mot · GE02So446 · 1991-01-25 00:00:00 — kräver att ett fritt läkarval blirverklighet för hela befolkning. Detta kan bl a skegenom att läkaretablering i glesbygd stimuleras genomhöjda taxor och genom att avskriva studieskulder. Vad häranförts om betydelsen av ett fritt läkarval bör gesregeringen till känna.Centerpartiet stöder principen om människors rätt attfritt kunna välja var i det egna landstingsområdet de vill fåvården utförd. Principen måste omfatta en möjlighet att fåvård på samma nivå. Det fria valet av läkare skall även gällavalet mellan offentlig vård och privat vård.Dagmarsystemet ger enligt vår uppfattning en relativträttvis fördelning över landet av resurserna. En fulltutbyggd schabloniserad ersättningsmodell löser dock intealla problem inom sjukvården. Vi kan vidare konstatera attsjälva regleringsfaktorn i Dagmarsystemet spelat ut sin roll.Det kan därför finnas skäl att inom ramen för en allmänöversyn av sjukvårdens organisation och finansiering seöver etableringsreglerna inom Dagmarsystemet. Riksdagenbör hos regeringen hemställa om en parlamentariskutredning med uppgift att utföra denna översyn.Läkarnas kompetens måste garanteras. En nykartläggning som Sjukvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut (SPRI) gjort, visar att en stor del avsjukhusens akutmottagningar bemannas av unga läkaremed kort yrkeserfarenhet och utbildning. Detta trots attantalet specialistutbildade läkare ökat med nära 30 procentunder . Läkarkompetensen har inte höjts på demindre sjukhusens akutmottagningar. Bara på de storaregionsjukhusen har andelen specialistkompetenta läkareökat, från 1989. Resultatenpekar på behovet av fler läkare, översyn avspecialistutbildningen och en mer flexibelarbetsorganisation. Det är vidare angeläget att patienternagaranteras ett fullgott skydd vid felbehandling. Detta kan bla ske genom en annan utformning av patientförsäkringen.En för sjukvårdsverksamheten negativ tendens är attpersonalomsättningen har ökat under de senaste tre åren.En dryg fjärdedel av dem som arbetar inom sjukvården ärvikarier. Av landets cirka 210 000 vårdanställda är 55 000 vikarier. Det stora flertalet vikarier är kvinnor. Förpatienterna kan de många vikarierna innebära ökadotrygghet. För dem som har ett vikariat innebäranställningsformen i sig en viss osäkerhet. Det är vikariernasom får gå först när landstingen tvingas införaanställningsstopp.För att effektivisera vården och göra den mermedmänsklig måste den byråkratiska och hierarkiskaorganisationen förändras. Utgångspunkten förförändringen måste vara patienternas behov ochvårdpersonalens kompetens. Personalen måste på ett heltannat sätt än nu få påverka vårdens utformning ochinriktning. Detta kan bl a ske genom ökad delegering avansvar och befogenheter. Omfattande administrativt arbetebör föras över till andra medarbetare än vårdpersonal. Påså vis frigörs vårdpersonalens tid för själva vårdarbetet.Landstingsförbundet visar i en rapport attadministratörerna har blivit 3 600 fler . En flexibel organisation medmindre vårdenheter och större möjligheter att lokaltutforma arbetsrutiner och arbetstider ger bättre vård förpatienterna och ökad arbetstillfredsställelse för personalen.Största delen av vårdpersonalstyrkan, , utgörs avkvinnor och inte sällan kvinnor som ensamma ansvarar förbarnen.I vården förekommer många tunga lyft som kan leda tillsvåra belastningsskador. För att få till stånd en bättrearbetsmiljö i vården och en mer flexibel arbetsorganisationkan övergången till sex timmars arbetsdag medbibehållande av full lön vara en lämplig åtgärd.Småbarnsföräldrar och kvinnor i vården gynnas i hög gradav en flexiblare vårdorganisation. En vårdnadsersättningenligt modell skulle också ge positivaeffekter.Vad här anförts om behovet av satsningar påpersonalfrämjande åtgärder för sjukvårdspersonalen börges regeringen till känna.Offentlig och privat vård i samverkanLandstingen har enligt hälso- och sjukvårdslagen ettövergripande ansvar för att upprätthålla en likvärdigsjukvård i hela landet. Vi anser att bästa möjliga vård kanges under förutsättning att offentlig och privat vårdsamverkar i positiva former.Privatvårdens utveckling gynnar den enskilde genom atttillgängligheten och valfriheten ökar. Privatvården hardessutom ofta en positiv småskalighet.Den privata sjukvården har expanderat under de senasteåren. Nya kliniker har kommit till och de som startade imitten av har mer än fördubblat sin verksamhet.En utbyggd privat sjukvårdsverksamhet ökarmänniskors valfrihet, stimulerar utveckling och effektivitetoch är ett komplement till den offentliga vården. Det ärdärför viktigt att den privata vårdens villkor inte försämras.Även privatläkarna måste ges full täckning för sinakostnader, bl a genom en annan utformning av taxorna.Vad här anförts om relationen mellan offentlig ochprivat vård bör ges regeringen till känna.Landstingens roll -- nya organisations- ochfinansieringsformerDiskussionen om landstingens framtida roll har underden aktualiserats genom riksdagsbeslut om enutbyggd statlig länsförvaltning och om överföring avhuvudmannaskapet för delar av äldre- ochhandikappomsorgen till kommunerna. menaratt organisatoriska förändringar av det här slaget inte löserde centrala problemen. Vad som istället framstår som alltviktigare är att se till att den samlade regionalaförvaltningen på ett bättre sätt präglas av klaraansvarsförhållanden och tydlig demokratisk förankring.De folkvalda landstingen skall enligt vår mening ha detlagreglerade ansvaret att garantera alla invånare rätt tillhälso- och sjukvård på lika villkor.Det direkta driftsansvaret för hälso- och sjukvården böråvila sjukvårdspersonalen. Den politiska rollen bör vara attverka som kravställare på vården och sompatientföreträdare. De bör välja vilka enheter som skallproducera vilka sjukvårdstjänster och ställa krav påsjukhusen och vårdcentralerna att uppfylla kraven påkvalitet.Patienterna måste få möjlighet att direkt påverkavårdens organisation och innehåll i större utsträckning. Föratt detta skall vara möjligt krävs ett nytt ekonomisktstyrsystem i landstingen. Det bör bygga på att landstingensbudget på central nivå och i sjukvårdsområdena beskrivermål, prestationer och ekonomiska ramar som fastställs iavtal med varje basenhet. Det åligger därefterbasenheterna att själva utforma sin verksamhet utifråntillgängliga resurser. Delegering av ekonomiskt ansvar tilldem som har kunskap om verksamhetens förhållanden är ennödvändighet för att möta framtida krav på förändringar isjukvården.Landstingen måste för att kunna erbjuda en varieradvård utvecklas organisatoriskt. Landstingen skall utvecklastill folkvalda länsparlament. Demokrati på länsplanet därflera får vara med och bestämma, gynnar vakthållandet aven god vård. Landstingens nya roll kommer att gesamordningsvinster i form av bl a minskad administrationoch större effektivitet. Driften av sjukvården kan ske ilandstingens egen regi, eller på entreprenad, av anställda,organisationer, anhöriga och privata företag.Inslag av valfrihet och mångfald måste öka väsentligt.De organisatoriska förändringar som krävs måste ge storfrihet för regionala och lokala lösningar. Det krävs vidareen väl utvecklad samverkan mellan landsting, kommuner,enskilda vårdgivare och ideella organisationer. Sjukhus,vårdcentraler, kliniker och sjukhem skall kunna ha en mersjälvständig ställning.Nya vårdalternativ bör kunna erbjudas. Det skall enligtvår mening finnas möjlighet att få ersättning för annan vårdän den som bedrivs inom . Undersökningar visaratt var femte patient vänder sig till alternativa vårdformeristället för till den traditionella skolmedicinen. Samarbetetmellan de olika vårdformerna bör förstärkas.Vi ser positivt på beslut som innebär att alla invånare iett län skall ha rätt att välja vilken vårdcentral de vill gå till.Ett sådant system med fritt val av vårdcentral har bl a införtsi . Vi menar att rätten att välja vårdcentraläven bör kompletteras med att vissa privatpraktiserandeläkare ges möjlighet att ingå som en del av primärvården.Centerpartiet ställer krav på samordning av sjukvårdoch sjukförsäkring. Genom att t ex låtasjukvårdshuvudmännen disponera medel också inomsjukförsäkringen skulle de totala resurserna kunnaanvändas effektivare. Sjukvårdshuvudmännen skulledärigenom få ett mer samlat ansvar för kostnaderna förohälsa, sjukdom och skador. Nya modeller för finansieringbör prövas, där man bl a inför ett totalt kostnadsansvar. Deförsök som pågår inom många landsting med att skiljaansvaret för produktion och finansiering åt bör snarastutvärderas och ligga till grund för en utvidgadförsöksverksamhet. Vad här anförts om en samordningmellan sjukvård och sjukförsäkring bör ges regeringen tillkänna.En annan intressant modell med syfte att disponeramedlen inom sjukförsäkringen på ett effektivt sätt är att låtasjukförsäkringen fungera som beställare och finansiär avvården.Nya system för prissättning i vården bör prövas. Somexempel kan nämnas kvinnokliniken i , därman tar betalt för sina prestationer enligt en prislista byggdpå systemet med diagnosrelaterade grupper, DRG. Medhjälp av DRG kan en klinik jämföra den egna effektivitetenmed andra klinikers. Därmed kan onödiga kostnaderundvikas . Kvinnokliniken kan uppvisavinst, ett sällsynt begrepp för svensk sjukvård.För att valfrihet inom vården skall bli verklighet för demånga människorna krävs att de görs medvetna om demöjligheter och alternativ som finns. Det krävs därför brettupplagda informationskampanjer om den ökadevalfriheten.Vad här anförts om behovet av nya organisations- ochfinansieringsformer inom hälso- och sjukvården bör gesregeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tidsgränser för vårdensutförande,2. att för /92 undersocialhuvudtiteln till prop. 1990/91:100 bil. 7 genomomfördelning inom befintliga ramar anslår ytterligare . till den direkta vården, i enlighet med vad imotionen anförts,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de förebyggande insatsernas rolli sjukvårdsarbetet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en etisk debatt ivården,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av alternativaboendeformer för äldre och de äldres inflytande över sinaboendevillkor,6. att hos regeringen begär att en utredningmed uppgift att analysera och planera behovet avnärståendeinsatser i vården tillsätts i enlighet med vad imotionen anförts,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av de kommunalareglerna för anhörigvården,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn avreglerna för byggande av gruppbostäder,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn avreglerna för enskilda vårdhem att få statsbidrag vid om- ochnybyggnad,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av primärvårdensutbyggnad,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en långsiktigplanering av personalförsörjningsläget inom hälso- ochsjukvården,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelsen av ett frittläkarval,1][att hos regeringen begär att en parlamentariskutredning tillsätts, med direktiv att se över hälso- ochsjukvårdens framtida verksamhet och finansiering i enlighetmed vad som i motionen anförts,1]12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av satsningar påpersonalfrämjande åtgärder för sjukvårdspersonalen,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om relationen mellan offentlig ochprivat vård,1][att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av samordning mellansjukvård och sjukförsäkring,1]13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen i övrigt anförts om behovet av nyaorganisations- och finansieringsformer inom hälso- ochsjukvården.