mot · GE02K423 · 1991-01-25 00:00:00 — Då kommer denenskilde medborgaren inte i en sämre ställning vad gällertillgången till information än massmedia och offentligamakthavare.Vad är integritet?Begreppet integritet i dess snävare perspektiv, så somdet används vid diskussionen om data och integritet, löperparallellt med begreppets egentliga betydelse. Hoten motden enskildes dataintegritet uppkommer ju därför att hansintegritet i vidare bemärkelse är inskränkt vad gäller hansförmåga att själv styra över sin välfärd. När den enskildeblir ett objekt för det offentligas värderingar och åtgärderställs krav på information och offentlig insyn i privatlivet.Denna insyn blir ett intrång i medborgarens integritet.Den omvända bevisbörda som registerlösningar leder tillförsätter den enskilde i underläge. Ovissheten om vad andravet skapar rädsla för en Storebror som vet allt. Beroendetav den offentligt fördelade välfärden och beroendet av attleva upp till vissa kriterier för att få del av välfärden ärintrång i den personliga integriteten.Det är emellertid ofrånkomligt att integriteten tilsyvende og sidst är en subjektiv upplevelse. Vad som kankännas kränkande och känsligt för en kan vara likgiltigt fören annan. Mot den bakgrunden kan man för desammanhang som här avses definiera integriteten som:graden av den enskildes förmåga att själv avgöra andrasinsyn i den personliga sfären samtgraden av den enskildesmöjlighet att kontrollera var lämnade uppgifter -- lämnadinsyn -- tar vägen och vem som därmed tar del av dem.Med denna definition är det enkelt att se att frågan omden enskildes integritet inte nödvändigtvis beror avdatatekniken som sådan, även om denna sätter viktigafrågeställningar i fokus.Det är formerna för överföringen från den enskilde ochbehandlingen av uppgifter som är det intressanta, intetekniken och programmen. Kommunikationen mellanmyndigheter av olika uppgifter är till exempel mer relevantatt diskutera än den teknik som uppgifterna är lagrade på,även om vi kan konstatera att denna kommunikation intehade kunnat ske utan datatekniken.En lag som reglerar tekniken blir för trubbig. Den kaninte skydda tillräckligt som den hindrar sådananvändning av datatekniken som knappast kan anses varaett hot mot den enskildes personliga sfär. Uppgifter på datablir inte integritetskränkande bara för att de förs på data.Datalagen behöver därför ersättas med en integritetslag.En ny integritetslagDet verkar finnas en utbredd medvetenhet om attdatalagen i dess nuvarande form inte längre fungerar. Inteminst utvecklingen av datatekniken har gjort lagensvårhanterlig. Enligt vår mening räcker det inte med attreformera datalagen. Istället bör den ersättas av en vidareintegritetslag. En ny integritetslag bör bygga på följandeelement:Reglera den enskildes rättEn ny integritetslag bör i första hand ta sikte på attreglera den enskildes rätt över den information som han iolika sammanhang lämnar ifrån sig. Den bör därför göraskillnad på normala personuppgifter som exponeras förandra genom vardagslivets normala aktiviteter eller genomdet offentliga livets villkor och sådana personliga uppgiftersom den enskilde lämnar under vissa förutsättningar och förett visst ändamål.Det är viktigt att användningen av uppgifter av det förraslaget regleras utan att yttrandefrihet och tryckfrihet sätts urspel i datoriserade informationssystem. En författare ellerjournalist måste inom ramen för vår tryckfrihetslagstiftningkunna hantera allmänt känd personinformation även medden nya informationsteknologin utan att han för den skullbryter mot lagen.Det skydd som datalagen ger vad gäller registreringav uppgifter av mer känslig och privat natur bör givetvisfinnas även i en integritetslag. Skyddet bör framförallt tasikte på spridningen och tillgängligheten av sådanauppgifter och avse såväl privata som offentligaregisteransvariga. Register med uppgifter av denna typ böri princip enbart förekomma om de reglerats i lag eller byggtsupp genom informerat samtycke.Uppgifter som den enskilde själv lämnat ställer däremotandra krav på den enskildes rättsliga ställning. Sådanauppgifter som den enskilde lämnar ifrån sig lämnas undervissa förutsättningar, det må vara inom ramen för avtal, ettförtroende eller myndighetsutövning. De bör kunna sessom hans ''egendom'' och han bör kunna ha en starkställning i frågan om hur sådana uppgifter skall användas.Ändamålet skall styra användningenOavsett om uppgifter lämnats till privat eller offentligverksamhet bör det ursprungliga ändamålet vara styrandeför hur uppgiften får användas och behandlas. Datalagensnuvarande ändamålsstyrning bör i en ny integritetslag varacentral och betydligt fastare än ange hur insamladeuppgifter får användas.Informerat samtyckeInformation skall endast få användas på annat sätt än detursprungliga ändamålet under förutsättning att den enskildesamtycker eller om det föreskrivs i lag. Iforskningssammanhang skall passivt samtycke under vissaförutsättningar kunna användas.Uppgifter direkt från medborgarenEn klarare ändamålsstyrning leder till att myndigheterinte som får utbyta uppgifter om den enskilde om detinte anges i lag. Principen bör vara att den som skallanvända uppgifter -- i privat eller i offentlig verksamhet --också skall samla in dem från medborgarna.Användarens ansvarAnvändarens ansvar för att insamlade uppgifter användsför ändamålet och inget annat bör stärkas. Statligförsäljning av personuppgifter bör till exempel inte kunnavara möjlig.Den enskildes rättDen enskildes rätt att själv bestämma över hurpersonliga uppgifter används och sprids måste bli större.Den enskilde bör till exempel ha rätt att överklagautlämnandet av egna personuppgifter om de ärsekretessbelagda eller om utlämnandet sker myndigheteremellan. Han skall också kunna vidtaga rättsliga åtgärdermot registeransvariga i den enskilda sektorn, som använderinsamlade uppgifter för ett annat ändamål och utansamtycke.En ny integritetslag bör bygga på datalagensgrundläggande principer och syften. Den bör syfta till att geden enskilde en stark rättslig ställning i det modernainformationssamhället i stället för att som varaberoende av avvägningar som görs av andra. Vad som häranförts angående en ny integritetslag bör geregeringen till känna.Förändringar i nuvarande lagstiftningVi vill i det följande peka på åtgärder som vi, i avvaktanpå en ny integritetslag, bedömer som angelägna i syfte attanpassa datalagen och annan lagstiftning till de problemsom möter skyddet av den enskildes integritet.Begränsa uppgiftslämnandetDet avgörande hotet mot den enskildes integritet är närhan eller hon tvingas lämna ifrån sig personliga uppgifter.När uppgifterna väl är lämnade har den enskilde inte längrenågon kontroll eller egentlig kunskap om hur de används.Ny lagstiftning kan t.ex. tillkomma som medger nyaanvändningsområden av insamlade uppgifter. Intrång iintegriteten kan ske genom att sekretesskyddet fungerardåligt. Tillstånd till nya samkörningar mellan olikadataregister kan lämnas. Behörighetssystem kan varabristfälliga. Sekretess som har rått, kan hävas. Motdenna bakgrund är det nödvändigt att minskamyndigheternas rätt att insamla, registrera, lagra ochvidarebefordra personuppgifter.Regeringen bör därför tillsätta en delegation meduppgift att föreslå minskningar i medborgarnasuppgiftsskyldigheter.GrundlagsskyddEtt grundlagsskydd för den enskildes integritet infördes1988 i 2 kap. 3 § regeringsformen. Den överenskommelsesom regeln bygger på skulle enligt vår mening kunnat varamer långtgående vad gäller att styra användningen avinsamlade uppgifter i ett register till det ändamål deinsamlats för. Det finns dock ett betydande symbolvärdeoch även en praktisk betydelse i regeln som motiverar våruppslutning bakom den.Undantag från tillståndskravetDatainspektionen har i särskild skrivelse till regeringenlämnat förslag till vissa ändringar i datalagen syftande tillundantag från kravet på tillstånd i sådana fall där såvältillstånd som föreskrifter meddelas enligt praxis. Enligt våruppfattning skall dessa undantag göras av genomändringar i datalagen och ej genom att regering ellerdatainspektion ges rätt att bevilja undantag från datalagenstillämpning. Vi återkommer i denna fråga i den månregeringen lämnar förslag om sådana undantag.Särskilda och synnerliga skälSamtidigt vill vi påpeka att det finns skäl att utnyttjaden praxis som utvecklats sedan datalagens tillkomst till attprecisera datalagen och därmed ge den en starkareställning.Detta kan ske genom att man bättre definierarbegreppen särskilda och synnerliga skäl för tillstånd enligtdatalagen. Härigenom kan man på en gång uppnå en bättreändamålsstyrning och vinna en ökad klarhet idatalagen. Sådana förändringar av datalagen kan skesamtidigt som beslutar om undantag fråntillståndskravet.Prövning av datainspektionens beslutVad gäller prövningen av datainspektionens beslutmenar vi att denna bör ske strikt enligt datalagen utanpolitiska avvägningar. Det finns en sådan erfarenhetoch praxis av datalagens tillämpning att regeringsrätten ochinte regeringen bör vara besvärsinstans. Datalagens skyddav den enskildes integritet blir starkare om prövningen avdatainspektionens beslut enbart sker efter datalagen, utande politiska värderingar en regering tenderar att göra.RegisterlagarRegeringen har i proposition 1990/91:60,Offentlighet, integritet och ADB, uttalat att börvissa myndighetsregister regleras i särskilda registerlagar.Något förslag framläggs emellertid inte från regeringenssida.Vi har tidigare pekat på det angelägna i särskildaregisterlagar, som dels ger det lagliga stödet tilluppgiftsinsamlingen som sådan och dels beskriver undervilka former de insamlade uppgifterna får registreras ochanvändas. Genom ett system med registerlagar fårriksdagen kontroll över utvecklingen inom området.I sådana registerlagar kan anges om uppgifterna fårlämnas ut utan den enskildes informerade samtycke och omuppgifterna får samköras med andra register utaninformerat samtycke.Begränsa personnummeranvändningenPersonnumret har för många kommit att bli en symbolför ett datasamhälle där den enskilde anonymiseras och blirtill ett nummer utan namn, ständigt utsatt för myndigheterskontroll och insyn, utan någon annan identitet än sittpersonnummer. Förekomsten av denna känsla behöver inteöverdrivas. Den är ändå ett skäl till försiktighet medpersonnummeranvändningen.Det finns också betydligt mer konkreta skäl att begränsapersonnummeranvändandet. Som identifikationsbegrepphar personnumret en särställning. Den utbreddaanvändningen av personnumret -- där personnumretfaktiskt i många fall fått ersätta namnet -- leder till att denenskilde i en mängd sammanhang lämnar efter sig ett uniktidentifikationsbegrepp, tillsammans med känsliga ellerokänsliga personuppgifter, när namn och adress hade räcktför det syfte man lämnar uppgifterna till. Genom att dettaunika identifikationsbegrepp används inom allasamhällsområden skapas en möjlighet till insyn, kontrolloch spårning av enskilda personer som ur många perspektivär skrämmande. Detta är inte en följd av personnumretstekniska uppbyggnad utan av dess effektivitet att heltentydigt identifiera en individ.Personnumret ger dessutom tekniska förutsättningarsom underlättar samkörning även om det inte alltid är enförutsättning för detta. Det är betecknande att de somstarkast understryker hur lätt det är att samköra med andraidentifikationsbegrepp ofta pekar på desvårigheter en begränsning av personnummeranvändningenskulle innebära.Enligt vår mening är det inte fråga om att avskaffapesonnumret utan att begränsa dess användning. Det är etteffektivt identifikationsbegrepp som ska användas där dentypen av säker identifikation är nödvändig. En begränsningav personnummeranvändningen bör i stället bygga på attendast vissa registeransvariga, genom särskilt lagstöd, fårkräva personnummer. I övrigt bör användningen avpersonnummer vara frivillig.I den ovan nämnda propositionen har regeringen nyligenföreslagit en ytterligare reglering beträffande användningenav personnummer. Regeringens förslag är emellertid vagtoch kommer inte att leda till den begränsning avpersonnummeranvändning som vi menar är nödvändig. Ettbättre alternativ är att utgå från det lagförslag omanvändning av personnummer som lades fram av data- ochoffentlighetskommittén 1987 (SOU 1987:31). Lagförslagetbör bli föremål för granskning av lagrådet och därefterprövas av riksdagen.Försäljning av personuppgifterStat och kommun ägnar sig åt att aktivt spridainsamlade uppgifter genom att kommersiellt försälja dem.Vi anser det principiellt felaktigt att det offentliga pådetta vis säljer delar av enskilda medborgares privatliv.Offentlighetsprincipen ger inget stöd för en sådanförsäljning. Tvärtom riskerar försäljningsverksamheten attskapa en ''lyxklass'' där vissa medborgare kan köpaoffentliga handlingar i en form som offentlighetsprincipeninte ger den enskilde möjlighet att kräva.Data- och offentlighetskommittén har lämnat förslag omen begränsning av försäljningen ur personregister.Begränsningen innebär i själva verket en legalisering avnuvarande försäljningsverksamhet. Genom att man intetagit ställning till offentlighetsprincipens handlingsbegreppinnebär kommitténs förslag varken någon begränsning ellerkontroll av vilka uppgifter och vilken information som fårsäljas.I den ovan nämnda propositionen har regeringen nyligenlagt fram ett förslag i syfte att ''strama upp'' försäljningen avpersonuppgifter från myndigheter. Förslaget är emellertidhelt otillräckligt. Det kommer när det genomförts att endasti mindre omfattning påverka den omfattande försäljningenav uppgifter.Det är enligt vår mening ytterst betänkligt attmyndigheter försäljer uppgifter som insamlats för speciellamyndighetsändamål.För det första innebär försäljningen att myndighetenägnar sig åt en verksamhet som inte ingår i självamyndighetsuppgiften.För det andra leder försäljningen till en uppenbar risk blandar ihop behovet av uppgifter förmyndighetsutövningen med den efterfrågan försäljningenger. Det finns påtagliga integritetshot i detta, somdenna risk negativt kan påverka medborgarnas förtroendeför myndigheten och dess sätt att hantera insamladeuppgifter.För det tredje strider försäljningen mot syftet meddatalagens ändamålsparagraf. Insamlade personuppgifterska enbart användas för de ändamål de insamlats för.Existensen av -- som har stöd i datalagen --och försäljningen ur andra register strider mot dennaparagrafs syfte att skydda den enskildes integritet.Försäljningen ur myndigheters personregister bör därförinte tillåtas. bör ge regeringen detta till känna.Statens person- och adressregister bygger på uppgiftersom insamlats för helt andra ändamål än försäljning. är ett av de mer integritetskänsliga registren iSverige. Försäljningen ur detta register i dess nuvarandeform bör därför inte få ske.Därmed försvinner motivet för detta registerssärställning. Behovet av ett register för t.ex. uppdateringkan fyllas genom att SPAR omvandlas till ett renodlatadressregister som i vanlig ordning lyder under datalagen.Riksdagen bör därför fatta beslut om att avveckla SPAR idess nuvarande form.Skydd av företagsuppgifterDen svenska integritetsdebatten har nästan uteslutanderört de enskilda individerna och det hot somdatoriseringen -- främst hos myndigheterna -- inneburit förintrång i den personliga integriteten. Det mycketomfattande ADB-stöd som är en normal del imyndighetsutövningen, innebär av samma skäl som ovanredovisats en fara vad avser den enskilde medborgarensintegritet.Det förekommer ett omfattandeuppgiftsinsamlande från företagen till den offentligasektorn. Uppgiftsinsamlandet har vuxit tilloerhörda volymer. Enligt beräkningar, som gjordes för fleraår sedan, sänder näringslivet in mer än 50 miljonerblanketter till olika myndigheter . Volymen harsnarare ökat än minskat . Insamlandet syftar tillatt tillgodose samhällsapparatens underlag för styrning,kontroll och statistik. Hanteringen av dessa oerhördavolymer av data är endast möjlig med hjälp av ADB-teknikhos myndigheterna.Lagringen av dessa data i myndigheternas databaserrepresenterar de facto en potentiell risk för oförutsedda ochobehöriga informationsuttag. Dessa risker måsteelimineras. En första förutsättning för att nå detta mål äratt man i högre grad än är medveten om desårbarhets- och integritetsrisker som dessa baser medför.Myndigheternas insamling av företagsuppgifter medföremellertid även ytterligare risker, som i första handsammanhänger med hur insynsreglerna enligtoffentlighetsprincipen och de gällande reglerna isekretesslagen tillämpas.Som ovan redovisats kommer t.ex. det skydd somsekretesslagen är tänkt att ge vad gälleruppgiftsöverföringar från en myndighet till en annan att istor utsträckning sättas ur spel genom nuvarande praxisenligt tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen --framför allt genom tillämpningen av informationsbegreppet''potentiell handling'' vid uppgiftslagring på ADB-medium.Denna utveckling av praxis är bara inledd,men den kan leda till ytterst obehagliga konsekvenser omden tillåts fortsätta.För skyddet av företagens integritet krävs emellertidockså andra särskilda åtgärder. I första hand bör dessa avseinsatser för att begränsa det uppgiftsinsamlande, som nuförekommer hos ambitiösa myndigheter som i dettaavseende givits ganska fria händer genom den s.k.ramlagstiftningstekniken. Uppgiftsinsamlandet borde imycket större utsträckning förutsätta direkt och tydligt stödi lag för att få förekomma. För kontrolländamål borde t.ex.endast stickprov göras även om datatekniken gör det billigtför den uppgiftsinsamlande myndigheten att bearbetauppgifter från den totala populationen.Det borde också klarare slås fast -- såsom gäller föruppgifter om enskilda individer -- att uppgifter sominsamlats för ett bestämt ändamål inte skall få användas förandra ändamål än som avsågs vid uppgiftsinsamlingen, varesig hos den insamlande myndigheten eller annanmyndighet.I de fall då det blir aktuellt att överlämna uppgifterrörande ett visst företag från t.ex. en myndighet till enannan -- och detta inte kunnat förutses viduppgiftsinsamlandet -- bör regler övervägas som skyddarföretagen genom att dessas samtycke skall inhämtas.Det synes också vara nödvändigt att tillförsäkraföretagen en laglig insynsrätt med avseende på de uppgiftersom registrerats om dessa hos någon myndighet.Insynsrätten skulle kunna utformas med ledning av densärskilda paragraf i datalagen som tillförsäkrarmedborgarna en insynsrätt av detta slag.Det är också angeläget att övervägaintegritetsskyddsregler som förhindrar att företagenavtvingas uppgifter om affärsidéer, planer och liknandeföretagshemligheter som i orätta händer skulle kunna ländaföretaget till skada.Behovet av skydd av företagshemligheter bör utredas isärskild ordning. bör ge regeringen detta tillkänna.I motionen läggs förslag till lagändringar. Det börankomma på vederbörande utskott att utforma erforderligförfattningstext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en knytning av myndigheternasdataanvändning till myndighetsutövningen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om informationsrutiner mellansocialstyrelsen och sjukvårdens olika enheter,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av myndigheterstillämpning av sekretesslagstiftningen,4. att hos regeringen begär en redovisning avanvändning av kryptering i enlighet med vad i motionenanförts,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utgallring ochsekretessbeläggning av uppgifter i register som inte nyttjasför myndighetsutövning,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om besvärsrätt vid utlämnande avuppgift,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om datalagens motsatsförhållandetill tryckfrihets- och yttrandefrihetslagstiftning och däravföljande behov av förändringar i lagstiftningen,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en ny integritetslag,9. att hos regeringen begär tillsättande av endelegation i syfte att föreslå minskningar avuppgiftslämnandet i enlighet med vad i motionen anförts,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prövning av datainspektionensbeslut,11. att , med avslag på proposition 1990/91:60 idenna del, antar en lag om användning av personnummer ienlighet med vad i motionen anförts,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försäljning av uppgifter frånstatliga dataregister,[att hos regeringen begär förslag till avvecklingav SPAR i enlighet med vad i motionen anförts,1]13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av skydd förföretagshemligheter.