mot · GE02Jo792 · 1991-01-25 00:00:00 — har i olika sammanhang arbetat för atthänsyn till de ekologiska sambanden tas i all verksamhet.Hushållning med naturresurser och en god miljö skaparframtidsmöjligheter, medan en miljöskadlig utvecklingundergräver framtiden. Miljöpolitiken måste ge stimulans,styrmedel och tydliga signaler för en utveckling som skaparen uthållig produktionsförmåga. Såväl ekonomiskastyrmedel som lagar och andra begränsningar ärnödvändiga.Vad naturen tålCentern har tidigare föreslagit, att miljölagstiftningenskall ses över för att ge ett mer heltäckande skydd förmiljön. En sådan översyn av lagstiftningen på miljöområdetoch av regler om miljöbrott pågår nu.Enligt vår mening bör alla lagar och verksamheter syftatill en utveckling, där vi utgår från naturens förutsättningar,de s k kritiska belastningsgränserna. Så är inte fallet i dag.En mängd miljöfarliga ämnen släpps ut i naturen. Varjedygn görs i utsläpp på olja, freon, 360ton svavel, bekämpningsmedel, fosfor, 310 tonkväve, koloxid m.m.En del utsläpp görs med tillstånd från länsstyrelsernaeller koncessionsnämnden. Andra utsläpp är enbartanmälningspliktiga medan de flesta utsläpp sker utan attnågonsin ha blivit prövade. Vi anser, att principen ska varaatt miljöskadliga föroreningar överhuvudtaget inte skatillåtas. Miljöskyddslagen måste omarbetas, så att regler förutsläpp från en anläggning bestäms utifrån s k miljökvalitetsnormer, baserade på vad naturenlångsiktigt tål och inte enbart, som , efter vad som förtillfället bedöms ''tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt''.Detta bör ges regeringen tillkänna.En samlad miljölagDet är mycket angeläget med den översyn av dennuvarande miljölagstiftningen som pågår. Förslaget omatt samla vissa lagar till en ''miljöbalk'' är bra.Det är viktigt att i detta läge inte låsa sig när det gällervilka lagar som skall ingå. Ambitionen måste vara att få enheltäckande miljöskyddslagstiftning med skärpta krav. Detär emellertid helt klart att miljöskyddslagen, lagen omkemiska produkter, hälsoskyddslagen ochrenhållningslagen bör ingå. Vad beträffar naturresurslagens4§ anser vi att det inte bör råda några tvivel om att denskall införas i en samlad miljöbalk. Detta bör ges regeringentillkänna.TillståndsgivningenNuvarande tillståndsprövningsregler har funnits i över 20år. Däremot har inte någon heltäckande genomgång gjortsför äldre verksamheter, som fanns före miljöskyddslagenstillkomst, vilket vi anser bör göras.Det är absolut nödvändigt att se övertillståndsgivningen. Tillståndskraven måste skärpas så attfler ämnen görs tillståndspliktiga och hårdare krav måstesättas vad gäller utsläppsgränser. Gamla tillstånd måsteomprövas och högre krav ställas även på dem.Tillsynsmyndigheterna har visserligen möjlighetatt ompröva givna tillstånd, men detta har utnyttjats i alltförliten omfattning, vilket vi anser oacceptabelt.Vad som anförts om tillståndsgivningen bör gesregeringen tillkänna.Miljöskyddsförordningen 7§Kontrollen av miljöutsläppen bör vara kontinuerlig ochåterkomma med korta mellanrum. Så sker inte . Vianser att kontrollprogrammen bör ses över. Även omföretagens egenkontroll utgör grunden ikontrollverksamheten måste myndigheten fortlöpandefölja efterlevnaden av tillstånden. Särskilda resurser måstetillföras för att utnyttja bästa möjliga kontrollteknik, somt.ex. Opsis för luftföroreningar. Vi anser att ikontrollprogrammen måste prioriteras mätningar ochanalyser av ämnen och föreningar som ger de allvarligasteeffekterna på miljön. Miljöskyddsförordningens 7§ måste ändras så att möjlighet ges för myndigheterna attprioritera ärendena utifrån miljöeffekt, vilket bör gesregeringen till känna.Kontrollerbara utsläppI dag anges de mängder som ett företag har rätt att släppaut av miljöfarliga ämnen som ett riktvärde, vanligen en vissmängd . Tillåtna värden får normalt inte överskridas,kan det heta. Finner man då höga utsläppsvärden, kan deansvariga påstå att detta inte är de normala värdena utan brukar ha lägre. Det är oerhört svårt att fälla någon föröverskridande av ungefärliga värden, riktvärden. Exaktagränsvärden som är juridiskt bindande vore lättare attkontrollera men sådana anges endast för ett fåtalämnen. Tillståndsgivningen måste bli mera precis ochrestriktiv. Därför bör ett medgivande om att släppa utmiljöfarliga ämnen i stället anges som ett gränsvärde för enbegränsad tidsperiod t.ex. eller en dag.Därmed uppnås en högre grad av säkerhet som leder ökad rättssäkerhet också för den som ansvarar för berördverksamhet. Gränsvärdena ska anges sommiljökvalitetsnormer utifrån vad naturen tål. Detta bör gesregeringen till känna.MiljökonsekvensbeskrivningarVi har krävt attmiljökonsekvensbeskrivningar ska göras obligatoriska i allaverksamheter och projekt av betydelse. Omfattningen avbeskrivningarna ska stå i rimlig proportion till beslutetsomfattning och eventuella verkningar. Enmiljökonsekvensbeskrivning bör i skälig omfattningredovisa de direkta och indirekta miljöeffekter somprojektet kan medföra, redovisa alternativa handlingssättoch miljöeffekter av sådana, samt alternativet om åtgärdeninte vidtas (nollalternativ).Arbetet med miljökonsekvensbeskrivningar pågår nu iregeringskansliet. En miljökonsekvensbeskrivningslag börförberedas så att den lagtekniskt kan infogas i en framtidamiljöbalk och då omfatta naturvården, vilket bör gesregeringen tillkänna.Miljöskyddslagen -- påföljderSedan miljöskyddslagens tillkomst harett litet antal fällande domar avkunnats. Ingen har hitintillsdömts till fängelse för enbart brott mot miljön. Dengenomsnittliga påföljden har varit 35 dagsböter. Dagsböterär en vanlig påföljd för lindrigare brott som t.ex. snatteri.Av den tillgängliga statistiken skulle man kunna tro attöverträdelser mot miljöskyddslagen är ovanliga ochregelmässigt av lindrig art. Men av de avkunnade fällandedomarna framgår att företagen ofta ochupprepade gånger orsakat skadliga utsläpp till mark, vattenoch luft.En viktig princip i ett rättssamhälle är att påföljden förett brott ska vara relaterad till brottets straffvärde. Ettallvarligt brott ska därmed åtföljas av en mer ingripandepåföljd än ett lindrigt brott. Grov misshandel och grov stöldleder också till mer kännbara påföljder för brottslingen änmisshandel och snatteri.Riksdagen har vid upprepade tillfällen uttalat att brottmot miljöskyddslagen är allvarliga. harriksdagen visserligen beslutat om ändringar och tillägg imiljöskyddslagen i syfte att bekämpa miljöbrotten. vissa ändringar i påföljdsreglerna för miljöbrott gjortspå senare tid och trätt i kraft . Därmed börsituationen bli något bättre än den tidigare varit, eftersomuppsåtliga brott normalt härigenom skall medföra fängelse.Enligt vår uppfattning är detta inte tillräckligt.Miljöbrotten är enligt domstolspraxis i påföljdshänseendealltjämt mestadels likställda med lindriga brott. Bl.a.behövs en än skärptare syn på miljöbrotten ipåföljdshänseende -- det skall vara kännbart för denskyldige att förstöra miljön -- och vidare är det nödvändigtmed större möjligheter till differentiering vid bedömningenav överträdelser mot miljöskyddslagstiftningen. Enstraffskärpning är nödvändig. En möjlighet är att övervägasärskilda straffskalor för ''normalbrott'' och ringarespektive grova brott. Bötesstraff borde då reserveras förringa brott. För ''normalbrott'' skall påföljden i princip blifrihetsstraff. Däremot är det knappast motiverat -- i vart fallinte -- att inte ta sedvanliga individualpreventivahänsyn. Villkorlig dom och kännbara böter kan vara enlämplig påföljd om personliga skäl talar motfrihetsberövande.Vad som anförts om påföljder vid brott motmiljöskyddslagen, bör ges regeringen tillkänna.Internationella miljökonventionerI arbetet med att uppnå en bättre miljö, måste vi varaverksamma såväl inom landet som internationellt, eftersommiljöproblemen verkar gränsöverskridande.Internationella konventioner på miljöområdet harframarbetats på olika delområden. harundertecknat flera, bl.a. på naturvårdsområdet. I dettasammanhang vill vi framhålla, att det är nödvändigt att deinternationella konventioner som undertecknatinlemmas i den svenska lagstiftningen. Detta bör gesregeringen tillkänna.Utbildning och fortbildningAntalet miljömål är litet. Visserligen anmäldes ca 1 100miljöbrott till polisen , men bara 90av anmälningarna ledde till åtal och mindre än 60 personerfälldes i domstol för brott mot miljöskyddslagen, enligtuppgifter från SCB.Erfarenheterna av miljömål är därför begränsade i deenskilda åklagardistrikten, men även i åklagarregionernaoch centralt. Stora skillnader finns i hanteringen avmiljömålen från åklagarnas sida. I vissa län t.ex. driveråklagarna nästan var tredje anmälan om miljöbrott vidaretill åtal. I andra län har anmälningarna aldrig nått dit.Detta är uppseendeväckande.En förundersökning kräver ofta att olika miljöexperterdeltar i arbetet. Förundersökningsledaren måste haingående kunskaper om de möjligheter som står till budsavseende analyser m.m. och bör därutöver ha en ingåendekunskap i miljöfrågor. Detta är en förutsättning för etteffektivt beivrande av miljöbrottsligheten.Utbildningen och fortbildningen hos både polisen ochåklagarsidan har inletts, men måste förbättras ytterligarevad gäller miljölagar och miljörätt. Miljöutbildning är viktigäven för domare. Många av dessa har knappt fåttnågon fortbildning alls på detta område. Därför behövsutbildningsinsatser även för domarna.Vad som anförts om utbildning och fortbildning påmiljöområdet för polis, åklagare och domare bör gesregeringen tillkänna.Särskild statsåklagare i miljömålDe nuvarande förhållandena är otillfredsställande bådeför den som leder förundersökningen och för denmisstänkte. När det gäller andra komplicerade frågor harsamhället valt att tilldela en speciell åklagare uppgiften attleda förundersökning och föra talan i domstol. Enligt vårmening bör miljörätten behandlas på samma sätt i vart fallunder en övergångstid, tills tillräcklig erfarenhet avmiljöbrottsligheten vunnits. En särskild statsåklagare imiljömål bör nu utses, vilket bör ges regeringen till känna.MiljöansvarigI det dagliga arbetet med att utreda och beivra miljöbrotthar det visat sig vara svårt för åklagaren att fastställa vemsom ansvarat för en viss miljöförstörande åtgärd.Ansvarsförhållandena inom det misstänkta företaget är oftainte helt klara och sådana oklarheter måste undanröjas. Vianser därför att miljöskyddslagen bör kompletteras med enbestämmelse med innebörden att en särskild miljöansvarigska utses på varje företag som sysslar med miljöfarligverksamhet i sådan omfattning att koncessionsnämndenutfärdat anvisningar för driften av företaget. Detta bör gesregeringen tillkänna.MiljöombudsmanSamhällets kontroll av miljöföroreningar är bristfällig.Domstolarnas bevakning av miljöbrott är ocksåotillfredsställande. Med de ökade kunskaperna ommiljöriskernas betydelse för samhället och för enskildamänniskor anser vi att inrättandet av en miljöombudsmanskulle kunna göra en väsentlig insats för miljövården ochrättssäkerheten i vårt land. Myndigheter inom miljövårdensområde har till uppgift att skydda miljön ur samhälletssynvinkel och är därmed till gagn för den enskilde.Personer som har drabbats av miljöskador har hitintillssökt hjälp hos enskilda advokater och stiftelsenMiljöcentrum. Dessa gör ett värdefullt arbete, menenskilda initiativ klarar inte att täcka det verkligahjälpbehovet. En sådan uppgift bör fyllas av en friståendemiljöombudsman. Till denna ämbetsmans tjänst bör knytasutredare, kanslipersonal och utredningsresurser.Miljöombudsmannen bör ges möjlighet att själv föra talan idomstolar och ge rekommendationer till myndigheter.Härigenom kan en miljöombudsman fylla en viktig funktionför att förbättra miljövården.Vad som anförts om ett inrättande av enmiljöombudsman bör ges regeringen till känna.Miljöorganisationernas överklagningsrättDet är angeläget att miljökunnandet och engagemangeti miljöorganisationerna tas till vara. Vi anser därför attmiljöorganisationer som uppfyller vissa kriterier ska ha rättatt överklaga beslut om tillstånd och sådana frågor somavses i 8§ andra och tredje stycket. För att ge erforderlig stadgaåt systemet bör regeringen fastställa vilka organisationersom ska få talerätt. finns redan rätt till överklagandeför kommuner och lokala arbetstagarorganisationer.Vad som anförts om miljöorganisationernasöverklagningsrätt, bör ges regeringen tillkänna.Rättshjälp i miljömålEn viktig princip är att garantera alla medborgare likhetinför lagen. Rätten till juridiskt biträde är således väsentligför att uppfylla denna rättsprincip. Vissa ändringar harnyligen företagits i rättshjälpslagen. Bl.a. skall allmänrättshjälp kunna beviljas i sådana fastighetstvister, där denrättssökandes kostnader kan uppgå till betydande belopp,t.ex. i miljömål och i mål om mögelhus, och därrättsskyddsförsäkringen inte räcker för att betala denrättssökandes egna kostnader.Det finns dock fortfarande anledning att förbättrarättshjälpen ytterligare och genomföramiljöskadeutredningens förslag om att införa en regel i 25 §rättshjälpslagen för att få en sakkunnigutredning omtekniska och medicinska frågor i skadeståndstvister.Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en omarbetning avmiljöskyddslagen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vilka lagar som bör ingå i ensamlad miljöbalk,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn avtillståndsgivningen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en effektivare kontroll avmiljöutsläppen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att fastställa exaktagränsvärden för miljöutsläpp,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om obligatoriskamiljökonsekvensbeskrivningar,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skärpta påföljder vid brott motmiljöskyddslagen,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om internationellamiljökonventioner,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utbildning i miljörätt för polis,åklagare och domare,1][att hos regeringen begär förslag om införandeav en särskild statsåklagare för miljömål,1]9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljöansvariga på företagen,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättande av enmiljöombudsman,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljöorganisationernas talerätt,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändring avrättshjälpslagen.1]