mot · GE02K20 · 1991-01-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:60 Offentlighet, integritet och ADB SammanfattningFolkpartiet liberalerna har verkat för attden personliga integriteten vid myndigheters hantering avpersonuppgifter genom ADB skall ses över och skärpas.Den nu föreliggande propositionen, som till stor delgrundas på de förslag som utarbetats av data- ochoffentlighetskommittén (DOK), tar flera steg i rätt riktning.Det finns dock ett par punkter där vi vill gå längre änregeringen i skyddet av enskilda personers integritet. Dessatvå punkter är:Myndigheters försäljning avpersonuppgifterAnvändningen av personnummer.Vi inleder dock med ett påpekande rörande tolkningenav begreppet ''allmän handling''.Begreppet ''allmän handling''Varken DOK eller den nu föreliggande propositionen tarklar ställning till hur det inom regelsystemet förhandlingsoffentlighet så viktiga begreppet ''allmänhandling'' skall tolkas vid användning av ADB-teknik.Detta är en brist, vilket påpekades av de borgerligaledamöterna i ett särskilt yttrande till DOK:sslutbetänkande. En negativ konsekvens av denna brist,rörande möjligheterna att lagligt avgränsa myndigheternasrätt till försäljning av personuppgifter, återkommer vi tillnedan.Det ställningstagande vi efterlyser måste bygga på enavvägning mellan offentlighetsprincipen ochintegritetsskyddet för enskilda. Det finns skäl att betona attoffentlighetsprincipens syfte är att ge medborgarna enmöjlighet till kontroll och insyn i myndigheternasmaktutövning, inte att ge medborgare och myndigheter enökad möjlighet till insyn i enskildas privatliv.Det finns mot denna bakgrund anledning att, hårdare äni dag, knyta myndigheternas användning av insamladedatauppgifter till ändamålet för myndighetsutövningen.Att, vilket nu blir resultatet, i denna viktiga fråga helt litatill myndigheternas egna bedömningar är inte tillräckligt.Inte heller den rättspraxis från regeringsrätten som hunnitutbildas täcker hela problemområdet. bör idenna fråga föreläggas förslag som innebär att denlagstiftningsvägen kan ta ansvar för medborgarnasintegritet.Frågan om handlingsoffentlighet och ADB börytterligare utredas.Myndigheters försäljning av personuppgifterPersonuppgifter om enskilda medborgare finns i enmängd myndighetsregister. I ett fåtal av dessa register ärsjälva registreringen ett mål, men i flertalet ärregistreringen ett medel för andra mål -- t.ex. för att varaunderlag i myndighetens egen verksamhet. Dessutom harmedborgarna mycket sällan möjlighet att själva väljahuruvida de önskar få sina personuppgifter införda imyndighetsregister eller inte; registreringen följer oftast avtvingande bestämmelser i lag eller annan författning ochsker inte sällan utan medborgarens direkta vetskap.Mot denna bakgrund borde försäljning av depersonuppgifter en myndighet har tillgång till somhuvudregel vara förbjuden. Inte minst debatten i slutet avförra året -- en porrklubb i fick, genom att övertaett konkursbo, tillgång till databehandlade adresslistor tillunga kvinnor -- har visat att myndighetsförsäljningar avadressregister inte kan göras helt ''vattentäta'' urintegritetssynvinkel.Huvudregeln att försäljning skall vara förbjuden måste ioch för sig noga avgränsas mot principen om allmännahandlingars offentlighet. Som vi ser det är detta möjligt motbakgrund av vad vi ovan anfört rörande syftena med deolika huvudsituationerna: offentlighetsprincipens syfte äratt ge medborgarna en möjlighet till kontroll och insyn imyndigheternas maktutövning, inte att ge medborgare ochmyndigheter en ökad möjlighet till insyn i enskildasprivatliv -- eller, i försäljningsfallet, att tillhandahållapraktiska och billiga adresslistor m.m.Det viktigaste är nu att fastställa vilka principer somskall reglera myndigheternas försäljning avpersonuppgifter, inte primärt att reglera självaomfattningen av sådan försäljning. En hårdare principiellreglering torde dock leda till en minskad omfattning. Härhade en tydlig reglering av begreppet ''allmän handling''kunnat spela en viktig roll.Grundat på liknande resonemang ansåg folkpartietliberalerna att DOK:s slutsatser rörande myndigheters rätttill försäljning av personuppgifter gav ett för svagt skydd förden enskilde, men att den tekniska lösning som föreslogs --en särskild lag på området -- var rätt väg att gå. Attregeringen i propositionen nu väljer en ännu svagarelösning är okänsligt. Regeringen bör återkommamed förslag till lagstiftning som ger ett skydd åtminstonemotsvarande det som DOK föreslog.Ytterligare en märklighet är att regeringen väljer attskjuta upp de s.k. särskilda registerlagarna på obestämdframtid. Även här bör regeringen återkomma tillriksdagen med lagförslag.Användningen av personnummerEn stor del av de risker för den personliga integritetensom ökad användning av ADB medför kan hänföras till detutbredda bruket av personnummer somidentifikationsinstrument. Användningen avpersonnummer medför i sig sårbarhet, vilket bör föranledaett tydligare regelsystem i syfte att minska dennaanvändning. DOK behandlade denna fråga genomgripandeoch noggrant. Majoriteten i utredningen valde dock attlägga fram två alternativa förslag till lagteknisk lösning påproblemet. Det bör dock noteras, att de tre borgerligaledamöterna av DOK i ett särskilt yttrande förordade detförsta av DOK:s förslag, innebärande att en särskild lag ompersonnummeranvändning tillskapas.Regeringen väljer nu att förelägga DOK:sandra förslag, innebärande en komplettering av datalagen.Den komplettering man föreslår är dessutom på en viktigpunkt avsevärt sämre än DOK:s förslag till komplettering.DOK-förslaget, alternativ två, angav att personnummerendast skulle få användas om detta var ''uppenbart''påkallat av vissa angivna skäl. Regeringen föreslår i ställetatt de skäl som skall kunna visas för att personnummer skallfå användas skall vara ''godtagbara''. Vi är inte övertygadeom att detta är ett lämpligt uttryck.Inom juridiken används olika standardformuleringar föratt ange hur starka eller av vilken karaktär vissa skäl ellerrekvisit skall vara för att kunna beaktas i ett visstsammanhang. Ordet ''uppenbart'', som föreslogs av DOKför att beskriva när personnummer skulle få användas, äroerhört starkt. Andra uttryck som brukar användas är''synnerliga skäl'', som är svagare än ''uppenbart'', samt --ytterligare något svagare -- ''särskilda skäl''.Uttrycket ''godtagbara skäl'' har vi inte sett i lagtextförut. Det tycks antyda att det inte i första hand är fråga omskäl av viss styrka, utan snarare skäl av viss art. Hur sådanaskäl kan se ut beskrivs dock inte närmare, annat än genomhänvisning till de exempel DOK:s lagförslag angav samt formulering i motivtexten om forskningsregister. Om detär så, att regeringen vill att skäl av en viss art skall ansesgodtagbara, måste detta formuleras avsevärt mer preciseratän vad som skett. Dessutom besvaras inte alls frågan omför vem skälen skall vara godtagbara -- förmyndigheten, för den enskilde eller ur något slags allmäntnyttoperspektiv? Justitieministern skriver att skälen skallvara objektivt godtagbara. Detta talar för att ettallmänt nyttoperspektiv är åsyftat.Som ett väl inarbetat begrepp förekommer uttrycket''godtagbara skäl'' emellertid även inom arbetsrätten. Därbeskriver detta uttryck styrkan hos de skäl som anses kunnamedföra rätt till ingripande omplaceringar av anställda istörre företag eller uppsägning av anställda i mycket småföretag. Formuleringen ''godtagbara skäl'' är därmedsvagare än formuleringen ''saklig grund'', vilket krävs föralla andra typer av uppsägningar. ''Saklig grund'' är i sin tursvagare än ''särskilda skäl'' osv.Slutsatsen är alltså att lokutionen ''godtagbara skäl''inom arbetsrätten anger en mycket låg styrka hos de skälsom krävs. Inom andra rättsområden är det en främmandefågel. Vi anser att DOK:s formulering -- att användning avpersonnummer skulle vara ''uppenbart påkallad'' -- är attföredra före regeringens märkliga förslag. Regeringenmotiverar sitt val av formulering med att DOK:s förslagvarit för starkt. Däremot är det obegripligt varför man, ivalet av formulering, hoppar över de avsevärt starkarealternativen ''synnerliga skäl'' och ''särskilda skäl''.Vår slutsats är att regeringens förslag inte kan leda tilllagstiftning. I stället bör DOK:s första förslag genomföras.Detta skulle ge den avgörande förändring som enligt våruppfattning krävs. DOK:s lagförslag bifogas denna motionsom bilaga. Utskottet bör låta lagrådet granska förslagetjämte den specialmotivering DOK lade fram. Därefter börförslaget bli föremål för prövning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en precisering av begreppetallmän handling vid ADB-användning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagstiftning rörandemyndigheters rätt att sälja personuppgifter,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de s.k. registerlagarna,4. att , med avslag på propositionen i denna del,antar bilagda förslag till lag om användning avpersonnummer.