mot · GE02Jo805 · 1991-01-25 00:00:00 — Återställande av de skånska åsystemen Övergödningen av våra hav och kustvatten har under desenaste åren uppmärksammats alltmer. 1988 satteregeringen upp som mål att väsentligtminska fosforutsläppen och halvera kväveutsläppen tillhaven. Markläckage av näringsämnen är svåra att åtgärdamed konventionella metoder och växtnäringstillförseln frånåkerjordarna är stor. Kväveläckaget sker främst genomdräneringsvatten och grundvatten och är störst där det finnsinfiltrationskänsliga jordar. är ett sådant område somdessutom kännetecknas av ett mycket effektivt jordbruk,till stora delar helåkersbygd.Det är naturligt att stort intresse har kommit att ägnas åtde många skånska åarna och deras roll i sammanhanget.Inom vattenvården har därmed åtgärder alltmer fokuseratskring att återställa och förbättra vattendragens förmåga attkvarhålla och självrena näringsämnen samt betydelsen avvåtmarker och vattensamlingar för en naturlig rening.Stora delar av landskapet har varit bebyggt sedan tidigmedeltid, bl.a. på grund av att de många åarna gavmöjlighet till goda kommunikationer. Byarna låg myckettätt, vilket tyder på att bygden varintensivt uppodlad och att jordmånen, en kalkrik ochstenfattig jord med ett övre lager av sandbemängd lera, varmöjlig att bearbeta med den tidens primitivajordbruksredskap. Området hade också riklig tillgång påvatten genom de åar och bäckar som genomkorsadelandskapet och som alltjämt finns kvar, fast i starktförminskat skick. I anslutning till vattendragen fannstidigare rikligt förekommande mossar och våtmarker.Fisket i åar och bäckar var också betydande enligt äldrekällor.Genom utdikning och täckdikning har sedan senarehälften av en mycket stor del av ådalarnasvåtmarker torrlagts och tagits i anspråk som åker. Flerabäckar är kulverterade eller förvandlade till diken.Utvecklingen i denna riktning har också påskyndats av attboskapsskötseln krympt varigenom behovet av ängsmarkerminskat. Den snabba avrinningen i åsystemen, som är enföljd av att vattendragen inte fått behålla sitt naturligaslingrande förlopp, utlakningen av de konstgödsladeåkrarna, det sura nedfallet och åarnas och bäckarnasrecipientfunktion för reningsverken, har förstört vattnetskvalitet.Det är ett hot mot främst , som är ett unikthavsområde. Det fungerar i princip som ett stortflodmynningsområde med en unik flora och fauna. Skånesmiljö har varit föremål för ökatintresse. I samband med arbetet med översiktsplanernagörs bl.a. en inventering av de olika kommunernasvattenområden. Det förutsätts att man genomsamarbete mellan till vattendragen gränsande kommunerskall kunna genomföra åtgärder, som skall kunna vara tillnytta för miljön och tillika för det rörliga friluftslivet i enbygd, som i hög grad saknar allemansrättslig mark ochnaturliga friluftsområden. mossar och våtmarkertillsammans med vattendragen med från plöjning och odlingskyddade strandzoner skulle bilda ett system avfriluftsområden till nytta för såväl miljö som friluftsliv.Hur samarbetet mellan kommunerna skall lösas måstebli en fråga för de berörda kommunerna. Risken är att dettakommer att ta tid och därmed försena det angelägnaarbetet. Ett förslag i Sydvästra kommunalförbundom en regional huvudman för den sydvästskånskanaturvården har förkastats. En sådan huvudman hadekunnat vara en samordnande kraft i landskaps- ochvattenvårdsplaneringen.Inom den regionen pågår projekt för de tre största åarna,som utgör väsentliga delar i en regionallandskapsvårdsplanering. Den viktigastefinansieringsmöjligheten är det anläggningsstöd sombeslutades av i samband med detlivsmedelspolitiska beslutet.Det kan ge ekonomiskt bidrag till jordbrukare somöverför åker längs vattendrag till en odlingsfri zon.Kommuner och andra markägare kan också söka dessabidrag (dock ej NYLA). De som mest utnyttjat dessa bidragär ägare till de större godsen. Ändå får de anses ha andraresurser och inkomstkällor än den enskilde jordbrukarenkan förväntas få om marken omställes från jordbruk tillvåtmark. Det kommer att bli mycket svårt att finansieraönskvärda våtmarksprojekt, eftersom de berördakommunerna har svårt att under rådande skattestopp fåfram pengar till nya utgifter. Det gör att påbörjade projektligger stilla i avvaktan på nödvändiga tilläggsanslag.En annan faktor, som kan bidraga till att försena ennödvändig restaurering av åsystem och våtmarker är denålderdomliga vattenlagstiftningen, som måste ses över ochförändras.Andra lagar som i viss mån måste förändras för att detskall bli möjligt att ta tillvara åsystemens möjligheter attminska kväveutsläppen är naturvårdslagen ochexpropriationslagen. Att på ett ekologiskt ochkostnadseffektivt riktigt sätt stoppa kväveläckaget till havenoch i en hårt exploaterad region gekulturlandskapets växter, djur och människor bättrelivsförhållanden är ett nationellt intresse. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts i fråga om samordning, finansieringoch lagstiftning när det gäller återställande av åsystemen iSkåne.