mot · GE02So424 · 1991-01-25 00:00:00 — Debatten om HIV/aids måste hållas levande. Ingen fåringes föreställningen att problemen kring sjukdomen ärbemästrade. sker smittspridningen med nästankuslig regelbundenhet, ca 25 nyupptäckta fall varje månad.Det betyder att vi får allt fler drabbade bland oss,människor som går och bär på sin oro för att de är smittade,men som kanske inte vågar berättta det ens för sinanärmaste vänner. Människor som kämpar mot allt fleruppdykande sjukdomssymptom som en följd av smittan,människor som tvingas leva med alla de relationsproblemsom förekommer när smittan blir känd. Också inomsjukvården får HIV-infektionen och aidssjukdomen enökad tyngd, såväl inom den öppna som den slutnaverksamheten.Under den relativt korta tid som HIV-viruset varit känt,har många väsentliga fakta tagits fram. Vi känner bl asmittvägarna och därmed också hur det är möjligt attundvika smittspridning. Kunskapen är inte begränsad till ettfåtal utan torde vara väl spridd bland allmänheten.Trots detta fortsätter alltså infektionen att överföras frånperson till person i så gott som oförminskad takt. Det visaratt människor inte i tillräcklig utsträckning dragit de rättaslutsatserna av sin kunskap om HIV/aids. Givetvis haranvändningen av droger, som avtrubbar omdömet, också ennegativ inverkan.InformationsinsatserDet är utan tvekan en svår uppgift att förmedlaobehaglig kunskap, som dessutom är förknippad medmänniskors mest intima liv. Det får inte ske på ett sådantsätt att mottagarna slår dövörat till utan att man känner sigberörd av budskapet.Den information som riktas till ungdomar hör till denallra viktigaste. Det är därför angeläget att skolan hartillgång till de medel och den kompetens som krävs för atten fördjupad sex- och samlevnadsundervisning kan ske, därupplysning ges om HIV och andra sexuellt överförbarasjukdomar såsom clamydia, kondolom m fl. Den starkaökningen av flera veneriska sjukdomar är utomordentligtallvarlig. Inte bara för sjukdomarnas egna svåra effekter,utan också därför att deras förekomst ökar risken förspridning av HIV-smitta.Enligt beslut utgick tillSkolöverstyrelsen för att ett särskilt fortbildningsprogramför lärare skulle kunna genomföras. Beslutet innebar ocksåatt HIV/aids-frågorna skall integreras som ennaturlig del av skolans undervisning på såvälgrundskolenivå som gymnasienivå.Den utvärdering av skolans HIV-förebyggandeundervisning som SÖ företagit, visar att flertalet skolor tarupp HIV/aids-frågan i samlevnadsundervisningen ochdessutom i samband med ett antal andra ämnen.Undersökningen pekar emellertid också på att vissaförutsättningar måste uppfyllas för den sex- ochsamlevnadsundervisning som efterlyst. Denkräver kompletteringar såväl i lärarnas grundutbildningsom i läroplanen m m.Det är angeläget att de synpunkter som framförs iutvärderingen beaktas av regeringen i det kommandearbetet. Vad som här anförts bör ges regeringen till känna.UngdomsmottagningarVi har från i tidigare motioner framhållit viktenav att ungdomsmottagningar finns över hela landet och isådant antal att alla ungdomar kan nås. I många landstinghar man, glädjande nog, prioriterat verksamheten och etttämligen stort antal mottagningar har tillkommit undersenare tid. Under det allra har emellertidoroande signaler kommit från flera håll om en starktförsämrad ekonomi, som gett anledning till att flera,tidigare prioriterade verksamheter ifrågasätts. Regeringensavisering av ytterligare indragningar av medel frånkommuner och landsting ger anledning till särskild oro.Enligt vår mening är det ytterst allvarligt omkommunernas och landstingens ekonomi försämras så attangelägen förebyggande verksamhet, inte minst den sombedrivs av ungdomsmottagningar, äventyras. Detta bör gesregeringen till känna.Aids i forskningen och vårdenTrots den intensiva forskning som pågår, finns ännu ingetvaccin mot HIV/ aids och inget botande läkemedel. Manhar emellertid fått fram ett antal medicinska preparat somkan bromsa infektionen och väsentligt lindrasjukdomssymptomen. har detdessutom redovisats forskningsresultat som inger hopp omatt man skall lyckas framställa ett verksamt vaccin inom enicke avlägsen framtid. Det torde råda stor enighet om attforskningen på området måste vara högt prioriteradeftersom framgångsrika resultat kan undanröja ett stortmänskligt lidande och dessutom inbespara storasamhällskostnader.Än så länge är således aids en obotbar sjukdom. Detreser alldeles särskilda krav på omhändertagandet ochvården av patienterna. Det är glädjande att konstatera attsvensk sjukvård som den kommer till uttryck exempelvis påRoslagstulls sjukhus har hög kvalitet. Det är angeläget attden erfarenhet som finns på ett antal platser avbehandling och vård av HIV-smittade patienter sprids tillövrig sjukvård och också till tandläkarna. Detta inte minstför att undvika att patienterna bemöts på ettförödmjukande sätt, vilket enligt uppgifter fortfarandeförekommer.UtvärderingAlla landsting torde numera ha byggt upp sina egnaorganisationsmodeller för HIV-bekämpande verksamhet.Ingenstans har man haft någon egentlig erfarenhet attgrunda arbetet på eftersom HIV/aids för alla innebär en nysituation. Vi anser att det nu skulle vara värdefullt för detfortsatta förebyggande arbetet om en utvärdering avgenomförda verksamheter kunde göras. Det skulle integälla bara informationsinsatser utan också kontaktspårandeverksamhet, vård och omhändertagande. Vad som häranförts om behovet av utvärdering av verksamheten bör gesregeringen till känna.Frivilligorganisationernas arbeteVid sidan om de verksamheter som utförs genom detallmännas försorg, har frivilligorganisationerna tagit på sigstora uppgifter. Ungdomsföreningar, fackligaorganisationer, idrottsföreningar m fl har i många fall unikaförutsättningar till såväl förebyggande somkamratstödjande verksamhet. Eftersom organisationernaoftast har mycket begränsade ekonomiska resurser har destort behov av statliga anslag. Enligt vår mening bör därfören större andel, än vad som varit fallet, av de statligainformationsmedlen avsättas till frivilligorganisationernasarbete. Vad som här anförts om frivilligorganisationernasroll i informationsarbetet bör ges regeringen till känna.Noaks ArkNär en HIV-smittad redogör för sina erfarenheter somsmittad, blir det ofta en skakande berättelse. Inte minst ärmänniskors attityder fortfarande ofta så negativa att många,för andra helt vardagliga situationer, blir mycketkomplicerade för den smittade. En del har menat att deskulle behöva en egen ombudsman att vända sig till. Att detbehövs ett organ, som utan krav på registrering, kan gehjälp och stöd till drabbade, råder det inte någon tvekanom. Ett sådant organ är stiftelsen . Oräkneligaär de timmar av oegennyttigt arbete som utförs av många avorganisationens medlemmar. Utan detta arbete skullebehovet av samhälleliga insatser vara mångdubbelt större.Det finns därför enligt vår uppfattning anledning att frånstatens sida stödja Noaks Arks verksamhet. Som vi tidigareanfört är de frivilliga organisationernas ekonomiskaresurser begränsade. Det arbete som bedrivs inom stiftelsenNoaks Ark bör särskilt beaktas vid fördelningen av detstatliga stödet. Vad som här anförts om behovet av statligtstöd till Noaks Ark bör ges regeringen till känna.Tvångsvård av vissa HIV-smittadeDen som är HIV-smittad måste följa de regler somsmittskyddslagen föreskriver. Det betyder bl a att han intefår leva på ett sådant sätt att han medvetet riskerar attöverföra infektionen. Nästan alla respekterar de regler somfinns. En liten grupp utgör dock ett undantag. Det ärmänniskor, som fungerar insiktslöst och utanhänsynstagande till smittorisker. har de haft ensynnerligen svår uppväxtsituation. I dessa få fall kan detvara nödvändigt att tillgripa tvångsisolering. Det finns olikaåsikter om var vården skall ske. En del har förespråkatkriminalvårdsanstalt, andra, vilket utgör majoriteten, anseratt sjukhus är att föredra. Ingendera avinstitutionsformerna torde till alla delar motsvara behovet.Enligt vår mening är det viktigt att behovet avrehabiliterande insatser inte eftersätts. Syftet måste somhittills vara att främst genom terapeutiska insatser sökaförmå den intagne att ändra sin inställning till sjukdomenoch till att följa de förhållningsregler som måste gälla. Detär således inte sjukvård i egentlig mening som främst krävs.Detta har också hävdats av en del läkare som inte velat taledningsansvaret för dessa patienter. För att inte riskera attvårdbehovet inte kan tillgodoses, har det bedömts somnödvändigt med en lagändring som medger att någon annanbefattningshavare än läkare ges ledningsansvaret i dessafall. Vi kan dela den uppfattningen. Vi vill understryka attlagändringen inte får göras så generell att stora delar avsmittskyddslagens område kommer att undandras läkarnasansvar. Det måste av lagtexten framgå att undantagetendast gäller i de fall som ovan beskrivits.Kampen mot narkotikaKampen mot narkotika är också en kamp mot aids.Även om vi numera inte så ofta talar om ''riskgrupper''befinner sig narkomanerna tveklöst i en speciellt utsattsituation. Dels innebär själva missbruket att omdömetavtrubbas och att kroppens eget försvar mot infektionerminskar, dels utgör delning av verktyg för intravenöst bruken stor smittrisk.I den aktuella debatten om fria sprutor till narkomanerframförs ofta uppfattningen att kampen mot HIV-infektionen är en sak och kampen mot narkotika en annan.Vi hävdar motsatsen och menar att det är ett primärtintresse också i HIV/aids-arbetet att kraftigt minskanarkotikamissbruket. När en infektionsläkaretillhandahåller sprutor till en patient med motivet att dettakan förhindra smitta men hävdar att det inte ärhans sak att känna ansvar för att komma till rätta medpatientens narkomani, anser vi att det är uttryck för endubbelmoral som är svår att försvara.Vi har i stor enighet byggt upp ett svenskt program förnarkotikabekämpningen. Vi fördömer allt icke-medicinsktbruk av narkotika, det gäller även s k soft drugs, dvs haschoch liknande. Det betyder att även eget bruk av narkotikabetraktas som kriminellt.Att mot den bakgrunden genom sjukvårdens försorgtillhandahålla sprutor, dvs ''brottsverktygen'', ger enfelaktig signal och bryter entydigheten i samhälletsbudskap.I --pågår entämligen omfattande verksamhet med utbyte av sprutor tillnarkomaner. Det har hävdats att man därigenom nått godaresultat i smittbekämpningen. Denna verksamhet skiljersig, enligt uppgifter, på en väsentlig punkt från annanförekommande verksamhet. Det uppges nämligen attsamtliga patienter också ges kontakt med narkomanvårdenoch . Patientens problem angrips således fråntvå fronter. Som verksamheten tidigare var uppbyggd, dock inte varit möjlig att vetenskapligt utvärdera.Enligt uppfattning är det angeläget att en sådanutvärdering kan komma till stånd. Det är av denanledningen vi ställt oss bakom riksdagsbeslutetinnebärande rätt till försöksverksamhet med fria sprutor påtre platser i landet under förutsättning av socialtjänstensmedverkan. Någon sprututdelning därutöver skall enligtbeslutet inte längre få förekomma.Någon försöksverksamhet utöver den i har intekommit till stånd sannolikt beroende på svårigheten att nåsamförstånd mellan sjukvården och socialtjänsten.Däremot fortsätter, i varje fall på någon plats i landet,verksamhet med ensidigt sprututbyte. Vi beklagar detta. Vimenar att det i just dessa fall inte räcker med att läkarnahävdar sin professionalism. Här måste det allmännasamhällsintresset få komma till uttryck. Det är heller inteprövat om sprututdelning till narkomaner kan anses stå iöverensstämmelse med vetenskap och beprövaderfarenhet.Enligt vår uppfattning måste denna konflikt lösas. Detär vår förhoppning att det kan ske på frivillig väg. I annatfall bör någon form av lagändring övervägas. Vad som häranförts om utdelandet av fria sprutor och behovet avutvärdering och ev. lagändring på området bör gesregeringen till känna.ProstitutionDe som är prostituerade och narkomaner hörtill de mest utsatta och utnyttjade i samhället. Vetskapenom att det finns HIV-smitta bland de prostituerade har inte,märkligt nog, fått kunderna att upphöra med affärerna.Eftersom kunderna ofta har familj, utsätter de sina fastapartners för risken att smittas. Kundernas beteende utgördärmed en oacceptabelt hög risk för heterosexuellsmittspridning.Aids-epidemin reser därför nya skäl för att provaförutsättningarna för att göra det till en kriminell handlingatt utnyttja prostituerade. I just detta sammanhang är ensådan åtgärd inte i första hand moraliskt betingad, utan eninsats för att skydda människor från att bli HIV-smittade.Vad som här anförts om kriminalisering av deprostituerades kunder bör ges regeringen till känna.Hjälp till barnÄven om aids inger oss i stora bekymmer, är detett långt större problem i många andra länder. Det gällerinte minst i ett så närliggande land som , därsituationen för många barn är helt oacceptabel. De sombesökt de rumänska institutionerna har kunnat konstateraden oerhörda mänskliga och materiella nöd som där råder.De gåvor som strömmat in i landet från och andrahåll, har endast i begränsad omfattning kunnat avhjälpasituationen. Ett problem är att de som arbetar påbarnhemmen dels är alldeles för få, dels i de flesta fall heltsaknar utbildning för sitt arbete. Det går heller inte att fåtag på utbildad personal i landet.Enligt vår uppfattning skulle här kunna göra enbehjärtansvärd insats genom att erbjuda en del av denrumänska barnhemspersonalen att få vistas iSverige och ta del av våra svenska kunskaper ocherfarenheter på området.Det bör också övervägas om vi har möjlighet att kunnata emot ett antal av de sjuka barnen för att de, i varje fallunder , skall kunna få del av den goda och mänskligavård som vi i kan erbjuda. Inom ramen för avregeringen föreslagen anvisning till Bidrag till WHO börfem miljoner omfördelas till ovan nämnda ändamål. Vadsom här anförts om hjälp och bistånd till aids-sjuka barn bör ges regeringen till känna.Aids i tredje världenHIV/aids finns numera spridd över hela världen. Även iAsien och i har smittan slagit rot och ökar nusnabbt i stora områden.Allra svårast är situationen för många länder i tredjevärlden, där infektionens följder är oöverblickbara. Detgäller inte minst för länder i , där det finns 10till 100 gånger så många fall som i och . Detfinns inga säkra siffror på hur omfattandeepidemin är i . I flera av länderna har man inte velaterkänna förekomsten av HIV/aids eller också har man grovtunderskattat omfattningen bl a av rädsla för negativaeffekter på turismen. Särskilt hårt drabbade är barnen iAfrika. Många smittas redan i moderslivet och dör tidigt.De överlevande kommer i allt större utsträckning bliföräldralösa genom att båda föräldrarna är smittade ochavlider. Det stora antalet ensamma barn är redan ett stortproblem.På en del sjukhus är av patienterna sjuka iaids eller förstadier till aids. På andra sjukhus är hela 90%av de tuberkulossjuka HIV-smittade.Det bistånd som varit inriktat på att hjälpa ideras bekämpning av HIV/aids har inte alltid varit anpassatefter ländernas kulturella villkor, och har därför i många fallinte haft avsedd effekt. Vad som här anförts om aids-bekämpning i tredje världen bör ges regeringen till känna.Det är angeläget att den hjälp som från riktas tillländerna i tredje världen är utformad eftermottagarländernas förutsättningar. Under anslaget''Särskilda program'' avsätts medel till aids-bekämpningen,dels globalt genom WHO, dels genom bilaberalt samarbeteoch enskilda organisationer. föreslår i enpartimotion angående bistånd att 130 miljoner /92 skall anslås till aids-bekämpning i tredjevärlden. Med hänvisning till det anförda hemställs[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om HIV/aids i skolans sex- ochsamlevnadsundervisning,1]1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att den ekonomiskasituationen inte leder till att ungdomsmottagningarnasverksamhet äventyras,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av utvärdering avlandstingens HIV/aids-bekämpande verksamhet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om frivilligorganisationernas roll iinformationsarbetet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statligt stöd till den verksamhetsom bedrivs inom stiftelsen ,5. att som sin mening ge regeringen till kännavad i motionen anförts om utdelandet av fria sprutor,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av utvärdering ocheventuell lagändring vad gäller fria sprutor,[att hos regeringen begär att frågan omkriminalisering av de prostituerades kunder skall prövas ienlighet med vad som anförts i motionen,2]7. att till Bidrag till WHO, Anslag 6, /92 anvisar . för bistånd till sjuka barn i ,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hjälp till aidssjukabarn,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om aids-bekämpningen i tredjevärlden.3]