mot · GE02Ju821 · 1991-01-25 00:00:00 — Numer finns det även vetenskapligt material somtyder på att de s.k. värstingarna i större utsträckning änandra barn och ungdomar har läs- och skrivsvårigheter.Det faktum att flertalet barn med problem i skolan växerupp till välanpassade vuxna har emellertid ofta tagitstill intäkt för att behovet av stödinsatser kan anstå. Först närproblemen blir akuta eller situationen i skolan upplevs somhotande finns det möjligheter för skolans personal attkoppla in t.ex. . Då har den negativautvecklingen för barnet ofta gått för långt.Undervisning om värderingarSkolan måste mer uppmärksamt arbeta med normfrågor.Barnen måste tidigt lära sig att respektera de grundlägganderättsregler som råder, bl.a. i umgänget mellan människorna.Undervisningen bör i dessa frågor vara så konkret sommöjligt. Undervisningen om droger och sambandet droger--våld måste också ges större utrymme och göras mer effektiv.Möjligheterna att samarbeta med polis/kriminalvård skadärför utvecklas.Också förskolan har ett stort ansvar att lära barnen degrundläggande normer som är en förutsättning för vårtsamhälle.MobbningI en undersökning anges av eleverna varaoffer för mobbning. Andra undersökningar har givit än meralarmerande resultat.Skälen till de varierande uppgifterna om mobbning ärberoende av hur begreppet definieras. Om mobbningdefinieras enligt Pikas, bekämpar vi mobbning i skolan som''medvetna, icke-legitima fysiska eller psykiska angreppoch/eller uteslutningar ur gemenskapen som riktas mot enenskild individ i underläge av en grupp vars medlemmarförstärker varandras beteende i interaktion'', då kanfrekvensen av mobbade elever anges till . Ävenmed denna definition kommer det att finnas ett antal eleveri varje skola som är eller varit mobbade.Skolans insatser för att förhindra och/eller elimineramobbning måste därför förstärkas. finnsutarbetade metoder som visat sig vara effektiva i kampenmot mobbning. All elevvårdande personal måste fåinformation om dessa metoder.Genom att öka kunskapen om mobbning skapasförutsättningar att skärpa vaksamheten både hos skolanspersonal och hos eleverna mot denna destruktivaverksamhet. Det är viktigt att skolvakter och rastvakter äraktivt engagerade för att upptäcka eller förhindramobbning.Informationskampanjer mot mobbning har genomförtsmed goda resultat i ex . Mot bakgrund av de ytterstallvarliga skadeverkningar som mobbning ger hos såväloffer som mobbare bör en sådan kampanjverksamhet äveninitieras i . Kampanjen bör leda till att varje skolautarbetar sitt eget program mot mobbning och annat våld iskolan. Skolornas program bör ingå som en del i den planför brottsförebyggande arbete som kommunen utarbetar.GängbearbetningPolisen har ofta kunskaper om ungdomar på glid. De veti regel vilka ungdomar som ingår i gäng och känner vanligenväl till gängledare. De vet också vilka ungdomsgäng som ärså destruktiva att de bör upplösas liksom vilkabarn/ungdomar som riskerar att hamna i drogmissbruk.Polisens möjligheter att ingripa i förebyggande syfte är dockalltför små och deras kunskaper tas inte tillvara i tillräckligomfattning. Genom ett samordnat agerande från polisenoch fältarbetare kan destruktivaungdomsgäng splittras.PunktmarkeringEn liten extremt brottsaktiv grupp av män svarar för del av brottsligheten. av alla anmälda brottbegås av ungefär 2 000 personer. Även inom ungdomsgrupperna finns enliten ytterligt brottsaktiv grupp. Dessa personer är ofta välkända hos polis och socialtjänst.För att förhindra ytterligare brottsaktiviteter hos dessahar punktmarkering visat sig vara effektiv. Polisen liksomsocialtjänstens fältpersonal kan genom att ständigt kontaktadenna grupp visa att samhället övervakar dem.Kvarterspolisens arbeteMänniskors oro för att bli utsatta för våld och andra brottmåste tas på allvar. Det är därför mycket viktigt attmänniskor kan lita på att poliser finns tillhands. Derasnärvaro verkar i hög grad brottsförebyggande och skaparförtroende mellan polis och allmänhet. En utbyggnad ochutveckling av kvarterspolisorganisationen är angelägen, förden samverkan mellan polisen och andra samhällsorgan,ideella och privata institutioner samt allmänhet som krävs,för att förebygga brott och öka säkerheten.Med fler kvarterspoliser, som vi förordar, blir ocksåförutsättningarna bättre för samarbetet mellan skolan ochpolisen. Vad vi särskilt åsyftar är det betydelsefullainformationsarbete som polisen bedriver på skolorna.Denna verksamhet är värdefull då den ger naturligakontakter mellan ungdomar och polis.Kvarterspolisen och personal från polisens narkotika-och ungdomsrotlar borde vara självklara samarbetspartnersför i det direkta behandlingsarbetet. Genomett fast och konsekvent ingripande exempelvis mot ledareför destruktiva gäng kan ungdomskriminalitet motverkas.Kvarterspoliser har ofta en god kunskap om situationeni sitt arbetsområde. De känner ofta till vilka ungdomar ideras område som är eller riskerar att hamna i riskzonen.Dessa poliser har även naturliga möjligheter att ta kontaktmed ungdomarna och arbeta brottsförebyggande. I dettaarbete är det viktigt att de tar föräldrarna till hjälp t.ex.genom att i ökad utsträckning göra hembesök.I polisarbetet har kvarters-/områdespolisverksamhetenliksom verksamheten vid polisens ungdomsrotlar hittillsinte prioriterats i tillräcklig omfattning. Eftersom centernanser att brottsförebyggande arbete bland barn/ungdomarsamt upptäckt och rehabilitering av ungdomsbrottslingarskall vara ett prioriterat område i polisarbetet bör dessadelar i fortsättningen få disponera en större andel av detotala resurserna än idag.Strafflagstiftningen och påföljdssystemetStraffskalorna, påföljdssystemet och den strafftid somavtjänas måste i någon mån överensstämma med deuppfattningar om brottet som allmänheten har.Om allmänhetens uppfattning i avgörande grad skiljersig från gällande rättsläge kommer människor att ta avståndfrån de rättsvårdande myndigheternas arbete och därmedfrån rättssystemet. Det måste därför finnas en rimligavvägning mellan lagöverträdelse och straff.Fakultativ frigivning vid 2/3 avtjänad strafftidVanligen meddelas villkorlig frigivning efter det atthalva den utdömda strafftiden är avtjänad. Endast i det fallden intagne dömts till fängelse med en minsta strafftid och risken för återfall i grov brottslighet ansespåtaglig skall villkorlig frigivning ske vid s.k. 2/3-tid.Villkorlig frigivning vid halva strafftiden sker idagvanligen även om den intagne misskött sigallvarligt.Enligt uppfattning måste det finnas en rimligrelation mellan den utdömda och avtjänade strafftiden. Enåtergång till de regler som tidigare gällde, dåverkställighetstiden vanligen beräknades till 2/3 av utdömdstrafftid är mer rimlig. Den nuvarande halvtidsfrigivningenhar ingen förankring i det allmänna rättsmedvetandet. Ettavskaffande av den s.k. halvtidsfrigivningen får inteinnebära en generell sänkning av straffen. Villkorligfrigivning bör därutöver inte medges vid allvarligmisskötsamhet under verkställighetstiden.Skärpt påföljd vid upprepad och/eller grov brottslighetStraffen vid upprepad och/eller grov brottslighet börskärpas. En lagöverträdare som återfaller i brott upprepadegånger ska därför dömas till successivt längrefängelsestraff.Den s.k. våldskommissionen har i sitt betänkande ocksåföreslagit att personer som upprepade gånger återfaller igrova våldsbrott och s.k. vanekriminella ska dömas tilllängre fängelsestraff vid återfall. delar dengrundsyn som våldskommissionens förslag vilar på.Hänsynen till allmänhetens skyddsbehov motiverarstraffskärpningen.Ökad restriktivitet vid permissionerÄven reglerna för permissioner, frigång från anstalt ochliknande bör skärpas för gruppen extremt brottsaktiva ochför grova våldsbrottslingar/narkotikabrottslingar somåterfallit i brott. Obevakade permissioner bör begränsasstarkt för dessa grupper. De som dömts för grovavåldsbrott/narkotikabrott bör endast i undantagsfallbeviljas permission.Särbehandling av långtidsdömdaDen som dömts till fängelse i lägst eller somdömts till fängelse i lägst för grovt narkotikabrottskall, enligt lagen om kriminalvård i anstalt, initialt placerasi sluten anstalt.En person som dömts till fängelse i lägst harvanligen gjort sig skyldig till mycket allvarlig brottslighet.Inte sällan är den intagne ansvarig för svåravåldshandlingar. När det gäller straffavtjänandet för dennakategori av brottslingar måste skyddsintresset varaavgörande. Enligt vår mening bör således de som begåttsvåra och allvarliga brott i högre utsträckning än idagavtjäna sina straff på slutna anstalter. Mot denna bakgrundbör regleringen i 7 § KvaL ändras så att den som undergårfängelse i lägst placeras på sluten anstalt.Restriktiv användning av rapporteftergiftDet är rimligt att t.ex. en förstagångssnattare intedrabbas av mer ingripande åtgärder. I många fall är detdärför tillräckligt att polisen meddelar rapporteftergift.Rapporteftergift får dock inte användas slentrianmässigt.Om brottet är förslaget eller omfattar mer än marginellavärden eller om snattaren inte är beredd att återlämna dettillgripna och medverka till att ställa allt till rätta efter sigska rapporteftergift inte medges. För en ''återfallssnattare''däremot ska institutet rapporteftergift inte användas om detinte finns särskilda skäl för detta.Restriktiv användning av åtalsunderlåtelseÅklagaren kan bevilja åtalsunderlåtelse under vissaförutsättningar. har antaletåtalsunderlåtelser ökat markant. Fr o m harmöjligheterna att meddela åtalsunderlåtelse vidgatsbetydligt.Åtalsunderlåtelse kan vara en lämplig åtgärd videxempelvis ringa brott och då återfallsrisken är försumbar.De nuvarande reglerna för åtalsunderlåtelse är dockalldeles för vida varför vi förordar en återgång till derestriktivare regler som gällde . anservi att de skärpningar som gjordes ifråga omåtalsunderlåtelse för unga lagöverträdare skall kvarstå.Skärpt kontroll av efterlevnad av föreskriftBeslut om åtalsunderlåtelse kan kombineras medföreskrifter. I det fall föreskrifterna inte följs har åklagarenmöjligheter att återkalla beslutet om åtalsunderlåtelse ochväcka åtal. Kontrollen av att föreskrifterna följs är idagbristfällig. Även när det kommer till polisens/åklagarenskännedom att föreskrifterna inte följts är det mycketovanligt att åtalsunderlåtelsen återkallas. Detta ärotillfredsställande.Eftersom föreskrifterna inte kontrolleras i tillräckligomfattning får lagöverträdaren signaler om att värdet av attfölja reglerna är begränsade. Härigenom markeras inteheller allvaret i beslutet. Unga människor får härigenomuppfattningen att åtalsunderlåtelse inte är ett allvarligtbeslut. När ett beslut om åtalsunderlåtelse kombineras medsärskilda föreskrifter måste därför kontrollen av attmeddelade föreskrifter följs förbättras. Om föreskrifternainte följs bör dessutom beslutet om åtalsunderlåtelseåterkallas.SamhällstjänstPåföljden samhällstjänst -- som införts på försök påett fåtal platser i landet -- är ett alternativ till fängelse.Centern har förordat införandet av dennapåföljd. Vi vill dock på vissa punkter gå längre änriksdagsbeslutet. Vi kräver att utvidgningen avförsöksverksamheten utvidgas till att omfatta hela landet.Samhällstjänst innebär att en lagöverträdare istället förfängelse döms till skyddstillsyn med föreskrifter att utföravisst arbete eller delta i viss verksamhet. Påföljden syftar tillatt initiera en social rehabilitering av lagöverträdaren.Eftersom unga lagöverträdare kan dömas till fängelseendast i vissa särskilda fall är möjligheterna att väljasamhällstjänst för dem vanligen starkt begränsade. Endastnär det föreligger utomordentligt allvarlig brottslighet somav särskilda skäl fordrar fängelsestraff skulle samhällstjänstkunna övervägas för ungdomsbrottslingar. I dessa fall ärdock brottets beskaffenhet vanligen sådan attsamhällstjänst av det skälet är utesluten.Enligt uppfattning är det speciellt viktigt atthitta realistiska alternativ till fängelse för ungalagöverträdare. Det är i denna åldersgrupp som behovet avstöd och social gemenskap är störst och möjligheterna tillåteranpassning bäst. Samhällstjänst bör för dessa grupperkunna komma ifråga även när alternativet inte är fängelse.Reglerna kring samhällstjänst måste således förändras så attpåföljden kan utdömas även för unga lagöverträdare.Ökade möjligheter att omhänderta personer somuppträder berusade på allmän platsEtt allt större antal personer uppträder berusade ianslutning till olika nöjesarrangemang och på gator ochtorg. Ett skäl till det ökande fylleriet är de förändradereglerna för omhändertagande som infördes . Det s.k.fylleristraffet avskaffades då. Istället infördes lagen omtillfälligt omhändertagande av berusade personer, den s.k.LOB-en.I förarbeten till lagen anfördes att fylleri på allmän platsinte längre kunde anses vara så störande för allmänheten attett polisingripande var befogat. Först när den berusade ärså påverkad av alkohol eller andra berusningsmedel att haninte kan ta hand om sig själv eller kan skada sig själv ellerannan får polisen omhänderta den berusade. Antaletomhändertaganden av berusade har minskat såväl totaltsom av ungdomar. Toleransnivån har ökat och blivit alltförhög.Samhället måste bestämt markera att alkoholmissbruk ien omfattning som är störande för allmänheten inte kantillåtas. En skärpning av den gällande lagstiftningen bördärför komma till stånd så att polisen får bättre möjligheteratt ingripa och omhänderta berusade på allmän plats.Påföljden för brott mot denna lag skall vara maximerat tillböter.Värdegränsen mellan snatteri och stöldSnatteri är i mening stöld. Avgörande förbrottsrubriceringen är dels formerna för självasnatteribrottet dels ock värdet på det stulna. hartillgrepp på upp till ett värde av ansetts vara snatteri.Eftersom det är viktigt att inte bagatellisera snatteribrott ärdet angeläget att inte höja nuvarande värdegränser.Centern anser således att värdegränsen mellan stöld ochsnatteri skall vara . Detta bör komma till uttryck igällande lagtext.Ordningsbot för snatteriSnatteribrotten har ökat och nått en sådan omfattningatt det är nödvändigt att pröva nya vägar för att handläggadem. Man bör därför överväga att införa ordningsbot vidsnatteribrott. Ett ordningsföreläggande vid mindresnatteribrott kan utgöra en snabb och också förhållandevisskonsam lagföring.Dessutom skulle ett system med ordningsbot vid snatterikunna bidra till ett bättre resursutnyttjande genom attminska åklagarnas och förenkla polisens arbete med dessabrott.Förutsättningarna för införande av ett system medordningsbot vid snatteribrott bör övervägas närmare.Särskilt om utländska medborgare och brottOlika kartläggningar har visat att andelen utländskamedborgare oftare än svenskar drabbas av brott men ävenatt de oftare än svenskar tycks begå vissa typer av brott. Detgäller vissa former av grova brott som narkotikabrott.Inslaget av invandrare är stort såväl när det gäller offer somgärningsmän till våld. börjar också bråk och konfliktermellan invandrare och svenska kriminella synas allt mer.I en rapport från BRÅ (Brå Rapport 1983:4Utlänningarna och brottsligheten) anges att invandrarelagförs dubbelt så ofta som svenskar. Utländskamedborgare utgör en femtedel av de intagna påkriminalvårdsanstalt. En stor del av de intagna påungdomshemmen är invandrarungdomar. Blandstorstädernas ungdomsbrottslingar återfinns en stor del avandra generationens invandrarungdomar.Orsakerna bakom den höga brottsligheten blandutländska medborgare och invandrare är flera ochkomplexa. Det är nu väsentligt att söka finna skälen fördetta. för fram till diskussion fråganom det selektiva urvalet av människor som söker sig tilllandet kan påverka brottsligheten här. Invandrarna i andragenerationen kan också antas ha övertagit normer ochvärderingar från den miljö de växt upp i. Ominvandrarbarnens närmiljö präglas av negativa ochdestruktiva livsmönster, kan även detta påverkabrottsbenägenheten.Olika former av rasism och främlingsfientlighet är inteovanliga i vårt land. De öppna och tydliga formerna avdenna diskriminering har inte varit särskiltomfattande. I vilken mån en dold främlingsfientlighet styrinställningen till och behandlingen av människor medutländsk härkomst kan vi bara spekulera över. Det tordedock vara så att företeelser som rasism påverkar dedrabbade och kan leda till en normbildning som minskaravståndstagandet från brottsligt beteende.Den höga brottsligheten i invandrargrupperna geranledning till oro. Vi vet att människor som begått allvarligabrott stöts ut ur samhällsgemenskapen. Omgivningensavståndstagande till de människor som dömts för brott ärofta stort. Om invandrargrupperna i högre utsträckning änsvenskar begår brott finns det även stora risker att helainvandrarkollektivet drabbas av svenskarnasavståndstagande -- trots att den stora majoriteten avinvandrarna är skötsamma och inte begår brott. Invandrareär dessutom ofta offer för andra invandrares brott. För attskydda de breda invandrargrupperna och förbättra derasställning i landet är det viktigt att komma tillrätta med denhöga brottsligheten bland människor av utländskhärkomst.Våldskommissionen har föreslagit att reglerna förutvisning ses över. Syftet med översynen ska vara attundersöka hur reglerna tillämpats och i vilken mån de gerutrymme för godtycke. Kommissionen aktualiserar ocksåfrågan om det bör bli lättare att kunna utvisa utländskamedborgare som begått allvarliga brott. Skälen förförslagen är inställningen att allmänskyddet måste tillåtasgå före hänsynen till de kriminella personerna.Våldskommissionen uttrycker också farhågor för att kravom längre påföljder och en mer inhuman kriminalvård kanfölja om inte särskilda åtgärder vidtas för att begränsautländska brottslingars rätt att vistas i Sverige.Vi delar uppfattningen att reglerna rörande utvisningbör ses över. Vid denna översyn är det rimligt att ocksåöverväga sådana regelförändringar att utländskamedborgare som begått allvarliga brott i större utsträckningän kan utvisas.Ett beslut om svenskt medborgarskap kan inteåterkallas. Även den som erhåller svenskt medborgarskappå falska premisser, dvs. med falsk identitet och falskapersonuppgifter, kan inte berövas detta och heller inteutvisas ur landet. har påtalat behovet av enutredning rörande frågan om ett svenskt medborgarskapskall kunna upphävas i de fall det kan ledas i bevis attsvenskt medborgarskap erhållits på felaktiga ochvilseledande grunder. (Motion 1989/90:Sf639 av RuneBacklund (c).) biföll motionen.Enligt mening är det angeläget att noga prövaåtgärder av den karaktär som våldskommissionenpresenterat. Vi delar kommissionens grunduppfattning atthänsynen till alla de laglydiga invandrare och människor avutländsk härkomst ger dem rätt till skydd. Hänsynen tilldem motiverar inskränkningar i de rättigheter som hittillsskyddat invandrare som begått allvarliga brott.I det brottsförebyggande och brottsbekämpande arbetetbland invandrare måste invandrargrupperna och derasorganisationer engageras. Det finns också en stor vilja idessa grupper att delta i ett sådant arbete. På många orterhar invandrarna inlett ett samarbete med polis, socialtjänstoch andra samhällsmyndigheter. Det är viktigt attinvandrarorganisationerna stimuleras att i större utsträckning delta i sådant arbete.VåldsbrottMed våld i mening avses brotten mot livoch hälsa, mord och dråp, misshandel och vållande tillannans död samt försök och förberedelse till dessa brott.Även sexualbrott och rån brukar räknas in.UngdomsvåldUngdomsbrottsligheten är fortfarande mycket hög ävenom undersökningar visar att den legat påsamma nivå. Även om de mest typiska ungdomsbrotten ärstöld och skadegörelse, är också misshandel ett vanligtungdomsbrott. Misshandeln är inte sällan grov. Den ungelagöverträdaren är vanligen en ung man eller pojke.Kvinnomisshandel/familjevåldFamiljevåld är psykiskt, fysiskt och sexuellt våld inomfamiljen. Familjevåldet drabbar främst kvinnor och barnsamt förekommer i alla typer av familjer.Karaktäristiskt för våldet mot kvinnor är att det skerinomhus och att kvinnan är bekant med gärningsmannen.Kvinnor anmäler inte i någon högre grad sådana brott.Gärningsmannen är ofta påverkad av alkohol eller andradroger vid brottstillfället.I genomsnitt misshandlas en kvinna till döds varje veckai vårt land. I de hem där kvinnor misshandlas drabbas ävenbarnen hårt. Endast en tredjedel av de anmäldakvinnomisshandelsfallen går till domstol.Ensamstående kvinnor med små barn drabbas inte sällanav övergrepp av män de tidigare sammanlevt med. Varsjätte kvinna i den gruppen uppger att hon blivit utsatt förvåld eller hot om våld i sin bostad . Trots dennaskrämmande höga siffra vet vi att antalet offer är betydligtstörre än vad statistiken visar.Sexuella övergrepp mot kvinnorAntalet anmälda våldtäktsbrott har ökat sedan början av1950-talet. Statistiken över anmälda våldtäktsbrott visar attdet är våldtäkterna inomhus, där en känd gärningsmanvåldtar en närstående kvinna, som ökar.Överfallsvåldtäkter utomhus är lika vanliga som sedan.Barnmisshandel polisanmäldes 1 772 fall av misshandel mot barn. 266 av fallen gällde barni åldern 0--och 1 506 barn i åldern 7--14 år.Enligt SCBs uppgifter är de personer som misstänks förmisshandel av barn i allmänhet i åldern25--. Detta tyder på att det rör sig om föräldrar ochstyvföräldrar som är gärningsmän.Sexuella övergrepp mot barnSexuella övergrepp mot barn förekommer i betydandeutsträckning.Några fakta kan nämnas. Både pojkar och flickordrabbas, de senare dock till övervägande del Offer ochgärningsman känner ofta varandra relativt väl Desexuella övergreppen förekommer under en längretidsperiodÖvergreppen får ofta förödande konsekvenser förbarnens utveckling och kan bidra till att de själva blir socialtstörda och ofta i sin tur misshandlare och misshandlade.Svenska undersökningar visar att skrämmande mångabarn utsätts för incest. Olika undersökningar pekar på attupp till vart tionde barn kan ha utsatts för incest.Antalet polisanmälda fall av barnmisshandel har ökatkraftigt . har antalet anmälda fallav sexuellt utnyttjande av barn fördubblats. Mest harmisshandeln av barn mellan ökat. Det är osäkertom det rör sig om en ökad benägenhet hos allmänheten attpolisanmäla övergreppen eller om det är en verklig ökningav barnmisshandel i landet.Trots att antalet anmälda fall av misstänkta sexuellaövergrepp av barn har ökat har antalet fall som gått till åtaloch avgjorts i rätten inte ökat i motsvarande grad. Det ärangeläget att klarlägga orsakerna bakom dettaförhållande.Våld i nöjeslivet och på allmän plats av de anmälda våldsbrotten avser s.k. gatuvåldeller våld i anslutning till nöjeslivet. Gatuvåldet tycks oftavara oprovocerat och präglas inte sällan av grovhänsynslöshet och råhet. Ofta är gärningsmannen okänd föroffret.Antalet misshandelsfall på allmän plats har ökat. Oftasker misshandeln inom eller mellan grupper som tidigarevarit våldsbenägna. Drogpåverkan spelar en viktig roll.Rån begås i första hand av ungdomar och olikaungdomsgäng. En stor grupp av dessa gärningsmän ärmissbrukare. De absolut flesta rånen riktas mot enskilda.Antalet rån har ökat kraftigt under de senastedecennierna.Utländska medborgare och brottDe utländska medborgarnas andel bland lagfördapersoner ligger stabilt vid ,varav hälften är nordiska medborgare. Ca två av tre av delagförda utländska medborgarna är kyrkobokförda iSverige. Brott med stora andelar utländska medborgare ärbrott mot vapensmugglingslagen, våldtäkt samt mord/dråp.VåldsverkareEn relativt liten grupp personer svarar för en stor del avde anmälda våldsbrotten. Antalet återfallsförbrytare inomdenna krets är stort. Gatuvåldet utövas nästan uteslutandeav yngre män.Många gärningsmän som begått våldsbrott med dödligutgång är alkoholmissbrukare med ett kriminellt förflutet.Ofta är gärningsmannen psykiskt störd. Endast ett fåtal avdem betraktas som helt friska.I en avhandling redovisas mannen bakomfamiljevåldet som en man med tidiga känslomässigastörningar, särskilt i relation till mamman.