mot · GE02Sf646 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningInvandring är ett och naturligt fenomen, sompräglat alla länder . Utan invandring vore Sverigefattigare, både kulturellt, materiellt och vetenskapligt. FrånSverige har också vågor av utvandrare nått ut till andraländer. Drömmen om den fria rörligheten över gränserna ären viktig drivkraft bakom det svenska beslutet att ansökaom medlemskap i . Migration är en viktig, nödvändigoch ofrånkomlig del av alla samhällen och utgör en del avden liberala visionen om rörelsefrihet.De senaste decennierna har invandringen till Sverigevarit kraftigt reglerad. Därför är de allra flesta som fåruppehållstillstånd i flyktingar eller anhöriga tillflyktingar. När de väl fått uppehållstillstånd är deinvandrare, tillsammans med andra som kan ha kommit tillSverige av mångskiftande orsaker. Dessutom har vi enbetydande nordisk arbetskraftsinvandring.Flyktingpolitiken befinner sig i en kris sedan några år.1989 kollapsade mottagningsystemet, varvid regeringenutnyttjade en undantagsformulering i lagstiftningen och tillsvidare upphävde större delen av flyktinglagstiftningen. Desom är garanterade skydd är endastkonventionsflyktingarna. Andra flyktinggrupper, t.ex. desom flytt undan krig och väpnade oroligheter i fruktan försina liv, har efter inskränkningen inget fungerande lagfästskydd. Även på andra sätt har rättssäkerheten eftersatts förde asylsökande.Den inskränkningen kan också ses i ljuset avutvecklingen i på flyktingpolitikens område. Stegför steg införs svårigheter för asylsökande för att hindradem från att överhuvudtaget komma in i för att sökaasyl.1980-talet slutade i främlingsfientlighetens tecken iEuropa. Många tecken finns på att rasism och antisemitismär på frammarsch igen.I skedde ett stort antal rasistiskt inspireradevåldsdåd . Flera människor omkom.Korsbränning, mordbränder och ett flertal attacker motflyktingläger inträffade. Den rasistiska terrorverksamhetenåstadkom enbart mer skada än vad denutländska terrorismen gjort under . Läget är mycketallvarligt.Det krävs en omläggning av flyktingpolitiken, både föratt skapa bättre skydd och ett mer värdigt mottagande förflyktingarna, och för att allmänhetens tolerans gentemotinvandrare ska öka. Det är viktigt att skapa en insikt om attdet är brott mot mänskliga rättigheter som driver människorpå flykt.Därför föreslår liberalerna en rad åtgärderför att förbättra rättssäkerheten för flyktingar,avkriminalisera flykt, låta flyktingar arbeta och sköta sigsjälva , förhindra diskriminering avinvandrare på arbetsmarknaden och öka de svenskainsatserna i det internationella flyktingarbetet. Att ta stridmot den allmänna främlingsfientligheten genom blandannat sådana åtgärder är kanske det som gynnar samtligainvandrare i allra mest.Den internationella flyktingsituationenDet har allt fler människor tvingats på flykt.Uppskattningsvis är nu 17,5 milj. människor att definierasom flyktingar. Till denna siffra kommer de många miljonersom är på flykt inom sitt eget land. Bland nyaflyktinggrupper märks framförallt nära en miljon liberianeroch hundratusentals somalier, som tvingats fly undaninbördeskrig i hemländerna.De allra flesta flyktingarna i världen lever i länder itredje världen, i närheten av den enda internationella gränsde överskridit. De tas om hand av några av världensfattigaste länder. har t.ex. 850.000 flyktingar på 7,9milj. har 3,2 milj. registrerade afghanskaflyktingar, och räknar med någon ytterligare miljonoregistrerade.UNHCR:s dåliga ekonomi har letttill att hälsoläget försämrats för dem som lever iflyktingläger i tredje världen under UNHCR:s beskydd.Undernäringen bland barnen har märkbart ökat.Flyktingarna har blivit fler, men UNHCR har inte fåttmer pengar. Organisationen, som lever helt på frivilligabidrag, lever i princip ur hand i mun. Mot den bakgrundenhar vi i vår biståndsmotion yrkat på en utökning av detsvenska stödet till UNHCR med 100 milj.kr.FlyktingkvotenDet är inte bara pengar som behövs. En viss del av demsom lever i flyktinglägren behöver få komma vidare tillnågot annat land, inte minst för att något lätta u-ländernasekonomiska börda. I vanliga fall brukar bara några få tusenvälkomnas till . beräknar UNHCR att Europaskulle behöva ställa upp med 45 000 kvotplatser. Sverigemåste verka för att övriga länder i tar emot flerkvotflyktingar. är det att den svenskakvoten ökas till 2 000 flyktingar , i enlighet meddet beslut som fattade för någramånader sedan.Folkpartiet liberalerna yrkar därför på en ökning avanslaget D4 för överföring av kvotflyktingar med 3,75milj.kr. samt en ökning av anslaget D5 för ersättning tillkommunerna med 85,675 milj.kr. och en ökning av anslagetD2 för förläggningskostnader med 9 milj.kr.Återvändande och IOMDe flesta flyktingar vill återvända hem så fort de kan.Ofta dröjer det dock så länge innan situationen i hemlandetblir bättre att man till stor del assimilerats när den dagenkommer.Det är emellertid viktigt att underlätta återvändandetgenom bl a hemresebidrag. Även internationellt börSverige stödja det arbete som bedrivs för att underlätta förflyktingar att återvända. Den internationellaorganisationen , ofMigration, skulle med glädje välkomna sommedlem. Det vore naturligt för att sökamedlemskap i i EuropaUnder senare delen av har desintegrationen iSovjet, revolutionerna i f.d. , den inreintegrationen mellan EG:s medlemsländer, samt de senasteårens ökade tillströmning av flyktingar ytterligare förstärkträdslan för flyktingar och deras anspråk på att få plats ieuropeiska demokratier. Trots den positiva ekonomiskautvecklingen har en ''kapprustning motflyktingar'' ägt rum i Europa.Det tumult och den förändrade världsbild som skapatsav demokratiseringen i öst och integrationen i väst kan varaen förklaring till den utvecklingen, ökningen av antaletasylsökande en annan förklaring. Ökningen beror inteminst på revolutionerna i , som dels gjorde detlättare för människor att lämna sitt hemland, dels tinadeupp decenniers djupfrysta politiska och etniska konflikter idet före detta . Ökningen har också sambandmed den instabila situationen i de olika länderna iMellanöstern: inbördeskriget i , kriget mellan Iranoch , och de omfattande övergreppen mot de mänskligarättigheterna i flertalet av länderna i regionen. Till dettakommer en rad utomeuropeiska konflikter, allt ifrån SriLanka till /som skapat flyktingrörelserockså till Europa.Under de sista fem åren har antalet asylsökande tillländer i fördubblats. Den ökningen har fördelat sigrelativt ojämnt mellan de europeiska länderna. Ökningenav antalet asylsökande till har varit direktproportionell med utvecklingen i , dvs. enfördubbling, medan och fått entredubbling av antalet asylsökande. Några länder, bl.a.Danmark, har fått en minskning och andra länder, t.ex.Ungern, har tagit emot ett stort antal flyktingar för förstagången i sin moderna historia. (Källa UNHCR:s statistik)Flyktingarna utgör bara cirka 0,av befolkningen iEuropa. I vissa av världens fattigaste länder, t.ex. i ,utgör flyktingarna av befolkningen trots att resursernästan helt saknas för att ta hand om dem.Harmoniseringsprocessen inom EG kräver ensamordning av flyktingpolitiken, eftersom den är intimtförknippad med frågan om de gemensamma yttregränserna. Även har sökt verka fören harmonisering av de europeiska ländernasflyktingpolitik, en harmonisering som skulle utgå frånEuroparådets rekommendationer om bland annat ''objektivoch opartisk bedömning'', möjligheter för asylsökande attbli kvar i landet medan ansökan behandlades med mera.Om ambition med harmoniseringsarbetetvarit att säkerställa en miniminivå av rättssäkerhet för deasylsökande, så kan arbetet inom EG sägas ha helt andramål, som framförallt handlar om hur antalet asylsökandekan reduceras.EG:s ambition har generellt sett varit att skapa en starkgemensam yttre gräns i takt med att de inre gränsernaavvecklas. Denna gemensamma yttre gräns förutsätter attasylsökande blir mottagna på samma sätt vilket land de änanländer till först. Flyktingpolitiken har i dettasammanhang ofta på ett olyckligt sätt kommit att kopplassamman med frågan om terrorister och knarkbekämpning.Arbetet för att åstadkomma gemensamma europeiskalösningar på flyktingpolitikens område har tyvärr starktpräglats av 1980-talets europeiska flyktingrädsla.En liberal flyktingpolitik i måste självfallet tasikte på harmonisering av EG-medlemsländernas politik.Den harmoniseringen bör ske innan överenskommelsernaom en gemensam yttre gränskontroll sätts i funktion, för attsäkerställa rättssäkerheten för de asylsökande.Harmoniseringen bör i första hand ta sikte på att förmåsamtliga medlemsstater att underteckna såvälGènevekonventionen som dess tilläggsprotokoll ,samt att förmå medlemmarna att följa derekommendationer som utfärdats av . måste tas i bruk pådet sätt som ursprungligen avsågs.Utformningen av en gemensam praxis bör förankrasstadigt i internationell rätt genom att en europeisk domstolinrättas dit man kan överklaga beslut i flyktingärenden.Domstolen bör kopplas till såväl medtilläggsprotokollet som tortyrkonventionen ochden europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. Ensådan instans har redan föreslagits av bland annat ECRE,de europeiska frivilligorganisationernas samrådsorgan iflyktingfrågor. En möjlighet vore att samordna domstolensverksamhet med . Den kompetens somEuropadomstolen byggt upp när det gäller mänskligarättigheter skulle kunna utnyttjas också i flyktingärenden.En konvention, i första hand en europeisk, måsteformuleras som ger skydd åt de människor som flyr undanolika typer av våld: krig, inbördeskrig, väpnade orolighetereller bristande förmåga hos ett lands regering att skyddasina egna medborgare. Den konventionen bör i första handsöka utgå från de regionala utvidgningar avflyktingkonventionens definition som de afrikanska ochlatinamerikanska staterna gjort (ellerden s.k. afrikanska flyktingdefinitionen, samt Cartagena-deklarationens flyktingdefinition). Dessa kompletteringar(som inkluderar även flykt från krig, inbördeskrig och andraoroligheter) till flyktingbegreppsaknar ännu motsvarighet i andra delar av världen. Om intedet sker en lagreglering och harmonisering mellan EG-staterna av de facto-flyktingarnas möjligheter att få asylriskerar en stor del av dessa flyktingar att inte kunna fånågot skydd alls.Istället för att bygga upp en allt mer ogenomtränglig murmot asylsökande från länder utanför genomvisumkrav och flygbolagssanktioner med mera, bör EGsöka mer konstruktiva lösningar på eventuella framtidaproblem med massflykt från krigshärdar eller diktaturer.Beredskap måste finnas för att hjälpa länder i den berördaregionen att kunna härbärgera eventuella störreflyktinggrupper. EG måste utveckla en klar politik för attskydda och bistå flyktingar från länder utanför ,både av humanitära skäl och för att EG har ett egenintresseav sådana lösningar som ett alternativ till att flyktingarnasöker sig till Europa.För att bekämpa främlingsfientligheten i börockså regeringar samarbeta med de olikafrivilligorganisationerna för att skapa en kunskap ochförståelse för flyktingarnas situation. Bland degemensamma aktiviteter som ECRE efterlyst är t.ex.utarbetandet av gemensamma broschyrer med informationom flyktingar där deras situation beskrivs, utbildning avjurister, tjänstemän och andra som arbetar med flyktingar,och arrangemang av studiedagar i skolor och på universitet.Dessutom bör EG:s gemensamma utrikespolitik sikta tillatt på skapa en sådan världsordning attkonflikter och förtryck undanröjs. I det arbetet har ettgeneröst EG-bistånd till tredje världen en viktig plats. Inteminst viktigt är ett kraftfullt demokratistödjande bistånd.Gemensamma EG-ansträngningar för att brännmärka brottmot mänskliga rättigheter och söka förbättraövervakningsmekanismerna för dessa brott är andra viktigaåtgärder. En konstruktiv säkerhets- och nedrustningspolitikär också väsentlig. EG bör på allt sätt bidra till nedrustningoch avspänning. Utrikespolitiken är på så vis intimtförknippad med flyktingpolitiken, men får däremot aldriganvändas som ursäkt för att inte ge skydd åt dem som nubehöver skydd.RättssäkerhetenInledningI likhet med många andra regeringar i har densvenska regeringen på olika vägar sökt tvinga ner antaletasylsökande som kommer till . Det har skett genomsåväl en yttre gränskontroll där man sökt hindra flyktingarfrån att komma fram till gränsen, som genom enåtstramning av såväl lagstiftning som praxis, och genomavskräckningsåtgärder i flyktingmottagandet.Bakom den politiken kan ligga olika överväganden, delsatt man anser att allt fler söker asyl i onödan och alltsåmissbrukar asylrätten, dels att man bedömer att det inte fårplats fler flyktingar i pga opinionen. Bägge dessabedömningar är felaktiga. En analys av vilka som kommersom asylsökande till ger snabbt en bild av att denstora majoriteten asylsökande har utomordentligt goda skälatt vilja söka skydd i ett annat land. De störreflyktingrörelserna hänger med automatik samman medpolitiska händelser i vår omvärld: efter det att oroligheternatog fart i och rapporter om omfattandeövergrep kom ut kom en flyktingvåg därifrån.När situationen förvärrats i , kriget tilltagit iLibanon eller demokrati etablerats i har detta genaståterspeglats i upp- och nedgångar i flyktingstatistiken.Det stora problemet med den snävare flyktingpolitikenär att man frångår skyddstanken: att asylrätten är till för attge människor skydd.Genom en hårdare yttre gränskontroll har mångaasylsökande hindrats från att ens komma fram till svenskagränsen. Det förefaller ibland råda vissa missuppfattningarom att varje land skulle vara tvunget att ta emot alla sompåstår sig vara flyktingar. Så är inte fallet. Varje land somanslutit sig till har rätt att självbedöma om den asylsökande faller underflyktingdefinitionen eller ej. Trots detta använder inte minstden sig av ett batteri olika åtgärder föratt hindra flyktingar från att komma fram till gränsen. Dettatorde stå i uppenbar strid mot andan i Genèvekonventionen.ViseringspolitikenViseringskrav har utfärdats som ettdirekt svar från på att oroligheter brutit ut i någotland. Man har motiverat det med att det uppstått ett''invandringstryck'', som måste skyddas från. Ensärskild poäng i sammanhanget är att flyktingar inte kan fåvisum, eftersom det inte finns något visum för ändamålet attsöka politisk asyl. Om en människa som vill fly från sitt landkontaktar och ansöker om visum i lagaordning är det ambassadens skyldighet enligt gällande lagatt avslå ansökan, om det kan misstänkas att vederbörandebehöver fly. Besöket i måste vara av tillfällig art, detär ett visums natur. Alternativet är att sökauppehållstillstånd i , och det kan inte presumtivaflyktingar göra. När de är i hemlandet har de ingen rätt attsöka asyl, bland annat för att de ännu inte lämnathemlandet och därför inte definieras som flyktingar.Viseringspolitiken skapar medvetet ett moment 22 förflyktingen.Att på detta vis använda viseringsinstrumentet som enmetod att förhindra rena flyktingar från att ansöka om asyli andra länder är klart i strid med andan iGenèvekonventionen. Detta missbruk avviseringsinstrumentet måste upphöra. Likaså måstemetoden att tvinga grannländer att sköta den svenskagränskontrollen upphöra. Det skedde t.ex. i när mantvingade att endast bevilja transitvisum för dem somhade giltigt visum till Sverige.Sanktioner mot flygbolagDe flygbolag som tar med asylsökande eller andrapersoner som saknar giltiga dokument (pass eller visum)kan tvingas att betala för deras återresa. Andraländer i har gått än längre, och kriminaliseratflygbolagens bristande kontroll.På så vis vill regeringen tvinga privata transportföretagatt sköta inresekontrollen till . Dessutom är syftetatt asylsökande ska hindras resa in i landet. De kan ju inteha visum i enlighet med resonemanget ovan, om intevisumet är falskt eller beviljat på falska grunder. Och omde som saknar dokument verkligen är sådana flyktingar somkommer att få stanna kan rimligtvis inteincheckningspersonalen avgöra.Detta är oacceptabelt, både ur flygbolagens synvinkelsom inte bör tvingas fullgöra en myndighetsfunktion, och urrättssäkerhetssynvinkel. Sanktionerna mot flygbolagenmåste avskaffas.DokumentlöshetAtt många asylsökande saknar dokument har oftaanvänts som ett argument för att människor kommer hit iskumma syften och utan att vara flyktingar.I själva verket är det en naturlig följd av flyktingskapetatt sakna dokument. Många diktaturer släpper inte ifrån sigsina medborgare frivilligt, särskilt inte sådana som gjort sigmisshagliga. De tvingas ibland fly illegalt över gänsen, utankanske både pass och visum.Men genom utvecklingen av den europeiskaflyktingpolitiken är det omöjligt att komma in i Europaeller röra sig mellan länderna utan att ha dokument. Därförtvingas många asylsökande att köpa falska dokument, ochlita till organisationer för att få hjälp att forcera de hindermot asylsökande som omsorgsfullt skapats i . Somenda utväg för att kunna nå fram till ett land för att ansökaom asyl kastas de i armarna på s.k. flyktingsmugglare.Därför är både problemet med falska dokument och dendokumentlöshet som uppstår när en s.k. flyktingsmugglarebegär tillbaka sina dyra papper en situation som skapats avSveriges avskräckningspolitik mot flyktingarna. Ävenförekomsten av s.k. flyktingsmugglare är ett resultat av denrådande flyktingpolitiken. Det är näst intill omöjligt attfly på ''legal'' väg. länder gör sitt bästa för att tätatill kryphålen. Ett effektivt sätt att motverka företeelsersom flyktingsmugglare vore att säkerställa möjligheter förasylsökande att på legal väg ta sig till för att sökaom asyl.Praxis när det gäller dokumentlöshet är också mycketolycklig. hävdas att en flykting inte är trovärdig omhan har ett pass och kunnat resa ut legalt. hävdas detatt flyktingen inte är trovärdig för att han inte hardokument. Det är viktigt att notera UNHCR:s kommentartill den svenska lagstiftningen att bara det faktum att enflykting inte har dokument inte är skäl nog att ifrågasättahans trovärdighet.DecemberbeslutetBeslutet var en av regeringens mestflagranta inskränkningar i flyktingarnas rättssäkerhet. Trekategorier av flyktingar miste sin rätt att få asyl samtidigtsom kriserna i vår omedelbara omvärld gjorde att det komfler flyktingar än tidigare.Beslutet grundade sig på flera bedömningar: attinvandrarverket inte klarade av situationen, att det råddekris på förläggningssidan, att opinionen mot flyktingar växtsig stark och att många av dem som kom inte var berättigadetill asyl. Dessa var de huvudsakliga skäl som angavs ellerförekom i debatten som försvar för beslutet.Retroaktiviteten i beslutet kan sägas strida mot andan igrundlagen, eftersom de asylsökande som kom till Sverigeföre regeringens beslut rimligtvis inte kunde förutseinskränkningen. Därigenom miste de sin möjlighet att ta sintillflykt till något annat land där de kunnat få skydd.Beslutet måste upphävas. Detförvägrar många skyddsbehövande möjligheten att fåstanna i . Det är inte rimligt att regeringen påobestämd tid suspenderar en lag utan att får fattabeslut.Dessutom har de motiv som räknades upp för ett årsedan försvunnit: klarade av lika mångaasylsökande 1990 som 1989 men smidigt och utan tal omkatastrof och sammanbrott. Flera förläggningar läggs ner,för de behövs inte längre. Kommunerna står med tommaplatser för det finns inte så många flyktingar att skicka ut tilldem. Det har kommit ungefär hälften såmånga asylsökande som hösten 1989.Paniken skapades huvudsakligen avatt några tusen bulgarienturkar helt oförutsett flydde tillSverige som kulmen på många års etnisk förföljelse. Deavhystes dessutom från med viseringar giltigaenbart för resa till , inte för att de hört att Sverigevar landet som flödade av mjölk och honung. Regeringensreaktion bör nu ha avklingat. Därför finns inga argumentkvar för att vidhålla 13 december-beslutet ominskränkningar i asylrätten. Lagen måste nu tillämpas i sinhelhet.Risken är att beslutet, som togs av regeringen utanhörande av och som sägs gälla ,var det första steget till att avskaffa de facto-flyktingarnaslagstadgade rätt till asyl i . Den utredning om ensammanhållen flykting- och migrationspolitik som straxavlämnar sitt betänkande kan komma att resultera i ettlagförslag som avskaffar de facto-begreppet. Detta vore entragedi, särskilt som verkligheten är att många av demänniskor som är i starkt behov av skydd i intefaller under strikta begrepp omförföljelse, utan flyr undan olika slags våld som krig,inbördeskrig eller väpnade oroligheter.De facto-flyktingarDe factobegreppet omfattar dels dem som utan att varaflyktingar i mening ändå harflyktingliknande skäl, samt dem som flyr undan krig,konflikter och andra typer av större katastrofer därmänniskoliv är i fara. I har de kunnat få faktisktskydd under mycket varierande regler och praxis, ofta iform av att de efter att ha fått avslag på asylansökan ändåinte körts på porten, utan tillåtits vara kvar i landet på etteller annat sätt. Det tillämpas dock inte i , där vi haren effektiv (och kostsam) avhysning av dem som fått avslag.Däremot har OAU antagit den s.k. afrikanskaflyktingdefinitionen, och i har den s.k.Cartagenadeklarationen utformats, som bägge för var sinkontinent skapat en rättslig reglering och ett skydd fördenna grupp flyktingar. Större delen av de miljoner somtagit sin tillflykt till flyktingläger i tredje världen och stårunder UNHCR:s beskydd, torde vara de facto-flyktingar.Det är bland dessa rekryterar sina kvotflyktingar.UNHCR har visserligen på grund av Genève-konventionenssnäva definition inget direkt mandat för denflyktingkategorin, men har uttalat att de är ''of concern'' förUNHCR, dvs. de får visst skydd av organisationen.Det är inte, som ibland hävdats i debatten, så att defactoflyktingar skulle ha ett mindre skyddsbehov änkonventionsflyktingar. De kan mycket väl ibland ha t.o.m.ett starkare skyddsbehov än andra flyktinggrupper. Därförkräver humaniteten att svensk lagstiftning innehållerformuleringar som täcker dessa gruppers behov av skydd,likaväl som bör arbeta på både europeisk nivå ochinternationell om ett ökat rättsligt skydd för människor somflyr undan krig, väpnade konflikter och andra våldsammasituationer.AdvokatjourEn väsentlig reform för att förbättra såvälrättssäkerheten som kvaliteten och därmed effektiviteten ibeslutsfattandet vore att inrätta en advokatjour så att deasylsökande får ett juridiskt biträde redan vidgränsen. Det finns förslag om dettautarbetat bland annat av , men deinitiativen har inte fått respons hos regeringen. Det vore avstörsta vikt för flyktingarnas rättssäkerhet om detta kundeordnas. De förslag som finns utarbetade visar att ett sådantsystem kan fungera. Det förekommer dessutom i andraländer och fungerar bra där.Polisen som utredareGlädjande signaler kommer från regerigen att poliseninte längre ska vara ansvarig för asylutredningarna. Detinnebär att många års opinionsbildning äntligen burit frukt.Den nya ordningen gör att de asylsökande kan känna ettstörre förtroende och bli mer uppriktiga i den förstautredningen än vad som ofta är fallet . Därför är detviktigt att den s.k. grundutredningen som fortfarande skaskötas av polisen inte sväller ut utan enbart handlar om attregistrera asylansökan.Återtagande av asylMöjligheten att lagenligt återta ett beslut om asylinfördes i den nya lagstiftningen . Dockhar tillämpningen kommit att resa en del frågetecken.Uppenbarligen har flyktingar fråntagits asylstatus ocht.o.m. avvisats på mycket lösa grunder, med svårakonsekvenser för flyktingarna. Bestämmelsen omåtertagande av asyl måste ses över. Antingen bör maninföra en möjlighet att överklaga beslut om återtagandemed rätt till rättshjälp eller också bör möjlighetenavskaffas. Den nuvarande tillämpningen har skapaträttsotrygghet och svåra situationer för många flyktingar,och nyttan förefaller mycket begränsad.Förordnande av advokaterInvandrarverket fick överta ansvaret attförordna advokater till asylsökande. Det har varit olyckligtatt det verk som bereder och fattar besluten också harinflytande över vilken person som ska företräda denasylsökande.