mot · GE02L216 · 1991-01-25 00:00:00 — Företag som är verksamma i är enligt lagskyldiga att löpande bokföra affärstransaktioner och attvarje år göra bokslut. För aktiebolag och en del andraföretag finns detaljerade regler för form och innehåll iårsredovisningen. Syftet är att ge, inte bara aktieägarna,utan alla som kan vara intresserade information ombolagets rörelseresultat, ekonomiska ställning samttillgångar av olika slag.Dessa bestämmelser gäller de ekonomiskaförhållandena i företagen. Det bidrar till att enoproportionerligt stor del av uppmärksamheten ägnas åt deekonomiska aspekterna. Det finns anledning att ocksåuppmärksamma och bokföra företagens verksamhet frånandra utgångspunkter. Vi vill här peka på den påverkan påmiljön som bl.a. materialanvändningen orsakar. Denverksamhet som bedrivs i företagen är oftamiljöförstörande och miljöstörande och det är hög tid att påallvar leta efter metoder som gör att man verksamt kanförhindra utsläpp.Ett viktigt steg skulle vara att miljöredovisning införssom en obligatorisk del av företagens redovisning på sammasätt som den ekonomiska är det.Man kan tänka sig minst två huvudprinciper för hurmiljöredovisning kan ske. Den ena är materialbalanser.Den andra innebär att miljöskadornas kostnader beräknasoch läggs på varans pris.Om krav på materialbalanser införs innebär det attföretagen måste bokföra allt material och alla substansersom köps in eller på annat sätt kommer in till företaget samtatt de sedan noggrant bokför flödet av dessa ämnen och vartde tar vägen när produktionsprocessen är slut. Vilkakemiska substanser följer med som beståndsdel i varan vidleverans och i vilka mängder? Vilka ämnen avgår itillverkningsprocessen? Vart tar de vägen? Finns de kvar iföretaget deponerade som avfall, har de förstörts påbetryggande sätt eller har de rent av släppts ut iomgivningarna? Vilka ämnen finns kvari företaget i råvarulager, färdigvarulager och annatmaterial?Företagen kan med hjälp av materialbalanser få kontrollöver flödet av farliga ämnen och på så sätt skapas bättreförutsättningar för att effektivt begränsa utsläppen. De fårdessutom underlag som underlättar för dem att hushållamed de materiella resurserna. Samhället kan genom att tadel av materialbalanserna, få en riktig uppfattning om vilkaämnen som är i omlopp och därmed få ett bra underlag förbeslut om olika styrmedel för att eliminera spridningen avmiljöskadliga ämnen, för att genomföra miljörevisioner ochför kontrollen av att olika föreskrifter följs.Att bokföra material och substanser är relativt enkelt.Den andra principen -- den om att baka in miljökostnadernai varans pris -- är svårare eftersom den innehåller momentav värderingar och skattningar som är svåra att göra på etträttvisande sätt.Tanken är att man skall sätta ett pris, mätt i kronor ochören, på den belastning på miljön som en vara eller ettproduktionssätt innebär och räkna med det i bokföringensom en kostnad. På så sätt skulle den skada som en varaorsakar miljön direkt påverka varans pris. Miljöfarligavaror blir på så sätt dyrare än de oskadliga. Om ändligaråvaror används i tillverkningen, skulle man kunna hitta ettsätt att prissätta vad det kostar för kommande generationeratt denna råvara inte längre finns, och räkna även det somen kostnad för tillverkningen av produkten idag.På så sätt skulle de traditionella företagsräkenskapernakompletteras med relevanta kostnader som gör att varorsom produceras får sitt rätta pris. Givetvis får det högrepriset på den färdiga varan inte innebära att företaget tjänarpå att tillverka miljöfarliga varor. Miljöintäkterna skall istället användas på lämpligt vis för miljöskydd av företagetsjälvt eller genom samhällets förmedling.De här förslagen är gamla. Redan i början på 60-taletfördes tankegångarna fram av bl.a. amerikanen , men ännu har de inte genomförts. Det vore förövrigt dags att de företagsekonomiska institutionerna satsarrejält med forskningsresurser på att utvecklamiljöredovisningsprinciperna.Riksdagen avslog ett liknandemotionsförslag med motiveringen att det ryms inom dedirektiv som givits till kommittén för översyn avmiljöskyddslagstiftningen och att man utgick från att fråganom miljöredovisning kommer att uppmärksammas underutredningsarbetet. Ett tillkännagivande ansågs därför intevara nödvändigt. Kommitténs principbetänkande väntas bliavlämnat . Frågan om miljöredovisninghar inte behandlats och det finns inga utfästelser att detkommer att ske i det fortsatta arbetet.Vi upprepar därför vårt förslag att regler förmiljöredovisning i företagen skall införas. Det är viktigt attdet här arbetet kommer igång mycket snart för naturen kaninte vänta. Det är lämpligt att miljöskyddskommittén fårtilläggsdirektiv med uppgift att utreda frågan och utformaförslag till lagstiftning. Om det visar sig att arbetet får enmycket stor omfattning kan det vara bättre att en särskildparlamentarisk kommitté tillsätt för den här frågan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att miljöredovisning bör bli enobligatorisk del av företagens redovisning så snart sommöjligt.