mot · GE02L902 · 1991-01-25 00:00:00 — Stöldgods säljs i en stor omfattning enligt samstämmigauppgifter. är det missbrukare som för att få pengar --i många fall stora belopp -- för att finansiera sitt missbrukgör inbrott och stölder och säljer det stulna eller lämnar deti utbyte mot alkohol eller narkotika. Tillämpningen avreglerna om godtrosförvärv synes inte förhindra att detalltid finns köpare av stöldgods. Däremot är det svårt förden bestulne att återfå sin egendom om han eller hon lyckaseller råkar få kännedom om vem som har köpt den. I syfteatt bekämpa brottsligheten bör en undersökning avtillämpningen av reglerna för godtrosvärv företas ochförslag till eventuellt erforderliga lagändringar framläggas.Reglerna om godtrosförvärvLagen om godtrosförvärv av lösöre trädde i kraft den ljanuari l987 och utgjorde i huvudsak en kodifiering av derättsregler på området som utbildats i rättspraxis. Lageninnebar dock en viss skärpning och precisering av de kravsom ställs för att den som köper stulet lösöre skall anses varai god tro och därmed få behålla det köpta stöldgodset. Ilagen sägs att en förvärvare skall anses vara i god tro -- ochalltså få behålla sitt inköpta stöldgods -- endast om det ärsannolikt att egendomens beskaffenhet, de förhållandenunder vilka den utbjöds och omständigheterna i övrigt varsådana att han inte borde ha insett att överlåtaren saknaderätt att förfoga över egendomen.Lagen om godtrosförvärv måste med nödvändighetinnefatta en avvägning mellan å ena sidan samhälletsintresse av att motverka kriminella beteenden och bestulnamänniskors rätt att återfå sin egendom samt å andra sidanden rätt som en i rimlig grad aktsam person bör ha att fåbehålla den egendom han har förvärvat i god tro.Syftet med de något skärpta reglerna var bl.a. attmotverka handeln med stöldgods. När lagen fastställdesl986 bedömdes dessa regler komma att tillgodose dettaönskemål.Översyn av tillämpningen behövsDen fråga man nu måste ställa -- mot bakgrund av denomfattande försäljningen av stöldgods -- är omtillämpningen av lagen blivit den avsedda.Det är ingen tvekan om att den missbruksrelateradebrottsligheten är ett allvarligt samhällsproblem. Som viangett inledningsvis är det mycket vanligt att personer sommissbrukar alkohol eller narkotika finansierar sitt missbrukgenom inbrott och stölder. Den stulna egendomen säljsvidare eller lämnas i utbyte mot alkohol eller narkotiskadroger. Att detta har en stor och skrämmande omfattningverifieras bl.a. av polismyndigheterna.För att komma till rätta med denna form av brottslighetmåste lagstiftningen vara utformad så att det ställs strängakrav på den som köper stulen egendom. På straffrättensområde finns bestämmelser om ansvar för häleribrott.Civilrättsligt regleras frågan i den nämnda lagen omgodtrosförvärv.Mot bakgrund av den stora omfattningen av försäljningav stöldgods och särskilt framväxten av dennarkotikaberoende stöldbrottsligheten och vikten av attbekämpa denna finns det nu enligt vår mening starka skälför att undersöka hur tillämpningen av lagen omgodtrosförvärv utfallit i praktiken. Därvid bör ävenbedömas om det för att begränsa den nämndastöldbrottsligheten är motiverat att ändra eller kompletteralagstiftningen. Samspelet med den straffrättsligahälerilagstiftningen bör också beaktas. I samband medöversynen bör vidare göras en genomgång av utvecklingenpå området i andra länder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att tillämpningen avlagen om godtrosförvärv undersöks och att förslag tillerforderliga lagändringar framläggs.