mot · GE02A26 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:113 En ny jämställdhetslag, m.m. SammanfattningI ett läge när jämställdhetsarbetet har avstannat ochkvinnornas villkor försämras behövs mer än någonsin enjämställdhetslag som lyfter fram kvinnornas rättigheter.Det behövs en lag, som med sina krav ochsanktionsmöjligheter visar att samhället tycker attjämställdhetsfrågorna är viktiga. Regeringens propositionfyller inte de kraven. Den är både otillräcklig och tandlös.Vänsterpartiet lägger i denna motion fram följandekrav:Jämställdhetslagen bör omfatta hela samhällslivet.Särskilt viktigt är det att lagen gäller utbildningsområdet.Arbetsdomstolen måste få en jämn könsfördelning i målenligt jämställdhetslagen.Lönediskriminering måsteförbjudas -- både individuell och kollektivlönediskriminering. Vi bör åtminstone nå EGs nivå.Likalön för likvärdigt arbete. Vi anser att JämO bör få i uppgiftatt ta fram underlag för ett nytt arbetsvärderingssystem.Jämställdhetslagens regler om jämställdhetsplaner skallvara tvingande och kollektivavtal om jämställdhetsåtgärderfår inte ha lägre ambitionsnivå än jämställdhetslagen.Rätt till anställning för den som har diskriminerats omarbetsgivaren gett jobbet till ''fel'' person och fällts för brottmot jämställdhetslagen.Skärpta krav på arbetsgivarnaoch deras ansvar för det psykiska och fysiskavälbefinnandet, när det gäller människor som arbetar inomområden eller arbeten som domineras av det motsattakönet.Skärpt lagstiftning mot sexuella trakasserier.Kraftigt höjda skadestånd vid brott mot jämställdhetslagen.Med dessa skärpningar kan jämställdhetslagen bli ettviktigt redskap för kvinnornas kamp för likaberättigandeoch jämlikhet.InledningEn rad politiska beslut harkonsekvent missgynnat kvinnor och försvagat kvinnansställning på arbetsmarknaden. Det gäller t.ex.skatteomläggningen, försämringarna i sjukpenningen ochförsämrad ersättning för vård av sjuka barn. Det gäller denekonomiska politiken som snart är helt anpassad till enkapitalistisk marknadsekonomi. De ekonomiska beslutenfattas alltmer i slutna styrelserum dit få kvinnor hartillträde.Klasskillnaderna ökar liksom löneskillnaderna mellanmän och kvinnor. Många kvinnor arbetar i dåliga ochnedslitande arbetsmiljöer -- den vanligaste arbetsskadanbland kvinnor är en belastningsskada. Det sexualiseradevåldet mot kvinnor liksom pornografin blir allt råare ochmånga kvinnor far illa av trakasserier på arbetet.Mot den bakgrunden är regeringens förslag en dysterläsning och inger inget hopp om stora förbättringar förkvinnorna och jämställdheten.Jämställdhetsutredningen, som tillsattes för attutvärdera den nuvarande lagen, kunde konstatera storabrister i jämställdhetsarbetet och man lämnade flera förslagtill skärpningar av lagen.Tyvärr har regeringen inte lyssnat på den kritiken.Endast på ett par områden innebär förslaget en skärpning.Det är bra att det klart framgår av lagtexten att lagen syftartill att förbättra kvinnors villkor, men en brist att denbegränsas till arbetslivet. Det är också bra att indirektkönsdiskriminering skall omfattas av lagen och att vad somvid ifrågasatt lönediskriminering skall anses som lika ellerlikvärdigt arbete skall kunna prövas i fler fall än nu.Huvudintrycket är dock att den föreslagna nyajämställdhetslagen är både otillräcklig och tandlös.Jämställdhetslagen bör gälla hela samhällslivetDet är en allvarlig brist att enbart arbetslivet omfattas avlagen. Lagen bör gälla på samhällslivets alla områden. Detstämmer också med den allmänna rättsuppfattningen.Många tror att lagen har ett bredare tillämpningsområde änsom faktiskt är fallet.Särskilt viktigt är att jämställdhetslagen gällerutbildningsområdet. Jämställdhet i utbildningen har enstrategisk betydelse när det gäller förutsättningarna för attuppnå jämställdhet i arbetslivet. Jämställdhetslagen bördärför omfatta missgynnande på grund av kön i sambandmed antagning till utbildning eller vid examination.Det behövs fler kvinnor i arbetsdomstolenVänsterpartiet kan inte godta att arbetsdomstolenssammansättning så ofta missgynnar kvinnor. Av domstolensledamöter är kvinnor och av ersättarna 31procent. --1990 avgjordes inte mindre av målen enligt jämställdhetslagen av en heltmanlig sammansättning.Kvinnors och mäns liv och arbete skiljer sig fortfarandestarkt åt. Det leder till att kvinnor och män har skildaerfarenheter och därför får skilda referensramar för sinavärderingar. Därför är det särskilt viktigt att mål enligtjämställdhetslagen avgörs av en domstol med jämnkönsfördelning. Detta bör regleras i jämställdhetslagen.Målet bör självklart vara att uppnå en jämn könsfördelningi arbetsdomstolen, vid alla mål.Förbjud lönediskriminering -- lika lön för likvärdigtarbeteSedan mitten av 80-talet har löneutjämningsprocessenavstannat. ökar åter löneskillnaderna mellan kvinnoroch män. 1989 fick privatanställda LO-män engenomsnittlig lönehöjning med /mån mer än vadkvinnorna fick. Därför anser vi också att propositionensförslag till bestämmelser om lönediskriminering är heltotillräckliga. I ett avseende innebär den till och med enförsämring jämfört med nuvarande jämställdhetslag. Detgäller vilka arbetsuppgifter som en jämförelse skall avse iett lönediskrimineringsmål. får jämförelse ske medarbete som är att betrakta som lika. Regeringen föreslår attjämförelsen skall avse arbete som är lika. Härigenomhar bestämmelsens räckvidd kraftigt inskränkts trots attnästan total enighet råder om att inte ens nuvarandelagstiftning uppfyller de krav ställer påjämställdhetslagstiftningen.Vänsterpartiet kräver att arbetsgivare åläggs skyldighetatt verka för utjämnande av löneskillnader mellan män ochkvinnor, som utför arbete som är lika eller av lika värde.En annan avgörande brist vad gäller den föreslagnaregleringen av lönediskriminering är avsaknaden av reglersom gör det möjligt att rättsligt angripa kollektivlönediskriminering. krävs nämligen att det finns ettannat arbete på samma arbetsplats som är lika eller av likavärde att jämföra med.I finns lagstiftning mot kollektivkönsdiskriminering som visat sig vara av stort värde somhjälpmedel att bekämpa könsrelaterade löneskillnadermellan större kollektiv av manliga och kvinnliga anställda.Eftersom den faktiska lönediskrimineringen av kvinnorhuvudsakligen sker genom att kvinnodominerade yrkenbetalas sämre än motsvarande yrkesgrupper där mändominerar, är det nödvändigt med regler som möjliggör atthela kollektiv uppvärderas.Jämställdhetsutredningen föreslog i sitt betänkande attarbetsgivare skulle åläggas skyldighet att verka för attutjämna löneskillnader mellan män och kvinnor när deutför arbete som är lika eller av lika värde. JämO skulleockså ha rätt att vitesförelägga arbetsgivare som inte rättadesig efter en uppmaning att vidta åtgärder motkönsrelaterade löneskillnader. I propositionen läggs ingetsådant förslag fram med motivering att lönerna i allmänhetbestäms genom kollektivavtal. Denna motivering är intehållbar. Om kollektivavtal innehåller bestämmelser sominnebär lönediskriminering av kvinnor kandiskrimineringen inte försvaras med hänvisning till att detrör sig om kollektivavtal. Vi stödjerjämställdhetsutredningens förslag på denna punkt.Lönestatistik bör redovisas uppdelad på könEn bestämmelse bör införas i lagen att arbetsgivarensjämställdhetsplan skall innehålla könsbaserad lönestatistikför grupper av anställda med likvärdigt arbete. vid anför i sittremissyttrande skulle en sådan statistik vara ett viktigtinstrument för att kunna vidareutveckla diskussionen omhur kvinno- och mansdominerade arbetsuppgifter värderas.Det behövs ett nytt arbetsvärderingssystemArbetets värde bestäms med en manlig norm somutgångspunkt. Kvinnors arbetsuppgifter värderaskonsekvent lägre än likvärdiga arbetsuppgifter somtraditionellt utförts av män. Tunga lyft och smutsigt arbeteger högre lön när de förekommer inom verkstadsindustrinän inom sjukvården. Det är därför nödvändigt att utarbetaarbetsvärderingssystem som gör det möjligt att jämföraolika slags arbeten med varandra.JämO bör få till särskild uppgift att föra ut frågan omarbetsvärdering till en bred samhällelig diskussion. Denkönsbaserade lönestatistiken kommer att vara värdefullsom underlag för detta. Mot bakgrund av detta bör JämOsinstruktion ses över. I den nya instruktionen bör bl.a.framgå JämOs ansvar för att aktivt övervakalönediskriminering på hela arbetsmarknaden inklusive denkollektivavtalsreglerade delen och JämOs uppgift attvidareutveckla diskussionen om ett nyttarbetsvärderingssystem.Stärk rättigheterna för kvinnor i mansdominerademiljöerI likhet med jämställdhetsutredningen föreslår vi ocksåatt arbetsgivare skall åläggas att särskilt värna om detfysiska och psykiska välbefinnandet hos arbetstagare inomett yrkesområde eller i ett arbete som domineras av detmotsatta könet. I propositionen sägs att detta är onödigtoch att behövliga regler redan finns i arbetsmiljölagen. Mendet finns många rapporter om att kvinnor som brutit in i enmansdominerad värld har utsatts för en så trakasserandebehandling att de känt sig tvingade att sluta sin anställning.När sådant inträffar är det inte bara fråga om personal- ellerarbetsmiljöproblem utan också tecken på att arbetsgivarenbrustit i sina ansträngningar att främja jämställdheten.Även här bör utredningens förslag genomföras.Arbetsgivarens skyldighetJämställdhetsutredningen föreslog att arbetsgivaren vidlikvärdiga meriter skall vara skyldig att som aktiv åtgärdanställa den som tillhör underrepresenterat kön. Enarbetsgivare som bröt mot regeln skulle kunna föreläggasvid vite att rätta sig efter bestämmelsen. I dagräcker det om arbetsgivaren anstränger sig att jämna utkönsfördelningen. Regeringen anser att den nuvaranderegeln är tillräcklig. Den bestämmelsen är dock så vag attden inte går att använda rättsligt. Därför stödjer viutredningens förslag.Arbetsgivaren ska också vara skyldig att anställa denperson, som ej fått ett jobb som hon eller han sökt, omarbetsgivaren fällts för brott mot jämställdhetslagen.Kollektivavtal måste ha minst lagens kravNär det gäller aktiva åtgärder för att främjajämställdheten konstaterade utredningen att det hoskommuner och landsting i stor omfattning saknasmålsättningar, planer och konkreta åtgärder.Kollektivavtalen som reglerar aktiva jämställdhetsåtgärderär i de flesta fall så allmänt hållna att det har ifrågasatts omde över huvud taget kan grunda rätt till skadestånd.Det är tillåtet att träffa kollektivavtal som innebärlägre krav på aktiva åtgärder för att främja jämställdhet änvad lagen säger. ville skärpakraven både på arbetsgivare och fackliga organisationer ochföreslog att reglerna om jämställdhetsplan skulle görastvingande och att kollektivavtalen inte fick ha en lägreambitionsnivå än lagen. Utredningens förslag innebardessutom att JämO i motsats till vad som gäller skulleha tillsyn också över den kollektivavtalsreglerade delen avarbetsmarknaden. Tyvärr saknas dessa ytterst centralaförslag i propositionen.De skärpningar i förhållande till nuvarande lag somutredningen förordat på detta område bör genomföras.Skärp förbudet mot sexuella trakasserierSexuella trakasserier är ett dolt, men vanligt problem förmånga kvinnor. stödjerjämställdhetsutredningens förslag att ovälkomna krav påeller förslag om sexuellt tillmötesgående som är förenademed hot eller löften skall förbjudas i jämställdhetslagen. Iregeringens proposition har jämställdhetsutredningensförslag till förbud mot sexuella trakasserier kraftigturholkats. Regeringen anser att redan befintlig straff- ochskadeståndslagstiftning är fullt tillräcklig. Vi tror inte att av kvinnorna på arbetsmarknaden som enligtJämOs stora enkät varit utsatta för sexuella trakasserierdelar den uppfattningen. Det är av utomordentlig vikt attutredningens mer ambitiösa förslag inte försvagas.Höj skadeståndet vid brott mot jämställdhetslagenRegeringen avfärdar också i propositionen utredningensförslag att skadeståndsbeloppen i jämställdhetsmål måstehöjas mycket kraftigt. Den nuvarande nivån påskadeståndsbeloppen gör det billigt för arbetsgivaren attköpa sig fri från att tillämpa lagen. Utredningens förslagmåste genomföras, annars kommer lagen att sakna tänder. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om jämställdhetslagenstillämpningsområde,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagreglering av domstolarnaskönssammansättning i mål enligt jämställdhetslagen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skyldighet för arbetsgivare attaktivt verka för utjämnande av löneskillnader mellan mänoch kvinnor som utför arbete som är lika eller av lika värde,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder motlönediskriminering,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av anpassning till krav på effektivt skydd i jämställdhetslagen motlönediskriminering,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regler i jämställdhetslagen motkollektiv lönediskriminering,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regler i jämställdhetslagen omskyldighet för arbetsgivare att upprätta könsbaseradlönestatistik,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nya instruktioner för JämO,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett nytt arbetsvärderingssystem,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en bestämmelse ijämställdhetslagen om skyldighet för arbetsgivare attsärskilt värna om det fysiska och psykiska välbefinnandethos arbetstagare inom ett yrkesområde eller i ett arbete somdomineras av det motsatta könet,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skyldighet för arbetsgivare attvid likvärdiga meriter anställa den som tillhörunderrepresenterat kön,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetsgivares skyldighet att vidfällande dom i arbetsdomstolen anställa person som vidtjänstetillsättning diskriminerats på grund av kön,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kollektivavtal omjämställdhetsåtgärder inte får ha lägre ambitionsnivå änjämställdhetslagen,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett verksammare förbud ijämställdhetslagen mot sexuella trakasserier,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att reglerna i jämställdhetslagenom jämställdhetsplan skall vara tvingande,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av höjdaskadeståndsbelopp för brott mot jämställdhetslagen.