mot · GE02Jo813 · 1991-01-25 00:00:00 — Skälet tilltidsgränsen är betingat av rättssäkerheten för deekonomiska intressenterna i vattenföretagen.7.3 MiljöaspekterVattenföretag får ofta ekologiska konsekvenser, intesällan omfattande sådana. Dessa konsekvenser skiljer sigprincipiellt inte från dem som miljöskyddslagen ochnaturvårdslagen är avsedda att täcka.Prövningar enligt vattenlagen får betydelse på mångaolika sätt. Vattenmålen har sålunda med tiden alltmer gälltkonflikter mellan naturvård och miljöskydd å ena sidan,exploateringsintressen och ekonomiska tillväxtintressen åden andra.Kammarkollegiets uppgift är att företräda allmännaintressen i vattenmålen. Kollegiet har rollen avsammanvägare. De olika intressena som skall vägassamman är bl.a. allmänna ägarintressen, allmännasamhällsekonomiska intressen, statliga finansiellaintressen, kommunala finansiella intressen, naturvård ochmiljövård samt vattenvårdande intressen.Det som man ibland kallar allmän naturvård och somvanligen brukar avse landskapsbild, vissa aspekter påfauna- och floravård samt rörligt friluftsliv har fått engradvis starkare ställning i vattenmålen.Däremot förefaller inte vattenkvaliteten somsådan ha spelat annat än en mindre roll. Många konflikterhar snarare kretsat kring förlusten av vackra ochforsar och förfulning av landskapsbilden. För en framtidalivsmiljö är det de ekologiska kvaliteterna tillsammans medlandskapets utseende som kommer att ha avgörandebetydelse.När miljöskyddslagen infördes fick tvålinjer vad gäller vilka slags organ som skulle företrädaallmänna intressen. Dels den äldre linjen medkammarkollegiet som samlande företrädare, dels en ny linjesom innebar att trädde in som företrädareför sådana allmänna intressen som rörde naturvård ochmiljöskydd.Det är ett uttryck för att de ekologiska konsekvensernai vår lagstiftning har fått alltmer tyngd och betydelse.7.4 SlutsatserI ställs inga fristående krav på beslutsunderlagetskvalitet. I vattenmål kan endast de taleberättigade påverkaprövningen huruvida vattenlagens kravregler är uppfyllda.Varken ideella organisationer eller statligamiljömyndigheter kan påverka prövningen.Detta förhållande kan inte bestå hur länge som helst.Närmandet till EG innebär att en förändring måste kommatill stånd. Där har redan beslut fattats om EnvironmentalImpact Assessments -- miljökonsekvensutredningar -- ochdär lär vidare ske en rörelse i rikting mot att inom respektivenation lagstadga om rätten till viss miljökvalitet.Om vattenkvalitetsnormer skulle införas i vattenlagenkommer också medborgarna utan att vara sakägare kunnaanse sig rättsligt försäkrade om en viss vattenkvalitet. Detskulle då också bli nödvändigt att göra en integration avvattenrätten i vattenlagens mening och miljörätt inaturvårds- och miljöskyddslagens mening. Dessa lagarskulle representera en gemensam kravpolitik och innehållasamma kravkatalog.I moderna vattenmål diskuteras nu sällan den ekologiskabetydelsen av förändringarna, istället ägnas sida efter sida idomarna åt beräkningar av kilopris på förekommandefiskpopulationer, omsättning på turistanläggningar ochisläggningens förändring. En del av landets vattendomstolarförefaller verkligen inte uppfatta den nya vattenlagen sommycket annat än en språklig omarbetning av den gamla.Inte heller försöker de i någon påfallande omfattning förståekologiska samband och skeenden under den synligavattenspegeln.Naturvårdsverket är både tillsynsmyndighet och part förvissa allmänna intressen i miljöskyddsärenden.Kammarkollegiet är däremot inte tillsynsmyndighet enligtvattenlagen, det är länsstyrelsen.Av dessa respektive roller följer bl.a. attnaturvårdsverket typiskt sett har sakkunnigafacktjänstemän medan kammarkollegiet saknar sådana.Åtminstone principiellt sett är skillnaden betydelsefull.I både miljölagstiftningen och i vattenlagen har deekologiska sammanhangen rättslig relevans. Om vi ser på3:4 vattenlagen, förefaller lagrummet säga att vattenföretaginte får komma till stånd om det inte föreligger ennyttoövervikt. Något liknande förefaller gälla enligt 6§ miljöskyddslagen, där nyttoövervikt krävs men baravid fall av särskilt stora miljöeffekter. I praxis har det visatsig att vattenlagens regler mer än miljöskyddslagens tarsikte på en ekonomisk bedömning. Domen i Sösjömålet geren viss förhoppning att domstolarna skallanlägga en annan syn på den ekologiska inverkan av ettvattenföretag.Vare sig -- som är tillsynsmyndighet enligtvattenlagen -- eller kan göra någoträttsligt mot kammarkollegiets sätt att utföra talan ivattenmål. Kammarkollegiets sätt att utföra sin talan kaninte överklagas. Inte heller sätt att utföratalan enligt miljöskyddslagen kan överklagas. Skillnadenmellan de bägge myndigheterna ligger i attnaturvårdsverket inom sig har sakkunniga i förening medett tillsynsansvar.Genom den konstruktion som finns i vattenlagen saknasen ovillkorlig koppling mellan ansvaret för naturvården ochmiljöskyddet. Kammarkollegiet är överordnat demyndigheter som har ansvaret för naturvården ochmiljöskyddet.Ett område som klart visar på skillnaden mellanvattenlagen och naturvårdslagen är de krav som ställts närman runt om i landet velat anlägga golfbanor. Ofta villprojektörerna placera banorna på områden som ärintressanta från naturskyddssynpunkt. Naturvårdslagensregler har varit tillämpliga. I många fall har regeringen, somär slutinstans i dessa ärenden, vägrat tillstånd med hänsyntill naturvården.I vissa fall har golfbanornas anläggande också varitberoende av tillstånd enligt vattenlagen. Det kan varafrågan om utfyllning av vattendrag etc. Vattendomstolarnahar i dessa fall varit mycket frikostiga medatt medge tillstånd, trots att projekten fått mycket allvarligamiljökonsekvenser. Kammarkollegiet har dåligt företrätt deallmänna naturvårdsintressena.Kammarkollegiet har en ställning som gör det svårt förverket att tillvarata moderna miljösynpunkter.Myndigheten saknar egen sakkunskap i frågorna, den skaväga de olika allmänintressena mot varandra innanbeslutsunderlaget är tillräckligt och innan dessa förs tillvattendomstolen för samma slags avvägning.Kammarkollegiets sätt att företräda allmänna intressen kaninte överklagas.Vår analys pekar på att kammarkollegiet spelar ennumera mindre vanlig roll i modernmiljövårdsadministration. Det vore naturligt att genomföraen förening av tillsynsansvar, genomförandeansvar ochtalerätt inom vattenvården samt att den inleddagränsborttagningen mellan miljöskyddslagen ochvattenlagen fortsätts.Större tyngd måste ges åt medborgarintresserna. Vimåste verka för att öka pluralismen i vattenmålen. Olikaintressegrupper måste ges möjlighet att föra talan.Eftersom de allmänna intressena är så mångfacetterade ärdet i det närmaste omöjligt för en myndighet att ensamföreträda dessa. Med somensamföreträdare skulle miljöintressena troligen vägatyngre i bedömningen men vi tror inte detta är tillräckligt.Med flera taleberättigade skulle processen i vattenmål blimer komplicerad och högre krav skulle ställas pådomstolarna. Vi tror att den utvecklingen är nödvändig föratt garantera att de ekologiska aspekterna skall få en merframskjuten plats i bedömningen.De indirekta ekologiska effekterna måste ges ökadtyngd. Vattenlagen måste vidare innehålla en mer bestämdsatsning på vattenkvalitetsfrågorna. Vi måste också verkaför att miljökonsekvensbeskrivningar införs. skullepå det sättet närma sig de krav som många andra länder ivår omedelbara närhet ställer.Det måste ställas högre krav på väl underbyggda beslut.Vid bedömningarna av om ett vattenprojekt skall tillåtasmåste ekologiska effektkedjor och dess konsekvenser få enmer framskjuten position. En naturlig konsekvens av dettablir också att miljöskydds- och vattenlagen integreras på etteller annat sätt.Med de nyordningar som skisseras ovan kommervattendomstolarna få ett helt annat beslutsunderlag. Fleraaktörer kommer att figurera i målen.Det finns en rad exempel på att vattendomstolarna på etttveksamt sätt tillämpat vattenlagen. Det må delvis bero påbrister i beslutsunderlag, men detta kan inte förklara allt.Vi anser att det är nödvändigt att överväga rättenssammansättning i vattenmålen. Det vore rimligt att tillföravattendomstolarna större ekologisk kompetens.Nu är hela miljölagstiftningen föremål för översyn. Inomramen för denna översyn finner vi det angeläget attvattenlagen ägnas uppmärksamhet. Det är viktigt attlagstiftningen inom miljöområdet görs mer enhetlig.Samtliga miljölagar måste representera en gemensamkravpolitik och en gemensam kravkatalog.Större vikt måste läggas vid långsiktiga ekologiskafaktorer. Miljökonsekvensbeskrivningar måste bliobligatoriska vid den rättsliga prövningen av såvälvattensom andra projekt som påverkar vår miljö.En förutsättningslös översyn måste ske avkammarkollegiets roll i vattenmålen. Mycket talar för att enmyndighet med större eget ekologiskt kunnande borde varamer ändamålsenlig som företrädare för det allmännasintressen.Större vikt måste fästas vid medborgarnas intressen -- ivid bemärkelse. I detta sammanhang vore en utvidgning avtalerätten befogad. Fler än sakägare, t.ex. ideellaorganisationer, borde tillförsäkras en fristående rätt att föratalan i vattenmålen.7.5 DelreformerI liberalernas motion om älvskyddetunderstryks att minikraftverken i många fall har visat sig gebetydligt större skador än man tidigare utgått ifrån.Mot den bakgrunden bör i avvaktan på en bredareförändring av vattenlagen några inledande steg tas:Regeringen bör förbehålla sig prövningen av ett antalminikraftverk, även i sådana fall där inte undantagna älvarberörs. Det skulle skapa en praxis som skulle gedomstolarna en viss vägledning i deras bedömning avallmänna intressen.Vattenlagens tillåtlighetsregler börändras så att skadornas omfattning vid bygge avminikraftverk får en riktig bedömning.I dag bygger domstolarna sina bedömningar påerfarenheter från vattenmål som gällt stora kraftverk ochförhållandevis omfattande skador. Därmed har man svårtatt göra en riktig bedömning av skadorna i dessa småvattendrag.Även små vattendrag skall omfattas avsamma utredningsmöjligheter enligt VL 11 kap. 10§ som de stora vattenkraftsföretagen -- mot bakgrund avatt det oftast saknas grundläggande kunskaper om de småvattendragen.Naturvårdsverket bör ha ansvaret för attutredningsarbetet genomförs.Dessa förslag framförs i en särskild motion omälvskyddet. Med hänvisning till det anförda hemställs[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den kommunala taxesättningenför vatten och avlopp,1]1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att pröva kostnadseffektivametoder för kvävereduktion från avloppsreningsverk,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att målet skall vara attmassaindustrins utsläpp av klorföreningar är avvecklade ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en forskningsstation förekologisk forskning om vattendrag,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en miljövänligare vattenlag.