mot · GE02T216 · 1991-01-25 00:00:00 — Prioritering mellan investeringar i olika trafikslag har fastställt att en samhällsekonomiskgrundsyn skall vara vägledande för det trafikpolitiskahandlandet. I detta ligger att trafikpolitiken skall utformasså att den bidrar till ett effektivt resursutnyttjande isamhället som helhet och därmed till måluppfyllelse inomolika samhällssektorer. I detta ligger då också att resursernainom trafiksektorn skall utnyttjas så effektivt som möjligt.Allmänt sett innebär en analys av desamhällsekonomiska effekterna att man undersökereffektiviteten i utnyttjandet av knappa resurser. Värdet avde ianspråktagna ställs mot de fördelar och/eller intäkterman får av dem.Värdet av en resurs utgör det värde den har i sin bästaalternativa användning. Med denna definition är det klart,att det inte är endast varor som köps och säljs på enmarknad som är resurser med visst värde, utan också sådantsom trafikanternas restid och som en negativ postolycksfrekvens samt miljöeffekter.För att genomföra en samhällsekonomisk kalkyl måsteman således värdera och kvantifiera konsekvenserna. Detär inte alltid möjligt att kvantifiera allt. Vissa konsekvenserär svåra eller helt omöjliga att kvantifiera. Alla kostnaderuppkommer inte på samma gång utan faller ut vid olikatidpunkter i olika alternativ. En samhällsekonomisk kalkylutgår från den faktiska resursåtgången och eliminerarpenningvärdets förändring. Kalkyler utförs därför oftast ifast prisnivå relaterade till ett visst års penningvärde.I det trafikpolitiska beslutet fastslås att ensamhällsekonomisk grundsyn skall vara vägledande för dettrafikpolitiska handlandet. I detta ligger bl.a. att avgifterinom trafiken, alltså såväl det totala priset för entransporttjänst som de statliga eller kommunala avgifternaför användning av infrastrukturen, bör vara anpassade tillde samhällsekonomiska s.k. marginalkostnaderna.De av fastlagda trafikpolitiska principernainnebär oavsett statsfinansiellt läge att alla trafikgrenarskall behandlas på ett likartat sätt.Innebörden i detta är bl.a. att eventuella skillnadermellan totala kostnader och samhällsekonomiskamarginalkostnader skall behandlas på likartat sätt för allatrafikgrenar. Konsekvensen av en annan politik, t.ex. att entrafikgren får subventioner som andra inte får, är attresursutnyttjandet av samhällskapitalet kan bli lägre än vadsom motiveras enbart med utgångspunkt från att ingaåtgärder genomförs alls. Annorlunda uttryckt innebär dettaatt om en marginalkostnadsanpassning görs med medel urstatsbudgeten bör detta ske med utgångspunkt från enkonkurrensneutral bedömning av de enskildatrafikgrenarna. Transportföretagens möjligheter attkonkurrera om resenärerna på lika villkor minskarväsentligt om en trafikgren får generellt statsstöd och inteen annan.Järnvägen har fått en kostnadsavlastning som är störreän vad som är motiverat med hänsyn till de faktiskaavgifternas relation till marginalkostnaderna. Detsamma ärinte fallet vare sig beträffande väg- eller lufttrafiken sominte får en på analoga grunder fastställd avlastning.Mot bakgrund av den fastlagda trafikpolitiken borde detvara naturligt att större investeringar i transportsystemet --oavsett sektor -- beslutas med överordnadesamhällsekonomiska bedömningar som underlag.Vägverket gör samhällsekonomiska bedömningar avolika projekt i flera led och ur olika synpunkter. Man harinriktningsplanering, bedömning av vägarnas bärighet ochbeläggning, trafiksäkerhetsbedömningar och studerarpolitiska dokument för att på bästa sätt föreslå fördelning avanslag. och andra instanser medverkar.Vägverket gör också upp prognoser beträffande detframtida behovet av såväl nybyggnation som av drift ochunderhåll.För järnvägarna håller man nu på att lägga uppbedömningsmetoder av liknande slag. Enligt upplysning ärmetoden emellertid mellan trafikslagen inte så samordnadatt man kan göra direkta jämförelser ochavkastningsbedömningar mellan dessa.En likartad samhällsekonomisk bedömning för helatrafiksektorn och för samtliga trafikgrenar vore av intressevid prioritering av satsningar på olika projekt. Varjetrafikgren gör nu sina egna bedömningar och med olikametoder som tydligen gör det svårt att göra avvägningarmellan angelägna investeringar i de olika trafikslagen. Deavvägningar som sker, görs avkommunikationsdepartementet och på material som dåkommer från respektive , , ,luftfartsverket etc.I en trafikpolitik som bygger på konkurrens mellantrafikslag måste där statliga investeringar sker ensamhällskalkyl göras och detta på jämförbart underlagmellan trafikgrenarna. En instans borde därför finnas föravvägning mellan trafikgrenar och med bakgrundsmaterialframtaget på jämförbart sätt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om en instanssom med likartat bakgrundsmaterial kan åstadkommajämförande samhällsekonomiska kalkyler beträffandenyttan och angelägenhetsgraden av större investeringar itransportsystemet.