mot · GE02Bo543 · 1991-01-25 00:00:00 — i och världenCentern vill utveckla förmåga att ta emotoch ge impulser i ett nationellt och internationellt växelspel.Revolutionerna i flera av närmaste grannstater harförstärkt möjligheter i det internationellautbytet. Vår region har en viktig roll i det nyasamarbetsmönster som utvecklas i ett nordeuropeiskt ochalleuropeiskt perspektiv.Stockholms län är en stimulerande livsmiljö. Här finnsett mycket varierande näringsliv och arbetsmarknad; härfinns specialbutiker och varuhus och en varierande service-och tjänstesektor. är teatertätaste stad;här bjuds också musik och film för varje smakriktning.Stockholm är en stad med grönska och med vattenbryn.Bostadsområdena i regionen är skiftande: i tät stenstad, iluftiga smalhusområden och i nya stadsmässiga stadsdelar.För att kunna bevara allt det som är vackert och bra i vårregion behövs det en aktiv regionalpolitik för hela landet.Stockholm mår bäst av en politik som medverkar till att helaSverige skall leva. Befolkningstillväxten i skallvara dämpad. Nya stora flyttvågor från andra delar avSverige är inte önskvärda. Det gäller också mot bakgrundav den invandring som söker sig till Stockholmsregionen.Länets kommuner behöver och möjligheter att driva enlångsiktig kommunalpolitik. Det handlar i stor utsträckningom möjligheterna att sköta den sociala servicen och planeraför den. I dagens finns för många och förlånga köer: i äldreomsorgen, i sjukvården, i trafiken och tillbarnomsorgen. Bostadsbristen är också stor. Det behövs tidför att bygga infrastruktur för de människor och för detnäringsliv som redan finns i . Därför är det viktigtatt hela kan utvecklas och trycket motStockholmsområdet inte ökar från landets andra delar.De positiva möjligheterna för huvudstadsområdet kaninte erövras genom ett konservativt försvar för den gamlatidens centralistiska och storskaliga bastioner. Centernbejakar såväl decentralisering som internationalisering. Påmiljöpolitikens område har stora möjligheter attbli en internationell föregångare bland europeiskahuvudstäder. förslag är att förverkligarett s.k. Californien-beslut. Det innebär att dieseldrift skallvara borta från innerstadstrafiken och bensindriftinom 15--. Kommunfullmäktige i har redanbeslutat att planera för det.Stockholmsregionens människor, natur, vattendrag ochkulturskatter är sårbara. Miljöförstöringen ochförsurningen sker snabbare än vad människan och naturenhinner respektera. De samhällsekonomiska kostnadernaför storstadsbilismen är mycket höga. Mindre trafik ochrenare trafik är ett sätt att åtgärda detta problem. En kraftigsatsning på kollektivtrafik och speciellt införandet avspårbunden trafik i innerstaden och i tvärförbindelsernafrämjar framkomlighet i Stockholm.Centern vill utveckla kontaktermed länderna runt . I det samarbetet har bådemiljö-, näringslivs- och kulturfrågorna sina givna platser.För alla regioner och länder runt är det av störstavikt att blir renare. och medett välutvecklat miljökunnande kan bidra till mycket i dettaarbete.Levande och fungerande storstäder är en drivkraft ochen nödvändig del i ekonomi. De många positivafunktioner och värden som finns i Stockholmsregionenmåste tas till vara till gagn för såväl samhälle som individ.Med politik skapas förutsättningar för att kunna tatill vara de fördelar kan ge och formaen bra livsmiljö.Centerns politiska arbete är inriktat på att åstadkommaen bättre miljö, regional balans, decentralisering av beslutoch inflytande och en ökad gemenskap i den lokala miljön.Det bygger på insikten om att välfärd inte bara kan mätas ipengar. Målsättningen är att forma ett samhälle ochmänniskor i harmoni med sin omgivning -- ett samhälle iekologisk balans.För att bibehålla och utveckla storstädernas miljö krävsett långsiktigt arbete som både måste få ta tid ochkosta pengar:En offensiv närings- och regionalpolitik föratt skapa regional balans. Koncentrationspolitiken måstebrytas och andel av befolkningenlångsiktigt vara oförändrad. Det innebär bl.a. bättremöjligheter för företag att förlägga verksamheten ute ilandet med replipunkter i storstäderna. Nya statliga verkoch myndigheter måste lokaliseras utanförStockholmsregionen och centrala statliga funktionerdecentraliseras till läns- och kommunnivå.Ett breddatkulturliv där målsättningen är att ge såväl nationellakulturella institutioner med betydelse för hela landet somstockholmsregionens alla delar ett bra kulturutbud.Åtgärder för att lösa bostadssituationen för framför alltungdomar och unga familjer, bl.a. genom att prioriterabyggande av bostäder framför lokaler.Åtgärder för atträdda naturmiljön genom restriktioner och ekonomiskastyrmedel för bl.a. bilismen, förnyelse av energisystemetoch minskning av förorenande utsläpp från industrier.Stockholmsområdet förklaras som särskiltföroreningskänsligt område.Åtgärder för att skapa entrygg och säker social miljö genom förstärkta insatser för attskapa valfrihet i barnoch äldreomsorg, en bättre skola ochökade möjligheter för att bekämpa våld och missbruk.Stockholmscentern har låtit SIFOställa några frågor om hur innevånare uppleversin livsmiljö. Resultatet är nedslående. av Stockholmsinnevånare anser att staden blivit sämre att bo i de senastefem åren. Bara hälften så många anser att den blivit bättre.Samma var resultatet när vi frågade om vad de trodde omde kommande fem åren. tror det blir sämre och endast17 % tror att det blir bättre. Var fjärde innevånare skullevälja att bo utanför om de fick väljafritt.Dessa larmsignaler måste tas på allvar. Det visar attbehovet av nytänkande är stort. Det gäller att nu tillvarataStockholmsområdets alla företräden.Aktiv regionalpolitikFörnyelse av regionalpolitiken är en av förutsättningarnaför att bevara och utveckla miljön i storstäderna.Storstadsborna har rätt till en bra livsmiljö. En kraftiginflyttning försvårar dessa möjligheter. Föreställningen atten snabb tillväxt skulle vara något positivt förStockholmsregionen är naturligtvis falsk. Förstorstadsborna måste kravet på en god livsmiljö komma iförsta rummet, och det förutsätter en lugn utvecklingstakt.Exemplen från andra storstadsområden ute i världen visarockså på detta.Trycket på storstäderna måste begränsas ochStockholmsregionens andel av befolkningen långsiktigtvara oförändrad. har i regionalpolitiskamotioner och i den regionalpolitiska utredningenpresenterat ett offensivt program för regional utveckling.Den offentliga sektorns utseende har en betydelsefullroll för en mer balanserad utveckling av storstäderna. Enväsentlig del i arbetet att skapa ett samhälle i balans ärdärför en lokalisering av nytillkommande myndigheterutanför och en decentralisering av funktioner tilllänsnivå av central statlig verksamhet.LänsdemokratiDet råder kaos i den regionala planeringen i Stockholmslän. Alltför många inbördes splittrade planeringsorgandeltar i planeringsprocessen. Resultatet har blivit attplanerna är pappersprodukter som ingen bryr sig om.De starka aktörerna, storföretagen och staten gör somde vill, utan folklig påverkan. har t.ex.arbetsplatsbyggandet skett i områden med överskott påarbetsplatser men ändå i dåliga kollektivtrafiklägen.Resultatet har blivit en snabb ökning av biltrafiken.Mycket av planerandet har också skett i slutna bolags-och ämbetsrum utan offentlighet eller debatt.För att demokratisera och samordna de splittrade ochineffektiva planeringsresurserna bör länsstyrelsensammanföras med det folkvalda länsparlamentet,. Stora samordnings- och effektivitetsvinster kanvinnas genom detta. har i en särskild motionnärmare utvecklat detta. Det kan vara naturligt att påbörjaen sådan omläggning i . Staten bör erbjudaStockholms läns landsting att ta över länsstyrelsensuppgifter och personal mot att staten ger ett anslag tilllandstinget motsvarande dagens kostnader förlänsstyrelsen. På detta sätt kan t.ex. de livsavgörandemiljöfrågorna i regionen bli föremål för offentlig debatt idet folkvalda landstinget.Staten slipper på detta sätt detaljstyra i länet i frågor sombäst avgörs av de folkvalda i regionen.Mindre avgaser och bullerTrafiken är den största källan till miljöstörningar iStockholms län. Det finns en ökad sjuklighet i astma, allergioch cancer i . Kulturföremål sombevarats håller på att frätas sönder.Granarna tappar sina barr. Allt detta är en följd avbilavgaserna och andra miljöfarliga utsläpp.Av miljöskäl måste kvävedioxidutsläppen ochkoldioxidutsläppen från biltrafiken reduceras mycketkraftigt. Det är rimligt att biltrafiken reduceras kraftigast istäderna där det finns underlag för att bygga upp enfungerande kollektivtrafik.I beräknas över 3 miljoner invånare utsättas förbullernivåer över (a) vid bostäder vilket är riktvärdetför god miljö. I bor inemot 100 000människor vid gator med bullernivåer över (a).Åtgärder måste sättas in för tystare fordon somstatliga väganslag ska kunna utnyttjas också för utbyggnadav bullervallar och bullerisolering.De samhällsekonomiska kostnaderna förstorstadsbilismen är mycket höga. Densamhällsekonomiska kostnaden per fordonskilometer harberäknats vara fem gånger så hög i tätorter jämfört medlandsbygd p.g.a. trängsel, olyckor samt hälso- ochmiljöeffekter. I cityområden beräknas kostnaden vara tiogånger så hög som på landsbygden. Tätortstrafikensobetalda samhällsekonomiska kostnader i länhar beräknats till avStorstadstrafikkommittén (STORK).Biltrafiken har vuxit mycket kraftigt under 80-talet.Detta beror på att bilen är bekväm och spar tid. Allt flerhar genom stigande reallöner och lågt bensinpris fått råd attköra bil. Om inga positiva alternativ och/eller styrmedelsätts in kommer biltrafiken att fortsätta att växa i snabb taktoch kväva våra storstäder.Bygg miljövänlig kollektivtrafikEn förutsättning för att kraftigt kunna reducerabiltrafiken i våra storstäder är att attraktiva resealternativbyggs upp. Kollektivtrafikens terminaler måste utvecklasmed service och ombonade miljöer. Kollektivtrafiken måstegenomgå en omfattande upprustning och utbyggnad.En fungerande kollektivtrafik är ett jämlikhetskrav ochmålet måste vara att göra den resandes bekvämlighet ochrestid så långt möjligt jämförbar med bilistens.Kollektivtrafiken måste genomgå en omfattandeupprustning och utbyggnad.Det är nödvändigt att det kollektiva trafikutbudetpräglas av komfort, turtäthet, enkelhet och snabbhet omdet skall bli ett realistiskt alternativ till bilen. terminaler, byteshållplatser och infartsparkeringar ilämpliga lägen, vilket ökar det kollektiva resandet. Iförsta hand bör en utbyggnad ske av järnväg och övrigspårbunden trafik. Fortsatta investeringar i såvälvad gäller järnvägar som , , etc.liksom en utbyggd spårvagnstrafik, kan minskabilpendlandet betydligt.Det är viktigt att de kollektiva trafiklinjerna inte ensidigtinriktas mot centrum utan att det även finns godatvärförbindelser och ringlinjer.Utbyggnaden av kollektivtrafiken kan bara till enmindre del finansieras genom avgifter. Förutsättningarnaatt finansiera utbyggnaden med kommunala skattemedel ärockså begränsade. Nya finansieringsformer måste tas fram.Det är rimligt att de som åker bil utöver att betala förväghållningen även betalar kostnaderna för effekterna avbilåkningen i form av samhällsekonomiska kostnader föravgaser, buller, trängsel och olyckor. Detta kan bl.a. skegenom områdesavgifter för biltrafiken i citykärnor.Intäkterna bör kanaliseras till respektivekollektivtrafikhuvudman för utbyggnad av modernkollektivtrafik.Det går inte att lösa våra storstadsregionerstrafikproblem genom satsningar på nya motorleder. Miljöntål inte dagens trafik. Utsläppen måste minska kraftigt föratt vi skall kunna förhindra fortsatta skador på människoroch miljö. Staten har ansvaret för infrastrukturen även idessa regioner.Stockholmscentern har i en SIFO-undersökning frågatStockholms innevånare: ''Hur tror du miljön ochframkomligheten i bäst kan förbättras? Kan detske genom utbyggnad av vägnätet eller genom en utbyggnadav den spårbundna trafiken som spårvagnar ochtunnelbana?'' svarade utbyggnad av den spårbundnatrafiken. Mindre än hälften så många, , svaradeutbyggnad av vägnätet. var tveksamma eller visste inte.Resultatet skiljde bara någon procent mellan staden ochlänet. Samtliga partiers sympatisörer föredrog utbyggnad avden spårbundna trafiken framför utbyggnad av vägnätet.Detta bör vara ett klart besked att lägga de storamotorvägsplanerna åt sidan och istället koncentrera arbetetpå att bygga ut spårtrafiken.Den s.k mellan socialdemokraterna,och innebär investeringar under en15-årsperiod på 28 miljarder. Ungefär hälften av detta gällerkollektivtrafik och hälften trafikleder. Uppgörelsen skallutgöra underlag för en aviserad proposition om statligatrafikinvesteringar i . Enligt våruppfattning är det viktigt att regering och riksdag klartmarkerar en miljöprofil för trafiksatsningen. Det innebären tydlig prioritering av kollektivtrafiken och i synnerhetden spårbundna. Väginvesteringar måste prövas noga, bl.a.ur miljösynpunkt. Omfattande väginvesteringar som kanleda till ökade mängder bilavgaser måste också prövas motingångna internationella miljöavtal och konventioner.Österleden och Västerleden måste då avföras. Däremot börvissa flaskhalsar i det befintliga vägnätet byggas bort.Genom förbättringar av vägsträckningen ----kan avlastas enhel del genomfartstrafik. En utflyttning av färjetrafiken tillKapellskär och är också ett sätt att minska dentunga trafiken i den centrala delen av Stockholmsregionen.Miljövänliga fordon och drivmedelÅtgärder för att begränsa biltrafiken i de centraladelarna måste kombineras med satsningar för attutveckla och introducera miljövänliga fordon ochdrivmedel. En väg att minska de förorenade utsläppen är enövergång från användning av fossila bränslen tillmiljövänligare drivmedel som t.ex. etanol. Genom deuppgörelser medverkat i om jordbruks- ochenergipolitiken har helt nya möjligheter skapats tilletanolförsörjning i Sverige.Det är lättast att börja inom kollektivtrafiken. Vi anserdärför att en plan för kollektivtrafiken i syftar övergång från användning av fossila bränslen till etanoleller andra likvärdiga biobränslen. Staten bör medverka tilldetta genom att sätta igång ett stimulans- ochutvecklingsprogram i avsikt att bl.a. förbättra tekniken ochge ekonomiska incitament. Målsättningen bör vara attbussparken i inom en femårsperiodskall använda miljövänliga drivmedel.Utveckla spårtaxiStaten måste satsa kraftfullt på att stödja forskning ochutveckling av modern miljövänlig teknik förStockholmsregionens trafikförsörjning.Staten bör stödja utveckling av system med spårtaxi förStockholmsregionens trafikförsörjning på 2000-talet.Utvecklingen inom informationsteknologin har gjort detmöjligt och ekonomiskt att använda helautomatiskaförarlösa fordon i spårbunden trafik. Tekniken behöverdock utvecklas. Den stora kostnaden och bristfaktorn förkonventionell kollektivtrafik är personalen. Ettspårtaxisystem kan kraftigt reducera driftskostnadernagenom helautomatiken. Ett spårtaxisystem bör bli ettattraktivt projekt för svensk industri.HamnsamordningStorstadsregionernas hamnar medför omfattande tungtrafik genom känslig stadsmiljö och känsligaskärgårdsområden. Staten bör därför stimulera enutflyttning av trafik till regionernas ytterhamnar. IStockholms län bör tung trafik kunna föras över frånStockholms hamn till och . Isamband härmed bör järnvägs- och vägförbindelserna tillNynäshamn förbättras, och en planering igångsättas för enframtida järnvägsförbindelse till och Kapellskär.Miljövänliga energisystemEnligt uppfattning är det självklart att helalandet måste få ett miljövänligt energisystem. Särskiltbrådskande är det dock i våra folkrika och hårt belastadestorstäder.Enligt vår uppfattning bör inte några investeringar görasi storskaliga energianläggningar som avser att utnyttja kol.Förnyelsen av energisystemet bör i storstadsregionernaistället ta sikte på att utnyttja modern teknik, minska demiljöstörande utsläppen och bygga upp ett system baseratpå förnybara bränslen.En trygg och säker energiförsörjning förStockholmsregionen bör enligt vår mening inriktas moteffektivare energianvändning, utnyttjande av spill- ochnaturvärme genom bl.a. värmepumpstekniken, förgasningav inhemska bränslen och en begränsad användning avnaturgas. Regeringen bör medverka till att energiplaner förstorstadsområdena med denna inriktning kommer till ståndi samverkan med berörda landsting och kommuner.Värna vattendragenVattendragen ger miljön i enspeciell prägel. Det är viktigt att vattnen inte får förstörasgenom nedskräpning och nedsmutsning.Rena vattendrag är av omistligt värde. Man får inte geavkall på kravet att man skall kunna fiska och bada också ide vatten som finns i närmiljö. Detfinns enligt uppfattning anledning skärpautsläppskraven på reningsverken. Staten bör ta uppförhandlingar med kommunerna i ominförande av kväverening i avloppssystemen.Miljöfarliga transporterKontrollen av transporter av miljöfarligt gods är i dagdålig och måste förbättras. Säkerhetskraven vid miljöfarligatransporter måste också skärpas. En olycka vid en transportav miljöfarligt avfall på t.ex. skulle kunna fåmycket svåra konsekvenser för Stockholmsdricksvattenförsörjning. Det är även viktigt att transporterav miljöfarligt gods genom stadsområden sker på ett sådantsätt och på vägar där riskerna för människor och miljöminimeras. Även här är en skärpning av regelsystemetnödvändigt.Stockholmsregionens omistliga grönområden måsteidentifieras och förses med ett lagfäst skydd mot allexploatering. Särskilda åtgärder krävs för att skyddaregionens kulturlandskap. Med hänsyn till den särskildabetydelse ur miljösynpunkt som länets kulturbygder har,bör stöd till skogsplantering i fortsättningen endast få ges iundantagsfall. Istället måste resurserna för att bevarakulturlandskapet kraftigt ökas. Detta skulle t ex kunna skegenom att staten i samverkan med ochkommunerna bygger upp en särskild fond, från vilkenersättning kan utgå till lantbrukare som upprätthållermindre rationell, men ur miljösynpunkt värdefull odlings-och ängsmark.Balanserad bostads- och arbetsmarknadDe negativa effekterna av den fördakoncentrationspolitiken är uppenbara i fråga ombostadssituationen i . Utvecklingen påbostadsmarknaden har genom den socialdemokratiskakoncentrationspolitiken medfört att bristsituationenförvärrats under senare år.Staten bör inventera sitt markinnehav i syfte attkartlägga vilka områden som bör kunna utnyttjas somtomtmark för bostadsbyggande i Stockholmsregionen.Staten är en av regionens största arbetsgivare med ca45.000 anställda i central verksamhet och bör medverka bättre fördelning av arbetsplatserna i länet för attmöjliggöra kortare arbetsresor. De statliga arbetsplatsernaär i hög grad koncentrerade till regionens centrala delar.Staten bör därför genom ett uppdrag till byggnadsstyrelsenupprätta ett program för en bättre fördelning av de statligaarbetsplatserna i . Detta bör dessutomkombineras med ett program för arbetsplatsbyte, så att desom så önskar och kan får möjlighet att byta till denarbetsplats som ligger närmast bostaden. Detta bör kunnagenomföras i samverkan med och kommunernaför att därigenom ytterligare öka valmöjligheterna för denenskilde. Lokaliseringar t ex i anslutning till de nyafjärrtågstationerna i och medgermycket goda kommunikationer.Den investeringsavgift som infördes i Storstockholmgenom riksdagsbeslut är ett medel att främja denregionala balansen. Den bör dock omformas på det sättcentern föreslagit. Det innebär att den sätts till avinvesteringskostnaden i kontorsbyggen. Den skall utgå i dedelar av regionen som har överskott på arbetstillfällen, dvsfler arbetsplatser än antalet boende förvärvsarbetande.Avgiften blir på detta sätt ett verksamt medel att främja enbättre fördelning av arbetsplatser i regionen. Intäkterna böråterföras till regionen för bostadsbyggande, kollektivtrafik,skolor, miljöinsatser etc.Stoppa kontoriseringenKontorisering av lägenheter är olagligt om intebyggnadsnämnden givit bygglov. Det är nödvändigt attfullfölja en hård linje i detta avseende. Detinbegriper ålägganden om att återställa smygkontoriseradelägenheter till bostäder. Tillkommande kontorsytor börförläggas till de delar där det är ont om arbetstillfällen.Regeringen bör ta initiativ till en analys avsmygkontoriseringens omfattning och effekter. Den börkunna leda fram till skärpt lagstiftning för att ökakommunernas möjligheter till effektiva motåtgärder.UtbildningUtbildningssystemet i måste få enmer balanserad struktur. Det är uppenbart att det finns ettsamband mellan tillgång till högskoleförberedandegymnasieutbildning, närheten till högskolor ochbenägenheten till högre studier. Företag medkunskapsintensiv verksamhet är intresserade av attlokalisera sig till orter med god tillgång på högutbildadarbetskraft. Den bristande balansen i Stockholmsregionensutbildningsutbud bidrar därför starkt till att försämra deninomregionala balansen i övrigt. Det är därför viktigt meden bättre fördelning av högskoleutbildningen. Denutlokalisering som redan skett till och Södertäljebör fortsätta med inriktning på att skapa ''Södertörnsuniversitet'' med tyngdpunkter i , Flemingsbergoch . Också i regionens nordliga delar bör utbudetav högskolekurser förbättras. bör få en tvåårigteknisk högskoleutbildning.Inom gymnasieskolan bör de nuvarande skillnaderna ifördelningen av teoretiska och yrkesinriktade linjer jämnasut.Breddat kulturlivStockholmsregionen har ett rikt utbud på kultur.Skillnaderna mellan det kulturella utbudet inomStockholmsregionen är dock stora. Det finns områden somhar ett rikt och varierat utbud, medan andra i storutsträckning saknar kulturell verksamhet. Det är oftaststadsdelar som byggts alltför snabbt och där man iplaneringen inte tagit hänsyn till människors behov avkulturell verksamhet och kulturella aktiviteter.Det är därför väsentligt att samhället genom direkt stödtill den kulturella verksamheten och genom kommunernamedverkar till att de kulturella insatserna kommer allastadsdelar och förortskommuner till godo. Det är särskiltviktigt att samhällets insatser på kulturområdet prioriterarbarn och ungdom. Föreningsliv och studieförbund har encentral roll i arbetet för att bredda kulturlivet och godaförutsättningar för att nå ut till alla stadsdelar. Folkrörelseroch folkbildning är både en väsentlig del av vår demokratioch av vårt kulturliv. Det är viktigt att den statligakulturpolitiken i högre grad än inriktar sig på''förortskulturen''.Rädda kulturarvetDet har visat sig att förstörelsen orsakad avluftföroreningar i är ett mycket större hot motkulturhistoriska byggnader än de båda världskrigen. IStockholm har det visat sig att i är upptagningenav svaveldioxid i sandsten och kalksten helt jämförbar meduppmätta värden i . Trots sänktahalter av svaveldioxid i Stockholmsluften är upptagningen isandsten mycket hög. En orsak kan vara den samverkandeeffekten med kvävet från bilarna. Konstnärliga ochkulturhistoriskt värdefulla byggnader vittrar sönder.En skadeinventering av byggnader och monument i helaStockholm län bör ske så vi kan se hur kulturföremål intebara i har påverkats avluftföroreningarna.Kostnaderna för att inventera och renovera det som gåratt renovera är svåra att förutsäga eftersom en samladöverblick saknas. Att göra en stenkonservering av t.ex.Gamla stan uppskattas till 50--75 milj. kr. Det rör sig såledesom stora belopp om man skall försöka rädda det somfortfarande går att rädda. Det är därför angeläget att göraheltäckande skadeinventeringar i länet.En sådan inventering tar tid och får eventuellt begränsastill stickprov i hela länet.Trygghet i storstanVarje människa har rätt att känna sig trygg i sittbostadsområde, sin stadsdel.Antalet anmälda brott i var 329 261under 1990. har antalet anmälda brott ökat . Misshandel, bilstölder och framför allt bankrånökar i . Mest alarmerande ärmisshandelsfallen. 280 fler än 1989. Men också råare ochbrutalare, ofta oprovocerat våld med farliga tillhyggen.