mot · GE02T444 · 1991-01-25 00:00:00 — Ändringar av lagen om felparkeringsavgift m.m. Det är från många synpunkter viktigt att privatbilismeni m.fl. tätorter kan kontrolleras ochatt t.ex. kollektivtrafiken inte hindras i onödan. Det äremellertid minst lika viktigt att rimliga krav pårättssäkerheten för bilägaren tillgodoses. Bådelagstiftningen och de lokala trafikföreskrifterna är i mångasituationer svårtolkade och svåra att efterfölja. Själva lagenom felparkeringsavgift ger kommunerna mycket vidsträcktabefogenheter att avgiftsbelägga olika typer av beteendenfrån bilisternas sida. I många fall är det omöjligt att förutseeffekterna av ett visst parkeringsbeteende.Avgiftsbeloppen har höjts successivt, och i Stockholmt.ex. är högsta avgiftsbeloppet f.n. . Det är då ettrimligt krav att bilägaren kan veta exakt i vilka situationerhan kommer att drabbas av denna kännbara påföljd ochmed utgångspunkt i denna vetskap anpassa sitttrafikbeteende. Som framgår av exemplen nedan föreliggerdock många oklarheter i detta avseende.Enligt lagen om felparkeringsavgift får, om förseelsenhar viss varaktighet, upp till fem anmärkningar meddelasför en och samma förseelse, d.v.s. . Avgiften kansåledes sägas motsvara ett tämligen kännbart bötesstraff.Även en bilägare som visar normal aktsamhet riskeraravgifter på . Eftersomsanktionerna är utformade som avgifter och ej böter saknasemellertid den grundläggande rättstrygghet som föreligger ibrottmål, där bevisbördan ligger hos åklagaren.Möjligheterna att erhålla rättelse närparkeringsanmärkning utfärdas på felaktiga eller oklaragrunder är begränsade. Vid överklagande till domstoltillämpas lagen om handläggning av domstolsärenden. Detinnebär bl.a. att bilägaren har bevisbördan för deomständigheter som skulle kunna leda till att anmärkningenundanröjs. Allting tyder på att kontroll- ochövervakningsfunktionerna prioriteras betydligt högre änbilisterna och rättssäkerheten. I det följande lämnas någraexempel på lokala trafikföreskrifter m.m. som med stöd avlagen om felparkeringsavgift är sanktionerade med högaavgifter men som förefaller diskutabla från principiell ochpraktisk synpunkt.1. Parkering av fordon mot färdriktningen på vänstersida av dubbelriktad gata (69 § vägtrafikkungörelsen).På grund av hinder i trafiken, blockerade vändplatser pååtervändsgata m.m. kan det ibland vara nödvändigt attparkera på vänster sida i färdriktningen. För denna typ avuppställning uttas i en förhöjd avgift på 700 kr.Den enda motivering som gått att erhålla är att bilistenpresumeras vara trafikfarlig när han lämnarparkeringsplatsen.Avgift uttas även när bilen står på markeradparkeringsplats och i förekommande fall avgift erlagts.Detta innebär att man utkräver ett föraransvar (förev. vårdslöshet i trafik e.d.?) trots att det för parkeringensom sådan endast gäller ett ägaransvar enligt lagenom felparkeringsavgift. Det är principiellt samma sak somom man skulle bötfälla ägaren till en stillastående bil förvårdslöshet i trafik eller fortkörning.Till yttermera visso är det fullt möjligt och lagenligt attålägga ägaren fem parkeringsanmärkningar för sammaförseelse, dvs. utan att bilen flyttas från platsen.Här presumeras alltså ägaren vara trafikfarlig vid femtillfällen, oaktat han av naturliga skäl kan lämnaparkeringsplatsen vid endast ett tillfälle.2. Bestämmelserna om eftergift av ansvar är otillräckligajämfört med bestämmelser i 24 kap. omstraffrihet vid vissa nödsituationer.Bilägaren får i dessa fall förlita sig på den (icketvingande) bestämmelsen i 5 § fjärde stycket lagen omfelparkeringsavgift. Där sägs att parkeringsvakt får(inte skall) underlåta parkeringsanmärkning omöverträdelsen med hänsyn till omständigheterna i falletframstår som obetydlig. Om parkeringsvakten väljer attutfärda anmärkning har bilägaren mycket små möjligheteratt erhålla rättelse.Det finns givetvis också situationer som utan att varanödsituationer gör en parkeringsförseelse klart ursäktlig. Påavgiftsbelagd parkeringsplats gäller t.ex. att iförekommande fall parkeringsbiljett skall placeras fulltsynlig innanför vindrutan. Om biljetten blir okontrollerbarav skäl som bilägaren inte råder över (p.g.a. imma, frost,snö e.d.) finns det inget juridiskt hinder mot attparkeringsanmärkning meddelas.Det kan vidare uppstå situationer där bilen fårmotorstopp och parkeringsanmärkning utfärdas medanbilägaren försöker ordna bärgning. Eller där bilägaren pågrund av sjukdom är förhindrad att flytta bilen eller lägga ien parkeringsbiljett. Det skydd som lagen ger bilägaren idessa situationer är helt otillräckligt.3. I bl a finns ett stort antalpersoner som är bosatta i en fastighet där stoppförbud råder(på grund av busshållplats utanför porten eller annananledning).Här får bilägaren stanna vid porten endast för s.k. på-eller avstigning, under förutsättning att bussen inte hindras.Bilägaren får på eget ansvar avgöra om det är fråga om på-eller avstigning. Han kan således inte i förväg veta om ettvisst beteende kostar . Det är t.ex. oklartom begreppet på- eller avstigning innefattar personligtbagage eller andra föremål som hämtas ur eller läggs ifordonet.Bilföraren får dock aldrig stanna enbart för på- elleravlastning av tyngre gods, t.ex. om han hämtat hem entvättmaskin eller TV-apparat från affären eller verkstaden.Om föraren släpper av en passagerare som någonform av gods avlastas (matkasse, möbel, barnvagn e.d.) äroklarheten total: kostar det . ?Trafiknämnden kan anmärkningsvärt nog inte ge ett klartoch entydigt svar på detta. Det enda säkra besked som kanges är att föraren inte får lämna bilen för att på- elleravstigning skall anses föreligga. Han kan således inteledsaga ett minderårigt barn mellan bostaden och bilen. Förett sådant ansvarsfullt föräldrabeteende riskerar föraren enstraffavgift av 700 kr.Detta är några exempel av många på att en bilägarefaktiskt tvingas att ta risken att bryta mot gällandebestämmelser om det dagliga livet skall fungera. Det berordärvid på graden av tur eller otur om förseelsen dessutomföranleder höga avgiftskrav. Avgifterna är givetvis enbetydande inkomstkälla för kommunen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändringar av lagen (1975:206)om felparkeringsavgift m.m.,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts vad avser 69 § vägtrafikkungörelsenavseende bl.a. ägar- och föraransvar,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bestämmelser om eftergift avansvar,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen i övrigt anförts om oklarheter itillämpningen av parkeringsregler.