mot · GE02So272 · 1991-01-25 00:00:00 — Trots att alkoholkonsumtionen enligt preliminärarapporter har minskat , liggerkonsumtionen kvar på en alldeles för hög nivå. Det märksinte minst på följderna; medicinska och sociala skador somkostar både i lidande och pengar.Enligt flera beräkningar utnyttjas avakutsjukvårdens platser för vård av personer medalkoholbetingade sjukdomar. av antaletinskrivna patienter inom psykiatrisk vård blir inlagda pågrund av alkoholbetingade sjukdomar. En undersökningvid neurokirurgiska kliniken i visade attåtminstone hälften av alla svåra neurotrauman varalkoholrelaterade.För sju år sedan sattes samhällets målsättning medalkoholpolitiken till en 25-procentig konsumtionsminskingfram . Totalkonsumtionen har istort sett bara ökat.Samtidigt är konsumtionen mycket ojämnt fördelad.Knappt tio procent av befolkningen är nykterister och enungefär lika stor skara står för nästan hälften avkonsumtionen. Förändringarna är också ojämnt fördelade.Rika och högutbildade minskar sitt drickande somunga män i socialgrupp tre ökar sin konsumtion.Om konsumtionen nu ska minskas , varskall det tas?Störst effekt på skadorna får naturligtvis enkonsumtionsminskning om det är konsumtionstopparnasom kapas. De få som dricker väldigt mycket är nämligensamma personer som är storkonsumenter av sjukvård,socialvård och föremål för rättväsendets ingripanden i storutsträckning.Alkoholkonsumtionen kan inte räknas som en privatsaknär följderna av drickandet blir kännbara för andramänniskor. Andras konsumtion påverkar till exempel vårsäkerhet i trafiken och risken att utsättas för våld eller andrabrott. Många människor, inte minst barn till missbrukare,lider direkt och indirekt av alkoholmissbruket. Kostnadernaför skattebetalarna är större än intäkterna.Ändå är det fritt fram att dricka hur mycket som helst ochöverlåta följderna på andra.Det är mot den bakgrunden förslaget om ett treårigt,vetenskapligt försök med inköpsbegränsning av alkoholskall ses. erfarenheter av restriktioner talar för attde allvarligare alkoholrelaterade skadorna åtminstonehalveras.Visst är inköpsbegränsningen en frihetsbegränsning, påsamma sätt som hastighetsbegränsning i trafiken,vapenlicens och receptbeläggningen av vissa mediciner.Men framför allt är inköpsbegränsningen en möjlighet förde måttliga alkoholkonsumenterna att visa solidaritet medmissbrukarna och deras anhöriga. Ransonen går också attlägga på en sådan nivå att genomsnittskonsumenten intebehöver minska sin konsumtion och ändå skulle missbrukethejdas.Någonstans måste ju avvägningen göras mellan frihetenatt dricka vin och friheten att supa ihjälsig och orsaka stort lidande för andra.Förslaget om inköpsbegränsning har som bekant fåttmotstånd från olika håll. En del påstår i debatten att dentillåtna ransonen kommer att upplevas somrekommenderad. Nykterister kommer att sälja sin ransonvidare. Den som dricker väldigt lite kommer vid eninköpsbegränsning att dricka upp hela ransonen.Naturligtvis finns det en risk för detta. Meninköpsbegräsnning skall inte ses som ett alternativ tillinformation och andra alkoholpolitiska instrument utansom ett dessvärre nödvändigt komplement. Ett aktivtförslag innehåller såväl information som motivation, ettaktivt deltagande av vårdpersonal, läkare, poliser,socialarbetare och regelbunden utvärdering som förmedlastill allmänheten.Det påstås också från andra håll att langningen ochhembränningen ökar. Den allra största delen av alkoholsom langas kommer från Systembolaget. Antaletflaskor i omlopp minskar vid en inköpsbegränsning. Ochsjälva grunden för att föreslå ett treårigt försök är att det ärbästa sättet att få veta säkert om exempelvis langning ochhembränning påverkar det förväntade resultatet negativt.Allmänt kan ändå konstateras att ju slapparealkoholpolitik och ju populärare det är med Bolagetsdrycker, desto fler bränner också hemma. Detta kan avläsasi skadestatistiken som i stort sett följer Systembolagetsförsäljningskurvor (med en tids eftersläpning).Det gamla motbokssystemet hade en dokumenterat godeffekt på folkhälsan. Dock innehöll det några brister:tilldelningen avgjordes av kön och inkomst. Minnet avorättvisorna lever kvar starkare än de goda erfarenheterna.Förslaget om ett treårigt försök med inköpsbegränsningbygger på ett så enkelt system som möjligt. Tilldelningenskall utan undantag vara lika för alla som fyllt 20 år.Alltfler kommunal- och landstingspolitiker stöder nuförslaget. De inser att politiker inte bara ska avläsaopinioner. När det gäller alkohol som leder till så storaskadeverkningar känner de också en moralisk skyldighet attbidra till att skapa opinion.Det finns många myter om alkoholkonsumtion och omalkoholpolitik i vårt land. Sant är, att alkoholen varje årskördar omkring sextusen dödsoffer. Med ett treårigt försökmed inköpsbegränsning av alkohol har vi möjlighet attminska den fruktansvärda siffran betydligt, att radikaltförbättra livsvillkoren för hundratusentals människor ochsamtidigt sortera myterna till papperskorgen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett treårigt försök medinköpsbegränsning av alkohol.