mot · GE02Kr288 · 1991-01-25 00:00:00 — I denna motion och i en anslutande partimotion omkulturmiljövården föreslår liberalernaförstärkningar på kulturbudgeten med 61,7 milj.kr. utövervad regeringen föreslagit. föreslår vi besparingarpå 3,0 milj.kr.Den större delen av förstärkningarna avser insatser fördet regionala kulturlivet. Vi föreslår att riksdagenskall avslå regeringens förslag att sänka anslagen tillRiksteatern med 23,0 milj.kr. Dessutom anvisar visammanlagt 95 nya grundbidrag för regionalakulturinstutitioner. Av bidragen bör ett antal ges vitae i . Viförstärker konstnärsstödet för att ge bättre arbets-och inkomstmöjligheter. I kulturmiljömotionen anvisar vianslag för att skydda kulturhistoriska byggnader ochfornminnen. I övrigt föreslår vi bl.a. att de friagrupperna skall få större möjligheter att gebarnteaterföreställningar.Centrumbildningar1 000 000KonstnärsstödHusartister2 240 000Inkomstgarantier530 00030 långtidsstipendier3 400 000Ersättning för biblioteksmusik4 400 000Svenska riksteatern23 000 000Regionala teatrar10 grundbelopp1 150 000Regionala orkestrar35 grundbelopp4 650 000Fria grupper5 000 000Regionala museer50 grundbelopp5 100 000Kulturmiljövård10 700 000Samverkan mellan museer500 000p 61 670 000 1. Vårt behov av kulturKonstnärligt och kulturellt skapande är en viktigförutsättning för ett öppet, demokratiskt samhälle. Ett frittoch vitalt kulturliv är nödvändigt för att ge stimulans ochmotverka de krafter som vill förleda människor tillpassivitet och rädsla. Delaktighet i kulturlivet stärkerfantasi, känsla, tolerans, förståelse och glädje och skapardärmed ett mänskligare samhälle.En liberal kulturpolitik bygger på en andlig öppenhetsom främjar utveckling av en mångdimensionell människaoch medborgare. Ett sådant samhälle blir också dynamisktgenom den samlade strävan hos alla sina medborgare.Samhället blir öppet och tolerant i vetskapen om attindividernas olikheter är den yttersta gemensammatillgången.En liberal kulturpolitik måste ständigt försvara denskapande människan. Kultur innebär andlig odling ochförutsätter kunskap, arbete, träning och möda oavsettvilket område man ger sig in på. Konsten fångar ochengagerar människor att gå utanför sig själva. Konsten kange människan upplevelsen av att glänta på dörren till detofattbara. Publikens medskapande är en del av denkulturella processen. Konstnärliga upplevelser blir i dettaperspektiv en viktig källa till mänsklig erfarenhet ochkunskap. Det ger kulturskapande och kulturutövande ettvärde i sig som konservativa och socialister inte alltid villtillerkänna det.Det senaste årets stora omvälvningar i våra östligagrannländer, de tidigare kommunistdiktaturerna, har fåttomvärlden att hålla andan i en blandning av bävan ochbeundran. Kommer perestrojkan att ge de förtrycktamiljonerna bättre levnadsvillkor och hur länge vararglasnost?Förändringarna hade inte varit möjliga utan de mångamänniskornas inneboende längtan efter ett annorlunda ochfriare liv. Men här, som så , var detkreativa, initiativrika och modiga individer -- författare,skådespelare och bildkonstnärer -- som genom sin förmågaatt synliggöra nya tankar och idéer fått historiens strömmaratt vända.2. En liberal kulturpolitikFrihet, mångfald och kvalitet är nyckelbegrepp i enliberal kulturpolitik. Frihet innebär att varje enskildmänniska skall ha rätt att själv välja den form avkulturupplevelser eller kulturskapande hon vill ta del av ochägna sig åt. Av frihet följer mångfald.Det är individerna själva, deras skapande och derasupplevelser som bestämmer kulturens former, innehåll ochgiltighet. Kulturskapare och deras publik bör fritt kunnamötas på en öppen marknad utan offentlig styrning. Denfullvuxna medborgaren bör själv få bilda sig en uppfattningom god och dålig konst, utan censuringrepp. Barnet ochden unga människan måste emellertid alltid skyddas.Därför blir det en liberal huvuduppgift att tidigt läramänniskor att värdesätta kunskap, äkthet och kvalitet. Detinnebär att satsningen på god barn- och ungdomskultur blirsärskilt viktig som en motvikt till masskulturens avarter.Syftet med statliga och kommunala stöd tillkulturområdet måste vara att öka mångfalden ikulturutbudet. Det gäller att stödja svåra och smalakulturområden samt stimulera alternativ inom områdensom domineras av kommersiell masskultur. En liberalkulturpolitik bör verka för att det skapas fler helt friståendealternativa finansieringskällor för kulturell verksamhet.Möjligheterna till avdrag vid beskattningen för bidragtill kulturändamål för företag och enskilda bör studerasnärmare. Sponsring bör även kunna förekomma för attstöjda aktiviteter och evenemang av olika slag. Det bördock sägas klart att stat och kommun skall svara förbasresurserna i de tunga kulturinstitutionerna.Statligt och kommunalt stöd till kulturlivet får aldrigmedföra försök att styra kulturskapandet. Detta måste fåarbeta under stor konstnärlig frihet. Konsten har sin styrkai att vara en motvikt till makthavarna och det etableradesamhället.Kreativitet och uttrycksbehov finns hos alla människor,inte bara hos de professionella kulturskaparna. En aktiv ochengagerad publik innebär också ett medskapande.Amatörerna har en stor betydelse för kulturklimatet isamhället.Det innebär emellertid inte att alla kulturyttringar skullevara lika bra. De professionella måste därför få stöd attutöva sin yrkesroll, som amatörer finner sin glädjemen inte sin utkomst i kulturen. Kvalitetskravet måste fåstörre genomslagskraft och bli ett av de nya kulturpolitiskamålen.Ett annat nytt mål bör bli att de konstnärligayrkesutövarna måste få ett starkt stöd och ges rimligalevnads- och arbetsvillkor. Det gäller de som arbetar inomfasta kulturinstitutioner, fria yrkesmässigt arbetandekonstnärliga grupper samt enskilda konstnärer ochkulturskapare. Det innebär i första hand att värna omkulturskaparnas upphovsrätt. Men stat och kommun måsteäven tillhandahålla olika former av stöd och stimulans. Dekan emellertid inte göra ett generellt åtagande att försörjaalla som säger sig ha konstnärliga ambitioner.En liberal kulturpolitik måste sträva efter att så mångasom möjligt blir delaktiga i kultur i olika former. Det får intevara så att människor i stora delar av landet enbart blirhänvisade till massmarknadens produkter. Detta gör ocksådet kommunala stödet till kulturen så viktigt. Att förmedlakvalitetskultur ute i landet blir därmed en betydelsefulluppgift för en liberal kulturpolitik.Samhället måste även ge de handikappade ett sådantstöd att de kan ta del av kulturutbudet i så hög utsträckningsom möjligt. Det gäller såväl handikappanpassning avkulturinstitutioner som tillgång till litteratur i blindskriftoch i talboksform.Ett fritt kulturutbyte över nationsgränserna är avavgörande betydelse för vitaliteten och kvaliteten i ett landskulturliv. Det gör det möjligt att få kontakt med andra idéeroch kulturyttringar som berikar vår egen kultur ochskaparkraft. För ett litet kulturområde som det svenska ärdetta livsviktigt. Ett levande kulturutbyte gör det ocksåmöjligt för svenska kulturutövare att möta en ny publik ochde utmaningar som detta medför.För liberaler är det väsentligt att alla invandrare finnersig väl tillrätta i och kan bibehållakontakten med sitt gamla hemlands kultur och kunnavidareutveckla denna. Vi i måste göra invandrarnadelaktiga av det svenska kulturarvet och de värderingar somligger bakom skapandet av det demokratiskavälfärdssamhället. Själva bör vi också ta tillvara denstimulans som invandrarkulturerna kan ge oss. På bådadessa punkter brister det idag.En förutsättning för ett givande kulturutbyte, antingendet sker med människor i vårt eget land, via medier eller idirektkontakt med andra länder, är att vi bevarar detsvenska kulturarvet och vår egen nationella kulturtraditionlevande. Vår öppenhet gentemot omvärlden och de nyamöjligheter -- eller hot -- som de nya medierna medförinnebär också att vi måste skydda och vårda vårt språk, vårkultur och vår nationella identitet. Vårt kulturarv är en delav det västerländska. För att vidmakthålla detta är enlevande historisk-humanistisk kunskap nödvändig.Kulturarvet ger möjlighet till kontakt med tidigaregenerationer. Genom att läsa böcker, framföra och lyssnapå musik, ta del av bildkonst och arkitektur från tidigareepoker för vi en dialog med dem som har levat före oss.Genom att vårda detta kulturarv och ständigt hålla detlevande gör vi det möjligt för våra barn och barnbarn attfortsätta denna dialog.Därför är skyldigheten att vårda kulturarvet absolut fören liberal kulturpolitik. Reformer av annat slag kan oftavänta men försummelse av vården av kulturarvet äroåterkallelig. Det ger kulturpolitiken en särskild ställning isamhället. Kultur har med livskvalitet att göra och äromistlig bortom den vardagliga välfärden. Kostnaderna förkultur är ofta förhållandevis små, och små insatser kan fåstora återverkningar i form av skapande och förändringar isjälva tidsandan i ett samhälle. För liberalernaär kulturpolitiken därför ett prioriterat område.3. Barn och kulturDet är genom barnen som vi lägger grunden till nyakulturmönster för framtiden. Här finns den framtidakulturellt medvetna publiken och här finns framtidenskulturutövare.Barn hämtar en stor del av sina intryck från TV-program, seriemagasin, en växande videomarknad, enkelmassmarknadskultur och skvalmusik.En liberal kulturpolitik måste därför sätta barnet icentrum och skapa en aktiv motvikt till kulturellt fattigamiljöer. Det är en utmaning för alla kulturskapare attgenom en levande konst, litteratur, dans och musik gebarnen rika upplevelser, öppna nya världar och skapagemenskap med andra människor.Det innebär att barn tidigt i livet måste få möta den godakulturen. Kulturlivet måste också kunna fungera så att barnoch vuxna kan få gemensamma kulturella upplevelser.Förmånspriser och rabatter inom kulturområdet bör ocksåavse familjen som grupp.Kulturen måste ges en betydligt starkare ställning redani förskolan. Kulturskaparna måste få tidig kontakt medbarnen. Vi måste ta till vara våra barns egen vilja och lustatt sjunga, spela, måla, agera, dansa, leka, berätta sagor.Musiken och dansen har särskilda förutsättningar att nåbarn i förskoleåldern då viljan och förmågan att lära ochskapa är som störst. Dessa aktiviteter måste ges en merframträdande roll under förskoleåldern.I skolan måste de estetiska ämnena få en högre status . Det räcker inte med att informera om olikakulturyttringar. Skolan måste ge kunskaper och träningsamt hjälpa eleverna över de många barriärer somofrånkomligen finns inom olika kulturområden. Skolanmåste också lära eleverna att en publik inte bör vara passivutan i högsta grad medskapande. Begreppetkulturkonsumtion har länge fått legitimera den passivitetoch det främlingskap som många känner inför kultur idag.Att väcka människors intresse och fascination för det idé-och kulturutbyte som sker och rum och mellan olikaländer och folk bör höra till skolans stora uppgifter.Skolan bör fostra till tolerans i kulturfrågor samtidigtsom den främjar sökandet efter kvalitet. Kulturskaparnabör möta barnen på olika nivåer för att kulturintresset skallkunna växa fram hos barnen.Samhällets centrala kulturinstitutioner måste i högreutsträckning än nu erbjuda barn och ungdom ett brett ochvarierat kulturutbud. Radions och televisionenskulturpolitiska ansvar omfattar också barnen.4. Budgetpropositionen 4.1 SveketEtt uppmärksammat inslag i den senaste valrörelsen varsocialdemokraternas utfästelser om kraftigt ökade insatserpå kulturområdet. Löftet om 300 nya milj.kr. undermandatperioden upprepades i förra åretsbudgetproposition.Skälen härför var bl.a. att man ville vidga kretsen avdeltagare i kulturaktiviteter, stärka det regionala kulturlivetoch garantera konstnärerna goda arbets- ochinkomstmöjligheter. I årets budgetproposition saknas densista tredjedelen av den nya kultursatsningen. Dettainnebär att den påbörjade förnyelsen och utvecklingensnabbt kommer att tvingas till reträtt. Förslaget är ett svekemot alla dem som med stor möda planerat sin verksamhetinom de ramar som ställts i utsikt.Det statsfinansiella läget är förvisso bekymmersamt menenligt liberalernas mening motiverar det likvälinte så stora nedskärningar i förhållande till vad somtidigare utlovats.För del skulle bifall till regeringens förslagbli katastrofalt. Med minskad turnéverksamhet följer ökadarbetslöshet bland dem som arbetar inom teaterområdet.Denna yrkesgrupp svarar redan för landets högstaarbetslöshetstal, 1989. Neddragningen av Riksteaternsanslag med 23 milj.kr., med att stödet till enutbyggd regional teaterverksamhet förpassas in i en ovissframtid, slår också hårt mot det regionala kulturlivet -- ettav de tre områden som regeringen tidigare ansett angelägnaatt satsa på.De flesta bild- och formkonstnärers svårigheter att klaraen dräglig försörjning är väl känd. Tyvärr är de inteensamma i denna situation. För många konstnärerverksamma inom andra områden är förhållandenadesamma. Regeringens budgetförslag vittnar inte om någonförståelse för detta.4.2 LönebidragenFlera statliga museer och arkiv samt alla länsmuseer haren så stor del av sin personal anställda med l00% resp. 90%lönebidrag, att verksamheten är helt beroende av dessabidrag.Enligt AMS statistik utgör de lönebidragsanställda närahälften av alla anställda vid landsarkiven. Enligtdagsaktuella siffror från länsmuseernas samarbetsråd gällersamma sak mer än en tredjedel av länsmuseernas personal.Motsvarande förhållanden gäller flera arbetsplatser vid destatliga museerna, t.ex. i (ochmuseer), (Kulturarvet), (iHögbo) och /. Inomarkivväsendet kan nämnas (SvenskArkivinformation, SVAR). Dessa verksamheter riskerar nuatt läggas ned.I budgetpropositionen föreslås att nuvarandebestämmelser med fasta bidragsnivåer för olika kategorierarbetsgivare skall upphöra. I stället införs ett system medflexibla lönebidrag, där bidraget skall grundas på denarbetssökandes arbetsförmåga. Det framhålls särskilt attbidraget inte får bestämmas av arbetsgivarens ekonomiskamöjligheter.Statsrådet anser att det inom oförändrad ram skall blimöjligt att ge fler arbetstillfällen för arbetshandikappadeoch underlätta deras anpassning till den öppnaarbetsmarknaden.I de flesta sammanhang kan flexibla bidrag ge positiveffekt. Vi välkomnar därför -- från social- ocharbetsmarknadspolitisk synpunkt -- regeringens förslag. Vihar länge förordat denna reform. Det finns emellertid riskför att lönebidragsanställda i sektorer, som har ett högtstatsbidrag för sina lönebidragsanställda, förlorarsina anställningar om statsbidragen minskar.De statliga och allmännyttiga organisationer som idagsysselsätter många lönebidragsanställda saknar oftamöjlighet att stå för en större del av lönekostnaden änhittills. Det vore beklagligt om antalet lönebidragsanställdasom bereds arbete inom kultursektorn skulle minska. Justde statliga och allmännyttiga kulturinstitutionerna ochorganisationerna har kunnat erbjuda särskiltattraktiv och meningsfull sysselsättning. Enligt folkpartietliberalernas uppfattning bör övergången till flexiblalönebidrag inom kultursektorn anstå tills man utrett fråganom hur negativa effekter för kultursektorn, särskilt museeroch arkiv, skall kunna undvikas.5. CentrumbildningarnaDe nio centrumbildningar som erhållerstatligt bidrag är uppbyggda på olika sätt, men samtliga harett rikstäckande ansvar inom respektive område.Redan inför budgetåret l990/9l hävdade statenskulturråd att centrumbildningarnas framtida utveckling varhotad om inte en realförstärkning av anslaget kundebeviljas. De negativa effekterna för det fria kulturlivetskulle bli stora. Några av centrumbildningarna befann sig ien akut ekonomisk kris. Regeringen hörsammade intekulturrådets och centrumbildningarnas framställan omökade bidrag.Kulturutskottet insåg situationens allvar och anslagetutökades bl.a. genom stöd från liberalerna med700 . fick sålunda 5 7l2 . att fördelamellan centrumbildningarna.Inför budgetåret l99l/92 anser att anslagetbehöver förstärkas med 2,5 milj.kr. Motiven för ökningenframgår av den särskilda översyn av centrumbildningarnasverksamhet och ekonomi som gjordes l990.Rapporten belyser centrumbildningarnas framtidabetydelse för den icke instutitionsbundnakulturverksamheten. I rapporten slås fast att en betydanderealökning av nuvarande anslag behövs för att georganisationerna möjlighet att anpassa sin verksamhet tilll990-talets behov.Regeringens förslag som endast innebär uppräkning avanslaget är med hänvisning tillkostnadsutvecklingen en reell sänkning. Vi föreslår attanslaget till centrumbildningarna utökas med l milj.kr.utöver regeringens förslag.6. KonstnärsstödetUnder en följd av år har liberalerna påpekatnödvändigheten av att förbättra de fria konstnärernasinkomst- och arbetsmöjligheter. Regeringen tillsatte 1989en särskild utredare för att se över de statliga insatserna föratt förbättra konstnärsskapets villkor. Resultatet av den s.k.konstnärsutredningen, som redovisades i betänkandet(SOU 1990:39) Konstnärens villkor, skulle ligga till grundför åtgärdsförslag i årets budget. Trots den korta tid somstod till utredarens förfogande väcktes en rad goda och välunderbyggda förslag. Statens ekonomi medger inte att allaförverkligas, men vi anser att följande bör prioriteras redannu.6.1 ''Konst där vi bor''Konst där vi bor heter ett informationsprojekt som riktarsig till alla som sysslar med planering och produktion avbyggnader. Staten ger lån och bidrag för att man medkonstnärers insatser skall kunna åstadkomma bättreboendemiljöer. Det ger därtill nya och intressantaarbetsuppgifter för bildkonstnärer av alla kategorier.För 1989 fanns en budgetram på drygt 4 milj.kr. Redandet hade projektet åstadkommit nya arbetenför ca 30 milj.kr. Ett sextiotal konstnärer hade dåkontrakterats för att lämna förslag till eller utföra färdigakonstverk i bostadsområden.Jämförelsevis små kostnader har givit betydande resultati form av en vidgad arbetsmarknad för bild- ochformkonstnärer. , ,, konstnärsnämnden och KRO tillstyrker attprojektet permanentas.Folkpartiet liberalerna delar denna uppfattning ochföreslår att verksamheten permanentas.6.2 HusartisterVissa konstnärskategorier, framförallt inom ton- ochscenområdena, har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden.För att ge bättre arbetsmöjligheter åt unga, lovande artisterföreslog konstnärsutredningen att regionalakulturinstitutioner får bidrag för att anställas.k. Bidraget föreslås av utredningen uppgå tillfem basbelopp, dvs. för till ca . per artist,för tjugo husartister 3 200 000 kr.Genom förslaget pekar utredningen på ännu ett sätt atthjälpa unga konstnärer att få fotfäste på arbetsmarknaden.Enligt vår mening bör en försöksverksamhet inledas.Enligt konstnärsutredningen skall husartisterna varaanställda av de institutioner där de verkar. Vi föreslår att i såfall det statliga stödet skall utgå med en summa som ungefärmotsvarar ingångslönerna vid teater-, dans- ochmusikinstitutioner. Med hänsyn härtill bör statsbidraget tillvarje husartist beräknas till tre och ett halvt basbelopp, dvs.för 1991 ca . Eventuellt tillkommande kostnader,inkl. lönekostnadspålägg, erlägges av berörd institution.Konstnärsutredningen föreslog att bidragen fördelas avstatens kulturråd. För detta talar att regionalakulturinstitutioner skall ta emot bidraget och varaarbetsgivare. Emot förslaget talar att vidfördelningen av bidragen kan komma att i första hand se tillinstitutionernas behov. Bidraget fungerar då som ett extrainstitutionsstöd.Detta var inte avsikten. Förslaget syftar uttryckligen tillatt ge unga, lovande konstnärer bättre möjligheter attutveckla sin konst och att bli etablerade. Den myndighetsom har den bästa kännedomen om förmågan hos dem somkan komma ifråga är konstnärsnämnden, vars beslut intefattas av enbart tjänstemän utan av arbetsgrupper däraktiva konstnärer är i majoritet.Folkpartiet liberalerna föreslår att konstnärsnämndenför /92 tillförs . för att inleda enförsöksverksamhet med husartister.6.3 InkomstgarantierRiksdagen uttalade att antalet inkomstgarantierskulle öka med tjugo under innevarande mandatperiod.Fjorton av dem har inrättats. De återstående sexskulle enligt riksdagsbeslutet tillkomma bå 1991/92.Regeringen har föreslagit att endast ett garantirum skalltillkomma, ett som öronmärks för professorn i målning vidkonsthögskolan, , vars förordnande upphör isommar.Vi anser att riksdagsmajoritetens uttalande från 1989skall fullföljas. Ytterligare sex garantirum bör inrättas frånoch med . ochantalet inkomstgarantier är då 152.Konstnärsutredningen föreslog ytterligare 150inkomstgarantier till en kostnad av 15 milj.kr. Vi vill i ställetförslå att stipendier om tre basbelopp inrättas.Bidragen är skattepliktiga och pensionsgrundande.Summan bör inte minskas på grund av andra inkomster. Omen stipendiat slutar sitt konstnärliga arbete eller fårtillsvidareanställning med mer än halvtid bör stipendietupphöra. Enligt beräkningar kostar varjestipendium ca . (3 x . + ATP-avgift).För att systemet skall fungera väl bör det byggas utsuccessivt . Vi föreslår att trettiolångtidsstipendier inrättas, vart och ett om tre basbelopp.Stipendierna bör fördelas genom konstnärsnämnden och . tillföras för /92.6.4 ''Droit de suite'', följerätt eller avgift påvidareförsäljning av konstRiksdagen har tidigare behandlat förslag om avgifter vidandrahandsförsäljning av konst, men beslutat att avvaktaupphovsrättsutredningens slutbetänkande. Det torde varafå konstnärer förunnat att leva gott på sin konst. Idén om enupphovsrättsligt grundad ersättning för vidareförsäljning avoriginalverk är inte ny. I olika utformningar förekommerden i ett trettiotal länder.De senaste årens exempellösa prisstegring påkonstmarknaden väcker tanken på nytt. Vid konstauktionerkan priset på en enda målning flerfaldigt överstiga densumma som konstnären själv lyckats tjäna ihop under etthelt liv. Om intresset för konst är så stort att man är bereddatt betala miljonbelopp för enskilda verk vore det inteorimligt om ett belopp motsvarande en bråkdel avförsäljningspriset gick tillbaka till enskilda konstnärer ellerkonstnärskollektivet.Vi förutsätter att regeringen, sedan beredningen avupphovsrättsutredningens förslag avslutats, återkommer tillriksdagen med förslag om införande av en särskild avgift förvidareförsäljning av konst.6.5 Ersättning för bibliotekens utlåning av fonogram ochmusikalierVid upprepade tillfällen har förslag väckts om atträttighetsinnehavare på musikområdet skulle erhållakompensation för bibliotekens utlåning av deras verk. Dethar framförts som ett rättvisekrav, då staten, genomförfattarfonden, ersätter författare,översättare och bokillustratörer för biblioteksutlåningen avderas verk. Senast framfördes kravet till regeringen ikonstnärsnämndens utredningspromemoria fann att en ersättning utformad eftersamma regler som dem för litterära verk skulle bli dyr ochadministrativt svårhanterlig. I stället föreslogs attkompensationen skulle ges med ett belopp som svaradeemot bibliotekens samlade innehav av fonogram ochmusikalier och ersättningen fördelas efter ansökan frånkompositörer, sångare och musiker.En ny anslagspost Särskilda insatser för upphovsmän påmusikområdet samt musiker och sångare inrättades 1988.Anslaget var långt ifrån tillräckligt då det knappast stod iproportion till graden av nyttjande.Såväl som och ersätterkomponister och musikutövare för att biblioteken hartillgång till deras verk. Inom EG förbereds f.n. förslag tilldirektiv rörande icke-kommersiell utlåning av fonogram,s.k. rental rights och lending rights.Upphovsrättsutredningen, som tagit del avkonstnärsnämndens tidigare förslag, vill inte förorda någonupphovsrättsligt grundad biblioteksersättning.