mot · GE02K243 · 1991-01-25 00:00:00 — Folkrörelser är just det ordet säger, en rörelse blandmänniskor. Ska man beskriva en organisation blir det tyvärrofta stelt, därför att somligt är så mycket lättare att ange isiffror och organisationstablåer. Årtal, budget, kanslier,styrelser och organisatorisk uppbyggnad går enkelt att visai overhead eller broschyrer. Så kan man också beskriva ettföretag eller en myndighet.Och visst har folkrörelser dessa enkelt mätbara inslag.Men det grundläggande för en folkrörelse är detengagemang som finns hos dess medlemmar. Man har en idéeller övertygelse, som man vill arbeta för tillsammans medandra.Tidiga stora folkrörelser var väckelserörelsen,och arbetarrörelsen. In på det nya sekletkom idrottsrörelsen, nu den största av dem alla.Beredskapsåren innebar en kraftig tillväxt för de frivilligaförsvarsorganisationerna. Fredsrörelsen har en lång historiai vårt land. MHF kan tas som exempel på hurnykterhetsrörelsen och den framväxande bilismenförenades. Hembygdsrörelsen har fått ett allt starkaregenomslag som ett sätt för människor att i ett snabbtföränderligt samhälle bevara sambanden bakåt. Enmotsvarande funktion fyller rader av organisationer medfolkbildning och kulturaktiviteter på programmet. Vi harfått en rad ''nya'' folkrörelser, inte minst knutna tillmiljöarbete i olika former. Kvinnoorganisationer ärpådrivande i opinionsbildning för ökad jämställdhet. Vidsidan av den bedrivnamissionsverksamheten i fattiga länder finns ocksåandra organisationer med inriktning på bistånd och i olikaformer till människor i tredje världen. AmnestyInternational är ett exempel på de rörelser som drivs av ettstarkt humanitärt engagemang.Sveriges övergång från minoritetsstyrtprivilegiesamhälle till demokrati var en följd av aktivainsatser i folkrörelser. I dessa hade man lärt sig samarbeta,diskutera och fatta beslut, och på samma sätt ville mankunna få inflytande över statens, landstingens ochkommunernas beslut. Den svenska demokratin har därför --mer än i de flesta andra länder -- kännetecknats av impulserfrån folkrörelser.På motsvarande sätt kan demokratin utvecklas baragenom att så många som möjligt tar ställning, för fram sinmening och arbetar för samhällsförändringar.Folkrörelsernas arbetsmetod måste alltid vara denkonstruktiva protesten, alltså att peka på brister i samhälletmen också anvisa vägar för att förbättra socialaoch andra förhållanden.De folkrörelser som verkade för övergång tilldemokrati förde en lång och ofta hård kamp, men hela tidenmed fredliga medel. Det vi upplevt iCentral- och är mycket starka folkliga krav påfrihet, demokrati och ekonomisk-social utveckling.På papperet var diktaturen och våldsapparaten oerhörtöverlägsen. Den hade alla offentliga organ i sin hand, alltsåmyndigheter, massmedia, polis och militär. Menmänniskorna längtade efter frihet och ville själva formasamhällets framtid. Hösten l989 föll en radförtryckarregimer i , och kanske vågar vi uttryckaförhoppningen att i längden kan inte en liten klick -- ävenom den är beredd att använda våld -- stoppa breda folkligafrihetskrav.På motsvarande sätt kan en demokrati bara utvecklasgenom att engagemang finns hos många. Den svenskamaktutredningen har kommit med mycket intressantmaterial som visar att fler människor tar ställning men attfärre än förr gör det genom politiska partier.Svensk demokrati har i mycket formats genom insatserfrån folkrörelser. Dessa har varit ''skola'' för otaligamedborgare, genom att de lärt sig ta och ge argument,samarbeta med andra och söka lösningar på problem.Ju fler sådana aktiva medborgare som finns i ett land,desto bredare diskussion i samhället och desto störremöjlighet för många att påverka beslut. Det är ocksåutomordentligt viktigt att riksdag, landsting och kommunerinte bara söker ''rationella'' lösningar på område efterområde, utan att man väger in vilken valfrihetoch vilken påverkansmöjlighet man ger medborgarna. Detfinns en ökad insikt om detta, mer än under deårtionden då alltför många trodde att storskaliga för helalandet likriktade lösningar var de mest rationella. Mer avlokalt inflytande, mer utrymme för mångfald och olikalösningar ger ett bättre samhälle -- helt enkelt därför att ommånga fler direkt får påverka sin egen miljö och sina egnaförhållanden får man ökat ansvar och en fortlöpandeanpassning till vad människor själva vill.Det är mot den här bakgrunden självklart för oss somliberaler att på så många områden som möjligt söka ge godautsättningar för frivilligt arbete, folkrörelser och enskildaalternativ.Det är helt otänkbart att stat, landsting och kommunermed egna insatser skulle kunna klara sociala problem ifrågaom ungdomar och förhindra utslagning. Hemmen,ungdomsföreningarna, idrottsrörelsen och rader av andraideella organisationer betyder oerhört mycket iförebyggande arbete. Men också för insatser för att hjälpaoch stödja dem som råkat illa ut kan frivilliga göra mycket,vilket inte minst alkoholist- och narkomanvården visarmånga exempel på.I grunden kan man naturligtvis säga att folkrörelserbygger på vad människor själva gör, så detta är inte ettområde där ska fatta beslut. Beslut ochengagemang står medlemmarna för, stat och kommun kanstödja men får absolut inte styra. Den statligafolkrörelseutredningen blev l987 en illustration till hur snettdet kan gå om man inte förstår skillnaden mellan folkligtengagemang och statligt-kommunala värderingar. Dekraftigaste protesterna mot synsättet i utredningen komdärför från de ideella folkrörelserna. Det är nödvändigt attinse skillnaden mellan ideella och ekonomiskaorganisationer. De första utgörs av människor som samlatskring en idé och övertygelse, där man arbetar för gemensamtmål och inte för egen . De organisationer sombildats för att ta tillvara ekonomiska intressen har sittberättigande på t.ex. arbetsmarknaden, men de ska inteblandas samman med de frivilliga ideella folkrörelserna.För liberalerna är det naturligt att plädera förlösningar och arbetssätt där engagemang, kunskap ocherfarenhet i folkrörelser tas tillvara. Här lämnas exempelfrån årets allmänna motionstid på förslag från liberalt hållom sådant tillvaratagande av engagemang inomfolkrörelser.I partimotionen om aktionsprogram mot missbruk avalkohol och droger betonas att ideella organisationer ochenskilda gör betydande insatser inom missbrukarvården.Dessa svarar för mycket av nytänkandet och finner oftaeffektiva behandlingsformer. Det ekonomiska bidraget tilldessa organisationer bör därför ökas med ytterligare l0miljoner kronor.I en kommittémotion om avdragsrätt för gåvor till ideelltoch humanitärt arbete föreslås att avdrag medges till bl.a.trossamfund och organisationer som utövar socialhjälpverksamhet, internationell biståndsverksamhet,verkar för internationellt samförstånd eller för respekt förde mänskliga rättigheterna eller för att bekämpa sjukdomaroch för att förbättra villkoren för sjuka och handikappade.I liberalernas partimotion om u-landsbiståndfinns ett utförligt avsnitt om enskilda organisationer. Därbetonas vikten av att i mottagarländerna ge stöd tilluppbyggnaden av ideella organisationer och politiskarörelser som främjar en positiv utveckling. Detta kan inteåstadkommas via de statliga mottagarorganen, eftersomdessa inte alltid -- kanske inte ens ofta -- gynnas när enpluralistisk folkrörelsestruktur växer fram. För sombiståndsgivare innebär detta att vi bör söka andra vägar föratt nå denna typ av organisationer. Inom flerafrivilligorganisationer, t ex missionen, Rädda barnen ochRöda korset, är kontaktnäten utanför mottagarländernasstatliga biståndsadministration väl utbyggda. Vidare harideella organisationer ofta lättare att nå ut till de människorsom verkligen behöver hjälp. De ideella organisationernasmedlemmar och lokala föreningar i görbeundransvärda insatser både för att samla in pengar till u-landsverksamheten och för att bilda opinion. Vårbedömning är att den del av svenskt bistånd som kanaliserasvia frivilliga organisationer kan och bör fortsätta växa.Folkpartiet liberalerna föreslår en utökning av dessa medelmed i förhållande till regeringensförslag.I partimotionen om invandrar- och flyktingpolitikbetonas att för många invandrare utgör föreningarna en fastpunkt i tillvaron. Det är främst när nya organisationer byggsupp bland invandrare som de behöver samhällets stöd.Partimotionen om miljöpolitiken föreslår bl a att ideellamiljöorganisationer bör ges rätt att överklaga miljöbeslut.I en kommittémotion om idrottens villkor framhålls attden omfattande ungdomsverksamheten är möjlig tack varede uppskattningsvis 500 000 idrottsledarna. En större del av Tipstjänsts överskottbör ställas till idrottens förfogande, som idrottensoch andra folkrörelsers spel och lotterier måste gesmöjlighet att öka sin andel av den totala spelmarknaden.I partimotionen om äldrefrågor sägs att frivilliga ideellainsatser är angelägna och att det är viktigt att nå engemensam uppfattning om rollfördelningen i samarbetetmellan professionella och frivilliga krafter. Den frivilligaverksamheten måste ges möjlighet till utveckling.I partimotionen om handikappade sägs atthandikapporganisationerna haft en avgörande betydelse.Dessa organisationer har höga kostnader, bl.a. därför attmånga av de personer de organiserar har olika slag avfunktionshinder. liberalerna föreslår därförytterligare i bidrag tillhandikapporganisationer.I en annan motion föreslås ytterligare tre miljoner tillbidrag till trossamfund. Detta är nödvändigt för att bidragetskall närma sig den nivå som kulturutskottet uttalat sig för.Gemensamt för alla dessa förslag i olika motioner frånliberalt håll är alltså en stark tilltro till frivilligaorganisationer. Varje sådan organisation måste få arbetautifrån sina egna förutsättningar och sina egna mål. Mengenom att stöda deras arbete kan staten bidra till ökadmångfald och ett mänskligare samhälle. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om folkrörelsernas roll fördemokratins utveckling och för ett samhällsklimat medmångfald och vitalitet.