mot · GE02Jo275 · 1991-01-25 00:00:00 — Genom den svenska sockerbetsodlingen tryggas landetsförsörjning av ett viktigt livsmedel. Odling av sockerbetormedger också en varierad växtföljd och odlingen svarar fören viktig del av sysselsättningen inom olika sektorer i annarsofta sysselsättningssvaga regioner.För några år sedan sänktes självförsörjningsgraden fördetta livsmedel från till . Detta med motivering att man härigenom skapadeutrymme för sockerimport från . Det har dock visatsig att det socker som importeras i huvudsak kommer frånolika . Med detta har skälet för den lågasjälvförsörjningsgraden fallit. Med den inhemskaavregleringen av jordbruksnäringen som bakgrund tordefrågan om nivån på självförsörjningen vara en fråga sombäst löses av odlarna och industrin i samverkan. Det kansåledes vara aktuellt att genom denna samverkan höja nivåntill om man så finner möjligt. Därutöver bör det gesmöjlighet för export av svenskt socker till de priser sområder på världsmarknaden. Även denna fråga bör lösas avodlare och industri gemensamt.Under hösten 1990 presenterades en utredning medrubriken till sockernäringen på och Gotland.En av utredningens slutsatser är att stödet för drift avMörbylånga sockerbruk bör upphöra. En sådannedläggning skulle få svåra konsekvenser för lantbruket ochandra näringar inte bara på och i södra län,utan också starkt negativt påverka omställningen ochutvecklingen av jordbruket i östra . Avsockerbetsleverantörerna till sockerbruket i Mörbylångafinns ett trettiotal i östra . Deras totalasockerbetsareal är ca 250 ha. Årsskörden är ca 12 000 tonoch odlingen tillsammans med transporter och annanservice som verkstäder och dylikt ger . Om sockerbruket i Mörbylångaskulle läggas ner kommer effekterna av detta att bli svårainte bara på och i södra län utan också iBlekinge. Utredningens förslag om transport till sockerbruki under är knappast realistiskt. Dels skulletransportkostnaderna bli mycket höga, dels föreslås att ettfraktstöd för detta endast skall utgå . Ävenbelastningen på vägarna skulle öka starkt då det enligtberäkningar skulle erfordras ca 10 000 lastbilstransporterper år från denna sydöstra del av landet till Skånebruken föratt klara av transporterna. Att även miljön skulle bli hårtbelastad av detta står tämligen klart.Sockerbetan har en lång växtsäsong vilket gör att denäven långt ut tar upp näring från marken.Detta medför att risken för läckage av näringsämnen, framför allt kväve, minskar från de arealer där betor odlas. Denlånga växtsäsongen och goda näringsupptagningsförmågangör också att sockerbetorna får räknas in under begreppetgrön mark enligt de förslag som finns att minska läckagetav näringsämnen till havet. Vidare kräver sockerbetan stortillförsel av näringsämnen vilket gör att den är en ytterstlämplig gröda i dessa delar av landet som har storanimalieproduktion. Dessutom ger sockerbetsodlingenolika biprodukter som blast och betmassa vilka är bra foderi animalieproduktionen. Sockerbetsodlingen ingår således iett väl fungerande kretslopp.Den tidigare nedläggningen av sockerbruket iKarpalund innebär att betor som odlas i västra transporteras till andra bruk i . Dennavästblekingska odling kan också anses hotad. Dettadå Sockerbolaget har meddelat att man i en nära framtidendast kommer att svara för fraktkostnaderna för etttransportavstånd . Merkostnaderna förbettransport får odlaren sedan själv betala.Detta innebär att odlingen kommer att koncentreras tillområden intill de bruk som föreslås bli kvar.Odlingen i västra liksom den odling i ochKalmar län som går till skulle då kommaatt belastas med helt orimliga transportkostnader ochodlingen skulle troligtvis tvingas upphöra. Sammantagetkan konstateras att en ytterligare neddragning ochgeografisk omfördelning av sockerbetsodlingen skulle fåsvåra följder för jordbruket och olika därtill kopplade andranäringar i hela sydöstra och då inte minst i helaBlekinge länNy och förbättrad teknik gör det ständigt möjligt attutnyttja råvaror från jordbruket inom nyaanvändningsområden. Det är härvid av stor vikt att denresurs som åkermarken utgör utnyttjas på ett bra sätt. Detbör vidare utredas hur sockerbetorna i detta sammanhangkan ges nya användningsområden som råvaror och bas förannan industriell produktion. Detta gäller även andragrödors möjligheter att utnyttjas i nya industriellaprocesser. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om självförsörjningsgraden avsocker,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om export av svenskt socker,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelsen av svensksockerbetsodling,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelsen av sockerbetsodling isydöstra och fortsatt drift vid sockerbruket iMörbylånga,5. att hos regeringen begär en utredning omalternativ odling av jordbruksprodukter förindustriändamål.