ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02K311 · 1991-01-25 00:00:00 — I fattas många beslut i stora och viktigafrågor. Ett stort antal beslut är av mångskiftande karaktäroch omfattning. Många beslut är av typen ramlagstiftningeller på annat sätt av övergripande natur. Ett sådantriksdagsbeslut kompletteras oftast med någon form avförordning eller regleringsbrev innan det sänds ut tillberörda. Det kan vara kommuner, landsting, lokala ellerregionala myndigheter, statliga verk m fl som sedan har atti praktisk handling förverkliga intentioner medbeslutet.Som riksdagsledamot är det inte ovanligt att man vidresor i landet, studiebesök eller liknande kontakter fårkommentarer och frågor angående ett fattat riksdagsbeslut.Det är då ibland svårt att ''känna igen'' det aktuella beslutet.I den process som följt efter beslut har olikatolkningar gjorts och de detaljbestämmelser somdistribuerats följer inte alltid intentioner fullt ut.För att möjliggöra en bättre kontroll frånriksdagsledamöternas sida av hur beslut tolkas ochverkställs bör enligt min mening sådana förändringar vidtasi arbetsformer att en bättre granskning ochuppföljning kan ske av de beslut som fattats i riksdagen.Många riksdagsbeslut är omfattande och harlångtgående konsekvenser. Underlaget är inte alltid så attdet är möjligt att läsa ut vad respektive beslut kommer attinnebära i detalj i alla led.Det är också av tidsskäl svårt för ledamöter ochpartigrupper att själva granska besluten så ingående somman borde för att kunna bedöma alla konsekvenser.Enligt min mening bör ärenden i varakompletterade med en konsekvensanalys. Detta skall sessom ett komplement till den granskning som utförs avlagrådet. Konsekvensanalysen bör ske utifrån beslutetseventuella påverkan på miljön, regionalpolitiken,fördelningspolitiken, säkerhetspolitiken, den enskildesintegritet, samhällsekonomin och inom eventuellt fleraområden av övergripande karaktär. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att av talmanskonferensen begär en översynav arbetsformerna i för kontroll av hur beslutverkställs enligt vad som anförts i motionen,2. att beslutar att ärenden skall kompletterasmed en konsekvensanalys enligt vad som anförts imotionen.
mot · GE02K313 · 1991-01-25 00:00:00 — Svenska fanan i plenisal Det är tacknämligt att plenisal (kammaren)är utsmyckad med såväl riksvapnet som vår svenska fana.Jag har dock ett ändringsförslag vad gäller placeringen avfanan.Från bl.a. bänk nr 257 och delar av vänstra delen ikammaren ser det faktiskt ut som om fanan hänger på halvstång. Även från andra delar av kammaren kan man genastkonstatera att fanan hänger halvvägs upp efter väggen.Därtill slokande.Jag vill i all enkelhet föreslå ett nytt arrangemang,exempelvis att fanan hänger ut från väggen eller att den''hissas i topp'' eller att man arrangerar tre fanortillsammans. Förebilder kan förslagsvis hämtas från . Med hänvisning till det anförda hemställsatt ger talmanskonferensen i uppdrag att låtaarrangera svenska fanan på ett mindre sorgesamt sätt iplenisalen.
mot · GE02K314 · 1991-01-25 00:00:00 — Antalet ärenden som skall beredas har för vissa utskottökat dramatiskt främst genom ökat antal motioner. Alltförvanligt är att motioner med samma yrkanden upprepas årefter år.Detta medför att berörda utskott i första hand med ökadpersonalinsats försöker upprätthålla konventionellt krav påberedning. I andra hand har ett par utskott under detgångna året börjat tillämpa förenklatberedningsförfarande, innebärande att man ''beslutat attfristående motioner i princip skall sakbehandlas högst engång under varje valperiod'' (1990/91:JoU10).Denna tillämpning av beredningstvånget har frånriksdagens sida mött förståelse i den mening att man insettproblemet med den ökande arbetsbördan och av allt attdöma tills vidare godtar förfarandet. Mera långsiktigt tordeproblemet kräva en mera ingående penetrering avbakomliggande orsaker än att berörda utskott tar saken iegna händer. Härför krävs en konstitutionell granskning avförfarandet.Utöver den mer principiella syn som jag ovan anlagt, villjag påtala ett faktiskt fall, då jordbruksutskottet ibetänkande 1990/91:JoU10 tillämpat förenklat förfarandebeträffande en motion som inte tidigare väckts, motion1989/90: Jo 934 av undertecknad. Detta måste vara ett klartåsidosättande av utskottets beredningstvång.Än mer betänksam blir man över handlingssättet då manläser utskottets motivering till förfarandet, där man inämnda betänkande sid. 4 anför: ''Många av de frågor omjakt och viltvård som tas upp i de nu aktuella motionernahar behandlats utförligt tidigare under innevarandemandatperiod''. Av citatet framgår att utskottet anser dettillräckligt att ''många'' av frågorna tidigare uförligtbehandlats. Man har tydligen inte ens haft ambitionen attalla skulle behandlas utförligt.Det åberopade ärendet behöver självfallet inte betydaatt det i nämnda utskott annat än undantagsvis (kanske ärdetta enda fallet) händer att beredning av nytt ärendeåsidosätts. Tvärtom tyder det förhållandet att det tillärendet fogats ett särskilt yttrande (i detta fall liktydigt medreservation) på att det vid tillfället funnits en politiskmajoritet som mer eller mindre medvetet åsidosattberedningsskyldigheten och därmed låtit mannamån vidberedningsarbetet komma till utryck.Dessa nya och inte helt förtroendeingivande inslag iberedningsarbetet bör göras till föremål för ingåendegranskning från sida. I avvaktan på resultat aven sådan granskning bör berörda utskott ges personellaresurser för en konventionell beredning av lämnademotioner. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att uppdrar åt talmanskonferensen attutforma riktlinjer för behandlingen av motioner avinnebörda) att skall se över förfarandetmed förenklad motionsbehandling,b) att skall särskiltuppmärksamma förhållandet, då motion inte sakbehandlastrots att den inte tidigare väckts,c) att förenklat förfarande inte skall tillämpas i avvaktanpå konstitutionell granskning,2. att uppdrar åt förvaltningsstyrelsen att, iavvaktan på konstitutionell översyn, åt utskott somtillämpar förenklat beredningsförfarande ge personellaresurser för konventionell beredning av motioner.
mot · GE02K315 · 1991-01-25 00:00:00 — Upphävande av beslutet om stopp för höjning av riksdagsarvodet beslutade att denarvodesförordning själv tidigare beslutat sattes urspel. Enligt tidigare riksdagsbeslut skulle arvodena höjtsfrån och med baserat på hovrättsrådenslöneutveckling.Motiveringen från socialdemokrater, vänsterpartisteroch miljöpartister till arvodesstoppet var att man ville varaett föredöme års avtalsförhandlingar påarbetsmarknaden. Att riksdagsledamöternasarvodeshöjningar rörde sig om 1990 fick ingen prioriteradplats i debatten.Hovrättsrådens löneutveckling, vilken låg till grund förriksdagsledamöternas arvoden, härrör sig tillavtalsuppgörelser som gällde från några månader in på1990. Att riksdagsledamöternas arvoden inte skulle justerasförrän oktober -90 beror på att man avvaktade resultatet avhovrättsrådens lokala förhandlingar. Allt enligt tidigareriksdagsbeslut!Många ledande fackliga företrädare, kommunal- ochlandstingspolitiker uttryckte sin glädje överriksdagsledamöternas återhållsamhet årslönerörelse. Att man själv beviljat sig eller accepterat,ibland till och med kraftiga löneökningar 1990, omnämndesinte eller med mycket små bokstäver. Detta kallas i klartextför populism!Den tydligen enda grupp som skulle vara solidarisk,, var ledamöter. Självfallet skallgivetvis och utan tvekan även riksdagsledamöterna ageramed samma återhållsamhet 1991 som alla andra.Däremot bör ledamöter erhålla sammalöneutveckling som hovrättsråden retroaktivt från och medden . Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar upphäva sitt beslut att ej höjaledamöternas arvoden .
mot · GE02K317 · 1991-01-25 00:00:00 — när möjligheterna till en integration av ser utatt kunna förverkligas, så blir det nordiska samarbetet änmera angeläget. utgör i detta syfte ett viktigtforum.Men det är också viktigt att parlamentariker som inte ärledamöter i rådet kan mötas och samarbeta i olika politiskafrågor utan byråkratiskt och ekonomiskt krångel. Etthinder för ett sådant samarbete utgör ofta resekostnaderna.De nordiska parlamentarikerna kan som regel inte resa utansärskilda beslut om resekostnader utanför sitt eget land.Det borde vara självklart att nordiska parlamentarikerkan besöka varandras parlament utan administrativtkrångel. Därför borde de regler som gäller förriksdagsledamöters resor inom vidgas till att gällaNorden. Med hänvisning till ovanstående hemställsatt beslutar att vidga riksdagsledamötersmöjligheter att resa inom enligt vad i motionenanförts.
mot · GE02K318 · 1991-01-25 00:00:00 — Införande av utmaningsdebatter i anordnar allmänpolitiska debatter vid tvåtillfällen varje . Det är en möjlighet förriksdagsledamöterna att tala om sina ''hjärtefrågor'' utan attvara bundna till den form som debatten kringutskottsbetänkandena har.Tyvärr blir det sällan de enskilda ledamöternas''hjärtefrågor'' som får utrymme i dessa debatter. I ställetskapas lätt debatter som i allt väsentligt påminner om deordinarie ''utskottsrundorna'' vid ärendebehandling ikammaren. Det massmediala intresset för riksdagensallmänpolitiska debatter, som är mycket måttligt, begränsastill den eller de debatter som talmanskonferensen placerat iinledningen. Dessa ''förstarangs-debatter'' påminner i sintur i allt väsentligt om de särskilda debatter som riksdagenmed jämna mellanrum anordnar.De allmänpolitiska debatterna skiljer sig alltså mycketlitet från de övriga debatterna i kammaren. Det finns därföranledning att pröva ett alternativ till nuvarande ordning.Med sex, och efter valet kanske sju, partier i ,en minoritetsregering som söker stöd hos olika partier iolika frågor och en splittrad opposition så har intresset fördebatterna mellan de enskilda partierna ökat medanintresset för debatten mellan ''blocken'' eller mellanregering och opposition har minskat.Denna debatt förs nu på andra håll och inte i SverigesRiksdag. Partier utmanar varandra på debatt om välfärden,om friheten, om , om miljön etc. Men dessautmaningar och dessa debatter förs på andra arenor.Jag tycker att det är synd att de former har atterbjuda för debatt inte ger utrymme för den typen av''utmaningar''.Jag föreslår att på prov använder ett av de tvåtillfällen som under ett är avsatt för allmänpolitiskdebatt till utmaningsdebatter.Partierna får då utmana varandra i vilka debattämnen devill. Det ger en möjlighet också för regeringspartietsriksdagsledamöter att ställa ett oppositionsparti till svars fördess politik eller för de olika oppositionspartierna att ställafrågor till varandra.Partierna skulle i förväg få lämna in sina utmaningar tilllämplig instans, t.ex. talmannen, som sedan i samråd medsamtliga partier gör nödvändiga prioriteringar ochfastställer debattordningen. Man skulle kunna tänka sig attandra partier skulle få möjlighet att blanda sig i enutmaningsdebatt mellan två partier, men då få komma in påslutet och med kortare taletid. Den modell som används förej förhandsanmälda deltagare i en interpellationsdebattskulle kunna användas. Partierna måste naturligtvis självaha rätten att utse vilken ledamot som skall delta i debatten.Men det bör även vara möjligt för en ledamot att utmana enannan ledamot till debatt.Jag tror att en sådan här debattordning skulle kunnavitalisera riksdagsdebatterna och ställa mer icentrum av den politiska debatten. Dessutom skulle detkunna medverka till att göra de enskildariksdagsledamöterna mer kända och profilerade. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar begära att talmannen på prov låteranordna en utmaningsdebatt av den typ som beskrivits imotionen.
mot · GE02K319 · 1991-01-25 00:00:00 — Miljön anses av en majoritet av svenska folket som denviktigaste politiska frågan, och arbetet med miljöfrågornahar i omfattning och tid ökat kraftigt i . De flestamiljöfrågorna hamnar på jordbruksutskottets bord, ochdetta har inneburit att jordbruksutskottet har blivit ettmycket hårt arbetsbelastat utskott och detta innebär i sin turatt det sällan får tid till en djupare samlad bedömning avolika miljöfaktorer. Vidare har jorbruksutskottet blivittvunget att införa så kallad förenklad behandling vilketinnebär att motioner avslås utan att de harblivit sakbehandlade.Alla andra utskott kommer också direkt eller indirekt ikontakt med miljöfrågorna men ingen tar det samladeansvaret. Att resultatet av olika beslut inte blir som miljönkräver beror oftast på att den politiska majoriteten inte villgöra de nödvändiga politiska prioriteringarna. Men ävenorganisationen för riksdagsarbetet är viktig, för att beslutenskall bli samlade och effektiva.Lika självklart som det är att vi har ett finansutskottsom är huvudansvarigt för finanspolitiken trots att allautskotten bereder finanspolitik, eller attkonstitutionsutskottet har huvudansvaret för riksdagsfrågorsom berör alla utskotten, lika självklart borde det vara attdet finns ett miljöutskott som får huvudansvaret förmiljöfrågorna.Vi anser därför att utskottsindelningen i sesöver så att ett miljöutskott kan inrättas och att man i övrigtgör en allsidig prövning av utskottsorganisationen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt begär att talmanskonferensen skall utredaarbetsfördelningen mellan utskotten i enlighet med vad imotionen anförts.
mot · GE02K320 · 1991-01-25 00:00:00 — I ett parlamentariskt system är det viktigt att vissa partierinte diskrimineras när det gäller viktig samhällsinformation.Av den anledningen är det orimligt att både degröna och är uteslutna från utrikesnämndenssammanträden.För att alla partier skall få möjlighet att bedrivaopinionsbildning i dagsaktuella utrikesfrågor så krävs det enförändring av gällande regler och praxis för representationi utrikesnämnden. Den grundlagsskyddade friaopinionsbildningen kommer enligt vår mening i kläm medden praxis som används, genom att viktig informationom utrikesfrågor inte framförs på ett likvärdigt sätt till allariksdagspartier.Enligt 10 kap 7 § regeringsformen bestårutrikesnämnden av talmannen samt nio andra ledamöter,som väljer inom sig. Närmare bestämmelser omutrikesnämndens sammansättning finns meddelat iriksdagsordningen.I 8 kap 7 § riksdagsordningen sägs att val av ledamöter iutrikesnämnden avser valperiod. Avriksdagsordningen framgår också att statsministern harmöjlighet att medge även annan än ledamot, suppleant,statsråd och tjänsteman att vara närvarande.Vi kräver att en förändring görs av gällande regler ochpraxis så att minst en företrädare för samtliga i riksdagenrepresenterade partier ges tillträde till utrikesnämndenssammanträden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar i enlighet med vad i motionenanförts om deltagande i utrikesnämnden.
mot · GE02K321 · 1991-01-25 00:00:00 — kan riksdagsutskottenanordna offentliga utskottsutfrågningar. Metoden attinhämta upplysningar genom att utfråga särskilt inbjudnapersoner har dock praktiserats tidigare, även omutfrågningarna då har skett bakom lyckta dörrar.Det är självfallet av största vikt att de informationer somlämnas till utskotten är korrekta. De ligger ofta till grundför viktiga beslut.Något krav på att de personer som framträder införutskotten skall tala sanning finns emellertid inte. Det ärsålunda möjligt att lämna felaktiga eller vilseledandeuppgifter liksom att förtiga viktig information utan att dettagår att åtgärda juridiskt.Detta är otillfredsställande. Det innebär att kraven påsanningsenlighet är större för den som vittnar i t.ex. ettenkelt trafikmål än för den som hörs av ett riksdagsutskott.Under senare år har allmänhetens intresse ökat för deutfrågningar -- offentliga eller bakom lyckta dörrar -- somanordnas av riksdagsutskotten. Ett stort antal utfrågningarhar genomförts. I samband därmed har bl.a. frågan rests ominte någon form av sanningsförsäkran borde lämnas av desom företräder inför utskotten för att lämna upplysningar.Frånvaron av regler om sanningsförsäkran i sambandmed utskottsutfrågning beror förmodligen på att sådanaförekom mycket sparsamt för arbetet mednu gällande regeringsform och riksdagsordning. Situationeni dag är emellertid en annan. Så har t.ex. granskningen avregeringen vuxit i omfattning och blivit mer inträngande.Det finns starka skäl att införa någon form avsanningsförsäkran för de som utfrågas av riksdagsutskotten.De som företräder inför utskott för att lämnaupplysningar kan indelas i tre kategorier. Dels handlar detom personer med ett politiskt ansvar, dvs statsråd,statssekreterare och politiskt sakkunniga i departementen.Vidare personer i statlig tjänst. Slutligen privatpersonersom kan vägra företräda inför utskottet.Det är viktigt att analysera vad som bör gälla för demsom skall lämna upplysningar inför utskott. I sambandhärmed bör övervägas om olika regler bör gälla för de olikakategorierna, och huruvida sanningsförsäkran skallavläggas av samtliga grupper. Att statsråd, statssekreterareoch politiskt sakkunniga bör avlägga sanningsförsäkranskall vara självklart.Frågan bör därför utredas i syfte att skyndsamt införa enordning med sanningsförsäkran för utskottsutfrågningar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att frågan omsanningsförsäkran för de som lämnar upplysningar tillriksdagsutskott skyndsamt utreds i syfte att framläggalagförslag om sådan försäkran.
mot · GE02K33 · 1991-01-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:65 Ändring i regeringsformen med anledning av ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde En ev. kommande proposition med anledning av ettEES-avtal mellan Efta och EG lär bli den mest omfattandesom någonsin lagts på bord. ,som skall överföras till svensk lag, beräknas motsvara cirka14 000 sidor text. Det kommer att handla om enutomordentligt komplicerad procedur och ett mycketomfattande arbete från sida. Jämförelsen ipropositionen (sidan 10) med den teknik som används närriksdagen godkänner ett dubbelbeskattningsavtal ärmissvisande för att uttrycka sig vänligt.Vänsterpartiet hoppas att det skall gå att uppnå ett förvårt land bra . Men vi är övertygade om att ettsådant avtal på en rad punkter kommer att aktualisera ettantal viktiga grundlagsfrågor som noga bör beaktas ochövervägas. Vi är därför ytterst förvånade över regeringensinställning i dessa frågor.Länge har man från regeringshåll hävdat att någragrundlagsfrågor överhuvud taget inte skall behöva bliaktuella med anledning av ett . Efter hård kritikfrån många tunga juridiska instanser har regeringen i sistastund, veckan , ändå lagt ett förslag till riksdageninnebärande grundlagsändring i fråga om en paragraf iregeringsformen.Förslag om grundlagsändringar brukar normalt föregåsav ett mycket omfattande och noggrant beredningsarbetemed bred parlamentarisk medverkan. Så icke denna gång.Med tanke på vikten av att uppnå samförstånd igrundlagsfrågor oberoende av skiftande politiska meningarär förfaringssättet anmärkningsvärt. Redan av detta skälanser vi att bör avslå propositionen.Enligt vår mening kommer ett att beröra flergrundlagsfrågor än frågan om domstolars skyldighet i vissafall att inhämta tolkningsbesked från mellanfolklig domstol.Inte minst kommer det som flera remissinstanser påpekaratt gälla de för vår demokrati grundläggandebestämmelserna om normgivningsmakten. av juridiska fakulteten vid universitetmåste en grundlagsändring göras om EES-regler av lägrestatsrättslig valör än motsvarande svenska regler skall gesföreträde vid konflikt mellan regelsystemen.Som regeringen så riktigt påpekar i propositionen kan vii dag endast skymta konturerna av innehållet i ett (prop. sid. 5). Det finns därför all anledning att vänta medett beslut i grundlagsfrågorna tills ett mer preciseratavtalsförslag föreligger. Redan nu bör emellertid enberedningsgrupp med företrädare för samtligariksdagspartier tillsättas med uppdrag att fortlöpandegranska de konstitutionella aspekterna på ett . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1990/91:65,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en beredningsgrupp förgrundlagsfrågor.
mot · GE02K34 · 1991-01-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:65 Ändring i regeringsformen med anledning av ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde Motivet till den av regeringen föreslagna ändringen avregeringsformen är det avtal med EG som sommedlem av EFTA kan komma att sluta och om vilketförhandlingar pågår.Det förhållandet att förhandlingarna ännu inte avslutatsinnebär med nödvändighet en osäkerhet om omfattningenoch inriktningen av ett sådant avtal.Jag finner det därför motiverat att antarsådant vilande grundlagsbeslut som kan erfordras för attSveriges avtal med EG om en fördjupad europeiskintegration inom ramen för ett utvidgat europeisktsamarbetsområde skall kunna bli så omfattande sommöjligt. Ett sådant vilande grundlagsbeslut kan också varamotiverat i den händelse förhandlingarna om ett EEA-avtalskulle leda till förhandlingar om medlemskap i har ju auktoriserat regeringen att inledasådana förhandlingar regeringen finnerlämplig.Den föreslagna grundlagsändringen kan, enligt minuppfattning, visa sig vara otillräcklig. En situation kanuppstå då ett godkännande av avtalet, för att stå iöverensstämmelse med svensk grundlag, måste begränsasmera än vad som annars varit behövligt. Det vore olyckligtom av legala skäl tvingades avstå frånintegrationsmål som vore både önskvärda och möjliga attuppnå.Det får ankomma på att utformaerforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställsatt omarbetar den av regeringen föreslagnaändringen av regeringsformen på sådant sätt att det klartframgår,a) att lagen medger att lagstiftningsmakt m.m. i närmarebestämd omfattning överlämnas till mellanstatligorganisation,b) att denna organisations rättsregler kan få direkttillämpning och direkt effekt i ,c) att organisationens rätt vid lagkonflikt ges företrädeframför svensk rätt,d) att organisationens domstols tolkningsbesked gessamma juridiska verkan inom som inomorganisationens övriga medlemskrets,e) att de övriga grundlagsändringar som kan befinnaserforderliga blir vidtagna.
mot · GE02K401 · 1991-01-25 00:00:00 — Hanteringen av vissa läkarjournaler Många kvinnor har sökt sig tillprivatpraktiserande läkare i tron att deras mest intima,gynekologiska problem därmed skulle varasekretessbelagda.I dag kan ingen vara säker på att förtroenden tillprivatläkare hålls hemliga för den offentliga sjukvården.Sedan länsläkarorganisationen togs bort genom beslut avriksdagen 1981, har ingen lagreglering skett som gergarantier för att dokument från privatläkare, som avliditeller gått i konkurs eller på annat sätt avslutat sin praktik,inte hanteras felaktigt på landstingen. Bl.a. socialstyrelsenhar slagit larm om detta.Det kan eventuellt vara acceptabelt om landstingenendast arkiverar de mycket känsliga uppgifter, som dessaprivatläkarjournaler kan innehålla. Risken finns attlandstingen kan föra in privatläkarjournalernas uppgifter isina egna register så länge ingen föreskrift för hanteringfinns. Länsläkarna tog tidigare hand om journalerna ocharkiverade dem i länsstyrelsernas arkiv, där de varoåtkomliga. Det är alltså bristen på lagreglering som gör attdet inte finns garantier för att journalerna inte hanteras påett felaktigt sätt. När länsläkarna försvann upphörde ävensekretessen att fungera som den skulle.Landstingen har fått pengar till övertagande avprivatläkarnas journaler (i de fall dessa inte överlåts tillannan läkare, som övertar en avliden privatpraktikersrörelse). Men alltjämt saknas lagstöd för journalerna, somförs till offentligvården, något som många, många villeundvika och just därför valde en privatläkare för sina iblandytterst känsliga krämpor eller problem.Luckan i sekretesslagen gäller till och med så omfattandepatientjournalregister som de hos Statshälsan ochPraktikertjänst, berättar beror på att dessa företag är stiftelser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag tilllagreglering så att sekretessen återinförs på så sätt attpatienter återigen kan känna sig säkra på att de uppgifterde lämnat i förtroende till en privatläkare inte hamnar i felhänder.