mot · GE02So515 · 1991-01-25 00:00:00 — Psykologisk hjälp vid utträde ur s.k. sekter har under föregående behandlat enmotion om problem i samband med att personer försökerfrigöra sig från sekter. Utskottet och sedan ansågdå att den som behöver psykologisk hjälp kan vända sig tillden allmänna hälso- och sjukvården.Antalet sekter som aktivt söker värva medlemmar i vårtland ökar . De riktar främst in sig på mycketunga människor. Sekterna utmärks av att de erbjuder olikaformer av religiöst färgade livsåskådningar. De präglas oftaav en starkt auktoritär styrning och krav på närmast totalunderkastelse och uppgivande av det egna jaget från deenskilda medlemmarnas sida. Medlemskap i dessa sekterleder ofta till en stark personlighetsförändring och till enbrytning med familj och tidigare vänner. Enligt uppgiftförekommer det också att medlemmarna med kompliceradekontrakt och på annat sätt blir ekonomiskt beroende avsekten.Att lösgöra sig ur en sekt av den art vi här talar om är, såvitt vi förstår, oerhört svårt även för den som så önskar.Detta inte enbart på grund av den formella bindningen tillsekten utan kanske främst på den allvarliga psykiskabelastning och den psykiska ohälsa individerna råkar ut för.Vi vill understryka att det gäller personer som själva villlämna sekter och frågan berör alltså inte på något sätt degränser som den i grundlagen förankrade religionsfrihetensätter för samhällets möjligheter att påverka enskildaindividers uppfattning i religiösa eller principiella frågor.Tvärtom handlar det om samhällets skyldigheter när enperson önskar lösgöra sig från en sekt och då behöverkvalificerad psykologisk behandling för att klarafrigörelseprocessen och för att återuppbygga sinpersonlighet och sin hälsa. På frivillig väg har olikastödgrupper bildats och tagit som sin uppgift att utifrånmedmänsklig utgångspunkt vara till hjälp.Däremot saknas fortfarande tillgång till denprofessionella psykologiska hjälp som kristillståndet kräver.Detta har medfört att frivilligorganisationerna får ställa uppmed en orimligt stor arbetsinsats eller att den drabbadesänds utomlands för att få erforderlig hjälp. Självmordförekommer bland dem som inte får tillgång till dennahjälp. I flera fall har patienter remitterats till medlemmar iFRI (Föreningen ) eller RISK (Rådgivningoch information om sekter och kulter) för att få hjälp medbehandlingen då patienterna ibland inte passar in detvanliga sjukdomsmönstret.Både behandlingen utomlands och den privata hjälpenmåste dessutom bekostas av den enskilde eller av andraprivata medel. Det går alltså inte att hänvisatill samhällets hälso- och sjukvård.Mot bakgrund av det vi ovan anfört anser vi motionäreratt frågan om hur professionell hjälp till människor somblivit offer för sekter skall organiseras och finansieras måsteutredas. Enligt vår uppfattning bör den allmänna hälso- ochsjukvården och ta det grundläggandeansvaret för dessa uppgifter. Detta kan ske genom att detfinns Rehab drivet av kommun eller landsting som del avannan psykologisk vård eller att man betalar vårdkostnadentill ett brukarkooperativ eller liknande som organiserar ochdriver vården.Man bör också starta utbildning i behandling avsektpatienter så att det inom varje landstingsområde finnsnågon instans till vilken man kan remittera sektmedlemmarsom mår dåligt. Vid denna utbildning kan man med fördelförutom medlemmar från FRI och RISK också använda sigav av som har erfarenhet avproblematiken.Eftersom ingen vet hur stor omfattning problemet har ärdet lämpligt med en utredning i frågan. I någon ort i landet,exempelvis , har man försökt kartlägga fråganmen någon landsomfattande uppskattning har inte gjorts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en kartläggning av behovet avprofessionell psykologisk behandling efter utträde ursekter.