mot · GE02U629 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningDet har sagts att i fallet medsina snabba beslut om sanktioner och godkännande avanvändande av militärt våld mot med kraft hävdat dennationella suveränitetsprincipen.Att FN med kraft hävdar den nationellasuveränitetsprincipen är positivt. Men det var ett allvarligtmisstag att godkänna användandet av militärt våld. Medeffektiva sanktioner kunde FN nått sitt syfte utan att frångåsin fredsmäklande roll.Det är nu viktigt att FN i fortsättningen blir enkonsekvent fredsskapande organisation och att FNdessutom tar brott mot folkrätten på samma allvar oavsettvar på jorden det sker. Den nationella suveränitetsprincipenmåste försvaras oavsett det handlar om ett oljeriktshejkdöme i eller ett fattigt litet land långtborta i Stilla havet.Folkmord i var under århundraden en portugisisk koloni.När landet 1975 blev självständigt blev det nästanomedelbart invaderat av . Den indonesiskaarmén gick oerhört brutalt fram. En folkmordsoffensivinleddes och under åtta blodiga år dödades mer än 200 000människor -- dvs. en tredjedel av befolkningen!Timoresernas språk och egen kultur har förbjudits.Indonesiens avsikt är att också döda den nationellaidentiteten och kulturella särarten.Världsopinionen har förhållit sig märkligt tyst inför dettaett av vår tids grymmaste brott mot både mänskligarättigheter och folkrättens principer.Förenta nationernas generalförsamling har sedan 1982låtit frågan vara vilande. Trots tydliga rätt tillnationellt oberoende har FN inte uttalat sitt stöd för detta.Bakom detta döljer sig stormaktsuppgörelser, ekonomiskaintressen och indonesiskt lobbyarbete. FN har å andra sidaninte heller erkänt den indonesiska annekteringen avÖsttimor.Fallet är i många delar likt fallet . Ettlitet land i Syd som invaderas av en stor grannstat, somsedan utropar det ockuperade landet som en provins i denegna staten.Det finns skillnader också. Det oljerika styrdesav en konservativ shejkfamilj med starka band till USA.Östtimors första och enda legala regering var progressiv ochsaknade band till någon stormakt. Det är i dessa skillnaderorsaken finns till FNs helt olikartade behandling avfrågorna.Sveriges rollSverige har inte heller på något sätt handlat tillfolkrättens försvar i denna fråga. Tvärtom har regeringenansett handelsförbindelserna med den brutalaockupationsmakten vara viktigare än respekt för folkrättenoch erkännandet av det timoresiska folkets legitimarepresentant befrielserörelsen påstod vid förra årets behandlingav frågan attÖstra under de som förflutit efterinvasionen successivt blivit allt fastare inlemmat iIndonesien. Det har föranlett allt fler länder i världen attkonstatera att har överhöghet över östra viss motståndskamp, ledd av Fretilin, torde förekomma,men den är av allt att döma av begränsad omfattning.Detta konstaterades trots att de första rapporternasedan invasionen skrivna av utländska journalister (bl.a.svenskar) publicerades . I rapporterna klargörsatt timoreserna på intet sätt accepterat annekteringen ochatt den nationella självkänslan är mycket stark, vilket bl.a.kom till uttryck under påvens besök i landet i oktober 1989.Rapporterna talar också om stark aktivitet hos ungdomoch studenter. I stora fredliga demonstrationer krävsnationell självständighet. Kraften i demonstrationerna göratt många bedömare talar om en timoresisk ''intifada''.Militär offensivI inleddes en ny offensiv mot Fretilinsgerillastyrkor. använde 46 000 man i offensiven,något som knappast tyder på att motståndskampen skullevara av ''begränsad omfattning''. Eftersom ocksåexporterat vapen till kan man räkna med att vårtland indirekt bidragit till nya massakrer i Östtimor.Sverige har ett moraliskt ansvar och en politiskskyldighet att visa att folkrättens princip är lika viktig överhela världen. Det skall först sopas framför den egna dörren.Därför måste alla vapenleveranser avbrytas till Indonesien.Sverige måste som observatör i samarbetsorganetIntergovernemental Group on (IGGI) lyfta framSveriges kritik mot folkmordspolitiken och så länge denpågår inte uppta någon form av biståndssamarbete medIndonesien.I FN måste bryta sin passivitet och tystnad. Detkrävs en oberoende roll och ett agerande för attÖsttimorfrågan tas upp till behandling igeneralförsamlingen. Det svenska förslaget skall vara attÖsttimors folk representeras i de FN-förhandlingar somsker mellan och om och attFN erkänner eget folks rätt att avgöra sin egenframtid i en folkomröstning. FN bör ge en korttidsfrist att under FN-övervakning realisera förslaget. Omså ej sker bör förslaget fredligt framtvingas av FN genom attIndonesien sätts under sanktionstryck.VästpapuaVästpapua är en tidigare holländsk koloni som 1962 motden egna befolkningens vilja överlämnades till Indonesien.Ingen verklig folkomröstning genomfördes, trots detgodkände FN annekteringen.Den indonesiska folkmordspolitiken har i Västpapuasfall inneburit 150 000 mördade. Det folkliga motståndet hardock fortsatt, och letts av befrielserörelsen (Rörelsenför ett fritt Papua).Ockupationsmakten genomför ett massivttransmigrationsprogram som innebär att hundratusentalsindonesier flyttat till Västpapua i ett av de störstakolonisationsprojekten i historien. Papuanerna befinner sigi en situation där de snart är i minoritet i sitt eget land.FolkutrotningsprogramBrotten mot mänsklig rätt fortsätter. för ursprungsbefolkningar i 4--9augusti 1990 kunde inte bara berätta omarresteringar, tortyr, våldtäkter och försvinnanden, utanockså om ett folkutrotningsprogram. Genom''familjeplanering'' förbjuds papuanska kvinnor att ha merän två barn och det sker tvångssteriliseringar. Indonesienförgiftar även drycker som sedan oskyldiga människorköper och dricker. Syftet är att utplåna den papuanskarasen.Transmigrationsprojektet medför också svåraekologiska skador, unika regnskogar huggs ner, odlingsbarmark konfiskeras och delas ut till kolonisatörerna ochmånga papuaner drivs på flykt.Sverige accepterade 1969 Västpapuas införlivande iIndonesien, som kallade landet för provinsen Jaya.Sverige har inte höjt sin röst mot folkmordspolitiken påVästpapua. Det måste bli ändring på den punkten.Tveklöst gör diktator i skäl föröknamnet ''''. Inte minstfolkmordsprogrammen mot papuanerna talar för detta. Detär till denne säljer vapen!Sverige måste därför i FN och andra internationella foraprotestera mot folkmordspolitik och kräva enny behandling av frågan om Västpapuas rätt tillsjälvständighet.Indonesien 1965 genomfördes i en av historiensblodigaste militärkupper. Dess syfte var att krossa detindonesiska som då var världens tredjestörsta, efter det sovjetiska och kinesiska. Mellan en halvoch en miljon människor mördades. blevi praktiken utrotat.Sedan dess har landet styrts diktatoriskt. AmnestyInternational har konstaterat grova brott mot de mänskligarättigheterna innefattande arresteringar av politiskopposition, tortyr och avrättningar.Men västerlandets länder låter tystnaden råda om dessamissförhållanden. För del beror regeringenstystnad framför allt på att handelsförbindelserna medIndonesien uppgår till per år.Under åren 1976 till 1988 har bl.a. exporteratvapen till för ett sammanlagt värde av 600--700miljoner kronor. En export som tveklöst är i strid med desvenska vapenexportreglerna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att böravbryta sin vapenexport till ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om agerande i IGGI och attinte utveckla biståndssamarbete med ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FN och andrainternationella fora bör agera för östtimoresiskrepresentation i de FN-ledda förhandlingarna mellanPortugal och och för att en folkomröstninggenomförs i FNs regi på , där folket självt fåravgöra sitt lands framtid,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FN bör driva kravetatt om inte inom en bestämd tidsram accepteraren folkomröstning på , så skall FN medsanktionspolitik fredligt förverkliga kravet,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FN och andrainternationella fora skall föra fram kritik mot Indonesiensfolkmordspolitik på och Västpapua och mot detbrutala förtrycket av inhemsk opposition i ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FN bör agera fören omprövning av beslutet om Västpapuas status då landetsegen befolkning aldrig fått ta ställning till frågan i enfolkomröstning.