mot · GE02Bo28 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö Miljöanpassat byggande och boendeI regeringens miljöproposition ges en värdefullredovisning över vidtagna åtgärder på miljöområdet.Vidare lämnas förslag på ytterligare insatser för att nå demiljöpolitiska målen.Motionen handlar om miljöanpassat byggande ochboende. Visserligen behandlas dessa frågor till viss del ipropositionen, men det finns enligt vår mening anledningatt ytterligare uppmärksamma denna viktiga del avmiljöpolitiken.Småskaliga lösningar, flexibla systemMiljöproblemen i vårt land är inte längre i första handorsakade av industriella utsläpp. De är i stället i allt högregrad knutna till samhällets växande varuströmmar i form avt.ex. trafiken, varuomsättningen som genererar ökadeavfallsmängder, kemikalieanvändningen,energiproduktionen.De flesta av dessa många utsläppskällor har näraanknytning till samhällsbyggandet och boendet. Därför ärdet naturligt att dra slutsatsen att vi bör förlägga en stor delav miljöinsatserna till bostadsområdet och i detta arbeteengagera de boende. Därmed är det också självklart att vibör ompröva många av de storskaliga lösningar vi hittillsanvänt oss av och undersöka vilka småskaliga och merflexibla metoder, som står till buds.Här kan vi ta avfallshanteringen som ett exempel. Dentraditionella metoden är att samla allt avfall i stora enheteri bostadsområdet, transportera det till en central anläggningdär det deponeras eller förbränns.Denna metod ökar det totala transportarbetet isamhället. Deposition lägger beslag på allt större markarealoch ökar risken för läckage till grundvatten. Förbränningenmedför risker för miljöfarliga och giftiga utsläpp.Alternativet, som t.ex. demonstrerats i HSBs projektBrf Tusenskönan under Bo 90 i , är ensopseparering redan i lägenheten och där bl.a.kompostering av avfallet sker i bostadsområdet. Resultatetär inte bara bättre miljö utan också en betydligt lägrerenhållningskostnad.På motsvarande sätt måste vi börja ifrågasätta detrimliga i att spola avloppet med färskt vatten miltals undergator och vägar till reningsverk, som blandar sammangiftiga kemikalier från industri och hushåll med vår egenavföring. Inte minst det växande behovet aversättningsinvesteringar i det nedslitna ledningsnätet bordetvinga fram en ny syn på de storskaliga VA-systemen.Den nya utvecklingslinjen bygger på att driva fram ettökat lokalt omhändertagande främst av avfall och dagvattensamt även s.k. BDT-avlopp. Detta kräver att deboende engagerar sig mer bl.a. genom källsortering menockså genom mer medvetna val av miljövänliga varor ochförpackningar.Men det kräver också ett nytänkande från alla andraintressenter. Industrin måste t.ex. bidra genom att utvecklaprodukter och förpackningar som kan komposteras,återanvändas eller återvinnas. Stat och kommun måste bl.a.bidra med rationella taxesystem, som ger rabatt närhushållen ökar sin prestation, och med väl fungerandeuppsamlingssystem för separerade fraktioner.Det måste dessutom åligga samhället att skapa godaförutsättningar för finansieringen av nödvändigainvesteringar i ny- och ombyggnader i bostäder,bostadsområden och i infrastrukturen i övrigt. Samhälletbör också driva på forskningen samt i samverkan medfolkrörelserna stimulera till ökad information ochutbildning hos alla parter inklusive de boende.Även inom energiområdet bör utvecklingen drivas iriktning mot mer lokala lösningar. Framför allt gäller det atti botadsområdena fortsätta att öka energihushållningent.ex. genom att stimulera hushållens energisparande, väljaenergisnåla apparater och installationer och utvecklavärmeåtervinning. Utöver detta är det viktigt att ta tillvaralokala förutsättningar, bl.a. utnyttja spillvärme, lokalabränslen, passiv solvärme osv.Miljöavgifter och stödsystemArbetet på att miljöanpassa vårt byggande och boendekommer att kräva stora resurser. Det råder i samhället enbetydande enighet om att en stor del av de nödvändigainkomsterna skall åstadkommas genom miljöavgifter, dvs.avgifter som baseras på t.ex. utsläpp i luft eller vatten,avfallsmängder, förbrukning av energi m.m. Avsikten är attavgifterna skall ha en styrande verkan från användning avviss teknik eller vissa ämnen till andra lösningar, sominnebär inga eller lägre avgifter. Om en viss avgift är mycketeffektiv att påverka beteendet kommer den att genererasmå intäkter. På den punkten skiljer den sig från enbeskattning, som främst syftar till att ge vissa inkomster tillstat eller kommun.Det är viktigt att de intäkter som avgifterna genererarockså slussas tillbaka till den avgiftsbelagda sektorn för attdär användas i miljöarbetet. Därmed skapas ett system somkombinerar ''morot'' och ''piska''.Ett exempel på hur ett sådant system kan byggas ut ipraktiken är den kväveoxidavgift, som införs 1 januari 1992.Den berör den del av energiproduktionen, som sker i storaförbränningsanläggningar. Avgiften tas ut av de enskildapannorna i förhållande till utsläppen av kväveoxider. Dettotala avgiftsuttaget slussas i sin helhet tillbaka tillavgiftskollektivet. Fördelningen av dessa återbetalningarsker i förhållande till den enskilda anläggningens andel avden totala energiproduktionen i kollektivet. Detta får tillresultat att de anläggningar, som har högre utsläpp perproducerad energienhet än genomsnittet därmed blirnettobeskattade. De med lägre utsläpp drabbas inte avavgiften utan får i stället i praktiken en premie.Kväveoxidavgiften har enligt vår mening en gynnsamkonstruktion. Det finns emellertid också flera exempel påofullkomligheter hos de tillämpade miljöavgifterna (ivissa fall miljöskatter), vilka berör boendesektorn.Nuvarande miljöavgifter/skatter har en utformning sombl.a. är gynnsammare för elvärme än för fjärrvärme.De är inte neutrala vid likvärdigt miljöfarligt utsläppmellan industriella processer och fjärrvärme.Ej heller är de neutrala beträffande energiproduktion is.k. kondenskraftverk och kombinationen energi- ochfjärrvärmeproduktion i kraftvärmeanläggningar.I dessa exempel är fjärrvärmeproduktionen belastadmed högre miljöavgifter än de övriga verksamheterna.Detta ger styrningseffekter som inte synes kunna motiverasav miljöskäl.Enligt vår mening behövs en kontinuerlig uppföljning aveffekterna av de beslutade miljöavgifterna och enberedskap att rätta till ofullkomligheter i systemen.Taxor avvägda mot prestationenVi har inledningsvis konstaterat att det är ytterstväsentligt att ta till vara de boendes engagemang förmiljöfrågorna. Erfarenheterna visar att en stor andel av deboende är beredda att göra egna insatser. Då är detsamtidigt betydelsefullt att de boende ser även ekonomiskaresultat i form av lägre boendekostnader. Därför ärsamhällets taxepolitik av stor betydelse.Många av våra storskaliga system för renhållning, vattenoch avlopp samt energiproduktion har stora fastakostnader, framför allt i form av kapitalkostnader förledningar och anläggningar, men också i form avpersonalkostnader. Dessa fasta kostnader är på kort ochmedellång sikt oberoende av vilken volym som systemen tarhand om. Ett vanligt beteende för t.ex. ett fjärrvärmeverkär att höja de fasta avgifterna om energisparandet leder tilllägre total värmeproduktion. För konsumenterna kan dettaresultera i att även stor energibesparing leder till enobetydlig kostnadssänkning.Det är enligt vår mening av stor vikt att statenmedverkar till att åstadkomma taxe- och avgiftssystem, somger incitament till miljöriktiga besparingar även ibostadsområden som är anslutna till storskaliga system.Renhållningstaxorna bör stimulera lokaltomhändertagande av avfall och källsortering i syfte attminska volymen och ge renare fraktioner som går vidare tillcentral behandling. VA-taxorna bör främja hushållningmed vatten och stimulera till lokala lösningar på vatten- ochavloppsfrågorna även om reningsverkens utnyttjandegradsjunker. Energitaxorna bör främja hushållning även iområden där fjärrvärmeverken inte har fulltkapacitetsutnyttjande.I regeringens miljöproposition ges mycket tydligauttalanden i denna riktning. Några egentliga styrmedelgentemot kommunerna anvisas dock ej. Det är därförangeläget att närmare studera hur propositionensuttalanden kommer att påverka kommunernas faktiskataxesättning.Långsiktiga investeringsbedömningar i boendetDet är väl känt att i det långsiktiga perspektivet är delöpande kostnaderna för uppvärmning, drift och underhållav bostäder långt mer betydelsefulla för de framtidaboendekostnaderna än de kapitalkostnader som beror avproduktionskostnaderna vid investeringstillfället.Det finns därför starka skäl att redan i samband medinvesteringsbeslut försöka ta hänsyn till de totalakostnaderna för husets och bostadsområdets hela livslängd.Från en sådan utgångspunkt är det t.ex. naturligt att ävenvälja material som vid produktionstillfället är dyrare änandra alternativ, men som gör det möjligt att undvikamiljöoch hälsorisker i framtiden.Sedan länge gäller att samhället medverkar till enbostadsfinansiering som möjliggör en omfördelning avkapitalkostnaderna i tiden så att sådana långsiktigaöverväganden kan realiseras.När nu en ny bostadsfinansiering med avsevärt minskatsamhällsstöd beslutats, är det enligt vår mening angelägetatt bevaka att det nya finansieringssystemet möjliggör denhär beskrivna långsiktigheten i investeringsbedömningen.En övergång till mer kortsiktiga kalkyler måste motverkas.Solidarisk ''avskrivning'' av vissa anläggningarI arbetet med att utveckla ett miljöanpassat boendekommer ett antal tekniska lösningar att dömas ut. Ettexempel på sådana kan vara sopsuganläggningar, vilkakommer att vara svåra att anpassa till en ökad användningav lokal avfallsseparering av hög kvalitet. Ett annatexempel kan vara uppvärmning genom direktverkande el.I många fall kan det vara angeläget från miljösynpunktatt ersätta dessa anläggningar med andra tekniska lösningarlångt innan den tekniska och ekonomiska livslängden gåtttill ända. För de boende kan detta innebära att anläggningarskall skrotas eller byggas om innan de lån, som svarar motanläggningens värde, är amorterade.Om så är fallet bör det enligt vår mening vara naturligtatt vi solidariskt via samhällets stöd medverkar till att täckade merkostnader, som uppkommer genom att anläggningenskrivs av snabbare. Detta kan exempelvis ske genomeftergift av statliga lån eller genom bidrag till de ökadekapitalkostnaderna.Miljöanpassning av all ny- och ombyggnadEn stor del av utvecklingsarbetet inom boendesektornhar skett genom mer eller mindre avancerade experiment.Detta har varit en naturlig inledning inför ett nytt skede, därmiljöanpassade lösningar ingår som en självklar del av alltbyggande.Enligt vår mening är det nu dags att ta ett stort steg moten normal ''vardaglig'' användning av ett så stort antalmiljövänliga lösningar som möjligt. Initiativ bör därför tasatt mer generellt inordna miljökraven i våra byggnormer,dvs. främst i om- och nybyggnadsreglerna i plan- ochbygglagen.Därvid bör man överväga om inte tiden snart är mogenför ett nytt synsätt beträffande dispenser. har detvarit naturligt att byggnormerna utformats medutgångspunkt från traditionella tekniska lösningar.Miljövänliga alternativ har kunnat åstadkommas genom attmyndigheterna lämnat dispens. Nästa steg i utvecklingenbör vara att i normerna föreskriva den miljöanpassadelösningen. Om det finns starka skäl för andra bedömningarskulle dispens kunna lämnas.Det ankommer på att ta initiativ till enfortlöpande revidering av och de däriingående om- och nybyggnadsreglerna. Enligt vår meningär det angeläget att får i uppdrag att utredade ovan angivna frågorna.Miljövänliga byggmaterialBygg- och bostadssektorn utnyttjar ett växande antalprodukter. Antalet uppskattas till ca 40 000. Under en20-årsperiod har antalet kemiska ämnen som klassats somhälsovådliga och åsatts gränsvärden för detta ökat från cirka100 till cirka 400.Ett antal av dessa produkter har vid användning visat sigleda till mer eller mindre allvarliga problem. Vissa har visatsig leda till s.k. sjuka hus som i sin tur leder till att de boendedrabbas av allergier m.m.Ett viktigt led i en miljöpolitik för boendesektorn är attdriva på utvecklingen mot säkra och rena material. Enaspekt, som inte tidigare tillmätts så stor betydelse, är attbättre ta till vara avfallet från byggproduktionen.Som på så många andra delområden måste det finnas ettsamspel mellan många olika aktörer för att åstadkommarena och säkra byggmaterial och byggnader.I befintliga bostadshus handlar det ofta om att t.ex.genom utbyte av material eller bättre ventilation minskakoncentrationen av skadliga ämnen. I nya hus gäller det attbl.a. välja material vars egenskaper är väl kända ochprovade. Nya material måste t.ex. förses med ordentligproduktinformation.Inom materialsektorn kompliceras situationen av denpågående ekonomiska integrationen på den europeiskamarknaden, främst vår planerade anslutning till EG. Detkommer nämligen att vara svårt att i vårt land hävdaavsevärt strängare krav än vad som gäller t.ex. på EG-marknaden.Enligt vår mening måste utvecklingen mot renarebyggmaterial påskyndas. Bl.a. bör krav ställas på attmaterialtillverkare och leverantörer lämnar utförligproduktinformation om innehåll och egenskaper. Det börvidare övervägas att för delar av byggmaterialindustrininföra förhandsgranskning av material på motsvarande sättsom skett för bekämpningsmedel. Parallellt härmed måsteäven äldre material gås igenom och vid behov mönstras ut.Det är av största vikt att dessa frågor också aktualiserasinternationellt, särskilt det pågående integrationsarbetet iEuropa.f5pFinansiering av utvecklingsprojektExperimentbyggandet i småskalig produktionSamhällets stöd till experimentbyggandet sker med enkombination av vanliga bostadslån (räntelån),eventuella forskningsbidrag samtexperimentbyggnadsbidrag.För bostadsrättsföreningar kan denna stödkonstruktionleda till ett personligt risktagande för de boende som ärolyckligt från samhällsekonomiska utgångspunkter. Detberor på följande förhållanden:Bostadsrättsföreningar är i allmänhet små ekonomiskaenheter, som dessutom är ekonomiskt slutna, dvs. heltensamma bär sina produktionskostnader och de löpandekostnaderna för uppvärmning, underhåll och övrigadriftskostnader. Kostnadsutjämning mellan olikaföreningar är inte möjlig. Detta innebär att enbostadsrättsförening har att ensam ta risken om ettexperiment drabbas av ett allvarligt misslyckande.Denna risk är oftast väsentligt större än vad som täcksmed experimentbyggnadsbidrag. Experimenten kanexempelvis leda till skador, som kräver mycket storainsatser att åtgärda. är en för litenenhet för att själv stå för ett sådant risktagande.Bostadsrättsföreningen är en enhet, som självinte kan dra nytta av experimentets framtida resultat.Bostadsrättsföreningen är i princip engångsbyggare. Ettexperiment kan gynna en ny bostadsrättsförening men intenödvändigtvis den gamla.Enligt vår mening måste det vara ett stortsamhällsintresse att förmå småskalig verksamhet, t.ex. ibostadsrättsföreningar, att engagera sig i experiment medekologiskt byggande och boende. Den beslutadeövergången från experimentbyggnadslån till bidragmedverkar till detta. För att därutöver skapa en effektivarestimulans bör övervägas om bidragen även kankompletteras med ett förbättrat skydd mot störremisslyckanden.Ram för experimentbyggandeI årets budgetproposition föreslås en beslutsram förexperimentbyggande på . har del av de anslagna medlen fördelats till energiprojekt.En ökad andel förutsätts tilldelas s.k. ekologiskt byggandeenligt beslut (BoU 1989/90:19).Detta är enligt vår mening en angelägenomstrukturering av stödet. Det är emellertid beklagligt omdetta går ut över likaledes angelägna experiment inomenergiområdet. Därför bör regeringen följa utvecklingenmed stor uppmärksamhet och ta initiativ till en ökning avramen om det visar sig att angelägna projekt inte ryms inomdensamma. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljöanpassat byggande ochboende.