mot · GE02Ub54 · 1991-03-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:87 Näringspolitik för tillväxt I regeringens proposition 1990/91:87, Näringspolitik förtillväxt, betonas betydelsen av satsningar på högreutbildning för att stabilisera samhällsutvecklingen. Ett antalolika instanser har också betonat vikten avatt dimensioneringen av högskolan ökar för att vi i Sverigeskall kunna möta den ökande internationella konkurrensen.UHÄ beräknar mot denna bakgrund att högskolansdimensionering bör öka med minst 12 000 platser redanunder . Andra studier visar på ännu störrebehov av utbildningskapacitet inom högskolan för att viinom rimlig tid skall komma i nivå med våra främstakonkurrentländer.I föreliggande proposition föreslås en viss uppräkning avantalet platser i högskolan. Dessa resurser riktas motprogramområden av betydelse för näringslivets utveckling.Emellertid är resursbehoven i vissa delar av landet sådanaatt den föreslagna utbyggnadstakten måste betraktas somotillräcklig.En grundläggande utgångspunkt är att satsningar påhögre utbildning bör göras så att de bidrar till att skaparegional balans i riket. Dessutom bör dessa satsningar ledatill att varje region ges bättre beredskap att mötastrukturförändringar av skilda slag. Detta ställer krav påviss styrning av basresurserna för högre utbildning och detställer på motsvarande sätt krav på högskolornas roll i derassamhällsinstitution.I norra är fördelningen av medel för högreutbildning fortfarande kraftigt obalanserad. Närmare 60 %av dessa resurser är knutna till medanövriga län får dela på resterande delar. länär en av de av strukturförändringarna hårdast drabbaderegionerna i landet. går till detta län endast10 % av basresurserna för grundläggande högre utbildning. (Länet har av befolkningen i den samladenorra regionen. )En viktig förklaring till att harsvårigheter att möta de aktuella strukturförändringarna äratt den genomsnittliga utbildningsnivån bland befolkningenfortfarande ligger under riksgenomsnittet. Det är framförallt den redan yrkesverksamma vuxna befolkningen somhar en lägre utbildningsprofil än riket i genomsnitt. Därtillkommer att övergången till högskolan från gymnasietfortfarande är något lägre än riksgenomsnittet. Parallelltmed detta visar analyser av näringslivet i regionen att, medundantag för storföretagen, tekniknivån inomproduktionen ofta är låg, vilket innebär särskilda risker i enökad takt av strukturförändringar. Länet har visat upp en positiv förändring i alla dessa avseenden.Emellertid är det nu i en period av allvarligastrukturförändringar väsentligt att göra stödinsatser så attde satsningar på kompetensuppbyggnad som gjorts intehämmas.Högskolan i /har utvecklatavancerade åtgärdsprogram för att möta dessa problem.Dessa program har också anpassats till insatser som andraorgan i regionen gör. Emellertid har högskolan ännu integivits resurser i en nivå som sådana särsatsningar kräver.Inte heller de satsningar som föreslås i här föreliggandeproposition leder till att högskolans utbud når en önskvärdnivå.Mot denna bakgrund vill vi betona vikten av att ökaresurserna till den grundläggande högre utbildningen inorra . En sådan ökning bör riktas så att den bidrartill att uppväga den regionala obalans som för närvaranderåder mellan olika delar av riket. I bör man i förstahand satsa ytterligare resurser på industriregionerna, därbl.a. kan bli särskilt sårbart.Riktade satsningar på högre utbildning i en region somVästernorrland bör styras så att de leder till att stimuleraden tekniska utvecklingen inom näringsliv ochinfrastrukturell verksamhet i regionen. Målet bör såledesvara att höja kompetens- eller kunskapsmassan i denproduktion som präglar regionens olikanäringslivsanknutna verksamhetsgrenar.Vidare är särsatsningarna på fortbildning ochvidareutbildning av vuxna angelägna i hela norra . bör sådana satsningar följa regionenslångsiktiga utvecklingsstrategier därvuxenbefolkningsproblem särskilt beaktats. I konsekvensmed detta borde även LIF-anslaget ytterligare räknas uppför att möta de problem som ovan redovisats.Sammanfattningsvis föreslås att möjligheterna till enytterligare ökning av dimensioneringen till högskolanprövas. Ett eventuellt resurstillskott bör användas till enökning av LIF-anslaget samt till ytterligare förstärkning avhögre utbildningsprogram med inriktning motproduktförädling, utveckling av produktionssystem samtövriga områden av betydelse för näringslivets tillväxt.I detta sammanhang är det angeläget att åstadkommabättre interregional balans avseende grundläggandehögskoleutbildning i landet. Denna obalans är särskilttydlig i norra , där utgör ettexempel på en region i underläge vad avserhögskolekapacitet. /harberedskap att arbeta i den riktning som här presenterats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av att utveckla och stärkahögskolan i /.