mot · GE02L711 · 1991-01-25 00:00:00 — Reklamens omfattning och inriktning i vårtkommersiella samhälle har blivit en veritabel plåga. Det gårinte utan att brevlådorna fylls med allsköns reklamför olika produkter, ofta matvaror och dagligvaror, somdärmed fördyras. Det är ju alltid konsumenterna som får ståför kostnaden, fast långt ifrån alla är medvetna om det.Minst skada gör sådana oombedda försändelser när deförpassas direkt till soptunnan eller pappersinsamlingen.Oavsett ändamålet och resultatet, är det ändå ett beklagligtslöseri, som medför onödig pappersproduktion och somföljd orsakar flera skogsavverkningar, nya kalhyggen ochutsläpp av miljöfarliga ämnen i en växande ond cirkel.Ibland riktar sig reklamens hjärntvätt med ''personliga''brev mot särskilt utvalda offer, målgrupper kallas de pådataspråk. Och visst träffas målet i många fall, annars skullehanteringen vara olönsam och snart upphöra. Föremålenför målskyttet kan ändå försvara sig, om de tar initiativet attstoppa adressförsäljning från länsstyrelser, postverket m.fl.genom att med stöd i datalagen begära hos DAFA och andraatt få slippa direktreklam.Oftare kommer reklamflödet oadresserat genompostverket eller privata distributionsföretag, som gärnaanlitar billig minderårig arbetskraft som delar utreklamblad även , när de har ledigtfrån skolan.Resultatet blir att vi i allmänhet styrs mer avkommersiella krafter än av våra verkliga behov. Maktenöver maten koncentrerad hos multinationella bolag hart.o.m. blivit en faktor som skapar oro i världen och kan bliett hot mot våra livsvillkor.Oskicket kan endast bekämpas genom upplysning ochstöd åt medvetna konsumenters strävanden mot en saneringav reklamutbudet. Till detta behövs en fungerande ochaktiv konsumentvägledning, som i praktiken alltför längehar saknats i kommunerna.Problemet är akut och det borde vara varje kommunsskyldighet att efter bästa förmåga följa FNs riktlinjer förkonsumentskydd genom att säkra allmänhetens rätt tillinformation och konsumentutbildning. Detta är ennödvändig förutsättning för att garantera köptrygghet ochköpfrid i ett samhälle där reklamen allt mer har urartat frånsaklig information till medveten desinformation. Vadkonsumenterna främst skall hjälpas åt med är att själva tareda på fakta, för att inte bli utsatta för manipulation ochstyrning. Och vem kan osäkra konsumenter med förtroendevända sig till, om inte till rådgivare i den egna kommunen?De flesta kommer inte sig för med att studera, analysera ochopponera sig mot konsumentdiskriminerande reklam, omde inte känner att de har stöd och kan få hjälp. En effektivkommunalrådgivning kan hjälpa dem att konsumera efterverkliga behov och inte för att tillfredsställa multinationellamaktintressen och andras behov att tjäna pengar.Ökat utbud på varuinformation ochkonsumentinformation, gärna med medvetnakonsumenters medverkan, är bästa motvikten mot ensidigreklam. För att bli sakligare, måste ovederhäftig reklam fåen motvikt och känna motstånd. Därför behövs bättreutbildning av konsumenterna i konsumtionsfrågor,inklusive reklamens mål och medel. Så länge det råderobalans mellan konsumenterna och producenterna måsteden svagare parten få hjälp att öka sin medvetenhet och insesina rättigheter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt konsumentvägledaren bör uppmuntras att i möjligastemån tala klarspråk, även när det gäller att avråda frånprodukter som av olika anledningar inte kanrekommenderas,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt inom ramen för en heltäckande konsumentupplysningsärskild uppmärksamhet bör ägnas matvarorna,3. att hos regeringen begär ett anslag på10 . för utbildning av konsumentrådgivarna ikommunerna.