mot · GE02Jo801 · 1991-01-25 00:00:00 — Industrisamhället har för länge sedan sprängt deekologiska ramarna. Vårt samhälles produktion ochkonsumtion är inte delar i ett fungerande kretslopp. I varjeled skapas i stället miljöproblem, vid råvaruutvinnande,transporter, produktion, konsumtion och avfallshantering.Regeringen har aviserat en särskild miljöproposition undervåren. Vi återkommer med våra specificerade krav påmiljöpolitikens område när behandlar dennaproposition. I denna motion skall därför bara grunderna förmiljöpolitiken beröras, samt sambandet mellan miljöpolitikoch handelspolitik.Den s k 'växthuseffekten' har en gång för alla klargjortatt miljöproblemen i grunden handlar om just detta: Vi tärpå jordens ändliga resurser och i ett globalt perspektiv äranvändandet av världens tillgångar ytterst orättvist fördelat.Inga reningsåtgärder i världen kan ta bort utsläppen avklimatförändrande gaser. Vi måste minska utsläppen. Vimåste alltså gå över till andra system, som bygger påanvändande av förnyelsebara råvaror, återvinning ochhushållning med ändliga resurser. I-länderna står för 75%av utsläppen av ''växthusgaser'', ensamt för enfjärdedel.Problemen är att omsätta insikten om detta i medvetethandlande. finns det ett oerhört gap mellan deambitioner som uttrycks i tal och dem som kommer tilluttryck i handling. Så är det också svårt att finna områdendär miljöutvecklingen vänts till det bättre. Exempel finns,som t ex att halten kadmium i slam från reningsverkenminskat och att halterna av PCB i kraftigt gåttned, men sanningen är att utvecklingen som helhet går åt felhåll.Det är en plågsam insikt, som riskerar att leda tillresignation och uppgivenhet, vilket är det sämsta som kanhända. Miljöproblemen är svåra, men inte omöjliga attklara av. De är inte naturkatastrofer långt bortom mänskligtinflytande. De är tvärtom orsakade av mänskligt agerandeoch därför också möjliga att rå på genom mänskligtagerande.Detta handlande måste dock ta sin utgångspunkt i enrealistisk uppfattning om problemens karaktär ochomfattning. Denna realism måste sedan forma politiken påalla områden; trafik, energi, näring, handel och ekonomi.Miljöpolitiken kan inte avgränsas till ett särskilt fack.Miljöproblemen är många och av olika karaktär men detfinns vissa områden, som i ett globalt perspektiv måste gesmycket hög prioritet. Även vårt inhemska miljöarbetemåste på ett annat sätt än tidigare genomsyras avmedvetenhet om dessa synnerligen viktiga områden:klimatförändringar, kemikaliehantering och artbevarande.KlimatförändringarAntropogena (mänskliga) aktiviteter ökarkoncentrationen av s k växthusgaser i atmosfären.Temperaturen förväntas stiga med perdecennium. För att sänka ökningstakten till 0,1 graderCelsius per decennium uppskattas den nödvändigaminskningen av koldioxidutsläpp i världen uppgå till 60%av dagens utsläpp. Troligen har ingen annan fråga såomfattande konsekvenser för hela jorden som denna.Svårigheterna att få snabbt genomslag för åtgärder ärmycket stora. Allt vårt handlande borde vara präglatav dessa övergripande frågor: ''Hur ska vi i kunnaminska användningen av fossila bränslen ner till 1930-taletsomfattning, utan att försämra grundläggandelevnadsvillkor? Och hur ska vi kunna bidra tillinternationella minskningar av motsvarande omfattning? ''Det är åtgärder i den storleken som behövs om vi ska kunnaförändra verkligheten.KemikalierVarje år framställs tusentals nya kemikalier. 1970producerades enligt () 63miljoner ton kemikalier, 1985 var produktionen 250miljoner ton. Många svåra miljöproblem har orsakats avkemikaliehantering. Verkningarna av kemikalier var för sigoch när de blandas t ex i avfall är dåligt kända.Kemikaliehanteringen är ett stort och växande problem ibåde i- och . Omedelbara åtgärder måste till,annars är det mycket troligt att vi är på snabb väg mot nyastora miljöproblem orsakade av kemikalier. Detproducentansvar, som alla tydligen i teorin är överens om,måste också utkrävas i praktiken.ArtbevarandetAv jordens växt- och djurarter, beräknade till 30miljoner, finns hälften i de artrika regnskogarna, som nuavverkas i snabb takt. Arter har dött och nya har utvecklatsunder evolutionen, men sker förändringar i snabb takt pg a mänskliga aktiviteter. Det internationella arbetet för attbevara den biologiska mångfalden måste forceras. De artersom en gång förlorats kan aldrig återskapas. Även om vårtland har en tämligen artfattig natur, så är bevarandet av denbiologiska mångfalden av största vikt även här.Det är viktigt för människans egen skull. Vi vet inte vilkakunskaper som dessa arter kan ge oss och vilka möjligheternär det gäller läkemedel och livsmedel, som de är bärare av.Men artbevarandet har dessutom ett egenvärde. Människanmåste inse att hon är en del av en mycket större helhet, somfinns för sin egen skull, inte för människans. Ödmjukhetinför denna realitet måste leda till en helt annan inställningtill andra arter.Miljöfrågorna och fördelningspolitikenGlobalt lika väl som nationellt drabbar miljöproblemenojämlikt. Det är visserligen sant att vissa problem drabbaralla lika hårt. En kärnkraftsolycka skonar varken fattig ellerrik, men det är lika sant att i de flesta fall drabbas den somär fattig hårdare än den som är rik. Det var ingen slump attfattiga människor drabbades hårdast vid iIndien. Det är fattiga som bor närmast miljöfarligaindustrier. Det är ingen slump att LO-kollektivet i högregrad drabbas av arbetsskador och arbetssjukdomar som harsamband med miljöproblem, t ex kemikaliehantering.Miljöpolitiken har liksom andra områden sin tydligaklassprofil.Det finns också uppenbara risker att även åtgärdernamot miljöproblemen får en sådan profil. När t exmiljöavgifter används i syfte att styra så drabbar de hårdareden som har låga inkomster. Miljöpolitiken måste bygga påsolidaritet. När det miljömässiga utrymmet förbiltransporter begränsas, så måste t ex färdtjänst prioriteraspå bekostnad av tjänstebilsåkande.Och om företag lägger ner p g a hårda miljörestriktioner,så måste samhällets näringspolitik aktivt träda in och bidratill att finna lösningar. Annars kommer priset att betalas avdem som blir arbetslösa.Miljöpolitiken och handelspolitikenMiljöpolitikens första period byggde på föreställningenatt vi kunde bemästra problemen genom att rena utsläpp. vet vi att det inte bara är produktionssättet utan även iallra högsta grad produkterna, som ger upphov till problem.Eftersom den internationella handeln ökar måste detta ledatill att miljöpolitiken på ett helt annat sätt än blir enviktig del av handelspolitiken och de internationellaförhandlingar som bedrivs i syfte att underlättainternationell handel. Betydelsefullt är också det arbetesom pågår för att få fram internationell standard på olikaområden. Här måste hänsyn till miljön bli en grund förarbetet, så är det inte . bör verka för att nästa s kGATT-runda blir en miljörunda. måste också verkaför att den miljökommitté som tillsattes inom redan1972 (men aldrig har sammanträtt) väcks till liv och spelaren aktiv roll.Även inom det europeiska samarbetet måstemiljöfrågorna ges en hög prioritet. Inom EG harmiljöpolitiken tidigare inte varit ett prioriterat område.Den ingår inte i det som omfattas av det ursprungligaRomfördraget. Men har arbetet medmiljöfrågor intensifierats. måste verka för attmiljöpolitiken tillmäts stor betydelse i förhandlingarnamellan EG- och EFTA-länderna. Förverkligandet av deninre marknaden kommer att leda till en stor ökning avtransporterna. I detta perspektiv framstår internationelltsamarbete för att utveckla järnvägstransporterna somoerhört angeläget.I Montrealprotokollet (som reglerar avvecklingen avCFC) har ett viktigt steg tagits i och med att även import avprodukter som producerats med CFC ska kunna förbjudas,även om den färdiga produkten alltså inte innehåller CFC.Sverige måste verka för att ett sådant förhållningssättkommer att ligga till grund även på andra områden.Standardiseringsarbetet kommer i hög grad att påverkavilken ambition som blir möjlig att upprätthålla när detgäller miljökrav. I saknas en öppen diskussion kringdessa frågor. , kemikalieinspektionen ochflera myndigheter måste bli mer aktiva på detta område.Miljöorganisationer, konsumentorganisationer och depolitiska partierna måste också ges större möjlighet attdelta.Vi föreslår därför att en parlamentarisk utredningtillsätts, som får i uppgift att klargöra sambanden mellanhandelspolitik och miljöpolitik, samt att lämna förslag tillriktlinjer för det fortsatta arbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om grunderna för miljöpolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljöfrågor som grund för nästaGATT-runda,3. att hos regeringen begär att enparlamentarisk utredning tillsätts med uppgift att redovisasambanden mellan handelspolitik och miljöpolitik samt attskyndsamt lämna förslag till riktlinjer för det fortsattaarbetet på detta område.