mot · GE02K42 · 1991-03-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:111 Sekretess inom och mellan myndigheter på vårdområdet m.m. Regeringen föreslår i propositionen att sekretesslagenändras så att hälso- och sjukvårdssekretess ellersocialtjänstsekretess inte hindrar att uppgifter om barn ochungdomar, ett väntat barn eller om den som är missbrukarelämnas mellan dessa myndigheter, om det behövs för att denenskilde skall få nödvändig vård, behandling eller annatstöd.Vidare föreslås att det skall införas en särskild lag medbemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter omskyldighet för kommuner och landsting att lämna uppgiftertill och läkemedelsverket för forskning ochstatistikframställning inom sjukvårdens område. Detföreslås också att sekretesslagen ändras så att uppgifter förforskning, statistik och administration skall kunna lämnasmellan kommunala och landstingskommunala myndigheter.Någon särskild regel om att s.k. basenheter inom hälso- ochsjukvården skall jämställas med myndigheter vidtillämpning av sekretesslagen föreslås inte införas.Konstitutionsutskottet, , har begärt att en översynbör göras som syftar till en smidigare tillämpning avsekretesslagstiftningen i de fall där tillämpningen är tilluppenbar nackdel för den enskilde ur vård- ochbehandlingssynvinkel. Denna begäran från KU blirtillgodosedd i och med propositionen. De förslag ipropositionen som syftar till att komma åt uppgifter som ärskyddade av sekretess inom kommuner och landsting förforskning, statistik och administration har däremot intebegärts av utskottet.Samhällets ansvar för att hjälpa utsattaFörslaget om att vissa lättnader skall införas isekretessen mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård serjag som ett bra initiativ för att berörda myndigheter bättreskall kunna ge den enskilda erforderlig vård ochbehandling.Alla föräldrar klarar inte av att bära ansvaret för sinabarn. Orsakerna till detta kan vara flera. Ett kan varabristande kunskap eller att brottslighet och missbruk finnsi den nära omgivning som barnet lever i. Inte sällan ledermammans missbruk till grava skador redan på fostret. Ettav de viktigaste socialpolitiska målen är att bekämpamissbruket. Den nuvarande utformningen avsekretesslagen har ibland medfört att stöd och skydd intehar kunnat sättas in för dessa grupper. används docksekretesslagen som alibi för att försvara ett uteblivetsamarbete. Det är olyckligt om nödvändiga initiativ medhänvisning till sekretesslagen har kommit att utebli. Deföreslagna ändringarna kommer att underlättasocialtjänstens och hälso- och sjukvårdens arbete med attstödja dessa grupper.För att hjälpa ett barn eller en missbrukare som far illaär det viktigt att samarbetet mellan den enskilda ochmyndigheten fungerar. Ett fungerande samarbete är enförutsättning för förtroende som utgör grunden i ettframgångsrikt behandlingsarbete. För att inte undergrävaett växande förtroende är det viktigt att samtycke alltideftersträvas då sekretessbelagda uppgifter lämnas till annanmyndighet. Myndigheten bör därför inför sinsekretessbedömning alltid i första hand pröva omsekretessen kan brytas av samtycke. Först när denna vägvisat sig oframkomlig bör myndigheten söka avgöra omsekretessbelagda uppgifter kan lämnas ut trots att samtyckeinte föreligger. Denna huvudregel måste framgå avlagtexten.Uppgifter om en enskild skall lämnas ut i mycketrestriktiv omfattning. Dessutom bör de uppgifter somlämnas ut vara relevanta i det enskilda fallet. Jag förordardärför förslag om att endast aktuellauppgifter som är av väsentlig betydelse skall få lämnas ut.Detta måste också framgå av lagtexten.Det föreslås att uppgifter om en närstående till en gravidkvinna skall kunna lämnas ut om det är påkallat för attskydda det väntade barnet. I propositionen ges inga skäl tillvarför detta någonsin skulle vara nödvändigt. Jag har svårtatt se hur närståendes levnad i någon avgörande grad kanskada fostret. Jag avvisar därför förslaget om att ennärstående till gravida kvinnor skall omfattas av deföreslagna undantagen i sekretessen.De nuvarande sekretessreglerna hindrar samarbetetmellan apoteken och sjukvården när det gäller möjlighetenatt ingripa mot missbruk av beroendeframkallandeläkemedel. Regeringen föreslår inte någon förbättring inomdetta område. Det finns vittnesmål från personalen påapotek där de misstänker att en patient konsulterar olikaläkare och själv använder olika identiteter för att kunnaunderhålla sitt läkemedelsmissbruk. Men p.g.a. hinder isekretesslagstiftningen har de ingen möjlighet att ingripagenom att kontakta den eller de läkare som utfärdatrecepten och delge sina misstankar omläkemedelsmissbruk. Jag vill därför föreslå en lättnad isekretesslagstiftningen så att det blir möjligt för personalenpå apoteken att kontakta läkaren/läkarna i dessa fall.Behovet av en sådan ändring är påkallat av attmissbrukaren skall få en möjlighet till vård för att komma ursitt beroende. Syftet är således inte att kontrollera läkarnasverksamhet beträffande ordination av läkemedel.Skydda medborgarnas integritetJag har vid ett flertal tillfällen krävt att centralaoffentliga register med integritetskänsliga uppgifter måsteregleras i särskilda lagar, s.k. registerlagar. Detta skulleskapa bättre kunskap och kännedom om det enskildaregistret. Integritetsskyddet och tillämpningen avsekretessen kan granskas bättre på detta sätt. Genomlagreglering av centrala register får medborgarna en bättreöverblick när det gäller var uppgifter om dem finns och förvilket ändamål som de insamlats.Jag har också krävt att sekretesskänsligapersonuppgifter inom kommuner och landsting hanteras påett betryggande sätt. För att inrätta och föra särskiltintegritetskänsliga ADB-register, d.v.s. personregister sominnehåller ömtåliga uppgifter om enskilda personer krävs normalt tillstånd av datainspektionen. Ett antal registerär dock undantagna från tillståndsplikten. Detta gäller bl.apersonregister som förs av myndigheter inom hälso- ochsjukvården och om de är är upprättade förvård- och behandlingsändamål. Inom den kommunalasektorn har dessa register ökat kraftigt i antal. Dessaregister, som ofta innehåller mycket integritetskänsligauppgifter, är vanligen lätt tillgängliga för dem som arbetarinom de olika verksamheterna. Detta kan aldrig ansesförsvarbart. Jag anser därför att dessa register måstespecialregleras.Om regeringens nu föreliggande förslag om friareuppgiftslämning mellan olika myndigheter inom t.ex. enkommun genomförs utan att de registertyper som jag nämntovan regleras via registerlagar, kommer ytterst känsligauppgifter om enskilda personer att under icke betryggandeformer kunna flyta omkring i stora datasystem. Detta fårinte ske.Samtidigt med en reglering i s.k. registerlagar borderegeringen ha försökt lösa frågan om vilka enheter inomhälsooch sjukvården som skall jämställas med myndighetervid tillämpning av sekretesslagen. Regeringensargumentation för sitt ställningstagande, att en sådanlagreglering inte behövs, är inte övertygande. Det är för ossklart att utgångspunkten för en sådan lagreglering måstevara den enskildes integritetsintresse.Regeringens förslag i denna del inrymmer också ettkonstitutionellt problem. Nuvarande lagstiftning påområdet har lett till olika tolkningar av begreppet''myndighet''. Datainspektionen har velat tolka begreppetsnävt, medan har velat ge det en vidtolkning. Med datainspektionens tolkning blir alltsåintegritetsskyddet starkare, medan tolkningunderlättar för myndigheterna att utbyta information.Förarbetena till nuvarande lagtext ger inte tillräckligledning för att slutgiltigt avgöra vilken tolkning som är mestrimlig.Data- och offentlighetskommittén (DOK) uttalade redan1986 skarp kritik mot att det i viss mån osäkra rättslägetutnyttjades av vissa myndigheter. DOK skrev att den nyasekretesslagen 1981 hade gjort en alltför vidlyftig tolkningolaglig, men att detta förhållande hade förbisetts och att ettsålunda olagligt utlämnande av uppgifter hade fortsatt.Bakom denna mycket hårda skrivning stod hela DOK,alltså även socialdemokraterna i kommittén. Rättslägetmåste klargöras, vilket också dendepartementspromemoria som ligger bakom regeringensproposition föreslår. För att skall kunna klargörarättsläget inom ett område krävs lagändring. Regeringenföreslår emellertid inte någon lagändring, utan framför istället sin tolkning i motivtexten till andra lagändringar.Enligt regeringsformen kan endast utfärdaregler och andra direktiv genom lag. För tolkningen av enlag är de förarbeten som antar som sinauttalanden av betydelse. Sådana uttalanden är givetvisunderordnade texten i den lag som stiftas. Denna text kaninte i efterhand ges ny mening eller nytt innehåll.Uttalanden av rörande tolkning av tidigare stiftadlag saknar stöd i regeringsformen. De uttalandenregeringen gjort i propositionen är av denna karaktär.Dessa uttalanden saknar alltså konstitutionellt stöd ochdärmed även formell juridisk betydelse, även om deskulle godkännas av . Det innebär att rättslägetfortfarande är oklart och att de av DOK påpekadeolagligheterna kan fortsätta. Ansvaret för detta ärregeringens.Rörande uppgiftslämnande mellan kommuner ochlandstingskommuner vill jag tillägga att integritetskänsligauppgifter under inga omständigheter skall få lämnas ut föradministrativa ändamål. Även på denna punkt har jag stödför vår uppfattning av DOK i dess helhet.SlutsatserJag avvisar alltså regeringens förslag, både om att införaen speciell lag om viss uppgiftsskyldighet gentemotsocialstyrelsen och läkemedelsverket och omsekretessfrihet mellan kommuner och landsting. Jag anseratt en reglering av registren inom kommuner och landsting,samt en reglering i s.k. registerlagar av ochläkemedelsverkets centrala register, först måste bligenomförd i enlighet med det jag anfört ovan.I alla dessa delar bör regeringen återkomma med förslagtill lagstiftning som tillgodoser våra krav. Ett antalfrågeställningar bör klargöras. Regeringens föreliggandeförslag är för oprecisa och inte tillräckligt analyserade.I fall av s.k. longitudinell forskning, dvs. forskning sombygger på att uppgifter samlas in , är detibland vetenskapligt nödvändigt att identifiera enskildaindivider. Det går numera att förena den enskildes krav påsekretess med forskningens behov av enkelt åtkomliga data.Ett sätt att lösa detta på är envägskryptering, där uppgiftersuccessivt samlas in och samkörs på individnivå men där enidentifikation av de enskilda individerna är omöjlig.Bestämmelser om detta måste intas i de aktuella lagarna.Frågor om kryptering av personidentifierande uppgifterbereds inom ramen för den pågående översynen avdatalagen.Frågan om det s.k. informerade samtycket är viktig attbelysa. Principen skall vara att informera den enskilde dåuppgifter om henne som samlas in inom hälso- ochsjukvården eller används för forsknings- ochstatistikändamål. Undantag från denna princip skall tillåtasmycket restriktivt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om sådana ändringar iregeringens lagförslag att det av lagtexten framgår attsamtycke skall ha eftersträvats för att uppgifter om enskildaskall få lämnas mellan myndigheterna för att underlättavård och behandling,2. att beslutar om sådana ändringar iregeringens lagförslag att det ur lagtexten framgår attundantag från sekretess endast skall gälla utlämnande avaktuella uppgifter som är av väsentlig betydelse för att denenskilda skall få nödvändig vård,3. att beslutar om sådana ändringar iregeringens lagförslag att undantaget från sekretessen inteomfattar närstående till en gravid kvinna,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sekretess mellan apotek ochvårdmyndigheter för att ingripa mot läkemedelsmissbruk,5. att avslår förslaget om lag om vissuppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvården,6. att avslår förslaget till ändring i 7 kap. 1 §sekretesslagen,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om s.k. registerlagar, dels förreglering av vart och ett av de centrala statligapersonregistren, dels för en allmän reglering avpersonregister med känsligt innehåll inom hälso- ochsjukvården samt ,8. att hos regeringen begär förslag tilllagändring syftande att klargöra tolkningen av begreppenmyndighet och basenhet vid tillämpning av sekretesslagen.