ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02So489 · 1991-01-25 00:00:00 — Psykologers ansvar inom hälso- och sjukvården Vuxen- resp. barn- och ungdomspsykiatri vilar på främsttvå vetenskaps- och kunskapsområden: detmedicinskt/biologiska samt det psykologiska, inkl.socialpsykologin.Vetenskaperna tillämpas av alla som arbetar inomverksamheten men garanteras främst av två yrkesgrupper:läkare och psykologer. De har likvärdig utbildning vadavser såväl bredd som fördjupning och omfattning inomsina resp. grundvetenskaper.Läkaren har genom sin formaliseradespecialistutbildning till synes en längre utbildning, menpsykologen har oftast en väl så omfattande vidareutbildninginom relevanta områden, även om dessa inte alltid ärformaliserade.Båda kompetenserna är oundgängliga för att bibehållaoch utveckla såväl innehåll som kvalitet i utrednings-,behandlings- och vårdarbetet.För att utveckla och förbättra den psykiatriskaverksamheten, med ansvar för såväl patienters sommedarbetares väl och ve, är ledningsfunktionen av storbetydelse. Den av beslutade förändringeni HSL syftade bl.a. till att ledningsansvaret ska kunnasamlas hos den som bäst är lämpad att bära ansvaret försåväl patienter som verksamhetsadministration ochutveckling.Ur socialutskottets utlåtande kan följande citeras:Också inom psykiatrin kan det finnas enheter som intenödvändigtvis måste ha en läkare i ledningsansvar förverksamheten.Utskottet konstaterar vidare att en stor del av denoffentliga hälso- och sjukvården enligt förslaget intekommer att omfattas av något lagreglerat ledningsansvar.Under utfrågningen har nämnts att hälften av allaslutenvårdsplatser kan förväntas falla utanför detlagreglerade området. Inom den i detta avseende sålundaoreglerade delen av hälso- och sjukvården kan alltså andrapersonalkategorier, t.ex. sjuksköterskor och psykologer,komma ifråga för ett samlat ledningsansvar.För psykiatrin skulle det vara olyckligt om detta beslutkringskärs så att enbart företrädare för den enakompetensen, dvs. den medicinskt/biologiska, kan bliaktuell för det samlade ledningsansvaret. Konsekvensernaför verksamhetens innehåll och utveckling kan blisvåröverskådliga. Det blir alltså betydelsefullt att noggrantfölja tillämpningen av förändringarna i HSL i dettaavseende. Det bör även noggrant prövas hur införandet avpatientansvarig läkare kommer att påverka det medicinskaeller det ''psykologiska'' yrkesansvaret.Leder lednings- eller patientansvarsfunktionen tilloönskade konsekvenser i form av inskränkningar ellersvårigheter att till fullo ta ett yrkesansvar, bör dettauppmärksammas. Problem att rekrytera och/eller behållakvalificerade psykologer kan bli en besvärlig följdverkan. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att följa tillämpningen av HSL,särskilt vad avser psykiatrin, inkl. barn- ochungdomspsykiatri,2. att hos regeringen begär att den skyndsamtutreder frågan om psykologers yrkesansvar enligt vad imotionen anförts om samlat ledningsansvar ochpatientansvarig läkare.
mot · GE02So490 · 1991-01-25 00:00:00 — Etiska regler vid vård och behandling Alternativen till offentlig vård och behandling blir alltfler. Det finns både privata vårdgivare, olikasammanslutningar och stiftelser vars syfte i huvudsak är attvårda och behandla människor som inte direkt behövermedicinsk vård. Det kan vara fråga om åldringar som harsvårt att klara sig fysiskt, det kan vara människor medlättare psykiska problem, barn och ungdomar somomhändertagits för samhällsvård, missbrukare ellerpersoner som vistas på hälsohem.Ofta är det människor i en krissituation och som då kankomma i en stark beroendeställning till den som ger vården.Det finns mycket lite av regler och etiska förhållningssättför dessa institutioner eftersom de står utanför hälso- ochsjukvårdslagens domvärjo. I princip krävs baralänsstyrelsens godkännande av lokaliteterna för att ensådan verksamhet med vård och behandling kan starta.Att det har förekommit kränkande handlingar på sådanainstitutioner bekräftas av klientorganisationerna och detvore därför värdefullt om det fanns etiska riktlinjer ochannan reglering för verksamheten. Regler som skulle kunnautgöra minimikrav på den som förmedlar vården. Vi tror attdetta kunde vara till hjälp och skydd både för denbehandlande och den som behandlas.Vi föreställer oss att dessa regler skall innehålla ettintegritetsskydd för patienten så att inte behandlingen kankränka hans värdighet eller autonomi och att patienten fårbehålla ett personligt ansvar.Vårdgivaren tar på sig ett ansvar att erbjuda skydd så attpatienten får bästa möjliga hjälp och inte åsamkas psykiskeller fysisk skada.Vi anser att det också måste innebära att den somerbjuder vården måste ikläda sig ett behandlingsansvar därklienten är informerad om vad behandlingen innebär ochatt denna behandling inte sker utanför behandlarenskompetens.Viktig är också en genomgång av vilken sekretess somskall gälla för verksamheten.Vi tycker också att det bör finnas en prövning avlämpligheten hos de personer som skall öppna en institutionbeträffande deras yrkesmässiga kompetens. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att socialstyrelsenfår i uppdrag att se över reglerna enligt vad i motionen sägsom etiska regler för institutioner utanför hälso- ochsjukvården,2. att hos regeringen begär att socialstyrelsenfår i uppdrag att utarbeta regler för vårdgivarnas kompetensenligt vad i motionen sägs om behovet av kompetens hosprivata vårdgivare.
mot · GE02So493 · 1991-01-25 00:00:00 — Mellan av de svenska barnen harMBD (minimal brain dysfunction). I ärprocenttalen 1,2 för barn med svår MBD och 3--6 förlättare. Sjukdomen är fem gånger vanligare bland pojkar änbland flickor. I den göteborgska undersökningen heter detockså att MBD kan avgränsas i 6--7-årsåldern som enkombination av vissa sjukdomstecken.Inom läkarvetenskapen är man inte klar över de faktorersom leder till MBD. Mycket återstår att utforska på detmedicinska och kirurgiska området. Som alltid vidsjukdomar med oklar bakgrund finns ett stort behov avforskning.För såväl barn som föräldrar är MBD en prövning.Föräldrarna är vanligen de som först förstår att barnet harsjukdomen, medan insikter om sjukdomens karaktär ochmönster kan vara sämre i barnets omgivning. Därför är detviktigt att personal inom socialtjänst, hälso- och sjukvårdoch skola får information och utbildning. Enligt uttalandeav skall kunskap om barn med MBD tasmed i utbildningsplanerna för alla yrkesgrupper som i sittarbete kommer i kontakt med människor med handikapp.Särskilt gäller detta skol- och barnavårdspersonal.När det gäller de svåra fallen av MBD behövs meromfattande habiliteringsinsatser. De nuvarande resursernaär otillräckliga. Ett träningscenter för barn med handikappsom MBD bör inrättas. Centret kan även betjäna barn medrörelsehinder. Vid centret skall finnas specialistkompetens.Centret skall också fungera som stöd för föräldrarna underbarnens uppväxt och ge kunskap i de fall kompetens hosandra instanser saknas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hjälp till barn med MBD,2. att hos regeringen begär förslag ominrättande av ett träningscenter för barn med MBD och förbarn med andra funktionshinder.Stockholm den 25 januari 1991Kenth Skårvik (fp)()
mot · GE02So494 · 1991-01-25 00:00:00 — Nära 400 000 fordon är invecklade i kollisioner avolika slag. Med all säkerhet är antalet större. Den angivnasumman är enbart rapporterade fall.Vid dessa olyckor skadas ett stort antal människor, varavca. 10 000 får en skada som benämnes Whip-lash, eller''pisksnärtskador''. Vid en kollision uppkommer en snabbpendelliknande rörelse och huvudet kastas antingen bakåteller åt sidan. Följden blir skador i mjukdelarna, ledbandenmellan kotorna skadas liksom celler och nerver. Ofta ärskadorna inte synbara. Den enklaste skadan leder tillnedsatt rörlighet i en eller flera leder. Den sk. typskadaninnebär att fästena och därmed blodförsörjningen tilldiskarna -- de stötupptagande skivorna -- mellan kotornaskadas eller brister, vilket leder till blödning och svullnad.Många som drabbas av denna typ av trafikskada kan fåen livslång smärta. För många blir tillvaron och livet mycketsvårt. I kontakter med läkare och försäkringskassa uppleverde skadade att inte bli trodda. Tyvärr är det så att defekter,uppkomna vid kollisionen, inte alltid syns på röntgenplåtar.Följden kan bli att patienter rubriceras sompsykiskt sjuka vilket försämrar patientens möjligheter bådehos och en återgång till yrkesverksamtliv. Mera forskning krävs för att öka förståelsen avsjukdomsförloppet.För de svårt ryggmärgsskadade finns i endast enenhet med samtliga specialiteter, som är nödvändiga för engod vård, (, ). Problemet äratt det ingalunda är självklart att det egna ärberett att remittera en skadad till specialvård.Mot bakgrund av detta för patienterna besvärliga läge,som också påverkar deras miljö, hemförhållanden ochandra sociala kontakter, bör statsmakterna som en förstaåtgärd se till att primärvården och länssjukvården fårinformation om sjukdomen/trafikskadan. Dessutom börutbildning ordnas för berörda personalkategorier. Manbehöver också se över om forskningen behöver förstärkas.På det lokala planet är det motiverat med vakenhet infördenna sjukdomsgrupps behov av handikappstöd när detgäller bostadssociala åtgärder, erhållande av bilstöd m m.Till ovanstående kan noteras vad som framgår av 1989års handikapputredning, som i sittkartläggningsbetänkande (SOU 1990:19) pekar påsvårigheten för läkare och annan personal att ställa rättdiagnos och känna till speciella komplikationer.Möjligheten att följa med i den vetenskapliga utvecklingenavseende behandling m m kan också vara begränsad.Detta talar för attansvariga, också när det gäller Whip-lash, måste ha engrundligare information om en skadas karaktär ochföljdverkningar för att ge den drabbade patienten en såadekvat vård som möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkta forskningsinsatser,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av stödjande åtgärderpå handikappsidan,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av fördjupad informationom whip-lash.
mot · GE02So495 · 1991-01-25 00:00:00 — Självmord har länge varit en vanlig dödsorsak i Sverige.Nu kan antalet räknas till 2 000 , att t.ex. jämförasmed de knappt 800 som omkommer i trafikolyckor.Det går inte att generalisera om de bakomliggandeorsakerna till varför människor begår självmord. Enligttillgängliga uppgifter, bl.a. från WHO och frånSocialstyrelsen, finns det vissa riskgrupper. Att ensammaunga förvärvsarbetande mödrar begår flest självmord, ärkanske i all sin tragik inte helt förvånande. Yngre ensammakvinnor med barn lever i en enormt svårsituation, med komplicerade sociala problem. Det har visatsig att många av självmordsoffren före dödsfallet, eller itidigare sammanhang, sökt någon form av vård. Det pekarpå att det förebyggande arbetet inom psykiatrin måsteförbättras.En annan grupp med ökande siffror för självmord ärsjuksköterskor. Det antas att dessa kvinnor tar med sigmånga av problemen på arbetsplatsen med sig hem. EnligtSHSTF, som organiserar sjuksköterskorna, ses situationensom allvarlig och man menar att sköterskornas psykosocialamiljö bör bli föremål för en rikstäckande undersökning.Andra illavarslande uppgifter är att antalet självmordbland ungdomar fördubblats . Iåldersgruppen 20--är självmordet den största enskildadödsorsaken, eller uttryckt som en tredjedel av alladödsfall. En annan grupp med hög självmordsfrekvens äränkor. Kvinnor i alla åldrar synes genomgående merbenägna för självmord än männen.Tendenserna i synes ha en motsvarighet inomstora delar av västvärlden. I ett forskningsavsnittrapporteras att vid en uppföljning eftersjälvmordsförsöken, hade 20 patienter, eller avpatienterna, tagit sina liv.Bakom varje självmord eller ett självmordsförsök finnsalltid en rad tragedier. Även för de anhöriga kan detinträffade medföra svårt lidande. Känslan av skuld ochvanmakt kan förhindra ett naturligt sorgearbete då det kanvara svårt att tala om självmord på ett liknande sätt som vidett ''naturligt'' dödsfall. De anhöriga måste i högreutsträckning därför ges möjligheter till professionell hjälpefter ett självmord. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av förebyggandeinsatser inom psykiatrin i syfte att förhindra självmord.
mot · GE02So496 · 1991-01-25 00:00:00 — Obligatorisk märkning av metallprodukter som innehåller nickel Nickelallergi är ett allvarligt problem. En av devanligaste orsakerna till detta är håltagning i öronen medefterföljande användning av nickelhaltiga smycken.Allergiutredningen har behandlat frågan och bl.a. föreslagitatt och kemikalieinspektionen fortsattskall följa utvecklingen av konsumentprodukter och derasallergiframkallande effekter.Socialstyrelsen har utfärdat allmänna råd om håltagningi öronen. Dessa råd utgör vägledning för miljö- ochhälsoskyddsnämnderna i deras tillsyn över yrkesmässigtbedriven håltagning i öronen. nickelhalten och har tagit fram en särskildnickelsymbol.Socialstyrelsens rekommendationer är ett bra steg i rättriktning, men problemen med nickelallergierna är så storaatt det inte räcker med rekommendationer.Ungefär 10% av svenska kvinnor och allt fler män lideridag av nickelallergi. Bakom den siffran döljer sig faktisktöver 400 000 människor med allergiska problem avvarierande svårighetsgrad. Som nickelallergiker kan maninte äta med metallbestick, ta i metallhandtag, bära klädermed blixtlås i metall eller smycken som avger nickel.I handeln arbetar hundratusentals kvinnor. De allraflesta hanterar pengar. I våra mynt finns mängder av nickel.Silverfemman består t.ex. av nickel. Det är alltså enmängd kvinnor som inte kan sköta sina arbeten pga.nickelallergi.När problemen är så allvarliga räcker det inte med attsom säga: ''Håltagningsutrustning ochsmycken med nickelhalt under 0,resp 0,01 um somytbeläggning kan märkas 'Låg nickelhalt'''. Märkning avmetallprodukter som innehåller nickel bör därför bliobligatorisk, vilket redan är fallet i t.ex. Danmark.Idag är det obligatoriskt att ange t.ex. vilka färgämnenoch andra ämnen som finns i livsmedel för att göra detmöjligt för livsmedelsallergiker att skydda sig. Det bordevara en rättighet också för nickelallergiker. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag tilllagstiftning, som gör märkning av produkter innehållandenickel obligatorisk.
mot · GE02So498 · 1991-01-25 00:00:00 — Att höja hälso- och sjukvårdens kvalitet är ett av de 38mål som antagit (mål nr 31). Allamedlemsstater inklusive har förbundit sig att till år1990 ha skapat metoder för att säkra kvalitet i vården.Kvalitetssäkring innebär enligt WHOatt klarläggabegreppetatt förbättra metoder för kvalitetsmätningatt utveckla modeller för kvalitetssäkringBegreppet kvalitetssäkring berör i hög gradbarnmorskors, laboratorieassistenters och sjuksköterskorsarbetsområden.SPRI har utarbetat ett program för nationell strategi --kvalitetssäkring i svensk sjukvård och i finansplanen prop.1990/91:100 bil. 7 sid. 10 står det: ''Verktyg för att mätasåväl kvalitet som effektivitet och produktivitet måsteutvecklas. ''Vem kan bäst mäta vårdkvalitet?Ingen kan mäta vårdkvaliteten bättre än den sjuke själv.Att få god vård när man behöver den är det bästa måttet påvårdkvalitet. För att denna kvalitet skall uppnås måste detfinnas alternativ att välja mellan. Det gör det inte i Sverigeidag. Inte minst därför uppstår behov av SPRI-program!Svensk sjukvård befinner sig i kris. Människor fårinte vård och patienterna har ingen reell valfrihet. Förmånga människor innebär köerna allvarliga komplikationeroch onödigt lidande. Detta är inte en vård med kvalitet!Kvalitet i centrumVårdens kvalitet står i centrum för moderat politik. Detförslag till en allmän obligatorisk sjukvårdsförsäkring somvi moderater föreslagit i kommitté- och partimotionerinnebär att patienten själv kan välja mellan olikavårdalternativ utan att det kostar henne något extra. Detblir patienten -- och inte sjukvårdspolitikerna -- sombestämmer över den egna vårdsituationen.Den förändring av vården vi eftersträvar skall ske medhöjd kvalitet. Den tidigare sjukvårdsmodellen med ettlandstingskommunalt vårdmonopol är föråldrad. Detbehövs förändring och förnyelse! Begränsade ekonomiskaresurser parallellt med patienternas berättigade krav driverfram förändringar av olika slag, t.ex. privatisering,bolagisering, entreprenader, olika försök till ekonomiskastyrsystem, interndebiteringar och resultatenheter.Allt detta är nödvändigt. Ett landstingskommunaltvårdmonopol löser aldrig problemen!Ökad kvalitetssäkringTillsynsfunktionen över hälso- och sjukvården är viktig.Socialstyrelsen har inte förmått leva upp till de kravman har rätt att ställa på den högsta tillsynsmyndigheten ilandet. Den regionalisering som pågår är ett steg i rättriktning. Vi moderater har också länge krävt att denmedicinska kompetensen bör ökas genom att enMedicinalstyrelse återinrättas.Vi föreslår också att ett nytt, oberoende nationellt organskall inrättas för att bedöma sjukvårdskvalitet ochsjukvårdsservice inklusive väntetider och köer. Ett sådantorgan skall tillvarata patienternas rätt. Detta sjukvårdenskvalitetsorgan skall vara fritt från alla producentintressen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett fristående nationellt organför bedömandet av sjukvårdskvalitet och sjukvårdsserviceinrättas så att WHOs mål nr 31 kan uppfyllas,2. att hos regeringen begär förslag tillåterinrättande av en medicinalstyrelse.
mot · GE02So501 · 1991-01-25 00:00:00 — För vissa speciella sjukdomar kan en person, inför enutlandsresa, få ett intyg med sig, där sjukdomen beskrivs påolika språk. Den som exempelvis lider av diabetes kan avdiabetesförbundet få ett intyg utfärdat, om att han är ibehov av insulin. Det går också att få intyg om allergiskareaktioner på vissa mediciner.Olika andra länder har byggt upp mera komplettasystem för information på olika språk om sjukdomsbilden.I sådana hälsopass finns på olika språk uppgifter om vilkasjukdomar resenären lider av och vilka mediciner han ärberoende av.Av många olika skäl känner många människor oro infören utlandsresa. En anledning kan vara den sjukdom som delider av och för vilken de är beroende av ständigmedicinering och vård.Ofta innebär det stora problem när någon blir sjuk underen utlandsresa. Det kan vara svårt att få den medicin somfinns i , men uppstår det oftaproblem att kommunicera på det främmande språket medläkare och annan sjukvårdspersonal. Många har kunnatberätta om svårigheter att beskriva sina sjukdomssymptom,eller vilka mediciner man är beroende av, för en utländskläkare.Med ett liknande system i , som finns i andraländer, skulle många människor känna en större trygghetinför en utlandsresa. Vetskapen att de genom någon form avdokument lättare skulle kunna förklara sin sjukdom, skullemed säkerhet ha en lugnande inverkan på många.Ett hälsopass enligt en svensk modell, utfärdat påexempelvis engelska, tyska och franska, och med möjlighetatt få det utfärdat även på andra språk, kan innehålla tvåtyper av uppgifter. Den ena är en information om vilkasjukdomar som resenären lider av och vilket beroende avmediciner dessa innebär. Den andra är en upplysning omSveriges avtal med andra länder om hur kostnaderna förden akutsjukvård, som kan bli aktuell skall täckas. Därmedskulle många av dagens problem kunna undanröjas.För att ett hälsopass skall fylla sin uppgift måste detrespekteras av läkare i andra länder. Därför är det viktigtatt det får någon form av officiell karaktär. Det bör därförvara samordnat med information ochutfärdat av en läkare. Därmed skulle det kunna fungerasom komplement dels till försäkringsbeskedet och dels tillreseförsäkringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hälsopass.
mot · GE02So502 · 1991-01-25 00:00:00 — Inom tandvården används i ökande omfattningalternativa tandfyllnadsmaterial. Andelenkvicksilverhaltigt tandfyllnadsmaterial kan med ledning avförsäljningsutvecklingen beräknas till högst inom privattandvården. Inräknas även främre tänder,där compositer o.dyl. alltid används av estetiska skäl,sjunker andelen till 35 à amalgam. Denna andel är dock högre inomfolktandvården.Varken amalgam eller alternativa tandlagningsmaterialomfattas av någon form av produktkontroll. Någragodkännanden som bygger på prövning av hälsoeffekterförekommer inte. Däremot kommerbiverkningsrapportering att inledas under innevarande år.Materialen ifråga är inte ens innehållsdeklarerade, vilketinnebär att tandläkarna inte får någon kunskap om användamaterial.Riksdagen har beslutat att amalgam somtandfyllnadsmaterial skall ersättas av andra vävnadsvänligamaterial. Det föreligger emellertid en uppenbar risk attdenna övergångsprocess tenderar att bli alltför utdragen itiden. Förvisso måste stora krav ställas på etttandfyllnadsmaterial. Det skall hålla för de påfrestningardet utsätts för i munnen. Det får inte vara giftigt eller gecancer eller andra sjukdomar. Det får inte förorsakaallergier eller andra överkänslighetsreaktioner.Ett mycket intensivt arbete pågår för att utvecklaalternativa material. Marknadsbilden ger i själva verket vidhanden att de alternativa materialen redan användsgenerellt. Många tandläkare och en delfolktandvårdskliniker har inte använt amalgam på mångaår.Socialstyrelsen gjorde följandeuttalande:Den nuvarande situationen är den att det inte finnsett material som i alla situationer kan ersättaamalgam. Om man däremot kan bortse från kostnader förtandbehandlingen och den tid den får ta, så finns det en långrad alternativ till amalgam.Det kan sålunda klart konstateras att det numera finnsreella och formella förutsättningar för att avvecklakvicksilverhaltigt tandfyllnadsmaterial. I den utsträckningproblem kvarstår, rör dessa inte material utan utbildningeni ny arbetsteknik och då särskilt för äldre tandläkare.Det bör påpekas att de nya materialen har en uppenbarfördel vid lagning av nya hål genom att mindre tandsubstansbehöver borras bort. Det är särskilt angeläget attfolktandvården upphör med amalgam både för att hindraatt nya generationer utsätts för kvicksilver och för att hindrastörre ingrepp än nödvändigt, vilket amalgamanvändningframtvingar.Trots användning har inte någon forskningeller fallrapportering angivit några samband mellanalternativa fyllnadsmaterial och generella hälsoeffekter frånalternativa material. har också tagit ansvarför att det funnits alternativa material för alla situationer.Något hinder för att besluta omamalgamförbud eller avveckling av kvicksilverhaltigttandfyllnadsmaterial finns därför inte. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om amalgam somtandlagningsmaterial,2. att hos regeringen begär att utbildning ihandhavande av alternativa material och ny arbetsteknikintensifieras fram till den 30juni 1992.