mot · GE02Ub821 · 1991-01-25 00:00:00 — Ispeciella fall kan anlags- och lämplighetstester kommaifråga.Återinför betygen i lärarutbildningenDet är ett stort ansvar som läggs på lärarna pålärarhögskolorna att inte godkänna sådana lärarkandidatervilka inte klarar av sina studier eller vilka tidigt framstårsom olämpliga som lärare. Att det ibland brister i dettaansvar vittnar många om som med oro tyckt sig se en ökningav antalet unga lärare som nästan misslyckas isin yrkesroll.Mot denna bakgrund tror vi att det var ett misstag att tabort betygen i lärarskicklighet och de graderade betygen iämneskunskaper. ges bara betygengodkänd eller icke godkänd i ämneskunskaper.Vi anser därför att bedömningen av lärarskicklighet skallåterinföras och att en tregradig betygsskala skall tillämpasvid bedömningen av ämneskunskaperna. Förutsatt attlärarkandidaten bedöms av flera av varandra oberoendemetodiklektorer bör en bedömning i tre grader också kunnaske av lärarskickligheten. Men det finns anledningunderstryka att lika viktigt som det är att sätta betyg är attgenom studierådgivning avråda elever vilka kan förutsättasvara olämpliga att bli lärare från att påbörja eller fortsättasina studier.Ett individuellt studieprogramSkolan måste bemöda sig mer om att ta reda på vilketmognadsstadium en elev befinner sig på, hur mycket avundervisningen som han eller hon verkligen tillgodogjort sigoch vilka individuella önskemål det finns införfortsättningen. S.k. diagnostiska prov kan användas fördetta ändamål. Regelbundna samtal bör föras med elevenoch minst en gång per termin också med föräldrarna. I denmån justeringar måste göras i någon elevs timplan för attt.ex. öka antalet timmar i svenska eller matematik bör ettindividuellt studieprogram för varje elev utformas i börjanav varje läsår. Utgångspunkterna är läroplanenskunskapskrav, elevens tidigare studieresultat och hans ellerhennes intresseinriktning. I studieprogrammet fastslås vissamål, där skrivs in behov av extraundervisning, där bedömsden lämpligaste användningen av tillvalstiden etc.Studieprogrammet innebär förpliktelser både för elevenoch för skolan. Det kan givetvis revideras under läsåretsgång.3.2. Garantera de verksamma rätt till inflytandeSjälvstyrande skolorTrots talet om decentralisering menar vi att regeringenhittills haft en övertro på vad politisk styrning kanåstadkomma i skolan. Vi tror att de stora dynamiskaeffekterna i skolans förändringsarbete inte nås genom attsprida makten bland politiker utan genom att släppa in nyaaktörer, nämligen hundratusentals lärare, elever ochföräldrar. Den statliga och kommunala skolpolitiken kanlägga en grund, men sedan är det de verksammasengagemang vi måste lita till.En invändning är givetvis att det ärkommunalpolitikernas sak att i nästa led sprida maktenvidare. Men vi menar att elevers, föräldrars och läraresrättigheter gentemot systemet är en så viktig fråga att den,åtminstone i viss utsträckning, måste regleras i skollagen.Rätten att välja skola, rätten att på rimliga ekonomiskavillkor starta nya skolor, rätten till elev- ochföräldrainflytande i skolan och rätten för en skola att inomläroplanens ram pröva egna pedagogiska metoder utanpolitikeringripande bör betraktas som så viktigamedborgerliga rättigheter, att de bör slås fast i lag.Vi har med andra ord kraftiga invändningar motskolministerns passiva attityd.Ansvaret för att sådana förändringar kommer till ståndligger hos kommunerna. I en skola med decentraliseratverksamhetsansvar kan föräldra- och elevinflytandet integaranteras av centrala bestämmelser.Vi anser att det normala bör vara att en skola har enstyrelse som leds av rektorn och i övrigt består avrepresentanter för elever, föräldrar och personal. Vi har iden allmänna debatten noterat ett växande stöd för idénmed självstyrande skolor. Bl a har den statligaungdomsutredningen varit inne på liknande tankar, liksomen expertgrupp som skrivit en bilaga om utbildning till 1990års långtidsutredning.Vi vill alltså ha en lagstiftning som ger de verksamma viden skola viss rätt till medinflytande. En sådan lagstiftningskall innebära att de verksamma vid en skolenhet har rättatt överta vissa beslutsbefogenheter från skolstyrelsen, t.ex.budgetprioriteringar inom givna ramar, ämnesprofil ochsärskild tillvalsprofil, skoldagens förläggning, klasstorlekar,vissa personalfrågor m.m. En sådan organisatorisk lösningbör komma till stånd när flertalet av de vid en skolenhetverksamma så önskar.Vi anser alltså att det vid sidan av de fristående skolornaockså bör kunna utvecklas kommunala skolor med ettlångtgående självstyre.Vi anser att det bör kunna inrättas en styrelse på denlokala kommunala skolan bestående av personal, föräldraroch elever med beslutsrätt i bl.a. de frågor som nyssexemplifierats. Detta är inte möjligt enligt den nuvarandekommunallagen därför att delegation inte är tillåten tillorgan där brukare ingår. Regeringen bör därför föreläggariksdagen förslag till ändring i aktuell lagstiftning därdelegation är möjlig till styrelse där brukare ingår.En annan juridisk form som diskuteras i vissa kommunerär att kommunen överlämnar en del av attdrivas av annan, dvs. att ett entreprenadförhållande skapasmellan kommunen och en annan juridisk person, t.ex.styrelsen på en skola. De juridiska förutsättningarna fördetta är inte fullt utredda. Enligt vår mening är det av värdeatt rättsläget klargörs också i detta alternativ.Vi kan se fall där möjligheterna att föra en kommunalskolpolitik som lever upp till kommunens förpliktelserenligt skollagen hindras eller försvåras genom ett systemmed ''självstyrande skolor''. Lagstiftningen bör därförinnehålla en undantagsbestämmelse med innebörden att ifall där det lokala beslutsfattandet uppenbart står i stridmed allmänintresset, som det kommer till uttryck i statligaoch kommunala beslut, kan den lokala beslutsrätteninskränkas.Vad här anförts om självstyrande skolor bör riksdagenge regeringen till känna.Bygg ut föräldrakontakternaFöräldrarna har mer eller mindre ''tänkts bort'' i denhittills förda socialdemokratiska skolpolitiken.Skolminister har tyvärr uppmuntrat densynen genom sitt uttalande att föräldrarna sällan tillhör ''deprogressiva krafterna'' i skolan. Socialdemokraternasskolsyn är -- som det brukar heta -- ''kompensatorisk'':brister i vissa hemmiljöer ska kompenseras av skolan.Därför är man nästan definitionsmässigt emot att lägga ökatansvar på hemmet. Det är beklagligt. Vi bör gå i motsattriktning.Folkpartiet liberalerna har som nämnts föreslagit attvarje skola skall få en egen styrelse medföräldrarepresentation. Detta har regeringen motsatt sig. Ivår skolpolitik spelar föräldrarna en central roll. Ett ökatengagemang från deras sida är, som vi ser det, en av deviktigaste förutsättningarna för att lösa skolans problem.Föräldrarna bör dessutom få chans till mer kontakt medsina barns lärare än vad som ofta är fallet . En tanke äratt utveckla det som kallas kvartssamtal till ett samarbetemellan lärare, elever och föräldrar där diskussion omindividuella studieplaner för varje elev kunde föras.Det är naturligtvis viktigt att varje förälder, efter egenförmåga, visar intresse för sitt barns skolgång. Det räckermed att föräldern vet och intresserar sig för vad som händeri skolan, stimulerar sitt barn inför skrivningar ochintresserar sig för resultaten. Allt detta kan synas banalt,men föräldrarna måste känna att även de har en roll iskolarbetet.I boken en kvart för lärarna fram tesen att det är föräldrarnasintressen för barnens skolgång och inte derasklasstillhörighet som påverkar barnens prestationer mest. ledare om detta skrev Nya Tidning:Föräldrarna måste informeras om att det viktiga är att desom föräldrar uppmuntrar sina barn att läsa läxor; inte attsjälva göra det. Man behöver inte kunna franska för attförmå sin 13-åriga dotter att läsa franska glosor istället förVecko-Revyn. För det krävs snarare en smulaföräldrapondus än en akademisk examen.3.3. Öka valfriheten!Ge elever och föräldrar rätt att välja skola!Folkpartiet liberalerna presenterade rapporten''Den självstyrande skolan''. I den utvecklas folkpartietskrav på vidgade möjligheter för elever och föräldrar attvälja skola. Rapporten sammanfattade sin syn i följandekonkreta förslag:att det i lag ska slås fast att det ärkommunens skyldighet att så långt det är praktiskt möjligttillmötesgå föräldrars val av skola för sina barn,attkommunerna bör införa system som innebär att föräldrarfår information om sin rätt att välja skola och därefter, t.ex.före , får ange vilken skola de föredrarför sina barn ,attskolplaneringen inriktas på att i största möjliga utsträckningtillgodose önskemålen,att skolor får ekonomiskaresurser i proportion till hur många elever som tas emot(''elevpeng''),att, i de fall det är fler sökande till en vissskola än det finns platser, olika metoder prövas för attavgöra vilka elever som ska tas emot (betyg, syskon iskolan, närhetsprincipen, betyg i ev profilämnen etc),attskolor som år får många sökande bör överväga omplatsantalet kan utökas något,att skolor som påmotsvarande sätt år har få sökande och inte tyckskunna vända trenden, läggs ner,att kommunen, där detfinns ekonomiska möjligheter, hjälper också elever, somväljer längre resvägar med skolskjuts, men att rätten attvälja ska gälla också i de fall då kommunen inte kan ställaupp med skolskjuts,att rätten att välja skola ocksåomfattar skolor med enskild huvudman liksom skolor iandra kommuner och län,skolor med enskild huvudmanfår samma statliga och kommunala bidrag per elev somallmänna skolor,att det som här sagts om rätt att väljamellan skolor -- särskilt i kommuner med få skolor -- kantillämpas också på arbetsenheter, så att alternativ medvetetskapas inom en och samma skolbyggnad och eleverna fårmöjlighet att välja mellan dessa.Socialdemokraterna har i denna fråga ägnat sig åt enhäpnadsväckande slalomåkning . Allatänkbara åsikter har hävdats.I flera kommuner har frågan om en vidgad rätt att väljaskola tagits upp. På några håll har förslagen avslagits -- detgäller t ex och . Men på andra håll hardet gått bättre. Två förortskommuner till --och -- har infört intressantasystem. Också beslut att släppa framkooperativa skolor är intressant i detta perspektiv.I fick de föräldrar vilkas barn började skolan iaugusti möjlighet att ange vilken av kommunens skolorde föredrog för sina barn. angav en annan skola än dennärmaste. I praktiskt taget samtliga fall kunde önskemålentillgodoses.I har kommunen infört en skolpeng i denmeningen att elever som flyttar till friskolor ''får med sig''en summa som i princip motsvarar vad eleven kostat i denkommunala skolan.I har socialdemokraterna, ochmiljöpartiet varit positiva till önskan att starta kooperativaskolor. Vi återkommer något till den idén i avsnittet omprofilskolor. I detta sammanhang räcker det att konstateraatt kooperativa skolor givetvis måste kombineras med enrätt att välja. Det strider helt mot den kooperativa idén attnågon skulle tvingas in i ett kooperativ. Med andra ordmåste de elever som inte vill gå i den kooperativa skolanäven om den ligger närmast, ha rätt att gå i någon annanskola.Regeringens förslag till hade på dennapunkt motsatt innebörd: Inget valfrihetssystem skall kunnautestänga en elev från den skola som ligger närmast.Riksdagen godtog inte regeringens förslag utan gjordeett tillkännagivande om rätten att välja skola. Vi valde attställa oss bakom det, även om innebörden i det inte varkristallklar. Vi känner fortfarande visst tvivel omsocialdemokraternas omtänkande i denna fråga, ochföreslår ett nytt tillkännagivande till regeringen medinnebörden att skolmyndigheterna skall vara skyldiga attinformera om rätten att välja skola samt i största möjligautsträckning söka tillgodose elevernas och föräldrarnas valav skola. ''Närhetsprincipen'' är naturligtvis viktig. De flestaföredrar kort skolväg. Som redan framgått framfördesnärhetsprincipen också i vår skolrapport , somen av de principer som kommunerna bör vägledas av vidintagningarna. Vi förordar dock en mer generell utformningav en lagbestämmelse. Om kommunen ges en skyldighet atti största möjliga utsträckning tillgodose föräldrars ochelevers önskemål, inkluderar det en skyldighet att sökatillfredsställa också dem som föredrar den närmaste skolan.Vi vill sist i detta avsnitt göra ett påpekande som ärviktigt i samband med frågan om vidgad rätt att välja skola.Det är inte omöjligt att öka valfriheten också i glesbygd ochpå små orter. Ofta hör man att rätten att välja skola inte äraktuell i bygder där det bara finns en skola inom rimligtavstånd. Det är naturligtvis sant i strikt mening. Men därdet bara finns en skola kan man söka skapa ökad valfrihetinom den skolbyggnadens väggar. Man kan låtaarbetsenheterna utveckla profiler och tillåta val mellandem. På det sättet kan den ökade valfriheten bli en realitetockså i glesbygd.Ökade möjligheter till tillvalMöjligheterna till tillval på högstadiet och gymnasiet börbli större. finns ingen möjlighet att som tillval läsa tvåspråk på högstadiet. Vi anser att behovet av bättrespråkkunskaper är så angeläget, att alla elever på högstadietbör ges möjlighet att förutom engelska studera tvåfrämmande språk. Dubbla tillval bör införas på högstadet.Det bör också vara möjligt att läsa ett ordinarie ämne somfördjupningskurs inom ramen för tillvalstiden.Genom utvecklingen i är behovet av godakunskaper i såväl tyska som slaviska språk stort.Gymnasieskolans språkprogram måste byggas ut. Det vorevärdefullt om möjlighet fanns att studera andra slaviskaspråk än ryska.I vår motion om utbildningens internationaliseringutvecklar vi vår syn på dessa frågor.Uppmuntra profilering av skolorDet finns anledning att något uppehålla sig vid frågan omprofilering av skolor. Regeringens syn är att detta ansvar istor utsträckning skall axlas av dem som är verksamma iskolan. En konsekvens av en förändring i den riktningenkommer att bli att en del skolor utvecklar särskilda profiler.Vi ser huvudsakligen fördelar i en sådan utveckling.I den tidigare nämnda rapporten ''Den självstyrandeskolan'' föreslog författarna bl a att skolor bör uppmuntrasatt diskutera sig fram till en viss pedagogisk, organisatoriskoch/eller verksamhetsmässig profil inom ramen förläroplanens grundläggande värderingar och bestämmelser.Vidare föreslogs att en generell rätt att jämka timplanenupp införs.Skolor med en särskild profil når bättre resultat äntraditionella skolor. Det påståendet stöds av både svenskoch internationell forskning.Men det är inte det enda motivet för att vara positiv tillprofilskolor.Ett annat starkt skäl är att det är experiment som förutvecklingen framåt. Det är befrämjande för denpedagogiska utvecklingen i hela systemet att olika metoderaccepteras och får existera sida vid sida.Ett ytterligare, nog så viktigt, skäl är att det ökarmöjligheterna att tillgodose individuella önskemål fråneleverna.Ett argument för profilskolor kan formuleras så här:Ingen vet vilken den bästa pedagogiken är. I själva verketfinns det ingen ''bästa pedagogik'', därför att det varierarfrån elev till elev. I har det visat sig att profilskolornanår bättre resultat, oavsett profil. Vi tror inte att detbehöver vara någon nackdel om skolor i blir någotmera olika varandra . I ett internationellt perspektivär svenska skolor mycket lika. Så länge man ser till att dehar någorlunda lika ekonomiska förutsättningar och i stortsett följer samma läroplan ter sig risken för att de negativakonsekvenserna ska överväga liten.Antalet profilskolor i har ökat . Deutgörs främst av skolor med särskild inriktning på idrotteller musik/dramatik. Matematikgymnasiet i ärett av de fåtaliga exemplen på profilering och riksintagningi ett teoretiskt ämne.Erfarenheterna av profilskolorna är överlag goda. Frånm-fp-håll har det ställts frågan varför man frånsocialdemokraternas sida är beredd att acceptera särskildaskolor för idrotts- och musikintresserade, men inte för t exspråk- och dataintresserade. Något tillfredsställande svarhar inte givits på den frågan.Högstadiet på kan tas som ett intressant exempelpå hur en profilering av helt annat slag kan te sig ipraktiken. Där konstaterade några lärare sedanatt de flesta eleverna, eftersom de är skärgårdsbor, har ettsärskilt intresse för havet. Tack vare att dessa lärare kändeett särskilt intresse för saken har skolan nu en havs- ochskärgårdsprofil. På schemat finns sådant som havsteknikoch vattenbruk och man försöker på olika sätt knyta an tillhavet i undervisningen. Resultaten av denna profileringrapporteras vara goda.FriskolorMed uttrycket fristående skolor avser man skolor medenskild huvudman. I går av elevernai fristående skolor. Det kan jämföras med där såmånga som av alla barn går i skolor medenskild huvudman. I kallas dessa skolor friskolor.Skolplikten får enligt skollagen fullgöras i enskild skola.Av § 10 i skollagen framgår att skolstyrelsen i kommunenska godkänna skolan. Enligt § 34 ska skolan bli godkänd,om den förmedlar en undervisning som ''ger kunskaper ochfärdigheter som till art och nivå väsentligen svarar mot dekunskaper och färdigheter som förmedlar ochskolan även i övrigt väsentligen svarar mot grundskolansallmänna mål''.Med godkännande följer dock inte rätt till statsbidrag.För att en fristående skola ska få statsbidrag krävs attden tillämpar en alternativ pedagogik. Den skall också följaen läroplan som har godkänts av SÖ. måste skolanha bedrivit undervisning innan statsbidrag kan utgå.Den regeln föreslår statsrådet nu borttagen. Det är bra,men inte tillräckligt. Förutsättningen för att få statsbidragtill en fristående gymnasieskola är i huvudsak densamma,dvs. skolans undervisning ska i någon form utgöra ettkomplement till utbildningen inom det allmännaskolväsendet.Vi anser att det skall stå föräldrar fritt att starta skolorunder förutsättning att de bygger på för det svenskasamhället grundläggande värderingar som demokrati,tolerans och alla människors lika värde samt i rimligutsträckning uppfyller läroplanens krav. Skolor som intedelar dessa värderingar skall inte tillåtas.En sådan rätt att starta skolor måste också följas avekonomiska möjligheter. Det finns ingen anledning attfristående skolor skall leva under sämre villkor än andra.De har ändå speciella förhållanden som kräver ett särskiltengagemang från både lärare och elever. Så är t ex defristående skolorna ofta mindre än andra och kan därmedinte utnyttja de stordriftsfördelar som ofta finns inom detallmänna skolväsendet. Vi ser inte i första hand friståendeskolor som en idéstimulans för den vanliga grund- ochgymnasieskolan utan som en självklar rättighet. harockså anslutit sig till flera internationella konventioner därdenna frihet slås fast. Vi anser också att fristående skolorfrämjar mångfalden och erbjuder en välgörandekonkurrens till de allmänna skolorna.Vi menar att det är angeläget att genom attinföra en princip om att bidragen ska följa eleverna ocksåslår fast att friskolor har rätt till statliga och kommunalabidrag per elev som motsvarar elevkostnaden i detkommunala skolväsendet. Kammarrätten i har ien dom ansett att det inte strider mot denkommunala likställighetsprincipen att neka en friskolakommunala bidrag. Domstolen kom därmed till en annanslutsats än utbildningsutskottet, som menat att en kommuninte kan neka elever i enskild skola bidrag till skolmåltideretc.Det är nödvändigt med en ny lagstiftning på dettaområde.I budgetpropositionen föreslås nu ett statsbidrag till defristående skolorna på . Detta motsvararknappt av det genomsnittliga statsbidraget tillgrundskolan. Förslaget från regeringen innebär dessutomatt de friskolor som har ett högre statsbidrag ska få sittbidrag fryst och att det ska sänkas till den nivån somsom gäller övriga friskolor. Det senare förslaget är heltoacceptabelt. Statsbidraget till dessa skolor måste räknasupp på samma sätt som andra skolbidrag.En naturlig följd av vår syn på bidragen till friståendeskolor är att anslagen B 8 och B 16 förs samman.Vi menar att godkännandet av friskolor bör ske påföljande sätt.Utgångspunkten är den nyssnämnda lagstiftningen, somalltså bör ge medborgare rätt att starta och driva skolor, omdessa hävdar grundläggande värderingar om demokrati ochtolerans och i rimlig utsträckning uppfyller läroplanenskrav. Ansökan om att få bidrag ställs till kommunen. Dekommunala myndigheterna bedömer ansökan och har äveni fortsättningen ett tillsynsansvar över verksamheten. Denstatliga skoladministrationen utövar tillsyn över denkommunala och kan i den meningen också komma attgranska friskolor. Tvister mellan myndigheterna ochfriskolan bör emellertid, till skillnad från , avgöras iförvaltningsdomstol. Om rätten inte anser att inlagor frånskolan och myndigheterna ger tillräckligt underlag för ettavgörande, kan den -- i enlighet med sin s kundersökningsplikt -- skaffa in ytterligare upplysningar, t exgenom att låta fristående personer besöka skolan.Möjligheten att starta, och på rättvisa villkor driva enfristående skola är en medborgerlig rättighet i endemokrati. Den här föreslagna besluts- ochöverprövningsordningen synes stå i bättreöverensstämmelse med den europeiska konvention ommänskliga rättigheter som anslutit sig till.Trots besparingar: slå vakt omhemspråksundervisningenFolkpartiet liberalerna har varit en varm tillskyndare tillhemspråksundervisningen i svenska skolor. Det hindrar inteatt vi delar regeringens uppfattning att det i nuvarandestatsfinansiella läge finns besparingsmöjligheter som måstetas till vara. Vi har tidigare lagt fram förslag som skullemöjliggjort besparingar. För det första har vi föreslagit ensamordning mellan hemspråken i förskolan ochgrundskolan, för det andra har vi ställt oss skeptiska tillbehovet av hemspråk i gymnasieskolan.Även om ändringar måste ske är det viktigt att slå fastatt hemspråksundervisning är en viktig del av såvälinvandrarsom skolpolitiken. Det är vår tro att de allra flestainvandrarfamiljer värderar hemspråksträningen så högt, attde kommer att acceptera de förändringar som kommer.3.4. Ge lärarna stöd och förutsättningarPersonalpolitiken på skolområdet lämnar mycket i övrigtatt önska. Det ligger nu ett mycket tungt ansvar påkommunerna att leva upp till de försäkringar som gavs isamband med kommunaliseringen.Inom läraryrket talas det numera, liksom i vissa andrayrkeskårer, om ''utbrändhet''. Lärare säger sig inte orkamed att år prestera en bra och inspireradarbetsinsats under de pressande förutsättningar som oftaråder. Det är inte svårt heller för utomstående att förstå attsådana känslor kan komma. Det är en viktig uppgift förskolledarna och skolpolitikerna att finna vägar att mötadenna problematik.Lärarnas kunskaper och hängivenhet för sinyrkesuppgift är skolans främsta kapital. Det är viktigt attderas arbetsglädje hålls uppe och att deras kunskaper hållsaktuella. Fortbildning och vidareutbildning är viktiga inslagi personalutvecklingen. Genom riksdagsbeslutet och avtalethösten 1989 vidgas möjligheterna till en kraftig satsning pålärarnas fortbildning. Det som är angelägnast torde vara attsatsa på fortbildning i skolämnena.Vi vill nu gå vidare genom en större satsning på lärarnasfortbildning. Det vi nu bedömer angelägnast är att i störreutsträckning möjliggöra utlandsvistelser för lärare. Vi hardärför i vår motion om utbildningens internationaliseringföreslagit en anslagshöjning till individuella lärarstipendier.En möjlighet som bör prövas oftare är att lärare underen termin eller ett läsår ges tillfälle till utbytestjänstgöringpå någon annan arbetsplats, t.ex. inom kommunen. Detkan bli ett alternativ till att helt lämna lärarbanan. Kanskekommer känslan för yrket tillbaka när man får lite distanstill det.Vi vill här ta upp en fråga som diskuterades mycket isamband med kommunaliseringen. Det gällerefterlevnaden av de meritvärderingsbestämmelser somregeringen begär bemyndigande att få utfärda.Vi finner det rimligt att den besvärsrätt som funnitsvid lärartillsättningar bibehålles. Bestämmelser om dettabör intas i förordningen om meritvärdering.