mot · GE02U433 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningUnder början av 1990 tycktes världen gå motnedrustning, avspänning och fred. De dramatiskaförändringarna i och den fortsattademokratiseringen av medförde en nypolitisk situation. framsyntanedrustningspolitik vann förtroende i och resulteradei det slut, symboliskt uttryckt i i 1990.Den positiva utvecklingen bröts dock i samband medIraks invasion av som är ett grovt brott motfolkrätten. sände hundratusentalssoldater till området, vilket man i efterhand ficksanktionerat av FN. Tyvärr sanktionerade FN också USAsoch dess allierades storkrig mot . Krisen i MellerstaÖstern fördjupades och försvårades allvarligt.Det globala säkerhetspolitiska läget kräver en noggrannanalys av FNs roll i dagens värld.Förenta Nationerna i krisFör FN innebär sanktionerandet av kriget en kris bådeför organisationens idé och dess konstruktion. USAs aktivalobbyarbete i säkerhetsrådet för att få FNs välsignelse förkriget har också lett till en ultimativ situation för kongresseni . När kongressen med knapp majoritet röstade förkriget mot var FN-beslutet Bushs starkaste argumentmot krigsmotståndarna.För FN är kriget i sig ett nederlag. Idén med FN ärframför allt att organisationen ska vara en globalfredsmäklare. har organisationen sanktionerat ett avhistoriens värsta bombkrig som riskerar att leda tillhundratusentals oskyldiga människors död. FNstrovärdighet som fredsmäklare kommer för lång tid framåtatt vara rättmätigt ifrågasatt, framför allt av tredje världensländer.I decennier har de svarta i , palestinier,saharier, timoreser, papuaner med flera folk i tredje världenväntat på FNs handlingskraft till försvar för folkrättensprinciper. Men utöver resolutioner, om ens det, har ytterstlite skett.När däremot det oljerika och närstående Kuwaitsnationella suveränitet kränks av utvecklar FNomedelbart kraft i sin handling.FN lyckas att med sanktioner stoppa av Iraksimport och av export. Det snabba beslutet omhandling från FNs sida var föredömligt liksom beslutet omsanktioner.Det är troligt att det varit möjligt att med fredliga medeltvinga tillbaka. Ett fredligt prejudikat hade kunnatskapas.Men USAs president ville ha krig och lyckades isäkerhetsrådet till och med att få igenom ett FN-sanktionerat bombkrig.Den besvikelse och bitterhet detta skapat i stora delar avtredje världen hotar att underminera FNsarbete.Ett konsekvent och fredligt FNEnda vägen att återvinna förtroendet för FN är attorganisationen i fortsättningen är konsekvent i sin handling.Alla folk och nationer måste ha samma värde i FN, ochorganisationen måste med fredlig kraft motverka varjebrott mot folkrätten.Men detta är inte det enda problemet som FN skapatmed sitt beslut. Beslutskonstruktionen som användesinnebär att FN gett sitt klartecken för kriget, men att USAhar kommandot för trupperna. Konstruktionen passarUSAs militära intressen men skapar kris i FN-strukturen.Den amerikanske rättsprofessorn ochMellanösternexperten har konstaterat attsäkerhetsrådets antagande av resolution 678 somsanktionerar krigshandlingar var ett brott mot FNs egenstadga (artikel 27 mom 3). Den säger att alla permanentamedlemmar av rådet plus ytterligare minst fyra ska röstamed förslaget, för att den här sortens beslut ska bli giltigt.Men , som är permanent medlem, röstade inte förbeslutet -- utan lade ner sin röst.I resolutionen åberopades kapitel VI, och ingen specifikartikel i stadgan. Militärt FN-inskridande regleras iartikel 42 och följande. Men denna artikel ville inte USAåberopa, eftersom självt ville föra kommandot. Sovjetförsökte halvhjärtat att aktivera FNs stabsutskott (artikel 46och 47). Men lät sig övertalas av att sedemerarösta för krigsresolutionen.Nu agerar efter framställning från och dåär artikel 51 om kollektivt självförsvar i händelse av väpnatangrepp tillämplig. Men i stadgan står att '' åtgärdervidtagna av medlemmar under utövande av denna rätt tillsjälvförsvar skola inberättas till säkerhetsrådetoch skola ej i något avseende inverka på säkerhetsrådetsrätt och skyldighet enligt denna stadga att vid varje tillfällehandla på det sätt, som rådet anser nödvändigt för attupprätthålla eller återställa internationell fred ochsäkerhet. ''Global debatt om FNDet är mycket allvarliga frågor som måste resas tillvärldsomfattande debatt. FN har avvikit från detövergripande syftet fred och rättvisa och dessutom brutitmot sin egen stadga. FN framstår i beslutet om krig mot Iraksom ett redskap för USAs politik.Sverige har en skyldighet att arbeta för att FN skaåtervinna sitt förtroende. Det kräver att aktivtdeltar i den självkritiska debatt som måste följa i FN.I den debatten måste frågan om säkerhetsrådets roll ochsammansättning resas. Är det riktigt med ett säkerhetsrådsom bygger på förhållandena i världen strax efter andravärldskrigets slut?I arbetet för att stärka FNs roll krävs också att FN gesstörre möjlighet att arbeta med större oberoende avstormakterna.Om generalsekreteraren exempelvis till sitt ämbete haftknutet ett centrum för konfliktanalys hade konflikten dykt upp långt före . Ettskiljedomsförfarande under hot om FN-sanktioner hadekunnat tillgripas. Generalsekreteraren bör ges störremöjligheter och resurser att ta förebyggande initiativ.Sverige måste agera för att ur den aktuella krisen deltai utvecklandet av ett förnyat FN med större oberoende avstormakterna. Ett FN som konsekvent agerar för sittövergripande syfte fred, rättvisa och respekt för folkrätten.I detta agerande från svensk sida ligger ocksåförpliktelsen att i FN lyfta fram den avgörande politiskafrågan att lösa , nämligen den rika västvärldensutsugning av den tredje världen. En utsugning som varjedag medför att 40 000 barn dör i undernäring, svält ochsjukdomar.FN måste bli en global organisation som med fredligamedel agerar för kraven på internationell rättvisa och fredfrån den överväldigande majoriteten av vår världsbefolkning.Läget i EuropaI kröntes den dittills framgångsrikaavspänningsprocessen i med -- ESKs möte i . Alla europeiskastater, och deltog. dock bara somobservatör.I ESK-dokumentet fastslogs att det nu ärslut. De europeiska staterna är också överens om attpolitisk demokrati med flerpartisystem är det som ska rådai varje enskild stat, likaså fastslås att ett rättssystem som stårfritt från stat och partier är nödvändigt.De deltagande staterna uttalade också respekt förEuropas gränser som de ser ut . Det finns ingaterritoriella anspråk mellan staterna.ESK får också en fast struktur, med bl.a. ett permanentsekretariat i och ett konfliktlösningscentrum i Wien.Den utvecklingen är viktig för stabiliteten i ochleder till former för fredlig konfliktlösning.Det så kallade undertecknande (som berörde konventionella styrkorna i och omfattar 22stater) innebär kraftiga nedskärningar av arméstyrkorna.Nu måste nedrustningen i gå vidare. ske genom förhandlingar och avtal i den så kalladeCSBMförhandlingen (som handlar om ytterligareförtroende- och säkerhetsskapande åtgärder).Warszawapakten har i praktiken upplösts. För deneuropeiska säkerheten är det viktigt att också NATOupplöses.En konsekvens av att är slut måste vara ettunderskrivande av ett totalt provstoppsavtal något somsaboteras av och . bör fortsättadriva den frågan både inom nedrustningskonferensen (CD)i och inom ramen för den så kalladetilläggskonferensen för ett fullständigt provstoppsavtal.Sverige bör agera i FN för att få till stånd beslut somkontrollerar, begränsar och eliminerar deninternationella vapenhandeln. förreutrikesminister förslag till FNsgeneralförsamling, som lades fram vid 1990 årshöstssessions öppnande, kan vara vägledande för fortsattarbete.Men även om det skett en framgångsrik demokratiseringi och det säkerhetspolitiska läget i starktförbättrats på grund av avspänningen mellan ochSovjetunionen, så är inte bilden entydigt positiv.NationalitetsproblemenSammanbrottet för enpartisystemen i innebarockså att mängder av skarpa nationalitetsmotsättningaraccentuerades. Motsättningar mellan exempelvis ungrareoch rumäner, bulgarer och turkar, albaner och serberriskerar att leda till olika typer av konflikter inom ochmellan stater i Östeuropa.Den långa perioden av byråkratiserad planekonomi ochförsöken att snabbt övergå till marknadsekonomi har lett tillväxande arbetslöshet och fattigdom i flera östeuropeiskastater. Detta kan komma att leda till allvarliga socialaproblem och konflikter i en nära framtid.I befinner sig glasnost- ochperestrojkapolitiken i svår kris. Reformvänner lämnar ellertvingas lämna stats- och partiledningen, medan dekonservativa tycks stärka sina positioner.Sovjetunionen befinner sig i en allvarlig kris. Ekonominhar havererat och den politiska krisen fördjupas. Alltflerdelrepubliker klargör i ord och handling sin vilja att lämnaSovjetunionen. pågår allvarliga etniska konflikterinom eller mellan en rad delrepubliker.Krigstillståndet mellan och ochde väpnade konflikterna i mellan olikafolkgrupper är bara några exempel på krisen.Situationen för de baltiska republikerna är mycketallvarlig. Flera dödsoffer har krävts under kuppartadeaktioner utförda av olika sovjetiska militärförband.Inbördeskrig är en uppenbar risk. Det skulle få förödandekonsekvenser för olika folk och hela deninternationella situationen.Sveriges rollI olika europeiska och internationella fora är det viktigtatt protesterar mot försök att medmilitärt våld tvinga de baltiska republikerna kvar i unionen.Folken i de baltiska republikerna måste själva få bestämmasin framtid.I FN och inom ESKs ram är det nödvändigt att ta upp deväxande nationalitetsmotsättningarna i och denhotfulla situationen i med målsättningen attmotverka militära lösningar i dessa stater.Det ekonomiska stödet från västeuropeiska stater tillSovjetunionen och olika östeuropeiska stater kan spela enbetydelsefull roll för att motverka sociala konflikter ochskapa stabilitet. Men för att det ska kunna spela denna rollär det nödvändigt att biståndet också ges en socialdimension.I den Europeiska banken för återuppbyggnad ochutveckling () som byggts upp för stödet tillÖsteuropa, och där EG har det avgörande inflytandet, sägstyvärr ingenting i stadgarna om sociala hänsyn.Det bilaterala svenska stödet bör därför utövermiljömässig hänsyn också betona den sociala dimensionen.Sverige bör också verka för denna målsättning imultilateralt bistånd.Självklart kan inte det ekonomiska biståndet utbetalasoberoende av den politiska utvecklingen i Sovjetunionen.Ett eventuellt militärt maktövertagande, eller fortsattomotiverad användning av militärt våld mot olikadelrepublikers frigörelsesträvanden, kan förändraförutsättningarna för samarbete.Den västeuropeiska integrationenSamtidigt som och präglas avdesintegration så är kännetecknet för Västeuropaintegration.EG siktar på att 1993 skapa en ekonomisk och politiskunion. pågår de så kallade EES-förhandlingarnamellan EG- och EFTA-staterna, som syftar till att skapa enintegrerad marknad i Västeuropa.Handel och ömsesidigt ekonomiskt beroende bidrar tillavspänning och säkerhet. EG är emellertid också ettpolitiskt projekt, där man bl.a. siktar på en gemensamutrikes- och säkerhetspolitik. Många inom EG vill också seen gemensam försvarspolitik, d.v.s. en militär union.För egen säkerhet och möjlighet attsjälvständigt agera utrikespolitiskt är det därför viktigt attslå vakt om den alliansfria politiken.EG har inte för avsikt att ta upp östeuropeiska statersom medlemmar, åtminstone inte på de närmaste 10--15åren. Det finns en risk att EGs förhållande till Östeuropautvecklas i en riktning som påminner om förhållandetmellan och . Det kan skapa nyasäkerhetspolitiska problem i Europa.Sverige bör också av detta skäl inte söka medlemskap iEG, eftersom det innebär att vårt land binds upp till engemensam EG-politik gentemot Östeuropa.I en värld präglad av växande motsättning nord--syd blirden roll kan spela allt viktigare som ett alliansfrittland i nord med en tradition av förståelse för nord--sydfrågeställningarna. I en EG-union blir alliansfrihet ochsjälvständigt utrikespolitiskt handlande omöjligt. Ettalliansfritt kan däremot spela en självständig roll föravspänning och säkerhet på ett globalt plan.Nedrustning i vårt eget närområdeDen politiska och militära avspänningen i , somkom till uttryck i , måsteockså medföra nedrustning i vårt eget närområde. Detkrävs en helhetsanalys av den säkerhetspolitiska situationeni som motverkar tendensen att nedrustning icentrum leder till upprustning i norr.Centrala delar i en nedrustning i norra är att,inom ESKs ram, få till stånd en positiv förändring iÖstersjöområdet. Det skulle exempelvis kunna innebärakraftiga nedskärningar av konventionella styrkor, att allakärnvapen i området skrotas, att det blir förbud för militäraövningar och patrullering av stormakternas storsjöflottor,liksom förbud mot besök av kärnvapenutrustade fartyg iÖstersjöområdet.För att markera denna inställning för nedrustning iÖstersjöområdet måste självt fattabeslut om att förbjuda besök av alla kärnvapenbestyckadefartyg, till vilka även ska räknas de fartyg som vägrar uppgeom de är kärnvapenbestyckade.Frigörandet av ekonomiska resurser, som nedrustningenmedför, möjliggör också ett snabbare realiserande av en nyÖstersjögemenskap. Den bör omfatta ett förbättratekonomiskt, ekologiskt, politiskt och kulturellt samarbete.Svensk nedrustningDet är slut och befinner sigi upplösning. Det måste få konsekvenser i vårt eget land.Sverige måste liksom det stora flertalet länder i Europabörja sänka sina militärutgifter.Det finns inget sannolikt militärt hot som motiverar ettsvenskt försvar på nuvarande nivå. Ytterligare beställningar på dyravapensystem måste avbrytas. Försvarsutgifterna måste numinskas med . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör delta iinitierandet av en kritisk debatt i FN om organisationensagerande i samband med sanktionerandet av kriget iMellersta Östern, med syfte att utveckla FN mot störreoberoende av stormakterna och för konsekvent arbete förfred, rättvisa och respekt för folkrätten,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FN fortsätter attagera för ett totalt provstopp både inom ramen förnedrustningskonferensen i och i tilläggskonferenseni ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att verkar förbegränsning och kontroll av den internationellavapenhandeln,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FN och inom ESKsram reser frågan om växande nationalitetsmotsättningar iÖsteuropa och i med målsättningen attmotverka militära lösningar i dessa konflikter,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i bilateralt ochmultilateralt ekonomiskt bistånd till ochSovjetunionen agerar för att detta också ges en socialdimension för att motverka utslagning och växande klyftor,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att för sin egen säkerhetoch för sin självständiga utrikespolitiska roll i och ivärlden slår vakt om sin alliansfrihet och neutralitet ochdärför ej ansöker om medlemskap i ,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att agerar inom ESKsram för nedrustning och avspänning i norra kraftig nedskärning av konventionella styrkor,skrotning av alla kärnvapen i området, förbud mot militäraövningar och patrullering av stormakternas storsjöflottorliksom förbud mot besök av kärnvapenutrustade fartyg iÖstersjöområdet,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förbjuder besök avkärnvapenbestyckade fartyg, till vilka skall räknas fartygsom vägrar uppge om de är kärnvapenbestyckade,9. att hos regeringen begär ett programsyftande till en utveckling av det ekonomiska, politiska,ekologiska och kulturella samarbetet i ,[att beslutar om en nedskärning av de svenskamilitärutgifterna ,1][att beslutar att omedelbartskall läggas ned.1]