger ansvaret förtillsyn av dessa transporter på flera parter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökat samordningsansvar förmiljöfarliga transporter.
mot · GE02Fö809 · 1991-01-25 00:00:00 — Transport av farligt gods Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T231 hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt vägar där farligt gods tillåts transporteras skall märkas utmed särskilt vägmärke,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att farligt gods i första hand skallgå per järnväg eller till sjöss med säkra dubbelbottnadefartyg,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt transport av farligt gods skall betraktas som miljöfarligverksamhet och därmed prövas enligt miljöskyddslagen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av skärpt kontroll avfarligt gods, och att sådana skall ske i samarbete med andraberörda länder.
mot · GE02Fö810 · 1991-01-25 00:00:00 — Förebyggande åtgärder mot olyckor Samhällsstrukturen och den tekniska utvecklingen harlett till allt större sårbarhet i samhället. Det finns storapotentiella hot mot människor, miljö och egendom.Olyckor inträffar bl.a. till följd av brister i teknik ochsäkerhetssystem eller genom den mänskliga faktorn.Olyckan i samband med farligt gods iHerborn i när flera människor fick sätta livet tillkunde ha inträffat i . Även andra typer av olyckorkräver ökad uppmärksamhet. Några exempel: Utflödet avsalpetersyra i , 1980, som bl.a. medförde spridning avnitrösa gaser, oleumutflödet i , ochklorgasutflödet i sedan.Genom en starkt ökad satsning på det förebyggandearbetet t.ex. genom ett ökat riskmedvetande isamhällsbyggandet, ökad samverkan på olika nivåer,förbättrade riskanalys- och utbildningsmetoder är detmöjligt att hålla antalet olyckor nere och även minska deraskonsekvenser.Det behövs ett ökat samarbete mellan myndigheter,kommuner, näringsliv och organisationer för att bemästrahelheten. är det många myndigheter som har ansvarinom olika områden t ex arbetarskyddsstyrelsen, ,och räddningsverket.Inom ramen för detta samarbete bör den som gerupphov till risken också ta ett ökat ansvar. Resurserna ärbegränsade om vi ser till den enskilda kommunen ellermyndigheten, men sammantagna är de betydande. Detbehövs således en ökad integrering mellan berördaverksamhetsområden inom kommunerna, t.ex. den fysiskaplaneringen, miljö- och hälsoskyddet ochräddningstjänsten.En ökad integrering medför större effektivitet iverksamheten men även ekonomiska vinster. Enintegrering av kommunernas miljö- och hälsoskyddsarbeteoch brandsyneverksamheten torde ge betydandesamordningsvinster för samtliga berörda. För den enskildeoch för näringslivet innebär integreringen bl.a. att hot ochrisker bedöms i ett sammanhang. På detta sätt motverkasbl.a. motstridiga råd och beslut.Det pågår en viss verksamhet inom kommuner ochstatliga myndigheter som syftar till det som ovan anförts.Verksamheten bör dock skyndas på och det bör ankommapå de statliga myndigheterna som är verksamma inomområdet att öka sina ansträngningar på detolycksförebyggande området. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om integrering och samordning avresurser och verksamhet inom arbetet med att förebyggaolyckor.
mot · GE02Fö811 · 1991-01-25 00:00:00 — Skeppsbrutne() har alltsedan grundandet 1907haft som uppgift att väcka och bibehålla intresset försjöräddningstjänsten, att söka effektivisera den och atthandha verksamheten för räddning av skeppsbrutna runtvåra kuster och i de , ochMälaren.Sjöräddningssällskapet fullgör räddningstjänst enligtbl.a. IMOs ()sjöräddningskonvention, som har undertecknatsamt också enligt nationella lagar.Även i övrig humanitär verksamhet till sjöss och utmedvår långa kust har sjöräddningssällskapet en stor betydelse.En redovisning av exempel från verksamheten 1989 gerföljande bild:Sällskapets räddningsstationer har räddat 109människor i överhängande sjönöd och lämnat undsättningoch assistans till 460 fartyg med 1857 personer ombord.Räddningskryssare har legat i beredskap vid 12 nödställdabåtar och fartyg med 29 personer ombord och har utfört 205sjuk- och läkartransporter, undsatt personer på isoleradeöar med medicin, post och proviant, tjänstgjort somforskningsfartyg och utfört transporter för Kronan samtbistått lotsplatser med ombordsättning och hämtning avlotsar. Vid storm och ishinder har kustbefolkningen erhållithjälp med passageraretransporter och i övrigt biståtts enligti årsboken införda rapporter från sjöräddningsstationerna.Det totala antalet utryckningar och uppdrag har uppgått till1846. Ur 1990.Sjöräddningssällskapet har byggt upp en mycket effektivräddningsflotta, som består av 54räddningsenheter, fördelade på 32 sjöräddningsstationerfrån och på till Holmsundi norr. Flottan bemannas med tolv årsanställda och mer än300 frivilliga.Driftkostnaderna uppgår till ca perår och investeringskostnaderna till ungefär samma summa.De finansieras av de 20 000 medlemmarna, genom bidrag från 29stödföreningar, frivilliga bidrag och donationer frånallmänheten, bidrag från företag och besättningar i fiskeochhandelsflottan samt från båtklubbar ochbåtorganisationer -- helt utan statsbidrag.Sjöräddningssällskapet är befriat från inkomst-,förmögenhets-, arvs- och gåvoskatt och var fram till 1januari 1991 befriat från mervärdesskatt. Genomskattereformen drabbas sjöräddningssällskapet av denbreddade momsen och åsamkas därmed ökade kostnader istorleksordningen 3--4 miljoner kronor.Med hänsyn till den utomordentligt viktigasamhällsinsats som sjöräddningssällskapet gör, börsällskapet i lämpliga former kompenseras för dessamerkostnader. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder till stöd förSvenska Skeppsbrutne.
mot · GE02Fö812 · 1991-01-25 00:00:00 — Transporter av farligt gods Transport av farligt gods kräver säkerhetsåtgärder för attskydda människor, samhälle och miljö. I de flesta fall följsföreskrifterna, men undantagen är många och utgörsammantaget ett allvarligt problem. De som är ansvariga föratt säkerheten sätts ur spel bör få klart för sig att det inteska löna sig att sätta samhällsskyddet i fara för egnavinningssyften.Kemikalier, gifter och annat farligt gods transporterashuvudsakligen på väg, men också sjötransporterna äromfattande. gick ett fartyg på grund vid Marstrand.Ombord fanns 5 containrar med giftiga restprodukter frånpetrokemisk industri. avlöpte det hela lyckligt genominsatser från . Ett annat fartyg beslogs underfjolåret med uppenbara brister i hanterandet av skadligaämnen. Det hade fraktat farligt gods utan tillstånd, fartygethade roderskada etc.På land händer det att lastfordon brister i skyltningen,vilket vid ett haveri kan bli ödesdigert förräddningspersonalen och deras möjligheter att gå in medadekvata åtgärder.Ett annat missförhållande är den tydligen ökandetendensen att förare av fordon i internationell trafik brytermot bestämmelsen om 8 timmars sammanhängande vila.Förare som transporterar farligt gods bör vara utvilade ochi god kondition. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att transporter avfarligt gods sker under så säkra betingelser som möjligt.
mot · GE02Fö813 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:N459 hemställsatt av regeringen begär att den skall ge enlämplig instans i uppdrag att med kommunförhandla om upprättandet av en evakueringsplan förStockholm.
mot · GE02Fö814 · 1991-01-25 00:00:00 — Den kommunala räddningstjänstens ansvar m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T266 hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den kommunalaräddningstjänstens ansvar för industrins miljö- ochsäkerhetsproblem,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av acceptabla ochentydiga regler för transport av farligt gods.
mot · GE02Fö815 · 1991-01-25 00:00:00 — Transport av farligt gods Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Bo543 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skärpta säkerhetskrav i sambandmed transporter av miljöfarligt gods i anslutning tillStockholmsregionens vattentäkter.
mot · GE02Fö816 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Jo818 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att miljöfarliga transportergenom huvudstaden bör begränsas.
mot · GE02Fö902 · 1991-01-25 00:00:00 — Den vapenfria tjänstens inriktning beslöt att till regeringenhemställa om ett förslag till ändring i lagen om vapenfritjänst som innebär att prövningsförfarandet väsentligtförenklas. Beslutet innebär ett stort steg mot en störrerespekt för den enskildes samvetsbestämda hållning tillbruket av våld och bidrar därmed till att öka respekten förde mänskliga rättigheterna.Även efter detta beslut kvarstår dock vissa problemolösta. Ett sådant gäller inriktningen av de vapenfriatjänstgöringsalternativen. 1988 beslöt att denvapenfria tjänsten skulle anknytas ännu närmare tilltotalförsvaret. Likafullt har lagen inneburit en betydandebreddning av tjänstgöringens innehåll, jämfört medförhållandena under den föregående vapenfrilagen. Dethindrar inte att den starka anknytningen till de civilatotalförsvarsmyndigheterna kan tänkas provoceravärnpliktiga som skulle vara berättigade till vapenfri tjänstatt i stället totalvägra.Många vapenfria har som primärt önskemål att tjänstenskall vara inriktad på fredsbefrämjande åtgärder och fredliglösning av konflikter, medan statsmakterna tenderar attfrämst se de vapenfria som en viktig resurs om Sverigeskulle komma i krig. Dessa olika synpunkter behöver intevara oförenliga -- men blir det om endera kravet drivs utanhänsyn till det andra.Av detta drar vi slutsatsen att det grundläggande kravetpå den vapenfria tjänsten bör vara att den är samhällsnyttigi vid mening. En avsevärd del av tjänsterna kan säkerligenockså, såsom redan är fallet, utan problem anknytas tillberedskapsplanlagda delar av totalförsvaret. Det ärsamtidigt angeläget att ordningen på detta område kankännetecknas av en viss flexibilitet. Det är trots allt attföredra att vapenfria, som har svårt att godta en i derastycke alltför nära anknytning till totalförsvaret, ändå gör eni vidare mening samhällsnyttig tjänst framför att detotalvägrar och döms till frihetsstraff.Vi vill alltså förorda att även inriktningen av denvapenfria tjänsten blir föremål för översyn. upprepade gånger framhållit finns det ettsamband mellan avvägningarna på olika punkter.1973 års vapenfriutredning hävdade att ingen skallbehöva dömas till fängelse enbart av det skälet att hanvägrar att bära vapen och föreslog samhällstjänst utdömd avdomstol som ett sätt att lösa problemet. En rad praktiskaoch principiella invändningar framfördes emellertid motförslaget, som inte följdes upp i propositionen. Även dettaproblem är alltjämt olöst, låt vara att det är av mindreomfattning än tidigare.Utredningens refererade ståndpunkt bör enligt våruppfattning aktualiseras. Det bör vara angeläget attutarbeta förslag i syfte att så långt möjligt undanröja detproblem som fängelsestraff vid vapen- och värnpliktsvägranutgör, och måste utgöra, i ett samhälle med respekt förmänniskors samvetsbestämda övertygelser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den vapenfria tjänsten.