mot · GE02A412 · 1991-01-25 00:00:00 — läns behov av regionalpolitiska insatser Nuläge och utvecklingstendenser i VästernorrlandNedgången i vattenkraftsutbyggnaden ochtillbakagången i de areella näringarna , kombinerat med strukturomvandlingarna iskogsindustrin, sätter fortfarande sin prägel påVästernorrland. Befolkningsstrukturen kännetecknas av enförhållandevis låg andel yngre människor. I inlandet finnsförsamlingar där andelen människor är . har länet haft en mycket svagsysselsättningsutveckling. I sin tur har det resulterat ifortgående befolkningsminskning. Inget annat län har, såväli relativa som absoluta tal, förlorat så många människorunder , 8 000 personer, eller , vilket är mer ännågot annat län.Upprättade prognoser pekar dessvärre på att länet hotasav en fortsatt befolkningsavtappning. Fram till 1995minskar länets folkmängd enligt dessa prognoser medytterligare 5 000 personer. I sin tur återverkar det på mångaområden. Länet får ett mycket mindre skatteunderlag,vilket försvårar för landsting och kommuner att driva sinverksamhet.Likaså hotas -- framför allt i glesbygden -- denkommersiella servicen. Många mindre skolors existenskommer att vara hotad. Arbetsmarknadsutbudet blir merbegränsat och därmed mindre attraktivt.I en alternativ prognos, som bygger på andra, ocksårealistiska utvecklingsförlopp, beräknas sysselsättningenminska med 4 000 arbetstillfällen. Det skulle innebära enytterligare befolkningsminskning på cirka 10 000 personerner till 246 000 innevånare. En sådan utveckling ärnaturligtvis fullständigt oacceptabel.Till stor del hänger också den relativasysselsättningsnedgång som orsakatbefolkningsminskningen samman med beroendet avbasindustrierna. Mycket omfattande strukturförändringarinnebar exempelvis att kommun förlorade ettflertal skogsindustrier . I kommuninnebar rationaliseringar och nedläggningar inom densamlade industrin att halvaindustrisysselsättningen försvann.Under 1990 har fyra större industrienheter lagts ner:Matfors pappersbruk i med 200 sysselsatta,Hagraf i med 250 sysselsatta, kiselfabriken iLjungaverk, , med 170 sysselsatta och iKramfors med ca 500 anställda. På den offentliga sidan kannämnas avvecklingen av T 3 i , 120 sysselsatta.Sammanfattningsvis konstateras att de allmännautvecklingstendenserna i fråga om befolkningstal,sysselsättning och servicenivåer i förening med aktuellaakuta arbetsmarknadsinsatser på flera orter inte ger grundför att dra ner de regionalpolitiska insatserna iVästernorrland. Detta konstaterades också av denregionalpolitiska utredningen (Rek 87) som prioriteradeinsatser i . Regeringens förslag ochriksdagens beslut blev tyvärr det motsatta, en neddragningav insatserna i länet.Regeringen har därefter funnit att Rek 87:s bedömningvar riktig varför regeringen gjort vissa smärre insatser ilänet. Dessa insatser är tyvärr långt ifrån tillräckliga, inteminst därför att sysselsättningsläget, som anges ovan,ytterligare har förvärrats genom stora industriellaavvecklingar.Energipolitiken och strukturförändringarGenom beslut om ökade avkastningskrav påkapital som staten investerat i samt den senasteskatteomläggningen med mervärdeskatt på energi harpriserna på energi successivt ökat. För framtidenförutskickas fortsatta höjningar av energipriset samtidigtsom viss osäkerhet råder om den framtida energipolitiken.Västernorrlands län är mest elintensiva vad detgäller användning av industriell el. Ca 8 000 personer ärdirekt berörda av den elintensiva industrin i sitt arbete ochindirekt berörs så många personer. ärVästernorrlands län ett betydande exportlän med ettsubstantiellt bidrag till den nationella försörjningen. Deelintensiva industrierna som företrädesvis är lokaliseradevid kusten är också av mycket stor betydelse för inlandetgenom att skogsindustrin tar sin råvara från detta område.Redan i dag kan vi märka effekterna av ökade kostnaderför elenergi och en fortsatt ökning kommer mednödvändighet att utsätta för mycketpåtagliga strukturförändringar. Den kommandeenergipropositionen måste därför föreslå ett energipris förindustrin som innebär att länets basindustrier ävenfortsättningsvis ges reella förutsättningar att konkurrera påden internationella marknaden.Västernorrlands internationella beroendeEn av och den svenska välfärdens ödesfrågorinför 90-talet är frågan om den svenska industrins fortsattainternationella konkurrenskraft och bibehållnainternationella position. Farhågorna är många,varningssignaler och statistik talar sitt tydliga språk omförlorade marknadsandelar, ett ökat beroende avinternationellt sårbar storindustri, investeringsflykt,försämrad produktivitetstillväxt m.m. En stark,strukturförändrad och växande industri är ett måste införframtiden.I finns en starkt exportinriktad ochtung basindustri av stor nationell betydelse.Västernorrlänningen står för av landets bruttoexport vilket i kronor utgör ca 25--30miljarder -- men endast av befolkningen. I enbart ärmotsvarande siffror mot en befolkningsandel om , dvs. en bruttoexportandel om fyra gånger sinbefolkningsandel. Av den totala industriproduktionen iÖrnsköldsviks kommun går på export. Nettoexportsiffror ligger avsevärt högre.Exempelvis har skogsindustrin i länet en andel nettovalutaom . Detta kan jämföras med den andel av nettovalutansom exempelvis bilindustrin i landet som helhet bidrar med.Men den västernorrländska industrin har ocksåstrukturproblem. För exempelvis verkstadsindustrin, ditstorföretag som , Sunds Defibrator,och verkstäder hör, som är densysselsättningsmässigt största industribranschen i länet meden mycket hög exportandel i produktionen, finns tydligaindikationer på försämrad konkurrenskraft. Produktivitet,teknikförnyelse och vinstnivåer har varitsämre i än i många andra delar av landet(källa: SIND 1989). Behoven av effektivisering ochmarknadsexpansion är uttalade också av branschens egnaföreträdare.Datoriseringsnivån, liksom andel högskoleutbildadeinom verkstadsindustrin generellt i länet, är, relativt andralän, låg. Behovet av teknikförnyelse är större än på de flestaandra håll. Detta föga uppmärksammade faktum måsteförvisso bli föremål för en konstruktiv uppmärksamhet. Debedömningar som kan göras över utsikterna för denvästernorrländska småindustrins utveckling inomverkstadsområdet är inför kommande lågkonjunkturmycket oroväckande.De infrastrukturella satsningarna har stor betydelse förnäringslivsutveckling, arbetskraftsrekrytering ochflyttningsbenägenhet. Ett ''perifert'' geografiskt läge fårinte även ur dessa aspekter utgöra en konkurrensnackdelför industrin. Insatserna måste ges en inriktning motutvecklingsorienterade företag, industrinära tjänsteföretag,kompetensuppbyggnad, teknikförnyelse, nyföretagande,långsiktig strukturuppbyggnad, koncentrationsutjämningoch en infrastrukturförbättring inom framför allt transport-och kommunikationssektorn. Detta bör geregeringen tillkänna.Det regionalpolitiska stödetRiksdagen beslutade om en nystödområdesindelning. Detta innebar betydande nackdelarför flera Norrlandskommuner, såväl i inlandet som vidkusten. Regeringens förslag, som med några smärrejusteringar i , blev beslut. Det varilla underbyggt och behöver ses över. börfatta ett sådant beslut.Vid behandlingen av den regionalpolitiskapropositionen föreslog jag att skulleinplaceras i tillfälligt stödområde. Regeringen har fattatett sådant beslut. I årets budgetproposition föeslåsbetydande indragningar av transportstödet. Bl.a. reducerasstödområdet så att lämnas utanför. I konsekvensmed regeringens beslut att inplacera i tillfälligtstödområde bör kommunen också under samma tidsperiodåtnjuta transportstöd. bör därför justerastödområdesgränsen i detta avseende.Ånge kommun har förlorat sin största industri,kiselfabriken i . Om kommun skall kunnarekrytera nya företag för att kompensera för de 170sysselsättningstillfällen som försvunnit vid Casco Nobelskiseltillverkning krävs att kommunen tillfälligt inplaceras istödområde 1, förslagsvis . Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen tillkänna.InfrastruktursatsningarEn väl fungerande infrastruktur är helt avgörande för ettindustriläns framtid. I är vägarna avavgörande betydelse. Därför är satsningar på vägnätetviktigast. Goda möjligheter att transportera skogsråvaranär avgörande för skogsindustrins överlevnad. I ett skogslänsom krävs också goda vägförbindelser föratt klara den omfattande arbetspendlingen. Det storamedelsbehovet för att hålla länets vägar i stånd kommer attutvecklas i en separat motion.Under ett flertal år har riksdag behandlatfrågan om snabbtåg mellan och . Detär av yttersta vikt att medel anvisas som gör det möjligt attgöra betydelsefulla upprustningar av banan så att restidernakan radikalt minskas.Exporten från den norrländska industrin är av mycketstor betydelse för hela . SJ har under många årplanerat för ett dubbelspår, för att klara godstrafiken påstambanan. En utbyggnad av Bothniabanan efterNorrlandskusten skulle avlasta stambanan stora mängder avgods. skulle den vara ett utmärkt komplement tillpersontrafiken utefter . Inte minst förVästernorrlands län är tillgången på godstransporteravgörande för länets industri. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om läns behov avregionalpolitiska satsningar,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande ett konkurrenskraftigtenergipris för den elkraftsintensiva industrin,1]2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande länsinternationella beroende,[att beslutar att skalltillhöra transportstödsområdet,2]3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt kommun tillfälligt skall inplaceras i stödområde 1.