mot · GE02Jo254 · 1991-01-25 00:00:00 — SammanfattningJordbrukets primära uppgift är att producera livsmedel.Av främst beredskapsskäl har -- liksom de flestaandra länder -- valt att gynna den inhemskalivsmedelsproduktionen. Detta har lett till en omfattandereglering av jordbrukssektorn. Den svenskajordbruksnäringen kommer att genomgå stora förändringarunder . beslöt att densvenska jordbruksprisregleringen skall avskaffas. Ijämförelse med andra länder är den beslutadeavregleringen mycket långtgående.Vid mitten av 1990-talet skall det svenska jordbruketvara marknadsanpassat. Konsumenternas val kommer att fåallt större betydelse för produktionen och utbudet avlivsmedel. Beslutet kan innebära ett mer varieratlivsmedelsutbud samt billigare livsmedel. Den nuvarandeöverskottsproduktionen skall upphöra. Betydande arealerskall ha tagits ur livsmedelsproduktion. Nyaproduktionsalternativ skall ha etablerats. Gränsskyddetskall minskas i den takt som GATT-förhandlingarna anger.En svensk medlemskapsansökan till EG står för dörren.Sverige bör även på det jordbrukspolitiska områdetförbereda ett svenskt EG-medlemskap. Det innebär attSverige redan nu -- i möjligaste mån -- bör sträva efter attanpassa jordbrukspolitiken till de villkor som gäller inomEG. Görs inte denna anpassning nu kan situationen försvenskt jordbruk bli ytterst bekymmersam i slutet av 1990-talet.Sverige bör redan nu etablera kontakt med EG i syfte attdelta i utformningen av EG:s nya jordbrukspolitik.Vi anser att det är ytterst angeläget att står fastvid det jordbrukspolitiska beslutet. Regeringens agerandeinger oro. Den verkar vara beredd att frångå beslutet på enrad väsentliga punkter och därmed äventyra helaomställningen. Endast mycket starka skäl kan enligt vårmening motivera avsteg från den tidigare uppgörelsen.En återblickUnder har den svenskajordbruksnäringen genomgått stora förändringar. Antaletjordbruksföretag har minskat kontinuerligt. 1961 fannsnärmare 233.000 jordbruksföretag, 1989 fanns knappt99.000. Brukningsenheternas storlek har ökat. 1960arbetade drygt 1,1 miljon människor inomjordbrukssektorn. uppgick antalet sysselsatta till drygt172.000. Antalet deltidsjordbruk har ökat.Brukarnas medelålder ökar. Många jordbruksföretag harsvårt att klara generationsskiftena. Åkerarealen harminskat från närmare 3,4 miljoner ha till närmare 2,9miljoner ha.Denna kraftiga strukturrationalisering har mångaorsaker. Effektiviteten har ökat inom jordbrukssektorn.Hektarskördarna för brödsäd har mer än fördubblats.Effektivitetsutvecklingen har varit påtaglig även på andraområden -- exempelvis inom animalie- ochfoderproduktionen. Även kvaliteten har förbättrats.Den svenska jordbruksnäringen har varit underställdomfattande reglering . Jordbrukspolitikenhar syftat till att säkra livsmedelstillgången såväl i fredstidsom i kris och krig.Regleringarna har kommit att bilda ett ogenomträngligtlapptäcke, som få -- om någon -- förmår att överblicka.Den komplicerade mejeriregleringen har byggt på enstatligt reglerad prisutjämning mellan olika produkter.Regleringarna har syftat till att utjämna inkomstskillnadermellan lantbrukare i olika delar av landet. Ett högre pris hartagits ut på konsumtionsmjölken för att därigenom kunnasubventionera ost- och smörproduktionen. Mjölken harockså subventionerats genom konsumentsubventioner.Den svenska marknaden skyddas genom attinförselavgifter läggs på importen. Intäkterna fråninförselavgifterna används för att finansiera en del av densvenska livsmedelsexporten. Överskottsexporten har ocksåfinansierats genom olika typer av produkt- ochproducentavgifter, exempelvis slaktdjursavgifter.På spannmålssidan har staten garanterat ett inlösenpris.Jordbrukspolitiken har -- av beredskapsskäl -- syftat tillatt åstadkomma en tillräckligt stor inhemsk produktion.Målet är även framgent att livsmedelsbehov vidavspärrning skall också utan import av olikainsatsvaror, dvs. gödsel, bekämpningsmedel m.m. att beredskapsmålsättningen skulle uppnåsgenom ökad beredskapslagring.Gränsskyddet i form av införselavgifter skyddar i mångafall den svenska marknaden och garanterar därmed enfortsatt inhemsk produktion.Dessa regleringar -- främst gränsskydd ochexportfinansiering, men även vissa direkta stödformer -- ärinte unika för . De flesta livsmedelsproducerandeländer skyddar den egna produktionen. I många fall stödsproduktionen även genom olika direkta bidrag.MatprisdebattenSom årets matprisdebatt visat är konsumentpriserna pålivsmedel lägre i EG. Detta har flera orsaker. Kostnadslägetär allmänt sett högre i än i EG. Det betyder att deflesta produkter är dyrare i än i omvärlden.Livsmedelssektorn intar dock en särställning. på att en stor del av livsmedelsproduktionen skyddas.Importerade livsmedel beläggs med en speciellinförselavgift. Avgiften höjer den allmänna prisnivån pålivsmedel. Om inte införselavgifterna fanns skulle troligtvisen betydande del av den svenska livsmedelsproduktionenbli utkonkurrerad genom lågprisimport.Viss överskottsexport betalas också genom producent-eller produktavgifter. Intäkterna från dessa avgifteranvänds sedan för att bekosta överskottsexporten. Idebatten hävdas ofta -- delvis felaktigt -- att även dessaavgifter höjer den allmänna prisnivån.Om matpriserna skall sänkas så kraftigt som mångadebattörer kräver fordras tillgång till en dumpadvärldsmarknad, även i ett mer långsiktigt perspektiv. Dettaär inte ett realistiskt antagande.Sverige har -- liksom de flesta andra länder -- valt attskydda sin inhemska livsmedelsproduktion. Prisdifferensenmellan och vissa andra länder kan dels förklaras avatt valt att endast låta en mindre del av kostnadernaför skyddet av den inhemska livsmedelsproduktionenbetalas med skattemedel, dels av att det allmännaskattetrycket är extremt högt i Sverige.De direkta och indirekta skatterna i --inkomstskatter, moms och arbetsgivaravgifter m.m. -- harresulterat i den fria världens högsta skattetryck. I Sverigefinns också en rad punktskatter och speciella avgifter somfördyrar produktionen. Detta avspeglas ilivsmedelspriserna. Livsmedel är en av de fåkonsumentvaror som ofta genomgår hela sin förädling inomlandet och därmed drabbas av det svenska skattetryckettvärs genom hela produktionskedjan. Så länge som Sverigehar ett avsevärt högre skattetryck än andra länder kommerockså de svenska konsumentpriserna att vara avsevärthögre än i dessa länder.Skillnaden är betydligt mindre om man jämförproducentpriserna. Priserna till jordbrukarna är i stort settdesamma i EG som i . Undantaget har varitmjölken där producentpriserna varit betydligt högre iSverige.Det finns en del andra faktorer som också bidrar till atthöja prisnivåerna. har utvecklat speciallagstiftningpå en rad områden. Dessa regler -- exempelvis gällandedjurhållning och miljökrav -- fördyrar den svenskaproduktionen. Dessa krav bör vi inte utan vidare göraavkall på. De stora avstånden och klimatet bidrar också tillatt fördyra produktionen.Den svenska etableringskontrollen är negativ ikonkurrenshänseende. Lågprisvaruhus har i vissa fallhindrats från att etableras genom kommunala beslut. Plan-och bygglagen, PBL, måste ändras så att fri etableringsrätterhålls. Detta skulle bidra till att öka konkurrensen ochdärmed pressa ned priserna.Riksdagens jordbrukspolitiska beslutAvregleringen måste genomförasSå sent som fattade beslut om enny livsmedelspolitik. Beslutet är i någon mening historiskt.Beslutet innebär en förhållandevis snabb avreglering av ensektor som under mer än ett halvt sekel har varitkringgärdad av regleringar.Beslutet fattades efter långtgående kompromisser iutskottet. Regeringens proposition korrigerades på fleraväsentliga områden. Alla riksdagspartier utom miljöpartietstod bakom kompromissen. Det fanns en uttalad vilja hossamtliga fem partier att nå enighet. Enigheten för attavregleringen kan genomföras även vid majoritetsskifte iriksdagen.Beslutet innebär att den svenska jordbruksnäringeninom loppet av skall genomgå en omfattandeavreglering. Regleringsekonomin ersätts successivt medmarknadsekonomi. är det konsumenternasefterfrågan som skall styra produktionen, inte olikapolitiska beslut. Beslutet kan därför resultera i ett mervarierat utbud samt billigare livsmedel.Avregleringen skall ske inom ramen för ett bibehålletgränsskydd. Gränsskyddet trappas ned i den takt som deinternationella förhandlingarna anger.Avregleringen innebär en successiv nedtrappning av destatligt garanterade minimipriserna -- de så kalladeinlösenpriserna -- på spannmål. I praktiken kommer dettaatt innebära kraftigt fallande spannmålspriser, så längeöverskottsproduktionen kvarstår. En betydande del av densvenska spannmålsproduktionen kommer att slås ut. Nyaproduktionsalternativ måste etableras.För att stödja denna nödvändigaproduktionsomläggning beslutade om ettomställningsprogram som beräknades kosta närmare 14miljarder kronor. Dessa medel skall användas för attvaraktigt föra arealer ur livsmedelsproduktion. Detta skallske genom att tre olika typer av ersättningar införs:En arealbaserad inkomstersättning kommer attbetalas ut för att kompensera de kraftigtfallande inlösenpriserna på spannmål. Därutöver kan delsen omställningsersättning utbetalas, dels enanläggningsersättning. Såväl omställnings- somanläggningsersättningarna är prestationsrelaterade ochutbetalas som en engångsersättning. Dessa ersättningarkommer att betalas ut till dem som tar arealer urlivsmedelsproduktion före den 1 juli 1993.Omställningsersättningen utbetalas om brukarenvaraktigt tar arealer ur livsmedelsproduktion.Anläggningsersättningen utbetalas för att täcka olikaanläggningskostnader, exempelvis skogsplantering elleranläggande av våtmarker.Från moderat sida sade vi nej till den arealbaseradeinkomstersättningen. Vi menade att större insatser skulleläggas på att aktivt föra arealer ur livsmedelsproduktion. Viförordade därför, relativt sett, höjda omställnings- ochanläggningsersättningar.Regeringen tycks nu bortse från att riksdagsbeslutetavvek från regeringens förslag och försöker överge beslutetpå ett antal avgörande punkter.I höstas beslöt regeringen att höjaprisregleringsavgifterna på handelsgödsel ochbekämpningsmedel. Höjningen syftade till att täckaunderskottet i spannmålsregleringen. Detta beslut innebarett avsteg från jordbrukspolitiska beslut.Regeringen aviserar nu en bantning av beredskapslagringenoch verkar också vilja genomdriva en ensidig svensksänkning av gränsskyddet.Detta är anmärkningsvärt på flera sätt. För det första harbeslutet nätt och jämnt trätt i kraft. Vi har ännu inte settnågra påtagliga resultat av beslutet. Inte kan effekterna skönjas. För det andra finnsdet inga sakligt grundade skäl som skulle kunna motiveraavsteg från riksdagsbeslutet. Regeringens agerande vittnarom en något lättvindig inställning till parlamentarismen.Det är angeläget att omställningsprocessen kommer igång. För att inte omställningen skall äventyras krävs dockatt står fast vid sitt beslut.Internationella förhandlingar reglerarI regeringens jordbrukspolitiska proposition(1989/90:146) framhölls:Ett gränsskydd i form av rörliga införselavgifter börbehållas i avvaktan på resultatet av GATT-förhandlingarna.Det skall inte ske någon ensidig neddragning avgränsskyddet, utan resultatet av GATT-förhandlingarnablir avgörande för anpassningen av detta.Även jordbruksutskottet framhöll att inte skallgöra någon ensidig neddragning av gränsskyddet.Riksdagen beslutade sedermera i enlighet med utskottet. Ibetänkandet 1989/90:JoU25 skrev utskottet:Frågan om förändringar av gränsskyddet, såväl teknisktsom nivåmässigt, bör avgöras i den takt som en kommandeöverenskommelse i anger. En nordisk utgångspunktär härvid att sänkningar skall göras i reala termer, varvidtidigare sänkningar får tillgodoräknas.Utskottet vill understryka att någon ensidig neddragningeller förändring i övrigt av gränsskyddet för delinte bör komma i fråga.Nu verkar det som om regeringen avser att gå ifrån sitttidigare ställningstagande och därmed överge riksdagensjordbrukspolitiska beslut. I årets budgetdebatt sadefinansminister neddragning av gränsskyddet för jordbruksprodukterär avgörande för möjligheterna att sänka matpriserna.Regeringen förbereder därför en sänkning av gränsskyddetoch kommer att presentera förslag om detta.Vi vidhåller för vår del den uppfattning somriksdagsbeslutet ger uttryck för.Villkoren för omställningsersättningenSedan jordbrukspolitiska beslut fattades harosäkerheten bland landets lantbrukare ökat. Tolkningarnaav beslutet är många och oklara. Regeringen och desstalesmän har i allra högsta grad bidragit till dennaosäkerhet. Jordbruksnäringen har, liksom de allra flestanäringsgrenar, behov av att få klara och entydiga beskedfrån statsmakterna. Motstridiga eller svårtolkade politiskabeslut kan leda till handlingsförlamning. Mångalantbrukare plågas av brist på besked. I värsta fall kanosäkerheten leda till att hela omställningsprocessen kvävs isin linda.Inför jordbrukspolitiska beslut menade vi attomställningsersättningen borde få en något annorlundautformning. Vi ansåg bl.a. att avskrivningstiden skulle . Genom en längre avskrivningstid ville vi förhindrauppkomsten av en temporär jordbank -- dvs. att brukareslutar att odla prisreglerade grödor för att erhållaomställningsersättning och återgår tillspannmålsproduktion igen.Riksdagen beslutade att sätta avskrivningstiden till femår. Detta beslut innebär, enligt vår tolkning, att den sombegärt och erhållit omställningsersättning skall ha påbörjatomställningen inom femårsperioden.En viss, relativt kort, tid efter omställningsperiodens slutmåste brukaren ha rätt att återgå till tidigare produktion,utan återbetalningsskyldighet.ExportfinansieringenI jordbruksutskottets betänkande 1989/90:JoU25 omlivsmedelspolitiken står:Enligt utskottets mening bör den grundläggandeprincipen om ömsesidighet som utskottet understrukit i ettinledande avsnitt om gränsskyddets nivå m.m. gälla även idenna fråga. Utskottet är dock i detta sammanhang inteberett att föreslå någon avvikelse från den förhandlingslinjesom intagit i frågan om exportstöd. En förutsättningför detta ställningstagande är att de fortsatta GATT-förhandlingarna blir framgångsrika vad gäller avskaffandeav handelssnedvridande stöd. Det måste också finnasmöjligheter att hantera årsmånsvariationer,säsongvariationer och tillfälliga exportkvantiteter i övrigtoch genom t.ex. branschvisa säljbolag avsätta sådanatillfälliga exportkvantiteter på världsmarknaden.Detta blev också beslut, vilket innebär attregeringen måste -- om inte GATT-förhandlingarna gerönskat resultat -- återkomma till med förslag hurexportfinansieringen skall lösas. Beslutet bör stå fast även idenna del.Jordbruket och EGJämförelse mellan jordbruket i och EGJordbrukspolitiken i EG har vissa likheter med den somförts i . I princip består den avett gränsskydd mot tredje land samt av ett inlösenåtagandeav EG om marknadspriserna blir för låga. De livsmedel somEG löst in lagras eller exporteras. Båda alternativenfinansieras över EG:s budget.Utöver EG:s gemensamma jordbrukspolitik -- CommonAgricultural Policy, CAP -- finns också nationella stöd. EGfastställer dock de maximala nivåerna för dessa.För del har beredskapsskäl varit huvudmotivetför jordbrukspolitiken. Full självförsörjning är ett av de målsom EG satt upp för sin jordbrukspolitik. Sverigesjordbrukspolitik syftar således till attlivsmedelsförsörjningen skall även i krigs- ochkrissituationer, medan EG:s politik syftar till att klarasjälvförsörjningen i fredstid.I både och EG har resultatet blivit attproduktionen överstiger konsumtionen. I haröverproduktionen av spannmål varit en medvetenkonsekvens av jordbrukspolitiken. I EG har överskotten ihögre grad setts som ett naturligt följdfenomen.Kostnaderna för EG:s jordbrukspolitik har varitmycket höga.Den avgörande skillnaden mellan CAP och denhittillsvarande svenska jordbrukspolitiken har varitfinansieringen. I EG betalas såväl de generella som denationella regleringskostnaderna med skatteintäkter. ISverige har huvuddelen av överskotten betalats via avgifterpå produkter eller produktionsmedel, dvs. genom enförhöjd kostnadsnivå.Riksdagens jordbrukspolitiska beslut innebar bl.a. attprisregleringen upphör efter en övergångsperiod.Utformningen av gränsskydd och exportfinansiering görsavhängig av den internationella utvecklingen -- skallenligt beslutet inte ensidigt göra några förändringar.Beredskapsfrågan skall lösas genom lagring av såvälproduktionsmedel som livsmedel. Detta förutsätter attlivsmedelsproduktionen i inte alltför stor utsträckningavviker från konsumtionen under normala förhållanden.Beslutet innebär också ett utökat budgetstöd förlandskapsvård och regionalpolitik. Även med den nyapolitiken har vid en internationell jämförelse enliten skattefinansiering av jordbruket.Under trycket från ökande kostnader för CAP och somen följd av Uruguay-rundan i har också EG påbörjaten process i syfte att ändra jordbrukspolitik. I GATT-förhandlingarna har EG varit berett att reducera den totalastödnivån . och den s.k. Cairns-gruppen har krävt betydligt mer långtgående minskningar,främst avseende exportstödet. vill däremot inte sänkasina direktstöd.Mycket tyder på att EG:s framtida jordbrukspolitikkommer att innebära sänkta realpriser. Olikaproduktionsbegränsande åtgärder kommer att införas ochden interna prisnivån kommer troligtvis att upprätthållasvia gränsskydd och gemensam exportfinansiering.Ökade direktstöd kan förutses för de jordbruk som inteklarar de sänkta priserna. Förmodligen blir dessa i ökandegrad en nationell angelägenhet. kommer docksannolikt jordbrukspolitikens sociala och regionalpolitiskafunktion att tillmätas stor betydelse.EG:s gemensamma jordbrukspolitik kommer på sikttroligen också att omfatta Central- och Östeuropa.Produktion och produktionsförhållandenProduktionsbetingelserna för jordbruk skiljer sigväsentligt åt i olika delar av . Det är större skillnadmellan förhållandena i och än mellan Skåneoch norra . Någon entydig bild av det svenskajordbrukets förutsättningar går därför inte att ge.I de nordiska länderna har mjölkproduktionen endominerande ställning inom jordbruket. I svararmjölkproduktionen för cirka hälften avjordbruksproduktionens värde. I används mjölksom måltidsdryck till skillnad från övriga delar av Europa.Dessutom är grovfoderproduktion möjlig ända upp tillovanför polcirkeln.Den svenska produktionen svarar för 1--avEG:s produktionsvolym inom respektive produktionsgren.Produktionsjämförelserna ger vid handen att den svenskaproduktionen har marginell betydelse på EG-marknaden.Överskottsproduktion är dock ett problem både i EGoch i . Det vore därför olyckligt om Sverigeytterligare späder på överskotten.Slutsatsen är att det också ur ett EG-perspektiv är viktigtatt den svenska livsmedelsproduktionen minskar. Jutidigare omställningen görs desto större möjligheter har viatt klara konkurrensen i EG.Förändrad marknadEn EG-anslutning medför både ökadeförsäljningsmöjligheter och ökad konkurrens. ''Hemmamarknaden'' kommer efter ett medlemskap attomfatta drygt 340 miljoner människor och innebär därmedstora potentialer. kommer å andra sidan att utsättasför ökad konkurrens. Det som blir avgörande för hurSveriges jordbrukare klarar en integration är bl.a. hurförädlingsföretagen utvecklas.En provinsiell syn på konkurrenslagstiftningen riskeraratt förhindra en nödvändig strukturanpassning till denökade konkurrens som ett medlemskap innebär. Det ärviktigt att vår konkurrenslagstiftning står i samklang medreglerna i andra europeiska länder.Det finns ett nära samband mellan konkurrens- ochjordbrukspolitik, t.ex. vad gäller regler och finansiering avexport. Även här måste jämförelser göras medförhållandena i EG.Sveriges jordbruk inför en EG-anslutningNär blir medlem i EG kommer också jordbruketatt omfattas av CAP. Vår jordbrukspolitik måste såledesändras ytterligare en gång. Det vore framsynt att redan nupåbörja en anpassning i rätt riktning för att inte onödigtviskomplicera en framtida anslutning.Som nämnts är dock EG inne i en förändringsprocess påjordbrukets område. Exakt vilken situation vi skall anpassaoss till framöver är alltså inte klart i dag.Starka skäl talar för att genast bör etablerakontakt med EG i syfte att få delta i utformningen av EG:snya jordbrukspolitik, som ju kommer att bli vårjordbrukspolitik efter ett svenskt EG-inträde.Redan nu kan vi förutse en del konkreta åtgärder somskulle underlätta ett svenskt medlemskap: Gränsskyddetbör följa EG:s vad gäller såväl form som nivå. Dengemensamma exportfinansieringen bör inte upphöra innanvi känner till EG:s långsiktiga planer i frågan. Det troligaär att EG behåller ett skattefinansierat exportstöd, om än imindre omfattning. De nationella stöd som kommer attbetalas ut också bör inte vara prispåslag. Dettabetyder en helt ny inriktning på i produktionen skall harmoniseras så långtsom möjligt. Villkoren för produktionen bör därför göraslikvärdiga.Sverige bör enligt vår mening sträva efter att vidta ovannämnda åtgärder.Svenskt jordbruk i EGDen dag har blivit medlem i EG finns enmöjlighet att inom gemenskapen -- fullt ut -- påverka målenoch utvecklingen i den gemensamma jordbrukspolitiken.Huvuddelen av den svenska jordbruksproduktionenkommer att vara helt beroende av denna gemensammapolitik. Det är då viktigt att de vinster som gjorts vadgäller avreglering och frihandel inte förloras.Även på jordbruksområdet bör man sträva efter attskapa mångfald, initiativkraft och ett effektivtresursutnyttjande. Detta kan bara skapas närproducenterna arbetar på marknadens villkor.Administrativa regleringar bör därför i möjligaste månundvikas. Enligt vår uppfattning måste även CAP på siktändras så att den bättre klarar att förmedla marknadenssignaler till producenter och konsumenter. Vi förordardärför en väsentligt ökad marknadsorientering.I ett bredare europeiskt perspektiv måste hänsyn tas mängd andra politiska, ekonomiska och sociala faktorer,t.ex. Detta kommer också attpåverka jordbrukspolitiken.Utöver gemensamma strävanden inom CAP kvarstår ettantal nationella mål för jordbruken vilka inte kan eller ensbör lösas på en överstatlig nivå. Det som blir kvar avSveriges ''egen'' jordbrukspolitik är främstberedskapsfrågor och landskapsvård. Utformningen av denationella stöden måste göras så att inte konkurrensen inomEG snedvrids och på sådant sätt att stöden överensstämmermed våra åtaganden i GATT.ÖvrigtBättre beskattningFöljande skattemässiga åtgärder är enligt vår meningangelägna för att förbättra lantbrukets ekonomiskasituation: Sambandet mellan förmåner ochsocialförsäkringsavgifter bör successivt återinföras.Avgiftsuttaget bör reduceras genom att ickeförmånsrelaterade avgifter slopas.Arbetsgivaravgiften bör sänkas med minst 4,5procentenheter . Densärskilda löneskatten -- som bl.a. belastar så kallade passivanäringsinkomster och pensionärer som arbetar efter -- bör successivt slopas. Rätt till avdrag förunderhåll av mangårdsbyggnad bör återinföras. Förmånav bil bör beskattas efter ett faktiskt nyttjande.Skogsvårdsavgiften bör avskaffas. Kapitalbeskattningeni bör anpassas till vad som gäller i vårakonkurrentländer. börförmögenhetsbeskattningen av arbetande kapital heltavskaffas. Förmögenhetsskatten i övrigt bör successivtslopas. Arvs- och gåvoskatten bör efter hand sänkas tillden genomsnittliga nivå som gäller för övriga nordiskaländer. Det skattefria beloppet vid gåva bör höjas från10.000 kronor till ett halvt basbelopp. Beskattningen avrealisationsvinster bör sänkas. I ett första steg böranskaffningsvärdena inflationsskyddas. Regler om såkallad räntefördelning inom enskild näringsverksamhet börhelt avskaffas. Det preliminära B-skatteuttaget börsänkas från till av föregående årsslutliga skatt. Nuvarande energiskatter bör heltavskaffas. I stället bör en koldioxidbaserad beskattning avfossila bränslen införas. Detta skulle stärka biobränslenaskonkurrenskraft. Beskattningen av skogsbrukets driv-och smörjmedel bör miljörelateras.