mot · GE02N216 · 1991-01-25 00:00:00 — Med vidast möjliga tolkning innebär hantverkmanuell tillverkning, utan eller med ringa hjälp avmaskiner. Det är dock inte i första hand det manuellainslaget som skiljer hantverk från industrielltillverkning. Hantverk kan utföras med god hjälp avmaskiner och industriell tillverkning kan ske med manuellamoment. Det är inte graden av maskinellt stöd som avgörom ett arbete kan betraktas som hantverk eller inte.Karakteristiskt för hantverk är däremot en process, därtillverkaren har kontroll över helheten från materialval överproduktionstekniken till slutlig produkt och där arbetetutgår från både materialkännedom och formsinne.Hantverkskunnandet kan stödja dagens teknikMänniskans förmåga att använda händerna har sedanurminnes tider varit en förutsättning för vår existens.Hantverket befinner sig mitt i nutidens strida ström avteknikutveckling och samhällsförändring.Hantverket är ett omistligt inslag i det svenska samhälletoch skall inte ställas i motsatsställning till expansiv ochframtidsinriktad industriell produktion. Kännetecknandeför många yrken som ryms inom begreppet hantverk är attde har en bakgrundshistoria med åtskilliga år på nacken.Våra äldsta organiserade hantverksyrken har anor ändafrån 1300-talets mitt. Den långa traditionen berättar omhantverkets egen förmåga att förändras -- att ständigttillhöra samtiden.Hantverket måste leva vidare -- inte endast somkulturvärde utan också för att det är en förutsättning för denfortsatta utvecklingen av industri och teknik. Även dagenshögrationaliserade industri behöver hantverkare. en verkstad där man tack vare skickliga och idérikahantverkare kan förbättra tillverkningsprocesser och bl.a.göra arbetet bekvämare och människovänligare. Enbilmodell måste när den formges i full skala, byggas upp avmodellsnickare, sadelmakare, tunnplåtslagare m.fl. Påmotsvarande sätt förhåller det sig exempelvis iindustriföretaget och vidflygplanstillverkningen hos Saab-Scania.BeredskapÄven från sårbarhets- och beredskapssynpunkt är detviktigt att hålla hantverksyrkena vid liv. I olikasammanhang uttalas oro över att en alltmer förfinad ochutbredd teknik i skapar ett mycket sårbartsamhälle -- ett samhälle som är helt hjälplöst när teknikengår i baklås. I händelse av kris och avspärrning skulle vi fåmycket svårt att anpassa oss till hantverksnivå. Enförutsättning för att över huvud taget göra detta möjligt ärnaturligtvis att hantverkskunnandet fortlöpande omsätts ipraktisk verksamhet. Det går inte att förvara ochmagasinera hantverksyrkena i malpåse och tro attkompetensen bara skall finnas där, det passar ossatt ta fram den.KulturEn väsentlig del av vårt kulturarv omfattar kunskaper ihantverksyrken. En stor mängd föremål, ca tre miljoner,samlas på museer och i hembygdsgårdar och ännu flerföremål är samlade hos privatpersoner.Dokumentation av hantverk och hantverkstekniker skervid kulturhistoriska museer. De samlingar som finns avgamla ting kräver kunskap om hur de tillverkats, vilkaråvaror som använts, hur föremålen brukats och hur deskall repareras och vårdas. Museernas ochhembygdsgårdarnas innehåll skall därför underhållas ochberikas för att bli värdefulla samlingar för framtiden.Hantverkarna behövs alltså i museernas dagliga arbete.Vård och reparationer av föremålen både upprätthållerkunnandet och ger mera liv och intresse i museerna.Utbildning av lärlingar kan också förekomma där och''hjälpfinansieras'' genom viss försäljning av produkter.Att det levande hantverket är av stort allmänintresseframgår av den stora tillslutningen vid visningar ochdemonstrationer av hantverk, typ och Gammelvalai . Ingen dokumentation eller beskrivning avtillverkning och bruk kan emellertid ha sådant värde ochvara av så stort intresse som praktisering ochyrkesutövande.ByggnadsteknikerUnder senare år har byggnadstekniken på relativt korttid genomgått stora förändringar. Den byggnadstekniskautbildningen inriktas på hopmontering av sektioneroch moduler enligt det byggnadssätt som råder numera.Men hus byggda så sent som har en annanbyggnadsteknik och det är viktigt att detta kunnande ocksåfinns med hos dagens byggnadsarbetare. Reparationer ochombyggnader av äldre hus är en självklar och stor arbetsdeli en blandad bebyggelse och den kräver kunnande om dentidens byggnadsteknik.Äldre kulturhistorisk bebyggelse kräver ett specifiktkunnande om bl.a. material och färger. Dagensbyggnadsarbetare har alldeles för liten utbildning om t.ex.stenväggar, valvslagningsteknik, stuckatur och målningmed färger som måste blandas på gammalt vis. Bl.a. mångastora bruksbyggnader har fått förfalla på grund av brist påmedel och kompetens. Det skulle behövas utbildning för attsäkra tillgången på kompetenta hantverkare ibyggnadssektorn. Dessutom behövs gymnasieutbildningmen också särskilda byggnadshyttor för att utbildabyggnadshantverkare.I samband med ombyggnationer och rivningar förfarsmånga gånger gamla material, som skulle kunna användasigen. En del är i för dåligt skick för att återanvändas, men dekan ändå tjäna som idé- och formgivning för nya hantverk. saknas ofta både förståelse, intresse och någon som haransvar för att ta tillvara dessa material.Till byggnadsbranschen behövs det trä, tegel, sten,taktegel, plåt, skiffer, glas m.m. av kvaliteter som intelängre tillverkas annat än möjligen på beställning. Bristenpå gamla material kan tvinga hantverkarna till inblandningav olämpliga kvaliteter.Det behövs råvarucentraler eller depåer, helst i varjeregion dit man kan rädda undan gamla material vidrivningar och där man också kan samla nya material som ärnödvändiga för hantverkare, exempelvis kvistfritt virke dådetta är överkomligt.ServiceVillkoren för hantverket har försämrats. I takt medindustrins framväxt har många hantverk drivits tillbaka.Hantverkaren kommer också i kläm då handels- ochbostadscentra saneras. Tillgången till hantverksservicemåste bevakas i samhällsplaneringen. Då nya områdenväxer upp har hantverkaren i regel inga möjligheter att hittaså prisbilliga lokaler att han kan existera. Det är viktigt attstadsplanerare är medvetna om detta problem ochintresserar sig för det. Centrala ''halvgamla'' lokaler kanofta sättas i stånd för en ringa kostnad om byggnormer ochmyndigheters krav kan vara så pass flexibla att ett visstavkall på standard kan accepteras. Om kommunerna ärberedda att visa litet mer positiv vilja kan säkert mångahantverkare stanna kvar där kunderna finns.Sysselsättning och regional balansHantverk, yrkesskicklighet, utbildning ochkvalitetsmedvetande är oerhört viktiga för en godstandardutveckling i vårt land. Hantverket har betydelse förbåde sysselsättning och regionalpolitik. Troligen skulleytterligare tusentals personer kunna få sin utkomst avhantverket om bara olika myndigheter vore beredda attsatsa mera på det området.Den landsomfattande kampanjen ''Hela skallleva'' borde vara ett uttryck för regionalpolitiska strävandendär hantverket passar in. Många landsbygdsbor, särskilt iglesbygden, är förtrogna med hantverkstekniker vilket är avstort värde för servicen för bofasta och fritidsboende. Isjälva verket är hantverkskunnande ofta en förutsättningför en väl fungerande försörjning i glesbygden. Enexpansion av hantverket skulle alltså kunna ge ett värdefulltinslag för en god regional utveckling.Hantverkets framtidUnder den slit- och slängepok som varit harkvalitetsbegreppet för många skjutits i bakgrunden ochupplevts som mindre väsentligt. Men harvärdet av kvalitet och personlighet blivit alltmer uppskattatoch intresset för hantverk ökar.Nu har emellertid ett stort antal hantverkare passeratpensionsåldern. Särskilt inom udda eller ovanligahantverksyrken är det stor risk för att kunnandet går urtiden därför att ingen efterföljare har lärts upp. Samtidigtsom ett yrke och dess kompetens faller bort skingras ocksåverktygen. Många av hantverkarens redskap ärspecialgjorda och finns inte att köpa på marknaden. Dessaovärderliga verktyg bör insamlas i någon form avverktygsbank. Denna bank skulle kunna köpa inverktygssamlingen då en hantverkare avvecklar sitt företag.En sådan verktygsbank borde kunna ingå i de råvarudepåersom föreslagits ovan.Utbildning och rekryteringSkolning av hantverkare sker på olika sätt med en storsplittring på många skolformer: gymnasieskolor,folkhögskolor, AMU-centra, högskolor och andra slagsutbildningsarrangörer. Det oöverskådliga utbudet avhantverksutbildningar skapar ett behov av överblick. I dagkan varken utbildningsplanerare eller sökande tillutbildningar vara säkra på sin kunskap omskolningsmöjligheter. Det behövs en samlad informationom kurser och längre utbildningar.Den utbildningsmetod som använts ochsom resulterat i gedigna kunskaper är lärlingssystemet.Folkpartiet liberalerna anser att ungdomen måste ges ökademöjligheter att bli lärlingar hos enskilda hantverkare ellerhantverksföretag. I detta syfte bör regelsystemet ses överoch det arbetet bör bedrivas i nära samverkan medhantverkets organisationer. Det gäller särskilt utbildninghos ensamma hantverkare, vilken kanske är den endakvarvarande på orten inom branschen. De gamla gesäll- ochmästarbreven håller på att komma till heders igen, som ettsynligt bevis på yrkeskunnande.Det finns anledning påpeka att en viss flexibilitet itillämpningen av krav och bestämmelser är nödvändigt omvärdefullt yrkeskunnande skall kunna föras över till nästageneration. Det är alltför vanligt att gamla små och trångahantverkslokaler inte klarar fackets och yrkesinspektionenskrav på dusch och lunchrum.Inom skolans ram finns för litet intresse för hantverket.SYO-konsulenter och andra yrkesrådgivare bör arbeta mermed hantverk som alternativ i utbildningen. Störreansträngningar borde göras för att ordna lärlingsplatser tillde ungdomar som har hantverksintresse.Arbetsförmedlingarna och länsarbetsnämnderna böraktualisera hantverket mer. Där är hantverket relativtokänt. Det finns anledning för regeringen att se över fråganom hur rekryteringen till hantverksyrkena skall kunnaförstärkas och då bör yrkesrådgivning och arbetsförmedlingvara viktiga målgrupper.Centrala hantverksrådetNuvarande ordning för statens stöd till hantverketinnebär uppenbara nackdelar. , ,är den myndighet som kanaliserar det statliga stödet. Detfinns risk för att frågor rörande hantverket ges låg prioritetav SIND, vars verksamhet i första hand är inriktad påfrämjande av industriell utveckling. I fortsättningen bördärför ett visst grundstöd -- av det stöd som går viaSIND -- lämnas direkt till hantverket i form av ett årligtanslag till Centrala hantverksrådet. Det är viktigt attCentrala hantverksrådet permanentas och får nödvändigaresurser för sin verksamhet, för att nå ut med informationoch kunna bredda marknadsföringen ännu mer, samt aktivtkunna bearbeta myndigheter, organisationer, branscher,arbetsförmedlingar, skolor m.m.Nordiskt samarbeteDet är viktigt att koordinera och samordna de nordiskainsatserna inom hantverket, speciellt beträffandedokumentation, upplysningsmaterial, läromedel ochkartläggande av utbildningsmöjligheterna inom Norden.Folkpartiet liberalerna har i tidigare motioner krävt initiativi för hantverkssamarbete över gränserna,men eftersom ett medlemsförslag i denna fråga skallbehandlas av , så avstår vinu ifrån att upprepa detta yrkande.Hantverkskonsulent i varje länDet är mycket angeläget att det på länsnivå finns enresurs som stimulerar hantverket och tar till vara materialoch kunnande medan det finns kvar. Utan att på någotsätt undervärdera hemslöjdens betydelse anser vi attregeringen bör uppmärksamma länsstyrelserna ochlandstingen på behovet av en hantverksresurs i varje region.En av de två hemslöjdskonsulenterna i länen borde varahantverkskonsulent, vars arbetsfält naturligtvis också skulleomfatta hemslöjden och bli en tillgång för denna.Hantverkskonsulentens uppgifter skulle bl.a. vara attbevaka hantverksfrågorna i högstadie- ochgymnasieutbildningen och sprida information inom skolan.Konsulenten skulle också samarbeta med ,utvecklingsfonden, arbetsförmedlingen,hembygdsföreningarna, och hemslöjden.En viktig uppgift för hantverkskonsulenten skulle varaatt ansvara för den råvarudepå och verktygsbank somföreslagits ovan. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om främjande av svenskt hantverk,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Centrala hantverksrådet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hantverkskonsulenter i länen.