mot · GE02Jo731 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningSvenskar har alltid haft en stark känsla för naturen. Vitycker om naturen och följer med intresse dess skiftningarunder året. Vi gläds åt lärkan och sipporna ochskogsvandring med svampplockning under hösten.Skyddet av den biologiska mångfalden framstår som enav vår tids viktigaste uppgifter. En levande och rik natur haralltid varit en moderat hjärtefråga. Även våra barn ochbarnbarn måste få möjlighet att uppleva vårglädjen i enblåsippsbacke. Den ger inte bara en naturupplevelse utanäven en framtidskänsla.Vår natur och vårt landskap är resultatet avgenerationers mänskliga påverkan. Även måstemänniskan få påverka naturen. Vissa landskapstyper ochnaturområden av stort värde kommer emellertid attförsvinna om inte särskilda regler införs. Hotade växt- ochdjurarter måste skyddas. Om skyddsinsatserna leder tillförsvårad markanvändning skall givetvis markägarenersättas.Svensk naturvård är starkt centraliserad ochvårdansvaret ligger praktiskt taget uteslutande på stat ochkommun. Alternativa naturvårdsformer har aldrig fåttnågon chans i , utan har snarare motarbetats ochutsatts för misstro. Detta är ett resultat av densocialdemokratiska politiken.Nu krävs ett nytänkande inom den svenska naturvården.Mångfalden måste främjas och det personliga ansvaret ochengagemanget fördjupas.Svensk natur erbjuder stora värden, som till följd av denpågående internationaliseringen i kan få en ökadbetydelse.En ny vårdkrisI är betydande arealer skyddade på olika sätt.Staten bär genom och länsstyrelserna dethuvudsakliga vårdansvaret. Det som skyddats är detfinaste och värdefullaste vi i har av natur. Bortsettfrån naturskogar och vissa våtmarker kräver dessa markervård och skötsel. Bevarandearbetet och vården måste varalångsiktig.Under de senaste åren har den svenska naturvårdenblivit allt mer eftersatt. Staten har inte klarat sina uppgifter.Risken för oersättliga förluster har blivit allt mer uppenbar.Den statliga naturvården är i kris. Vården uppfyller intekraven.Detta kan få långtgående konsekvenser. Det ärofta omöjligt att reparera skadad natur. Det går inte attåterskapa en utdikad myr, och en igenvuxen äng kan inte fåtillbaka sina blomster.För att klara av naturvården krävs inte mer pengar utannytänkande och omprövning. Mer pengar hotar attkonservera systemfelen. Nya vårdformer måste utvecklas.Bättre lagstiftningSkyddet för djur- och växtarter bör förstärkas inomramen för en bättre natursvårdslagstiftning. Vi har i fleraårs tid krävt en översyn av naturvårdslagen och ser därförmed tillfredsställelse att denna översyn nu kommit tillstånd. Även straffskalorna måste ses över. Naturvårdslagenmåste samordnas med annan lagstiftning på området. Vimenar att Naturvårdslagen skall ingå i en samordnadmiljöbalk.När det gäller artvård är det angeläget att hotadedäggdjur, fåglar och fiskar omfattas av naturvårdslagen.Miljökonsekvensbeskrivningar bör enligt vår meninginföras även inom naturvården.Kommunernas planeringsansvar för hushållningen mednaturresurser och olika myndigheters ansvarsfördelningmåste klargöras.Det behöver också klarläggas hur enskilda och ideellaföreningar skall kunna delta i naturvårdsarbetet mer aktivt,gärna enligt dansk förebild. I kan ersättning utgåför olika typer av naturvårdande insatser.Vissa naturvårdsfrågor av lokal eller regional karaktärskall kunna delegeras till kommunerna. Byråkratiseringenav naturvården måste hejdas genom prövning av nuvarandeorganisation och administration.Översynen av naturvårdslagen utmynnade bl.a. i ettförslag om bättre artskydd genom att skyddet för biotopersom utgör livsmiljö för hotade djur- eller växtarterförstärks. Förslaget är bra men har flera svagheter.Kostnaderna för vården av biotoperna har, enligt våruppfattning, undervärderats. Det föreslagna skyddet harsamma svagheter som det institutionaliserade systemet förvården av naturreservat.Biotopreservaten kommer att bli små och isolerade,vilket kan leda till en artutarmning. Innan reservatenbildas måste de specifika krav som den skyddsvärda artenställer vara kartlagda. Antalet hotade arter i ärstort, av vår fauna och flora. Begreppet''hotade'' behöver ytterligare preciseras så att en eventuellprioritering kan göras.Skäl finns vidare att överväga vilka arter som skall gesett biotopskydd -- de med redan mycket svaga bestånd ellerde med mera vitala.Bättre naturvårdSkyddsvärda områden bör så långt det är möjligt kvarståi enskild ägo. Vi kan dock i två mycket speciella fall se skälsom talar för statligt eller ideellt ägande av den natur somskall skyddas. Det ena är nationalparkerna, som staten böräga och förvalta. Det andra är värdefull mark därägarbilden är för splittrad eller osäker för attskötselkontrakt skall kunna användas. I det andra falletskulle de ideella föreningarna på naturvårdsområdet kunnata ett ansvar för såväl ägande som skötsel.Genom att ge ett förvaltaransvar till markägarna skapasbättre förutsättningarna för att rädda den svenskakulturbygden. Det finns flera olika tillvägagångssätt. I vissafall kan en arealbaserad ersättning, dvs någon typ avskötselkontrakt, vara att föredra. Ersättningen skall kunnages till dem som vill vårda värdefulla naturmarker såsomängar, hagar och strandområden.Äldre typer av kulturlandskap hör till de mesthotade naturområdena i . De som fram till i dagskött dessa landskap och därmed befrämjat ett rikt ochvarierat djur- och växtliv är framför allt Sverigeslantbrukare. Vill statsmakterna medverka till ett öppetlandskap med ängar och kulturbeten fordrar detta någonform av naturvårdslön till den enskilde brukaren.I andra länder är det vanligt att ideellanaturvårdsorganisationer äger och sköter naturobjekt. Denideella naturvården äger värdefullanaturområden. Det engagemang som visas av ideellaorganisationer vid skötsel av svenska naturområden visaratt det är de som har den största kunskapen, den högstamotivationen och den största ansvarskänslan för denframtida förvaltningen av den svenska naturen. Enligt våruppfattning bör det ideella inslaget i svensk naturvårdstärkas. bör därför få i uppgift attundersöka hur statligt ägda naturområden kan överföras tillden ideella naturvården.Skydd av arter och genetisk variationHotet mot den biologiska mångfalden är ett omfattandeglobalt miljöhot, ofta ett bortglömt eller dolt hot. Detta hotär inte enbart inskränkt till de tropiska regnskogarna ellerkorallreven.Antalet hotade svenska djur och växtarter ökar.Orsakerna är flera, men den vanligaste är förändradmarkanvändning. Socialdemokraternas planeringsiver ochvilja att styra markanvändningen har varit negativ.Igenväxningen av ängar, strandängar och hagar samtutdikningen av våtmarker utgör påtagliga hot.Att arter minskar i eller fortfarande försvinnervisar att naturvården inte fungerar tillfredsställande.Artbevarandet har varit allt för lågprioriterat.När arter försvinner eller reduceras i antal sker enbiologisk och genetisk utarmning. Variationen inom arternablir mindre genom att antalet individer minskar. Detta kanfå allvarliga konsekvenser för arters långsiktiga överlevnad.Det är ett förhållande som ofta helt nonchalerats. Fauna-och floravården är en försummad del av naturvården ochbör ges en större tyngd. En utökad forskning inom områdetär angelägen.Omfattande inventeringar av växter och djur har gjortseller pågår i . Dessa har ofta företagits av enskildaeller föreningar. Som exempel kan nämnas flororna för våralandskap. Dessa ger oss en unik kunskapsbas för skyddet avvåra arter. Ytterligare kunskap har vunnits i samband medinventeringar av hagar och ängar, sumpskogar samt vidupprättande av kommunernas översiktsplaner,vegetationskarteringarna i fjällen och länsstyrelsernasnaturvårdsinventeringar. Denna kunskap måste samordnas.Sverige bör prioritera frågor som rör skyddet av denbiologiska mångfalden vid om miljö ochutveckling i 1992.NationalparkerNationalparker skall omfatta områden där naturen ihuvudsak får utvecklas fritt. Marken bör ägas av staten.Naturen i nationalparker skall normalt inte behöva någonskötsel. Nationalparker skall i princip inte ha någradriftkostnader utom för övervakning. I några sydsvenskanationalparker ingår även kulturmarker av olika typ, somkräver särskild vård. Det är synnerligen tveksamt omområden av sådan typ skall skyddas som nationalparker --resultatet blir parker av två slag med olika innebörd.Skyddet skall enligt vår mening vara mycket starkt.Svenska nationalparker bör kunna tjäna sominternationella referensområden. Ingrepp bör få ske endastefter lagstiftning i särskilda fall.I de nordliga nationalparkerna, ochAbisko, har olika ingrepp gjorts, bl.a.vägbyggen och vattenkraftsutbyggnad. De exploateradeområdena urholkar respekten för nationalparksbegreppetoch dessa delar av parkerna bör överföras till naturreservat.NaturreservatNaturreservat skall vara reservat för naturen.Socialdemokraternas alltför lättvindiga tolkning avbegreppet hotar att undergräva respekten för reservaten.Begreppet naturskydd måste renodlas. Områden skall inteavsättas som naturreservat av friluftslivs- ellerrekreationsskäl.Naturreservat kan ägas av enskilda, företag, kommunereller staten. För icke offentliga markägare skall gälla attförsvårad markanvändning skall berättiga till ersättning.Skötseln av reservat skall även kunna läggas ut påspecialiserade entreprenadföretag. Denna skötselmetodkan även användas för vård av annan naturvårdsmark.Många av dagens naturreservat uppfyller inte de kravsom bör ställas på ett naturreservat. Det skyddsvärda kan,som exempel, ha gått förlorat genom bristfällig skötsel. Isådana fall bör de nuvarande reservaten få annan status,annat skydd eller försäljas. En tid tillkom naturreservatsnarare av sociala skäl än som ett skydd för naturen. Dessaavsättningar måste omprövas.Många nu hotade djur och växter förekommer ikulturpåverkade marker. Det är angeläget att derassärskilda krav på miljö blir klarlagda och att skötseln avnaturreservaten utförs rätt.I naturreservat skall tillträdesförbud kunna utfärdas, omså krävs för att skydda ömtåliga växter eller djur.Vid avsättningen av naturreservat skall alltid en vård-och driftkostnadsplan upprättas. Detta är värdefullt frånnatursynpunkt. Avsättningen av nya reservat får inte ledatill att skötseln av de redan existerande försämras. Mångaav dagens reservat skyddar det värdefullaste vi har i svensknatur och måste därför tillförsäkras en god skötsel.Naturvårdsverket bör därför undersöka hur vården avreservaten kan förbättras.Naturreservaten skall enligt vår mening uppfyllaföljande kriterier:Naturreservat skall vara ett skydd föratt bevara särskilda naturtyper, t.ex. biotoper för hotadearter eller geologiska formationer. I naturreservat skall tillskillnad från nationalparker en viss mänsklig påverkantillåtas.I naturreservaten är det i första hand naturen somskall vårdas. Detta måste prioriteras i skötselplaner ochliknande. Vårdpengarna skall enligt vår mening inteanvändas till p-platser, stigar, skyltar etc. eller annat sominte har med vården att göra.Riksobjekt för naturvårdenKommunerna tar fram översiktsplaner förmarkanvändningen, där länsstyrelserna för fram allt fleraområden som s.k. riksobjekt för naturvården. Man anarredan en inflation av riksobjekt, som tenderar att urholkabegreppet. Begreppet riksobjekt behöver enligt vår meningen förnyad definition -- länsstyrelserna förefaller iblandanvända begreppet som ett skydd för sin egennaturvårdsfunktion. Skall alla riksobjekt bli reservatbetyder det en ytterligare uttunning av resurserna. Detta ärinte acceptabelt, eftersom vården av de befintligareservaten är undermålig.VåtmarkerSveriges våtmarker har ofta särpräglad såväl fauna somflora, som är angelägna att bevara. De är betydelsfulla förviltet och viktiga rastplatser för flyttande fåglar. I områdenmed kalhyggen och stor vattenavrinning utgör de en typ avutjämningsmagasin som motverkar översvämningnedströms. Även globalt är våtmarker avbetydelse. Convention of Wetlands upptar cirka 30internationellt skyddsvärda områden i Sverige.Brytningen av torv innebär oåterkalleliga skador påmyrarna och på de växter och djur som är beroende avmyrarna som livsmiljö. En utbruten torvmyr eller ettutdikat rikkärr kan aldrig återställas. Cirka en tredjedel avSveriges våtmarker är mer eller mindre torrlagda. ISydsverige är det 90 procent.I princip bör kvarvarande sydsvenska våtmarkerbevaras, särskilt i de kalkrika områdena. Naturvårdenmåste här få komma in i ett tidigt planeringsstadium.Nuvarande statsbidrag till dikning bör avskaffas.I områden där det är ett stort behov att skyddavåtmarkerna, t.ex. de kvarvarande rikkärren ikalkområdena, skall förbud mot markavvattning kunnainföras enligt naturvårdslagen. Många växt- och djurarter ärknutna till olika våtmarkstyper. De måste ges en möjlighetatt fortleva i livskraftiga bestånd. Genom dikningar harderas livsutrymme blivit mycket kraftigt beskuret.Metoder för återskapande av våtmarker, till exempelfrån jordbruksmark, är under utarbetande. Detta ärangeläget och kan få stor betydelse inte minst i områden därvåtmarkerna kan användas som närsaltfilter.VattendragEftersom huvuddelen av vattendragen i användsför energiproduktion är det utomordentligt viktigt attbevara dem som är helt orörda. Derepresenterar omistliga naturvärden. En utbyggnad skullege oåterkalleliga skador.Moderata samlingspartiet anser därför att de femoutbyggda huvudälvarna -- , , , ochVindeln -- skall bevaras. Vi säger därför bestämt nej tillutbyggnad.Även i finns flera vattendrag med storanaturvärden. Till de mest bevarandevärda hör iSmåland och Bräkneån i . Nedre ,från till mynningen, hör också till denna kategori.Skyddet av måste förstärkas. Vi menar därför attäven skall föras in i naturresurslagens förteckningöver skyddade vattendrag.Restaurering av skadade sjöar och kalkning av försuradesjöar måste göras, så att ytterligare skada undviks.Opåverkade sjöar i fjällområdet bör bevaras somreferensområden.Öka naturhänsynenOlika skötsellagar har i stor utsträckning detaljstyrtbrukandet. Den statliga styrningen har ofta varit av ondo,eftersom den har tvingat fram enmarkanvändning som också resulterat bristandenaturhänsyn.Den ena parten i kedjan -- staten -- har inte anatbeslutskonsekvenserna; marken växer igen, urskogar huggsner, hagar igenplanteras och våtmarker utdikas. Dennasuccessiva och smygande process ökar hotet mot mångaväxter och djur. Vissa hotas akut av utrotning och naturenblir då oåterkalleligt fattigare.JordbruksmarkOmställningen av det svenska jordbruket kommer attleda till att hundratusentals hektar får nyanvändning.Ett alternativ är att i någon utsträckning återskapasådana naturbetes- och ängsmarker som försvunnit sedan1800-talets slut. Vår inhemska flora och fauna bör gesmöjlighet att vandra in på dessa nyskapade ängs- ochhagmarker.Ett alternativ till traditionell användning av åkern ärplantering av energiskog eller andra energigrödor. Det ärangeläget att miljökonsekvenserna utreds innan enstorskalig övergång till olika energigrödor sker. Mångalantbruk anlägger golfbanor för att hålla landskapet öppet.Även i dessa fall bör miljökonsekvenserna utredas.Skyddsvärda skogarSkogen är viktigaste inkomstkälla. Dennanaturresurs måste skötas och vårdas. Den pågåendeskogsutredningen måste enligt vår mening utmynna i enomfattande avreglering av det svenska skogsbruket.Detaljföreskrifter i den nuvarande lagstiftningen harmotverkat naturvårdens intressen och bör därför heltavskaffas. Det är mot denna bakgrund glädjande attregeringen i årets budgetproposition föreslår att de såkallade 5:3-bidragen skall avskaffas.De mycket små rester som finns kvar av urskog ellerurskogslika skogar är angelägna att i största möjligautsträckning bevara. De har ofta en specialiserad fauna ochflora och utgör också något av en skoglig genbank.Anspråken på dessa marker är stora från det modernaskogsbrukets sida. Att undanta dessa områden och ge demett varaktigt skydd från avverkning är särskilt viktigt i densödra landshalvan, där även urlövskogar finns.Sumpskogarna har tilldragit sig naturvårdens intressegenom att de ofta är mycket artrika och kan ha en långkontinuitet. De är också förhållandevis lätta att skadagenom t.ex. dikning. Dessa skogar bör inventeras ochvärderas från naturskyddssynpunkt.Skogarna på öarna i skärgårdar är oftaartrika och förhållandevis orörda. Under de senaste årenhar många öar utsatts för kraftig avverkning, vilketpåverkat den känsliga landskapsbilden negativt.Skärgårdarna har en stor betydelse för turismen och bordeundantas från det storskaliga skogsbruket.Fjällnära skogarDen fattade beslut omskogsbruket i de fjällnära skogarna. Beslutet -- somgrundades på en kompromiss mellan socialdemokraterna,och i jordbruksutskottet -- kommer inteatt lösa konflikten mellan naturvården och skogsbruket i detfjällnära området, tvärtom. Riksdagsbeslutet harkritiserats, från såväl naturvårdshåll som skogsägarhåll.Både och skogsägarna anser att denya reglerna leder till ökad byråkrati och krångel. Skyddetav de unika fjällskogarna hotas att försvagas.Det förslag som vi från moderat håll har presenteratgällande skyddet av de fjällnära skogarna syftar till att lösade rådande problemen. Vi menar att tydliga regler skallutarbetas för skogsbruket i de fjällnära skogarna. Skyddetskulle förstärkas som förutsättningar för ettlivskraftigt skogsbruk skapas.Enligt vår mening bör naturvärdesinventeringarna ifjällskogsområdet forceras. Resultatet av inventeringarnaskall utmynna i en tregradig skyddsklassning.Skyddsklass ett skall omfatta områden medmycket stora naturvärden. I princip bör inga ingrepp tillåtasi dessa områden. Skyddsklass två skall omfattaskyddsvärda områden där ett skonsamt skogsbruk kantillåtas.I skyddsklass tre kommer generellanaturaktsamhetskrav att gälla. Hyggesstorlekarnabegränsas, användningen av radikalamarkberedningsmetoder förbjuds och utländska trädslagskall i princip inte tillåtas. I övrigt skall markägaren kunnabedriva skogsbruk i normal omfattning.Markägaren skall givetvis få ersättning ommyndigheternas krav innebär försvårad markanvändning.RenbetesområdenI fjällområden har ofta rennäringen och naturvården ettgemensamt intresse av att begränsa annanmarkanvändning. Konflikter kan uppkomma mellanrennäringen och det rörliga friluftslivet. Den modernarenskötseln kan skada naturmiljön genom högt betestryckoch markskador under för naturen känsliga tider . Isådana områden kan renskötselns varaktighet allvarligtäventyras. Antalet betande djur måste där anpassas bättretill vad naturen tål.Några få fjällområden i är opåverkade avrenbete. Det är angeläget att bevara dessa somreferensområden.Terrängkörning på barmark kan vålla omfattandeskador framförallt i våtmarker. Det är också en allvarligstörningskälla i känsliga områden och bör begränsas inteminst i naturreservat och nationalparker. Oklarheter finnsi den nuvarande lagstiftningen om möjligheterna att införarestriktioner i nationalparkerna.Flera av de angivna problemen behöver ytterligareanalyseras. Angeläget är att man i första hand söker lösaproblemen genom samråd och avtal. Blir lösningar aktuellasom innebär begränsningar i näringen och dess utveckling,bör ersättning utgå. Rennäringslagen skulle behövakompletteras med hänsynsregler gentemot naturen påsamma sätt som lagarna för jordbruket och skogsbruket.Internationellt naturvårdsarbeteEtt medlemskap i är positivt även frånnaturvårdssynpunkt. har Europaparlamentetgodkänt ett förslag till direktiv för skydd av naturliga ochkulturpåverkade biotoper samt deras vilda flora och fauna.Detta direktiv syftar till att vidareutveckla Bern- ochBonnkonventionerna, liksom konventionen för våtmarker.Sverige har skrivit under de nämnda konventionerna,men har inte följt upp de internationella avtalen genominhemsk lagstiftning.I det internationella naturvårdsarbetet bör Sverigeengagera sig för ett ökat samarbete med Östersjöstaterna,inklusive de baltiska staterna och . Som ett av deförsta stegen i denna riktning hör ett upprättande av en''Book'' för . Genom dettasamarbete kan också de problem som själv harsom en naturmiljö få en gemensam behandling.I tropikerna sker en omfattande naturförstöring på olikasätt. De oerhört artrika regnskogarna huggs ned ochåterplanteras ej. Mycket stora förluster av arter sker,som andra omfattande miljöproblem skapas.Korallreven förstörs och i många områden finns endastobetydliga rester av dessa enormt djurrika biotoper kvar. Itropikernas randområden breder öknarna ut sig som följdav bl.a. överbetning. De naturförluster som görs i dessaområden är katastrofala och har dimensioner som är svåraatt överblicka -- som naturskyddet är avavgörande betydelse för en varaktigt hållbar utveckling.Det är angeläget att i sitt biståndsarbete tar storhänsyn till dessa ytterst oroande förhållanden. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändringar av naturvårdslagen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljökonsekvensbedömningarinom naturvården,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om biotopreservat,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hur den enskilda naturvårdenskall kunna stärkas,5. att hos regeringen begär attnaturvårdsverket får i uppgift att utreda hur statligt ägdanaturområden kan överföras till den ideella naturvården,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fauna- och floravården,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av samordning av olikanaturinventeringar,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om exploaterade delar avnationalparker,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om syftet med naturreservaten,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av befintligareservatsbildningar,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av vård- ochdriftskostnadsplaner för naturreservaten,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om riksobjekt för naturvården,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om speciella skyddsinsatser förvåtmarker,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om återskapande av våtmarker,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de outbyggda älvarna inteheller skall byggas ut,1][att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bevarande av skyddsvärdavattendrag,1]15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om naturvårdande insatser iodlingslandskapet,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avreglering avskogslagstiftningen,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om forceradenaturvärdesinventeringar i fjällskogsområdet,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skyddsklassning avfjällskogsområdet,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökad naturvårdshänsyn inomrennäringen,20. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvidgat samarbete medÖstersjöstaterna inkl. de baltiska staterna och .