mot · GE02U509 · 1991-01-25 00:00:00 — AvspänningDet sena 1980-talets avspänningsprocess samtfrigörelsen och demokratiseringen i de östeuropeiskastaterna skapade en helt ny politisk situation i Europa.Efterkrigstidens mönster, så som vi vant oss vid det underde senaste fyra årtiondena, har förändrats. Det kalla krigetär slut. Demokratins och frihetens ideal har vunnitbetydande segrar. De stalinistiska och kommunistiskasamhällssystem som utvecklades med stöd av sovjetiskabajonetter blir av allt att döma en parentes i historien,åtminstone i . Också i andra delar av världenhar avspänningen möjliggjort nya öppningar när det gällergamla konflikter.De konflikter i och som innebar dock att den positiva utvecklingendrabbades av ett allvarligt bakslag. De blev en påminnelseom kraften i motsättningen mellan demokrati och diktaturoch om hotet av en växande nord/sydkonflikt.Den avspänning mellan supermakterna somutvecklingen inneburit, har dock banat väg förverklig nedrustning såväl vad gäller konventionella styrkorsom kärnvapen. djupa kris har bidragit tilldetta. Konferensen om nedrustning i (CFE) i Wienresulterade i avtal om en radikal nedskärning av de ståendestyrkorna, i första hand i . I praktiken har nuWarszawapakten upphört som militärallians och därmedhar en ny säkerhetssituation uppstått. Om det positivaklimatet mellan och kommer att beståoch möjliggöra fortsatta framsteg bl a påkärnvapenområdet är dock just nu ovisst.Det positiva i den säkerhetspolitiska omdaningenöverväger . Demokratins frammarsch är i sig enfredsbevarande faktor. Till det kommer de hittillsvarandekonkreta framstegen i nedrustningsåtgärder med politiskaoch ekonomiska motiv.Osäkerhet i östDen nya situationen innebär osäkerhet ochfaror. Den allvarliga ekonomiska och ekologiskasituationen i leder till naturkatastrofer ochförsörjningsproblem, med inrikespolitiska svårigheter somföljd. Detta har skapat en instabil situation. Ett växandemissnöje med försämrade levnadsvillkor hos storafolkgrupper har provocerat fram politiska förändringar medsvårförutsebara konsekvenser. Till detta kommer de etniskakonflikter som råder i och mellan olika republiker iunionen. Reformpolitik och demokratisering har,åtminstone för , brutit samman.Situationen i försvåras också av att landetär ett imperium med ett stort antal folk som underkuvats avdet gamla tsarväldet och dess kommunistiska efterföljare.En stark och naturlig självständighetslängtan hardemonstrerats när förtrycket minskats. Etniska ochreligiösa motsättningar, som exempelvis i ,komplicerar dock situationen. är centralmaktenuppenbarligen beredd att med vapenmakt förhindra ettsönderfall av sovjetväldet. tvingas vikonstatera att man tillgriper gamla terrormetoder för atthålla ihop unionen. Detta har på ett tragiskt ochoacceptabelt sätt drabbat de baltiska folken. Mänskliga fri-och rättigheter respekteras inte, ej heller de valdaparlamentens legitima rätt som företrädare för de baltiskafolken.I i övrigt finns exempel påetniska och nationella motsättningar med djupa historiskarötter, vilka demokratiseringsprocessen inte lyckatsöverbrygga.Europeiskt samarbeteDen västeuropeiska integrationen får också ensäkerhetspolitisk betydelse. Etablerandet av den inremarknaden och förslagen om en ekonomisk och en monetärunion inom EG kommer att knyta staterna allt närmarevarandra och göra nationsgränserna mindre betydelsefulla.Planerna på en ''politisk union'', som också innebär ettnärmare samarbete på det utrikes- och säkerhetspolitiskaområdet, är en konsekvens av denna utveckling.Händelseutvecklingen i harsamtidigt skapat nya förutsättningar för ett alleuropeisktsamarbete. ESK-processen har, förutom framstegen pånedrustningsområdet, också lagt grunden till ettalleuropeiskt säkerhetssystem. har kommit attbli en mötesplats för politiker från gamla och nyademokratier. har, som den första av de fornakommunistdiktaturerna, fått medlemskap, och flera staterförväntas komma efter.Flera av de östeuropeiska staterna har också deklareratsin önskan om att bli medlemmar i , och EG har beslutatinleda förhandlingar om association med i första handPolen, och . Av EFTA-staterna harÖsterrike ansökt om medlemskap och deklareratsitt intresse av att göra så. I övriga EFTA-stater pågår endebatt om EG-medlemskap med varierande intensitet. EttEuropean Economic Space-avtal, , som kanförväntas bli färdigt , kommer attleda till en stark ekonomisk integration mellan EG ochEFTA-staterna.MaktförskjutningarDen bipolära maktstrukturen, med ochSovjetunionen som vardera polen, har minskat i betydelse.I stället avtecknar sig ett mönster med fyra maktcentra ivärlden -- , , och , därekonomisk och militär styrka i olika grad utgör maktbasen.Hur relationerna mellan dessa fyra kommer att utveckla sigär svårt att förutse. Det finns dock anledning att hoppas påen utveckling där militära hot kommer att spela en mindreroll i storpolitiken än vi varit vana vid. Däremot kanekonomiska maktmedel komma att spela en större roll.Man kan inte utesluta att också nya maktgrupperingaruppstår. Bl a är det möjligt att erfarenheterna från kommer att ge ny näring åt pan-arabiska strävanden.Det är viktigt att förhindra en utveckling präglad avmaktcentra som dominerar perifera regioner och medantagonistiska relationer till varandra. Istället måste vieftersträva former för internationellt samarbete på jämlikbas.Nord/SydDessvärre har den avspänning mellansupermaktsblocken som vi kunnat iaktta skett motbakgrund av växande ekonomiska klyftor i världen och alltdjupare misär för en allt större del av världens befolkning.Vid sekelskiftet beräknas av världens befolkning bo iu-länder. Vi upplever en global katastrofsituation som ärbåde ekonomisk och ekologisk. I stora delar av världen,också i våra närområden, pågår en jordförstörelse somomintetgör många människors grundläggandeöverlevnadsmöjligheter. Det är ofrånkomligt att fattigdom,sociala orättvisor och det förtryck som oftast är dessföljeslagare leder till ständiga konflikter. Så länge de djupaekonomiska orättvisorna i världen består så finns det fögahopp om en fredlig värld.Nord-Syd-motsättningarnas sprängkraft har inte minstkommit till uttryck i konflikten i . De politiskakonsekvenserna kommer att ligga kvar långt efter det attden akuta konflikten är avvecklad.SäkerhetspolitikDen optimism som präglade består inteett år . Trots detta måste man konstatera att detsäkerhetspolitiska läget har förbättrats jämfört med vadsom gällde under det . Behovet av en aktivsvensk säkerhetspolitik är dock fortfarande stort för attfrämja en fredlig utveckling i vårt närområde och lämnavårt bidrag till världsfreden. Vår neutrala, frånstormaktsintressen oberoende, ställning är därvid vårstörsta tillgång.Trots avspänningen mellan supermakterna påminner osskrisen i om att grundläggande politiskamotsättningar alltjämt består. Den svenskaneutralitetspolitiken tillsammans med den finska spelardärför en fortsatt viktig roll för att sänka spänningsnivån iNorden. En fortsatt svensk neutralitetspolitik är avbetydelse för att skapa ett säkerhetspolitiskt klimat iNorden som underlättar de baltiska ländernas frigörelse.Den ger oss också i andra sammanhang ett förtroendeinternationellt och möjligheter att hjälpa till att överbryggakonflikter av både gammalt och nytt slag.De säkerhetspolitiska instrumenten är flera. Detviktigaste medlet är enligt vår uppfattning en aktivneutralitetspolitik. Ryggraden utgörs av ett för våraförhållanden starkt försvar. aktiva deltagande inedrustningsförhandlingarna, i Konferensen om säkerhetoch samarbete i (ESK) och i FNs fredsarbete ärandra viktiga inslag. Genom en framsynt u-landspolitik kanvi medverka till att minska de globala ekonomiskaorättvisorna och den misär som är grogrund för svåramotsättningar.Vår handelspolitik kan också bidra. Bredahandelspolitiska kontakter är också ägnade att främjatrovärdigheten i vår neutralitetspolitik. Genom ett utbytemed , med inslag av såväl stödinsatser somekonomiskt, tekniskt, vetenskapligt, miljömässigt ochkulturellt samarbete samt mänskliga kontakter, kan vifrämja demokratiseringssträvandena och därmed fredenoch stabiliteten. Det internationella miljösamarbetet får enväxande säkerhetspolitisk betydelse, i takt med att deekologiska problemen blir alltmer framträdande i varjehotbild.Målen för den svenska säkerhetspolitiken, att tryggavårt lands oberoende och främja en fredlig utveckling ivärlden, består. Men förutsättningarna för vårsäkerhetspolitik förändras. Den nya situationen i Europagör att gamla problem försvunnit men att nya kommit istället.Inte minst betydelsefullt för våra säkerhetspolitiskaförutsättningar är utvecklingen av våra relationer till EG.Redan innebär starka ekonomiska band tillövriga , som inte saknar säkerhetspolitiskbetydelse. Ett medlemskap i skulle innebära att viavstår en del av vår suveränitet till gemensammaöverstatliga organ. Ett samarbete utan reservationer skulleockså innebära ett fast utrikespolitiskt samarbete.Det är viktigt att vår säkerhetspolitik bygger på enhelhetssyn på de säkerhetspolitiska instrument som står tillvårt förfogande. Vår försvarspolitik, biståndspolitik,handelspolitik, internationella miljöpolitik,nedrustningspolitik och en allmän aktiv utrikespolitik måstefungera i ett harmoniskt samspel med varandra.De dramatiska förändringar av säkerhetspolitiskbetydelse, som skett i vår omvärld och de nyainternationella samarbetsmönster som är på väg ini, gör det enligt vår uppfattning nödvändigt med enövergripande säkerhetspolitisk utredning, som tar hänsyntill samtliga våra säkerhetspolitiska instrument. Den böranalysera betydelsen av pågående förändringar i vårsäkerhetspolitiska miljö, både i vårt närområde och globalt.Den bör också klargöra de säkerhetspolitiskakonsekvenserna av deltagande i den europiskaintegrationsprocessen och förutsättningarna för en fortsattaktiv neutralitetspolitik. De analyser som genomförts inomramen för den nu nedlagda försvarskommittén bör kunnaanvändas i de delar som har relevans för den europeiskautvecklingen och fortfarande har aktualitet. Det är viktigtatt utredningen bedrivs med en sådan skyndsamhet att denkan utgöra underlag vid fortsatta behandling avfrågan om medlemskap i . Med hänvisning till vad som anförts hemställsatt hos regeringen begär att en övergripandesäkerhetspolitisk utredning med parlamentarisk förankringtillsätts i enlighet med vad i motionen anförts.