mot · GE02U239 · 1991-01-25 00:00:00 — Internationell solidaritet och bistånd till de fattiga SammanfattningSolidaritet med världens fattiga innebär att ochvärldens rika länder måste minska sin resursanvändning ochmiljöförstöring. Det blir då utrymme för de fattigaländernas folk att öka sin materiella standard, inom ramenför en globalt hållbar resurspolitik.Solidaritet med världens fattiga innebär också attSverige genom sitt bistånd konsekvent stöder självtillit ivåra mottagarländer. Så mycket som möjligt av beslutensom rör de fattiga ska m a o fattas av dem själva, lokalt ochutifrån de lokala resurserna.Mottagarna ska själva peka ut biståndsbehoven. Givareoch mottagare ska sedan gemensamt definiera problemenoch i dialog arbeta fram lösningarna.Miljöpartiet yrkar att biståndsanslaget ökas utöver de av BNI som regeringen föreslår med totalt 1 miljardkronor. De extra medlen ska avsättas till en fond förmiljöinsatser i för bl a markvårdsinsatser,skogsplantering och skydd av regnskogar.Miljöpartiet kan inte acceptera att avbiståndsanslaget, såsom föreslås i propositionen, skaanvändas att täcka kostnader för flyktingar i Sverige.Miljöpartiet anser vidare inte heller att biståndsanslagetska stå för hjälp om till . Stödettill bör i stället bekostas ur den nya fond förÖsteuropa som föreslås i motionen.Miljöpartiet yrkar att dessa medel i stället fördelas påökat stöd till kvinnor, familjeplanering, katastrofhjälp,särskilda miljöinsatser och frivilliga organisationersbiståndsverksamhet.Miljöpartiet föreslår att stödet till insatser för kvinnorökas med 100 mkr.Miljöpartiet föreslår en ökning av biståndet tillfamiljeplanering med . En plan bör utarbetas förfortsatt kraftig ökning av det svenska stödet. Miljöpartietföreslår också att den tidigare Befolkningsbyrån på SIDAåterupprättas.Miljöpartiet föreslår också ökat stöd med tillkatastrofinsatser med anledning bl a av kriget i MellerstaÖstern och svältsituationen i Etiopien.Stödet till särskilda miljöinsatser ochlandsbygdsutveckling grundad på självtillit bör öka med 200mkr.Sverige har många enskilda organisationer med lång ochgedigen biståndserfarenhet. förslår att stödettill dessa organisationer ökas med 200 mkr.Miljöpartiet föreslår att stödet till IMPOD(Importkontoret för u-landsprodukter) ökas med 20 mkr.Det s k miljömålet måste få en mer central roll ibiståndet. Det svenska biståndet ska bidra till en utvecklingi som är ekologiskt, resursmässigt och socialthållbar på sikt.Miljöpartiet anser att ett svenskt biståndsmål ska varaatt bidra till en utveckling grundad på självtillit.Miljökonsekvensbeskrivningar (liksom socialakonsekvensbeskrivningar) bör i ökad utsträckninganvändas inom det svenska utvecklingssamarbetet.Självtillitscentra bör inrättas på landsbygden som ettforum för en dialog mellan biståndsmottagare och givareom lämpliga utvecklingsmöjligheter.Sverige måste aktivt medverka till en lösning avskuldproblemen. Det är helt oacceptabelt att idagnettoflödet av ekonomiska resurser i många fall går frånfattiga länder till rika länder. De allra fattigaste ländernasskulder måste föras över från till förmånligalån genom . föreslår dessutom attskuldnedskrivning ska kunna bytas mot vapenskrotning.Den katastrofala miljösituationen i motiverarsvenskt bistånd till dessa länder. föreslår enfond för miljöinsatser i om totalt 1 miljardkronor. Partiet avvisar dock bestämt att biståndspengar somräknas in i enprocentsmålet för används förmiljöstöd till östeuropeiska länder. Den föreslagna fondenbör även bekosta ett särskilt biståndsorgan som inrättas förstöd till Östeuropa.För att kunna granska totala solidaritet med fattiga föreslår att SIDA får vidgadearbetsuppgifter. Biståndsorganet bör förutom direktbistånd till också bevaka att den allmännautvecklingen i är med u-länderna.Biståndsverksamheten bör decentraliseras. Miljöpartietanser att biståndsorganen på riksnivå bör ha detövergripande ansvaret för biståndet, men att landsting ochkommuner i ökad utsträckning bör få möjlighet attgenomföra biståndsinsatser!2. ProblembeskrivningNatur- och miljökatastrofer orsakar en alltmer desperatsituation i världens fattiga länder. Jorden utarmas ochförgiftas av kemikaliejordbruk, de skogsbevuxna arealernaminskar, vattensituationen försämras. Torka ochöversvämningar följer i skogsavverkningarnas spår.Utsläpp av koldioxid och klorerade fluorerade kolvätenfrån industrier och biltrafik, men även kvävedioxid frånsvedjebränning och metangas från risfält och från de alltstörre besättningarna av nötkreatur förväntas höja jordenstemperatur. Denna s k växthuseffekt kan orsakaöversvämningar vid kusterna och torka utjordbruksområden, havens strömningsriktningar kanförändras och jordens klimatet rubbas.Idag ökar den orättvisa fördelningen av världenstillgångar allt eftersom de rikas efterfrågan på naturresurserökar. Befolkningen i de rika länderna förbrukar redan numajoriteten av världens naturresurser och står för en stordel av miljöförstöringen.Jordens befolkning ökar mycket snabbt, vilket innebärökad konkurrens om jordens resurser. Den snabbasteökningen äger rum i och västra . Några siffrorför anger problemets storleksordning: varkontinentens befolkning 225 milj, 1987 600 milj. Prognosenför är 880 milj och 1600 milj.Uppgiften att mätta en snabbt ökande befolkningförsvåras av den vatten- och markförstöring som följer avde fattigas behov av brännved och av skogsskövling i störreskala. Miljöförstöringen försämrar livsbetingelserna ochtrycket på kvarvarande resurser ökar. Det uppstår en ondcirkel av ökad fattigdom, större sociala spänningar, bredareflyktingströmmar, kriser och krig. Miljontals människor haridag blivit flyktingar på väg undan miljöhoten.Östblockets sammanbrott och det utvecklade EG-samarbetet har ökat de transnationella företagens betydelseavsevärt. De agerar alltmer obehindrat övernationsgränserna, utom räckhåll för kontroll frånnationernas parlament, och deras makt kan vara större änenskilda staters. Hur de internationella företagens makt skakunna kontrolleras blir en avgörande fråga för den framtidaglobala utvecklingen.Inför den viktiga konferensen om miljö och utvecklingsom äger rum 1992 i står det klart att såväl miljönsom situationen i ytterst är globala problem därockså ansvaret är globalt.På en enda jord med ändliga resurser går det inte attbortse från att ständigt mer resurser till de rika lämnar alltmindre kvar för de fattiga. Statistiken bekräftar också attdet är i-landsmänniskan som tär mest på jordens resurseroch miljö. De av världens befolkning som bor i de rikaländerna förbrukar av naturresurserna och stårdessutom för en stor del av världens miljöförstöring. Dettakan betecknas som ett i praktiken omvänt bistånd -- från defattiga till de rika!Sverige har accepterat en sådan djup orättvisa.Dels genom att föra en mycket sparsam biståndspolitik somi viktiga avseenden inte är särskilt solidarisk med de fattigai världen. Dels genom att inte föra en politik som ärmiljöeller resursmässigt hållbar på sikt.Svenskarna förbrukar per capita mer naturresurser,ändliga såväl som förnybara, än de flesta andra länder.Sverige skapar t ex mer radioaktivt avfall per person ännågot annat land. Vårt land ligger också i täten då det gällerutsläpp av miljöfarliga kväveoxider, räknat per person. I ettglobalt perspektiv skulle produktion ochkonsumtion leda till snabb ekologisk kollaps!Det krävs att och de andra av världens rikaländer minskar sin resursanvändning och miljöförödelse såatt det blir utrymme för de fattiga ländernas folk att öka sinmateriella standard inom ramen för en globalt hållbarresurspolitik. Vårt lands solidaritet med de fattiga ländernakräver att går i spetsen för ansträngningarna atträtta till den nuvarande obalansen i människors tillgång tilljordens resurser.3. Solidaritet med de fattiga i världen 3.1. Allmänna utgångspunkterEn global solidaritet måste enligt bygga påföljande förutsättningar:alla jordens människor skakunna tillgodose sina grundläggande mänskliga behov,såväl materiella som icke-materiellamänniskors tillit tillegna initiativ, egen förmåga och egna resurser ska, på allanivåer och i alla länder, vara drivkraften församhällsutvecklingenfolken i alla länder måste hamöjlighet att styra sitt lands utveckling på ett demokratisktsätt och utifrån sina egna behov och värderingarnuvarande obalans i människors tillgång till jordensresurser ska jämnas utall utveckling måste utformas påett sätt som ur miljö- och resurssynpunkt är hållbar 3.2. EN POLITIK FÖR SJÄLVTILLITBegreppet ''självtillit'' har mest diskuterats somen politik för utveckling i de fattiga länderna. Men självtillitbåde kan och bör tillämpas även i de rika länderna.Självtillitsbegreppet är t ex ett centralt redskap för attSverige ska kunna åstadkomma en verklig solidaritet medde fattiga länderna.Självtillit kan definieras som förmågan att lita till egnakrafter. I begreppet brukar inrymmas följande aspekter:1) självförtroende, i meningen tillit till egna kulturellavärden,2) möjligheten att vara självförsörjande beträffandebasbehoven och 3) oräddhet--osårbarhet gentemot yttre maktutövningoch mani pulation.Självtillit byggs nedifrån och upp. Så mycket som möjligtav de lokala problemen försöker man lösa med lokalaresurser. Problem som inte kan hanteras lokalt hänskjuts tillregional nivå och därefter till nationell respektiveinternationell.Självtillit har en öppen inställning till omvärlden men villalltså minimera beroendet av den. Självtillit är därmednågot helt annat än självförsörjning, som innebär att slutasig helt inom de egna gränserna.I synnerhet i av ökade internationella beroendenär det viktigt att stärka överblick, flexibilitet ochmöjligheter att påverka på varje nivå. Man kan t o m hävdaatt framgång i större sammanhang, på allt högre nivåer,också kräver allt mer självtillit på de lägre nivåerna. Dettaär analogt med insikten att en människa för att kunnafungera väl socialt måste vara trygg i tilltro till sig själv.En rättvis fördelning av världens resurser innebär attSverige får nöja sig med mindre. Vi måste öka tilliten tillvåra egna resurser och använda dem effektivare. Men ävenu-länderna måste i högre grad lita till att utveckla egnakrafter och resurser för att levnadsnivån ska kunna ökas.Solidaritet med världens fattiga har därför två dimensioner:För det första måste minskaresursanvändning och miljöförstöring i vårt land. På så sättfrigörs resurser som kan användas av de fattiga länderna. Imiljöhänseende ges världen ett andrum tills mer miljövänligteknologi kan introduceras globalt. utvecklar ettsjälvtillitstänkande för vår egen samhällsutveckling.Mer konkret innebär detta bl a att ska ha etthelhetsperspektiv på sina relationer med , så attrelationerna så långt möjligt gynnar de fattiga i dessa länder.Biståndspolitik, industripolitik, miljöpolitik,handelspolitik, socialpolitik, kulturpolitik m.m. måstedärför samverka i en riktning som är positiv för världensfattiga människor.Den allmänna miljö- och resurspolitik som miljöpartietförespråkar -- och som syftar till en större grad av självtilliti -- redovisas i separata motioner.För det andra måste utveckla ett biståndsom konsekvent stöder självtillit i våra mottagarländer,vilket presenteras i denna motion.4. Svenskt stöd till fattiga länder 4.1. BiståndsmålenUppgiften att höja de fattiga folkens levnadsnivå har avSveriges riksdag konkretiserats i fem biståndsmål: att bidratill resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning,ekonomisk och politisk självständighet, en demokratisksamhällsutveckling och en framsynt hushållning mednaturresurserna och omsorg om miljön.Miljöpartiet de gröna anser att det s k miljömålet måstefå en mycket central roll i biståndspolitiken. De frånmiljöoch resurssynpunkt allvarliga misstag som begåtts avindustrinationerna måste nu undvikas av de fattigaländerna. Det svenska biståndet ska bidra till en utvecklingi som är ekologiskt, resursmässigt och socialthållbar på sikt.Miljöpartiet anser att biståndsmålet ekonomiskt ochpolitisk självständighet bör utvidgas och fördjupas enligt deresonemang som förts ovan om begreppet självtillit. Liksomi förra årets motion om solidaritet med de fattiga folkenyrkar att detta biståndsmål omformas till ettmål för en utveckling grundad på självtillit.När det gäller tillväxtmålet, är det klart att en generellindustriell tillväxt inte är någon patentlösning påutvecklingsproblemen. Tillväxtmålet måste därför tydligtdefinieras utifrån ekologiska villkor och tillväxtens innehållmåste anpassas till de fattigas behov. Ländernasfördelningspolitik måste dessutom vara sådan att tillväxtenger de fattiga råd att tillgodose sina basbehov.När det gäller biståndsmålet demokratisksamhällsutveckling, anser att själva grundenför social och ekonomisk utveckling är att de fattiga hardemokratisk rätt och möjlighet att genom politisktinflytande förbättra sin egen livssituation.Biståndsmålet ekonomisk och social utjämning är i höggrad beroende av ett demokratiskt styresskick, friopinionsbildning och utbildning för de fattiga imottagarländerna. Detta gäller i synnerhet när strävaninom biståndet nu alltmer är att lägga övergenomförandeansvaret för insatserna på mottagarländernasmyndigheter.4.2 Biståndets allmänna inriktning 4.2.1. Miljö och resurserAlla biståndsprojekt ska vara förenliga med ekologiskbalans och ett samhälle som är bärkraftigt i längden. Dettainnebär bl a att resurser måste återanvändas i ett kretsloppi stället för att förbrukas, med miljöförstöring som följd.Globala insatser behövs för att motverkaväxthuseffekten. bör internationellt och här hemmaverka för effektivare energiutnyttjande och förnybaraenergikällor. Utsläppen av bl a koldioxid och kloreradefluorerade kolväten som orsakar uppvärmningen av jordensatmosfär måste minska.Regnskogarna spelar en stabiliserande roll för jordensklimatsystem. Med avverkningarna försvinner storaskogsområden som rymmer världens artrikaste ekosystem.Ett viktigt skäl att bevara regnskogarna är också deminoritetsfolk som lever där och som är beroende av demför sin överlevnad. Dessa folk är exempel på en ekologiskthållbar livsstil och de har en ovärderlig kunskap om miljön.Sverige bör verka för ett ekologiskt hållbart, biologisktjordbruk i . Lokala genetiska resurser ochkunskap om naturenliga odlingsmetoder måste bevaras ochföras vidare.Förbättrade samodlings- och markmetoder (bl a såkallad agroforesty) liksom trädplantering skall uppmuntras.Sverige bör snabbt och i den takt som är möjlig kraftigt ökastödet till globala markvårdsinsatser och skogsplantering.U-länderna ska inte genom biståndet ledas till ettberoende av konstgödsel och bekämpningsmedel. Dessamedel bidrar till miljöförstöring och utgör ofta ettarbetsmiljöhot för bönderna. Medlen ökar dessutomberoendet av multinationella företag, t ex genom attinhemska, tåliga grödor konkurreras ut avkonstgödselkrävande arter.Biståndet till energisektorn ska gynna förnybaraenergikällor som medför en utveckling som är hållbar påsikt. Bistånd till kärnkraft eller fossila bränslen ska på grundav de oöverskådliga miljöriskerna inte få förekomma.4.2.2. DemokratiSnabba och stora omvälvningar i svensk politik harresulterat i ett riksdagsbeslut att ansöka om svenskt EG-medlemskap. har uttryckt stark oro för bådedet ''demokratiska underskottet'' inom EG och riskerna föratt medlemskap innebär ett stort steg tillbaka när det gällerjämställdhetsfrågorna, i synnerhet för kvinnorna.Den minskade vaksamheten hos partierna beträffandedessa frågor på hemmaplan har dock inte hindrat dem frånatt skärpa kraven på ökad demokrati i andra länder, t exvåra biståndsmottagarländer. delar synen attsåväl demokrati som jämställdhet ska spela en central roll ivår utrikes- och biståndspolitik. bör på olika sätt ialla sina kontakter med och genominternationella organisationer verka för en demokratiskutveckling i dessa länder. Möjligheterna att trovärdigtkunna driva demokratikraven ökar dock med störreambitioner att sopa rent framför egen dörr.Respekten för mänskliga rättigheter och arbetet motekonomiskt, kulturellt och politiskt förtryck liksom motdiskriminering p g a ras, religion och kön måste stärkas.4.2.3. Stöd till kvinnorKvinnorna spelar en mycket stor roll i u-ländernasförsörjning. De bär ofta den största bördan -- de brukarjorden, de har omsorg om barn, gamla, sjuka ochhandikappade. Erfarenheten visar att bistånd till kvinnor ihögre utsträckning ofta gynnar hela familjen än bistånd somfrämst kommer männen tillgodo.Kvinnors inflytande över ekonomiska och politiskabeslut är däremot vanligtvis mycket liten. Inte sällan saknarde laglig rätt att äga och ärva egendom, låna pengar tillföretagsverksamhet, rätt att rösta, osv. Mycket kan görasför att förbättra kvinnors villkor i dessa avseenden.Biståndsinsatser som riktar sig direkt till kvinnorna bördärför öka kraftigt. Möjligheterna att stödja kvinnorna skagenomsyra allt svenskt bistånd, och ytterligareomprioriteringar bör göras inom programländernaslandramar till förmån för insatser som särskilt kommerkvinnorna till godo.Miljöpartiet föreslår att anslaget till kvinnoinsatser inomramen för särskilda program ökas med 100 mkr.4.2.4. Dialog med de fattigaBiståndet måste inriktas på att hjälpa människor pålandsbygden att så långt möjligt kunna tillgodose sina behovmed lokala resurser. Problem som inte kan lösas lokalt börsuccessivt föras uppåt från bynivå till distrikts-, regional,nationell och i sista hand till internationell nivå. I motsatstill Valutafondens och s kstrukturanpassningsprogram hjälper detta angreppssätt u-landet till ett minskat beroende av världsmarknadensamtidigt som det ökar tilliten till den egna förmågan!Biståndsgivaren och mottagaren ska gemensamtdefiniera problemen och arbeta fram lösningarna. Desvenska biståndsinsatserna bör därför innehålla enfortlöpande dialog med dem i distrikt och byar som faktisktberörs av insatserna. En sådan dialog mellan givare ochmottagare i utformning och genomförande av projektinnebär att problem lättare kan definieras och lösas.Bestående resultat kräver att biståndsinsatserna sätterigång processer för utveckling. Det räcker inte att överförapengar eller överlämna nyckelfärdiga projekt. U-ländernasfattiga måste själva få ta ansvaret för sin utveckling.På bynivå och eventuellt också distriktsnivå bör maninrätta centra för kunskaper och erfarenheter om teknologiav olika slag. Dessa centra bör ha rådgivare som fungerarsom en diskussionspart för by- och distriktsinnevånarna omlämpliga utvecklingsvägar.Biståndet blir på det här sättet inte låst till avgränsadesektorer (som industri, vatten, hälsovård osv). I centrumstår i stället ett helhetsperspektiv på byns eller distriktetsviktigaste behov. Dit kan höra bl a att förhindramarkförstöring, att utveckla ett biologiskt jordbruk utifråntraditionella grödor och metoder, att återbruka och hanteraavfall, att utveckla by-anpassad teknologi, hantverk ochsmåindustri, att spara energi, förebygga sjukvård, m.m.På detta sätt skräddarsys biståndet för varje by ellerdistrikt, i stället för att utvecklingen i byarna anpassas efteren nationell projektmall.4.3. Biståndsanslagens storlekBiståndets innehåll och inriktning, dess kvalitet, äröverordnad dess kvantitet. En första uppgift är därför att gebiståndet den inriktning som föreslås i motionen. Men i taktmed att inriktningen och innehållet ändras enligt motionensförslag kan biståndsanslagen höjas.Miljöpartiet föreslår därför att biståndsanslaget redankommande budgetår ökas med totalt 1 miljard kronor.Ökningen föreslås avsättas till en fond för miljöinsatser i , vilket presenteras senare i motionen.Miljöpartiet föreslår dessutom omprioriteringar ipropositionens biståndsbudget. Regeringen har därföreslagit att från biståndsanslaget används till atttäcka kostnader för flyktingar i . kaninte acceptera detta.Vidare anser att biståndsanslaget inte hellerska bekosta hjälp om till Östeuropa.Stödet till bör i stället bekostas ur den nya fondför som föreslås senare i motionen.Miljöpartiet yrkar att dessa medel omfördelas till ökatstöd för kvinnor, familjeplanering, katastrofhjälp, särskildamiljöinsatser och frivilliga organisationersbiståndsverksamhet, vilket redovisas nedan.4.4. Särskilda biståndsområden 4.4.1. MiljöinsatserMiljökonsekvensbeskrivningar bör i ökad utsträckninganvändas inom det svenska utvecklingssamarbetet. Det ärsärskilt viktigt att alternativa, ur miljösynpunkt bättreförslag arbetas fram på projektplaneringsstadiet.Miljöpartiet föreslår anslag till två internationellamiljöfonder. En av dessa fonder avser miljöförbättringar iutomeuropeiska, fattiga länder och föreslås omfatta likasåtotalt för bl a markvårdsinsatser,skogsplantering och bevarande av regnskogar.Den andra fonden avser stöd till miljöförbättringar iÖsteuropa om totalt och ska bekostasutanför biståndsbudgeten.Miljöpartiet yrkar att biståndet inom SIDA till särskildamiljöinsatser och landsbygdsutveckling grundad påsjälvtillit ökas med totalt 200 mkr.4.4.2. FamiljeplaneringMed nuvarande trend kommer världens befolkning attha ökat med en miljard människor . Praktiskttaget hela ökningen äger rum i u-länderna.Världsbanken har uppskattat att det skulle behövas enfyrdubbling av biståndet till familjeplanering för att ge dekvinnor och män som önskar familjeplanering tillgång till ensådan. Bara ett fåtal länder är negativa tillfamiljeplanering. Trots detta och trots attfamiljeplaneringen är relativt billig finns det 1 300miljoner kvinnor och män som vill användapreventivmedel, men som inte kan erbjudas dem.De misstag som gjorts för inomfamiljeplaneringsbiståndet, t ex stöd till tvångssterilisering,får inte hindra att öka stödet tillfamiljeplanering. De par som önskar familjeplaneringmåste kunna få det. Detta är inte bara en hälso- ochlivskvalitetsfråga för många kvinnor utan även enöverlevnadsfråga för många fattiga familjer.Det finns framgångsrika program för familjeplanering ide flesta , men programmen behöver starkt stöd.Sverige bör gå i spetsen för en kraftigt ökad utbildning ifamiljeplanering och satsning på preventivmedelsservice iu-länderna.Miljöpartiet föreslår därför att biståndet tillbefolkningsfrågor höjs kraftigt. Inom ramen föranslagsposten Särskilda program inom SIDA föreslås attanslaget för familjeplanering ökas med 80 mkr.Diskussioner bör föras med mottagarländernas regeringarom möjligheterna att också anslå medel inom landramarna.Insatserna till familjeplanering måste ökas snabbt denärmaste åren. yrkar att en plan omgåendeutarbetas för ett kraftigt utvidgat svenskt stöd tillfamiljeplanering, bilateralt såväl som multilateralt (bl aUNFPA och IPPF). föreslår också att dentidigare Befolkningsbyrån på SIDA återupprättas (se vidarenedan).4.4.3. KatastrofinsatserErfarenheterna från , ,och --pekar alla på allvarligaekologiska följder av militär mobilisering och krig -- följdersom i generationer kommer att påverka människor och denmiljö de lever av.Det är djupt oroande ur såväl ekologisk som mänskligsynvinkel, att kemiska vapen, biologiska vapen ochkärnvapen kan komma att användas i det pågående kriget iPersiska Gulfen. Både socialt och miljömässigt kanföljderna i området bli katastrofala av bombningar avanläggningar för kemiska vapen, oljekällor ocholjeraffinaderier och kärnkraftdrivna fartyg med kärnvapensåväl som på lång sikt. De militära styrkorna iområdet genererar i sig också enorma mängder giftigtavfall.Kriget kommer att få omfattande direkta konsekvenserför den civila befolkningen på landsbygden (och för denekologiska stabiliteten) genom att man nu riktar in sig på attförstöra dammar, bevattningsanläggningar, brunnar,sumpmarker m.m. Förstöringen av stora landytor kan ledatill flyktingströmmar med miljontals flyktingar i området.Miljöpartiet förutser därför ett stort behov avkatastrofinsatser på grund av kriget i Mellersta Östern.Även på andra håll i världen t ex i där krig ochtorka hotar stora delar av befolkningen, kan behovet avextra resurser för katastrofinsatser snabbt öka.Miljöpartiet yrkar därför på ytterligare tillkatastrofinsatser.4.4.4.