mot · GE02Jo705 · 1991-01-25 00:00:00 — SammanfattningFolkpartiet liberalerna anser att skyddet av naturen är encentral del av miljövården. Naturvårdsfrågorna måste fåökad tyngd i samhällsplaneringen. Naturresurserna måsteanvändas så att en uthållig livsmedelsproduktion ochråvaruförsörjning garanteras. Skyddet av arter ochnaturmiljöer måste utgå ifrån vad naturen tål. Sverigesartrikedom får inte minska till följd av människansverksamhet. Bevarandet av biologisk mångfald måstetillmätas större betydelse i det fortsatta naturvårdsarbetet.I motionen föreslås en ny form av områdesskydd --hänsynsområde. Inom ett sådant kan särskilda riktlinjerutfärdas för att skydda t ex en hotad art eller annat välavgränsat ändamål. Insatser kan även göras som skydd avför flora och fauna kritiska områden eller avtal medmarkägare. Ersättning för intrång skall utgå.Andra viktiga förslag är:Naturvårdslagstiftningen anpassas till internationellakonventioner, främst Bern- och Ramsarkonventionerna.Nationalparksplanen fullföljs och av denproduktiva skogsmarken utanför fjällkedjan lämnas för enfri naturlig utveckling.Mineralprospektering skall ej tillåtas i naturskyddadeområden.1. Inledning 1.1 Allmän bakgrundDen liberala ideologin har den enskilda människan ochhennes behov och möjligheter som utgångspunkt. Menmänniskan är varken naturens slav eller dess herre. Vi leverav och med naturen och blir förlorare om vi inte följerspelreglerna. Men inom de ramar naturen sätter finnsutrymme för utveckling, nyskapande och tekniska framsteg.Som goda förvaltare måste vi garantera goda betingelser föröverlevnad och drägliga förhållanden -- för oss själva ochkommande generationer.Det finns olika motiv för skyddet av flora och fauna.Folkpartiet liberalerna tillbakavisar idéer om att alla arter --inklusive människan -- har lika värde. I stället menar vi attdet finns andra skäl att bevara den levande naturen:Till de rena nyttoskälen hör att växter och djur är viktigasom producenter av livsmedel, mediciner och olika råvaror.Inte minst är vilda släktingar till kulturgrödor och tamdjurmycket betydelsefulla som genreserver. Ett relativt litetantal växtoch djurarter används , men både antalet ochbetydelsen kan förväntas öka i framtiden.Men naturen har också för människan unika värden,eftersom hon kan uppskatta annat än det rent materiella.Naturens stora variation av arter och miljöer erbjuder denenskilde rika möjligheter att få nya upplevelser. Olikafriluftsaktiviteter har ett utomordentligt rekreationsvärdeoch är av stor betydelse för många människor.Naturen inspirerar till vetenskapligt och konstnärligtskapande. Frågor om växt- och djurarternas antal ochursprung har alltid fascinerat människor och givit upphovtill religiösa och vetenskapliga tolkningar. teori omarternas uppkomst genom naturligt urval -- där insikten ommångfaldens och variationens betydelse är ett centraltelement -- är en av de vetenskapliga landvinningar som mesthar påverkat människans världsbild.När unika miljöer skövlas och arter utrotas minskarframtida generationers valfrihet och deras levnadsvillkorförsämras. Vi fråntar dem alternativ som stått öppna för osssjälva. Den liberala förvaltarskapstanken innebär ett ansvarför att även framtidens medborgare garanteras valfrihet ochutvecklingsmöjligheter.Folkpartiet liberalerna vill här understryka att detbehövs ekonomisk tillväxt inte minst för att kunna avsättaresurser för naturvårdande insatser. Det är enmissuppfattning att tro att en ökad tillväxt behöver nås påbekostnad av värdefull natur. En långsiktigt hållbarekonomisk utveckling förutsätter tvärtom ett ansvarsfulltutnyttjande av våra naturresurser i stället för rovdrift. Vivet också att det är i tider av ekonomisk stagnation somviktiga budgetanslag hotas mest och krav på exploatering avkänsliga områden har lättast att vinna gehör.1.2 Biologisk mångfaldI dag känner vi till 1,4 miljoner växt- och djurarter påjorden, men ökad kunskap om regnskogarna gör attbiologer nu gissar att det kan finnas så många som 30--50miljoner arter. Risken är stor att 15--av de nukända arterna är utrotade . I har tvådäggdjursarter, nio fågelarter och trettiosex kärlväxterutrotats . Knappt tvåhundra växter och svamparoch elva ryggradsdjur är akut hotade.Att arter försvinner och nya uppkommer är i och för sigen naturlig företeelse. Men den våg av utrotning vi upplevtunder de går mycket fortare ännågonsin tidigare under de 3,5 miljarder år det har funnitsliv på jorden.Utrotningen beror främst på att arters livsmiljöerförstörs eller förändras genom människans verksamhet. Viser hur miljön utarmas allt snabbare inte bara genomatt enskilda arters livsmiljöer förstörs utan även genom atthela landskapet förändras radikalt. Det sker inte bara itropiska länder. Även i vårt land sker storskaligaförändringar när älvar byggs ut, tätorter ochkommunikationsleder expanderar, jordbruksmetoderändras och naturskogar ersätts av industrinsvirkesproduktionsskogar.Landskapet kan ses som en mosaik av olika livsmiljöer --biotoper. Individerna inom en växt- eller djurart äruppdelade i delpopulationer på de olika fläckarna avpassande biotoper. En arts talrikhet bestäms av hur vanligalämpliga biotopfläckar är. Individantalet är därtill känsligtför biotopfläckarnas storlek, kvalitet, grad av isolering ochtidsmässiga dynamik.Genom miljöns utarmning minskar de hotade arternasbeståndstorlekar och antalet delpopulationer blir färre. Dåminskar också deras genetiska variation och därmedförmågan att motstå förändrade förhållanden. När dengenetiska variationen är liten ökar risken för inavel. Småoch geografiskt begränsade populationer är särskilt känsligaoch de kan också knäckas lätt av mer slumpartade orsaker,t ex en extremt sträng vinter.Delpopulationerna är ofta starkt beroende av varandragenom in- och utvandring. Om en delpopulation dör ut kanden ersättas genom invandring om biotopen finns kvar.Enligt naturvårdsbiologisk forskning bör skyddet av floraoch fauna inriktas på att skapa förutsättningar för att bevaragrupper av delpopulationer som är tillräckligt stora för attkunna motstå olika förändringar i miljön.2. Strategi för naturvårdVanligtvis utgår naturvårdspolitiken från en statisknatursyn där bevarandet, det rena konserverandet avnaturtyper, är en huvudingrediens. liberalernamenar att naturvården och artbevarandet måste länkas in inya banor. Bevarandet av biologisk mångfald måstetillmätas större betydelse än . Det statiskareservatstänkandet bör kompletteras med ennaturvårdstrategi som tar mer hänsyn till hur naturensdynamik och landskapets mosaikartade sammansättningpåverkar växternas och djurens talrikhet och utbredning.För att bevara en utrotningshotad art kan det t ex varanödvändigt -- eller om man så vill tillräckligt -- att hasärskilda regler punktvis inom stora områden utan att havittgående reservatsföreskrifter för hela området.Säkerställande av natur i nationalparker och reservat ärändå nödvändig. Dessa skyddsformer bör användas somstödjepunkter i ett nätverk som skapar förutsättning förbevarande av biologiska mångfald. Ett led i dettaär därför att tillskapa nya reservat jämnt fördelade överhela landet. Behoven är störst i södra och mellerstaSverige. Mellan kärnorna eller stödjepunkterna bör finnasspridningskorridorer och områden där särskild hänsyn tastill naturvårdsintresset. Om naturvården utformas efter ensådan strategi ökar förutsättningarna att inga fler växt- ochdjurarter utrotas i liknar i aktionsplanen Natur ''90landskapet vid en pyramid. Den breda basen är''vardagslandskapet''. Där bör god hushållning mednaturresurser och vården av fauna och flora förverkligasgenom hänsynstagande. Särskilda hänsynsparagrafer finns ibåde skogsvårdslagen och skötsellagen.På mellannivån finns områden med högrenaturvårdsvärde. Där bör större hänsyn visas ochbevarandeaspekternas tyngd ökar. I den smala toppen finnsområden av så stort värde att de bör ges ett särskilt starktskydd mot exploatering.Folkpartiet liberalerna delar i stort den synen pålandskapet. I den här motionen lämnar vi förslag om hurnaturvården bör bedrivas inom alla tre nivåerna för attskydda flora, fauna och andra naturresurser.3. Mångfalden i naturen 3.1 ArtskyddSkyddet av hotade och sårbara arter måste tillgodosesbättre. Lagstiftningen måste anpassas till de internationellakonventioner undertecknat.Lagstiftningenändras så att högre krav på hänsyn kan ställas i kritiskaområden och så att de hotade arternas biotoper kan ges ettautomatiskt skydd.Ökade medel ges till statensnaturvårdsverk för vård av hotade arter och forskning omsmå och splittrade populationers dynamik, ekologi ochgenetik.Genom att underteckna om skyddför flora och fauna samt dess växt- och boplatserhar förbundit sig att ''bevara beståndet av vildaväxter och djur på eller anpassa det till en nivå som sommotsvarar i synnerhet ekologiska, vetenskapliga ochkulturella krav''. Trots det är skyddet för hotade och sårbaraarter för svagt . Arter som omfattas avBernkonventionen ges inte något särskilt skydd.Våtmarksområden som listas i Ramsarkonventionen förskydd av våtmarker av internationell betydelse kanexploateras för olika ändamål. Det skydd de fått genom attskrivas in i 2 kap naturresurslagen är således otillräckligt.En åtgärd för att råda bot på bristerna är att lagar ochförordningar bättre anpassas till konventionerna. Förnaturvårdens del gäller detta krav främst de redan nämndaBernoch Ramsarkonventionerna samt Bonnkonventionenom skydd för flyttande arter och Washingtonkonventionenom den internationella handeln med hotade djur och växter.Vad som här anförts om anpassning av svensk lagstiftningtill internationella konventioner bör genom etttillkännagivande meddela regeringen.En konsekvens av anpassning till bliratt naturvårdslagen måste ändras så att områden som hyserhotade arter eller utgör en sådan arts livsmiljö kan ges ettgenerellt skydd mot störande arbetsföretag. Det är intesäkert att det biotopskydd som föreslås avnaturvårdslagsutredningen (SOU 1990:38) är tillräckligt försådana ändamål. Att döma av den lagrådsremiss omändringar i naturvårdslagen, som regeringen lämnatkommer det att bli omständligt och ta att gesmåbiotoper ett godtagbart skydd. Det är heller inte alltidså att viktiga naturvärden är knutna till en viss lättavgränsad biotop. Nedan, i avsnittet om områdesskydd,föreslår vi en skyddsform som bättre tillgodoser krav ombevarande av hotade och sårbara arter.Ökad kännedom om de hotade och sårbara arternasförekomst och miljökrav är av stor vikt för ett framgångsriktbevarandearbete. Men också mer generell kunskap omvarför arter blir hotade och genetisk variation utarmas ärbetydelsefull, liksom kunskap om hur strategier för att mötahoten skall utformas. Av den anledningen anser folkpartietliberalerna att ökade resurser bör ges till naturvårdsverketför artskydd och forskning om naturvårdsbiologi.3.2 OmrådesskyddEtt nytt skyddsinstitut -- hänsynsområde -- inrättas.Hänsynsområdet ger möjlighet att inom stora geografiskaområden ställa särskilda krav och ge speciella riktlinjer,ingå avtal med markägare och ge ersättning för försvårandeav markanvändning och frivilliga insatserNationalparksplanen skall fullföljas och av denproduktiva skogsmarken nedanför den fjällnära skogenskall lämnas för fri utvecklingDen fjällnära skogen ges,genom särskild lagstiftning, ett skydd liknandehänsynsområdetRegler om ägande och skötsel avreservat skall anpassas så att även enskilda, organisationeroch företag oftare än kommer i fråga. Ersättning förintrång och markinlösen skall kunna periodiseras eller ske iform av markbyte.Annan lagreglering bör övervägas förområden som naturskyddas för att tillgodose friluftslivetskravMot bakgrund av vad som anförts ovan om strategi förnaturvård och bättre skydd av hotade arter föreslår vi atten ny form för områdesskydd skall inrättas genom tillägg inaturvårdslagen. Den nya skyddsformen --hänsynsområde -- skall ge möjligheter att ställa särskildakrav på verksamhet inom ett område av högtnaturvårdsvärde. Givetvis skall ersättning utgå ompågående markanvändning försvåras avsevärt. Det ärmeningen att markanvändning och annan verksamhet skallfortgå, men på en högre hänsynsnivå och efter obligatoriskasamråd. Skyddsformen avses vara flexibel. De särskildakraven kan t ex utformas som generella riktlinjer eller somavtal med markägare om speciella skötselåtgärder elleråtaganden. Genom detta förslag blir skyddsformennaturvårdsområde överflödig. Befintliganaturvårdsområden kan överföras tillhänsynsområden. Likaså kan naturreservat utanlångtgående reservatsföreskrifter göras om tillhänsynsområden. Därigenom minskar risken attreservatsbegreppet urholkas.Skyddsformen är lämplig att använda för större områdendär hotade eller sårbara arter förekommer men därinrättande av reservat är olämpligt. I vissa fall kan det varalämpligt att ge viktigaste livsmiljö -- kärnbiotop -- ettgenerellt skydd inom området eller reglera och görainskränkningar i brukningsmetoder. I andra fall kan avtalmed markägare om att vänta med skogsavverkning, d v sförlänga omloppstiden, på en viss andel av marken ge etttillräckligt skydd. Ett annat exempel på avtal kan vara attalltid hålla en viss procent mogna lövträd i skogen.Intrångsersättningar står naturligtvis i proportion tillinskränkningarnas storlek. Inom hänsynsområde kanbidrag till naturvårdsåtgärder i skogsbruket utgå, enmotsvarighet till NOLA-bidraget.Hänsynsområde bör också komma ifråga där någonsärpräglad naturtyp behöver skyddas eller områden medintressant flora och fauna där den biologiska mångfaldenbör bevaras. Exempel kan vara ekhagar ellerÖlands alvar, men också mer naturpräglade skogsmiljöeroch miljöer.En annan intressant tillämpning av hänsynsområdetskulle vara att använda skyddsformen i orörda älvars ochandra vattendrags avvattningsområde. Reglerna kunde dågälla åtgärder som påverkar vattenföring och vattenkvalitéoch på så vis ge ett ökat skydd utöver skyddet inaturresurslagen.En fördel med förslaget om hänsynsområde är att detseriöst behandlar frågor som rör möjligheterna att samtidigtbedriva jord- eller skogsbruk och ta stor hänsyn tillnaturvårdsintresset. Vi anser att målet med t ex skogsbrukinom hänsynsområden är att få en varaktig virkesavkastningoch uppfylla de krav naturvården och andraallmänna intressen ställer för att efterlikna en naturligskogsdynamik och bibehålla värdefulla naturtyper.Riksdagen bör ge regeringen till känna vad som häranförts om skyddsformen hänsynsområde och begäraförslag om tillägg i naturvårdslagen rörande den nyaskyddsformen.Skall vi klara skyddet av växt- och djurarter ochnaturmiljöer krävs dessutom att värdefulla områdenskyddas som nationalparker eller reservat. Folkpartietliberalerna menar att fler nationalparker måste inrättas såatt nationalparksplan fullföljs. I detsammanhanget har vi tidigare framhållit att nyanationalparker bör bildas i , Taavavuoma ochRogen.Vi vill också tillåta en naturlig skogsutveckling i fler ochstörre reservat i produktiv skog utanför den fjällnäraskogen. Särskilt viktigt är detta i . Deområdena kan fungera som viktiga kärnor i ett nät avområden med olika grad av skydd. har endast 0,4procent av den produktiva skogen utanför fjällskogarna ettverksamt naturskydd. I ett internationellt perspektiv är deten låg skyddsnivå bland länder med rikliga skogstillgångar.På sikt måste målet nås.Ett första steg är att ge våra urskogar ett bättre skydd.Återstående urskogar och urskogsliknande områden i södraoch bör säkerställas i reservat. Trycketmot urskogarna är hårt som resurserna för attbilda naturreservat är helt otillräckliga. Med nuvarandetakt i bevarandebesluten kommer ett stort antal av våra fåkvarvarande urskogar att gå förlorade.Riksdagen bör genom tillkännagivanden meddelaregeringen vad som här anförts om fullföljande avnationalparksplanen och om skydd av av denproduktiva skogsmarken utanför de fjällnära skogarna.Riksdagen bör också ge regeringen till känna att urskogar isödra och skyddas i reservat.Möjligheterna att ge dem ett temporärt skydd i avvaktan påpermanenta reservatsbeslut bör prövas.De fjällnära barrskogarna har fått ett visst skydd genomriksdagsbeslut . Men skyddet är otillräckligt.Folkpartiet liberalerna menar att ett mer eller mindresammanhängande område i den fjällnära skogen böravgränsas inom vilket särskilda hänsyn till naturen skall tas.Avgränsningen skall omfatta det område som ännu endast iringa omfattning påverkats av modernt skogsbruk.Gränsdragningen måste göras i nära samverkan med lokalaintressen och berörda skogsbrukare. En uttalad ambitionvid avgränsningsarbetet bör vara att enskilda skogsbrukareinte ansluts mot sin vilja. Reglerna som skall gälla inom detavgränsade området bör likna dem vi ovan föreslagit omhänsynsområde, men på grund av områdets storlek och dessomfattning över flera län, bör det inrättas med stöd isärskild lagstiftning. Vårt förslag för det fjällnäraskogsbruket har vi tidigare utvecklat i en annan motion(1990/91:Jo4). Vad här anförts om skydd för de fjällnärabarrskogarna bör meddelas regeringen genom etttillkännagivande från riksdagen.Naturreservat kan ägas av enskilda och företag likavälsom av stat och kommun. Jämfört med bör det blimycket vanligare att organisationer och enskilda motersättning ges tillsyns- och skötselansvar för reservat.Skötseln skall även kunna läggas ut på entreprenad.Intrångs- och marklösenersättningar som utbetalas tillenskilda vid reservatbildning bör kunna spridas i tiden efteren upprättad plan. De möjligheter till detta som redan finnsbör utnyttjas bättre. Det är inte rimligt att staten skallfinansiera hela bevarandeprogram under , närinventeringar slutförts. Ett avbetalningssystem har ocksåpositiva effekter för mottagaren, som kan sprida deintäkterna . I möjligaste mån bör ocksåönskemål om markbyte som ersättning tillgodoses.Riksdagen bör ge regeringen till känna vad som häranförts om ägande och skötsel av reservat samt om intrångs-och marklösenersättningar.Ett antal naturskyddade områden har avsatts för atttillgodose i första hand sociala intressen. Visserligen harsådana reservat stor betydelse för växt- och djurlivet,särskilt i tätortsnära områden, men för att inte skapaosäkerhet om syftet med naturreservat bör det övervägasom en annan terminologi skall användas för områden somskyddas för friluftslivets skull. Annars finns det risk för attnaturreservatsbegreppet devalveras. Folkpartietliberalerna har tidigare föreslagit att begreppet naturparkskulle kunna användas för det ändamålet. Områden förrekreation bör i första hand vara en kommunalangelägenhet. Det finns anledning att överväga om skyddetför sådana områden skall regleras i annan lagstiftning, t explan- och bygglagen. Vad som här anförts omområdesskydd för friluftslivet bör ge regeringentill känna.3.3 Hänsyn vid markanvändning och exploateringNya brukningsmetoder skallmiljökonsekvensbeskrivas innan de får börja användasNaturresurslagen bör ses över och ansvaret för uppsikt övernaturresurshushållning överföras från tillnaturvårdsverketHänsynsregler i brukningslagarna sesöver och efterlevnaden kontrolleras för att ökamöjligheterna till ett mångsidigt användande av''vardagslandskapet'' Myndigheternas möjligheter attpåverka de areella näringarnas hänsynstagande skallförbättras. Nya våtmarker skall anläggas i vissajordbruksområden.Mineralutvinning och -prospekteringförhindras i naturskyddade områdenFolkpartiet liberalerna anser attmiljökonsekvensbeskrivningar skall göras innanexploatering och brukningsmetoder som starkt påverkarnaturmiljö, flora och fauna tillåts. Analys avmiljökonsekvenser måste göras även om de nya metodernaanses vara ett led i pågående markanvändning. Vad som häranförts om miljökonsekvensbeskrivningar bör geregeringen till känna.Svenska har gjort enutvärdering av naturresurslagen. Föreningen konstateradeatt lagen har låg status hos myndigheterna.Lagbestämmelsernas luddighet är ett hinder för dessmöjligheter att få genomslag. Ofta tillämpas intenaturresurslagen fast så borde ha skett. Folkpartietliberalerna menar att det nu finns skäl att myndigheternagör en översyn av lagen och överväger lämpliga åtgärder. Vianser också att tillsynsansvaret förnaturresurshushållningsfrågor bör överföras från boverkettill . Det är inte lämpligt att det verk somfrämst handlägger exploateringsfrågor också har uppsiktöver hushållningen med naturresurser. Vad som här anförtsom översyn av naturresurslagen bör meddelas regeringengenom ett tillkännagivande. bör också beslutaatt överföra uppsikten över hushållningen mednaturresurser till naturvårdsverket.Kännetecknande för ''vardagslandskapet'' är att detbrukas och utnyttjas som hänsyn skall visas motnaturen och vissa bevarandekrav tillgodoses. Det ärnödvändigt att gynnsamma betingelser för flora och faunabibehålls på den avsevärt mycket större yta som liggerutanför än inom nationalparker och reservat. Risken atthotade och känsliga arter dör ut ökar starkt om skyddadeområden blir isolerade öar i en ogästvänlig omgivning.Reglerna om hänsyn i skogsbruket ses överav den skogspolitiska utredningen varför vi inte reser någotsärskilt yrkande i den frågan. Däremot menar vi atthänsynsreglerna i skötsellagen i stort sett varitverkningslösa och bör bli föremål för utvärdering ochöverväganden. Detta bör ge regeringen tillkänna.Undersökningar har visat att naturvårdshänsynen iskogsbruket är bristfällig på ca 1/3 av hyggena. Det ärnödvändigt att skogsvårdsorganisationen ochlänsstyrelserna skärper bevakningen av hurhänsynsreglerna i skogsvårdslagen följs. Detta bör gesregeringen till känna.Som en följd av det livsmedelspolitiska beslut riksdagentog kommer stora arealer jordbruksmark,särkilt i skogs- och mellanbygder, att hotas av nedläggning.Vid jordbruksnedläggningar är det av stor vikt attnaturvårdsmyndigheterna samarbetar medlantbruksnämnderna så att viktiga bevarandefrågorbevakas.Ett nytt anslag för landskapsvård infördes av ,men medlen är otillräckliga. I en motion omjordbrukspolitiken till årets föreslår folkpartietliberalerna en utredning om generell arealersättning medsyftet att bland annat bevara det öppna landskapet.Dikningsverksamhet i jordbruket och skogsbruket hotarstora naturvärden och skapar risk för ökat kväveläckage.Sumpskogarna som innehåller en specialiserad fauna ochflora är hotade. harframhållit att den nuvarande utvecklingen innebär att 2/3 avsumpskogarna kommer att vara borta i mitten av nästasekel.1986 ändrades naturvårdslagen så att markavvattningskall kräva tillstånd av . Att kräva tillstånd är en viktig åtgärd somförstärker möjligheterna att skydda värdefulla våtmarker.Hittills har dock nästan alla ansökningar om tillståndbifallits. Det är angeläget att länsstyrelserna utnyttjar demöjligheter som lagen innebär att göra en restriktivtolkning av ansökningar i de fall naturvårdsintressenföreligger.Detta är viktigt bl.a. därför att de artrika sumpskogarnaännu inte inventerats tillräckligt. Det är också angeläget attefterhandskontroll sker av skyddsdikade områden så attskyddsdikningskriteriet inte missbrukas. En möjlighet sombör prövas är att införa tillståndsplikt för alla typer avdikning. Vad som här anförts om markavvattning ochskyddsdikning av skogsmark bör genom etttillkännagivande meddela regeringen.Förutom att öka kontrollen över markavvattning ochdikning anser liberalerna att våtmarker somtidigare dikats ut i jordbrukslandskapet bör återskapas ellernyanläggas. Utöver den positiva effekt sjöar, kärr ochmyrar har som effektiva kvävefällor, är de också av storbetydelse för odlingslandskapets flora och fauna.Folkpartiet liberalernas satsning på nya våtmarkerutvecklas vidare i en motion om vatten till årets riksmöte.Naturresurslagen innehåller sedan sin tillkomst enundantagsregel som möjliggör mineralutvinning i deobrutna fjällområdena. Vi har för vår del motsattoss denna möjlighet. Det vore orimligt att tillåta såomfattande ingrepp i naturskyddade områden. Vi föreslårdärför att NRL ändras på denna punkt.Folkpartiet liberalernas uppfattning är att områden somskall åtnjuta ett långsiktigt naturskydd bör vara undantagnabåde från prospektering och utvinning.