mot · GE02T239 · 1991-01-25 00:00:00 — Till de grundläggande regionalpolitiska problemen iVästerbottens län hör de långa avstånden. Det gäller såvälinom länet som i kontakter med övriga landet. Problemetmed de dyra transporterna och den bristande åtkomlighetendrabbar både den enskilde och näringslivet.Förbättrade kommunikationer är nyckeln till utvecklingav länets näringsliv, arbetsmarknad, kompetensförsörjningoch kulturliv. Resurser måste nu på allvar sättas in för attförbättra standard på järnväg, vägar, telekommunikationeroch för att även utveckla nya transportvägar. Ett rundareSverige måste förverkligas. Företagen i och iNorrland får inte hamna i skuggan av utan snabbaoch pålitliga kommunikationer -- flyg, järnväg, vägar ochtelenät måste finnas även för den nordliga regionen.VägarI ett län som med stora avstånd och glesbosättning har goda kommunikationer en avgörandebetydelse för samhällsutvecklingen. harlandets längsta allmänna grusvägnät -- -- ochNorrlandslänens största antal bofasta befolkning i glesbygd.T.ex. bor det 6 000 människor i ll0 byar, där den allmännavägen inte är belagd genom bebyggelsen. Totalt harVästerbotten även landets längsta vägnät med 920 milstatsvägar och 1 skogsbilvägar.De otillräckliga och minskande vägbyggnadsmedlen harpå senare tid varit mindre än hälften av 70-talets nivå.Tilldelningen av beredskapsmedel har minskat kraftigt ochnu saknas tillräckliga medel för att åstadkomma nödvändigainfrastrukturella vägförbättringar.Vägbyggnationer ger, förutom en direktsysselsättningseffekt även positiva långsiktiga effektergenom förbättrad infrastruktur.Under en tioårsperiod har emellertid länet erhållitlandets lägsta bidrag för byggande och driftsunderhåll.Effekterna av försummat vägunderhåll har inte uteblivit.En grov inventering visar att en tredjedel av länets vägar harbrister året om. Under vissa perioder är avlänets statsvägnät ej farbart för tunga transporter på grundav bärighetsproblem under tjällossning.För framtiden kan inte detta förhållande få fortsätta.Det innebär i slutänden ett enormt slöseri av en gånginvesterade medel.Vi måste ha bra vägar och även se till att samspeletmellan regionerna i landet kan fungera. Till detta bör läggasbehovet av vägförbindelser även mellan grannländernaNorge och Finland.Det finns många svaga länkar i länets vägnät men jag villsärskilt framhålla E 79 som speciellt under vintersäsongenutgör en farlig transportsträcka. Om vinterturismen särskiltfrån skall uppmuntras måste vägstandarden höjasbetydligt. Vissa vägsträckor mellan och ärvägbredden endast . Bron över iLycksele håller inte Europastandard. E 79 -- Blå Vägen --är en mycket viktig trafikpulsåder med betydande tunglastbilstrafik -- speciellt tunga är timmertransporterna fråninlandet till kusten.I årets budgetproposition saknas helt nya investeringarför det statliga vägnätet i Västerbotten.Man kan knappast påstå att E 4 genom Västerbottenhåller Europastandard. En rad delsträckor behöver bådebreddas och förnyas på annat sätt.Överhuvudtaget har inga ekonomiska medel anvisats iårets budgetproposition till E 4 i förutom sträckanSörberga--Torsboda.Vid sidan av de uppräknade europavägarna finns i läneten rad grusvägar som behöver upprustas t.ex.Bjurholm--, --m.fl. IVästerbotten utgör fortfarande bilen det viktigastetransportmedlet. av allt resande på vägarna skerper bil. Kollektivtrafiken kan aldrig byggas ut för attanpassas till behovet på grund av den lågabefolkningstätheten framförallt i inlandet.Sammantaget behövs en ny beräknings- ochfinansieringsmodell med ökade anslag till vägbygge ochunderhåll av befintliga vägar i Västerbotten.Det behövs också pengar till brobyggande i länet.Anslaget till länsvägar måste uppräknas så att särskiltprogram för förbättringar av länets grusvägnät kanåstadkommas.Vägarna E 79 och bör ingå i ett nationelltstamvägnät.Beredskapsmedel som tidigare i stor utsträckninganvänts till förbättringar och upprustning av vägnätet börnu återanvändas för vägarna i länet.JärnvägenJärnvägsnätet är dåligt utvecklat i ochmotsvarar långt ifrån behovet särskilt med tanke på snabbaoch miljövänliga kommunikationer.Enligt min uppfattning bör järnvägen ha förutsättningaratt vara ett konkurrenskraftigt transportmedel även iframtiden. Energiförbrukning och kostnader för miljönkommer att ännu mer påverka valet avtransportmedel och då innebär spårbunden trafik en klarfördel.Årtionden av bristande underhåll och bristande intressefrån statsmakternas sida har menligt inverkat påjärnvägsnätet i . Norra stambanan -- självapulsådern -- genom länet har varit en svag länk på grund avdet eftersatta underhållet. kommer viss upprustning attske men tyvärr alltför sent.Norra stambanan klarar inte i dagens läge uppgiften somgodstransportör. Det ökade godsflödet medförkapacitetsproblem och det föreligger även svårigheter förSJ att leverera godsvagnar för transporter.Trots investeringsplan för att öka kapaciteten, kommerstambanan inom snar framtid att ha nått kapacitetstaket.En ytterligare negativ faktor gäller persontrafiken därnu efter förhandlingar genom transportrådetsovvagnstrafiken till och från kommer att minskasmed ett tåg under vintersäsongen.Den nya beslutsprocessen -- Länstrafikplanen, LTA-planen -- som utgör grunden för planering och fördelningav ekonomiska medel av anslagen länen emellan och inomlänen visar att angelägna projekt ställs mot varandra ochbristen på ekonomiska medel framträder i all sin nakenhet.I finns en stark folkvilja att bevara ochupprusta länsjärnvägen --. Dettaprojekt ställs mot önskemål om upprustning avbl.a. och , i och för sigberättigade önskemål.Upprustning av -- måstepåbörjas , vilket enligt nuvarande beslut inte rymsinom den givna länsramen.Särskilda ekonomiska medel måste därför tillkomma förupprustning av tvärbanan.SJ som svarar för godstransporterna på bananklarar inte konkurrenssituationen med banans nuvarandeskick.Om upprustning av inte kan inledas senast1996 är risken överhängande att transporterna upphörinom och banan därefter läggs ner. Effekten blir dåen överföring av transporter -- i huvudsak tungtimmertrafik -- motsvarande 11 000--15 000 lastbilslass/årtill vägsektorn -- E 79 -- som har svårt att klaranuvarande trafikbelastning.Länet förlorar därmed också ett sammantagettransportsystem och näringslivet i länet och speciellt dessinland riskerar att slås ut.InlandsbananInlandsbanan har behandlats särskilt i propositionen omtrafikpolitiken inför 90-talet på grund av sin speciellakaraktär. Banan är vare sig klassad som länsjärnväg ellerstamjärnväg. En särskild utredare har på regeringensuppdrag granskat verksamheten med sikte på persontrafikoch turism. Granskningen av godstransporter ingick inte iuppdraget. Regeringen föreslår nu i budgetpropositionenatt trafikhuvudmännen åläggs ett ansvar förtrafikförsörjningen och därmed överta trafiken påinlandsbanan.Någon samhällsekonomisk bedömning finns inte förinlandsbanan. Nuvarande trafikvolymer speglar inte dessmöjligheter utan är delvis en följd av trafikens dåligautformning och bristen på medvetna satsningar.Att också förutom för persontrafiken harett stort värde för godstransporter och bl.a.exportmöjligheter för sågade trävaror fråninlandssågverken beaktas inte. En stor volym högförädladetorvprodukter transporteras numera även på banan frånSveg söderut. Tillika transporteras bränsleflis ochindustriflis.Med är framförallt viktig som turistled ochen symbol för inlandets strävanden att marknadsförasig som ett eget turistområde. Dessutom genererarturisttrafiken välbehövliga intäkter till inlandetsservicenäringar och de 20 kommuner som den 130 mil långainlandsbanan passerar.För att upprätthålla en kontinuerlig trafik medspårbunden trafik bör inlandskommunernas ekonomiskaförening överta trafikansvaret och därmed de ekonomiskamedel som regeringen föreslår.Övertagandet kan knappast ske under budgetåret 1991utan det behövs ytterligare förberedelser.Jag yrkar därför, i linje med den kommittémotion somfolkpartiet liberalerna lämnar till årets , attinlandsbanan under bedrivs med statligamedel och i SJ:s regi med spårbunden trafik.Planering och förhandling med inlandskommunernasekonomiska förening bör inledas för ettövertagande för deras del av trafiken den 1 juli 1992.BottniabananStarka miljöskäl talar nu för att järnvägen kan bli ettslagkraftigt alternativ till bilåkandet.För övre Norrlands kustland saknas järnvägen somalternativ. En utbyggd Bottniabana via ochnorrut över skulle effektivt sammanbindakustorterna och sammanföra breda arbetsmarknader ochdessutom svara upp mot kraven på en ökad godshantering.Folkpartiet liberalerna har i annan motion föreslagitinvesteringar i järnvägsnätet i storleksordningen 40miljarder kr.I den planen finns även Bottniabanan, en investering förframtiden och för en positiv satsning, som jagstarkt förordar.FlygetErfarenhetsmässigt får flygtransporterna en starkareställning ju längre reseavstånden är. I relationer mellanUmeå--går hälften av resorna med flyg.Däremot mellan --går endast 10%.Tidigare förslag om ett nytt flygnav för att avlastatrafiken på har pekat på som alternativ.Ett mer självklart alternativ utgör , som huvudort iNorrland med universitet och regionsjukhus som i sig alstrarmånga kontaktnät.Inom länet finns förutom två flygplatsermed reguljär trafik, och Vilhelmina.Dessa flygplatser har haft stor betydelse förkommunernas näringsliv.Ett angeläget önskemål är därför att utvecklaflygtrafiken och bygga fler flygplatser i är sammantaget lika stor som ,, , , ,samt och Bohusläns.Sedan många år finns ett angeläget krav från Storumanskommun om en flygplats till Gunnarn.Det finns redan ett militärflygfält i , som eftervissa åtgärder skulle kunna användas för civilt bruk.Flygfältet skulle kunna vara knutpunkt även för flygtrafkenfrån och för direktflyg till skulle flygfältet även positivt förstärkaSorsele och /Hemavanområdet.Flygfältet i och driften av detsamma måste blien statlig angelägenhet.DatakommunikationsnätTill kommunikationsområdet hör ett bradatakommunikationsnät. Telenätets kapacitet är avgörandeför företagens och de offentliga förvaltningarnasanvändning av datateknik och överföring av storadatamängder.För att kunna vända utflyttningen från inlandet tillinflyttning behövs särskilt i inlandet en god framförhållning.På vissa orter i länet t.ex. , kommunär behovet större än tillgången. Televerketsutbyggnadsplaner måste även prioritera inlandskommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelsen av utvecklingen avtransporter och kommunikationer i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännabehovet av att en ny planerings- och beräkningsmodellinförs så att skall få erforderliga medel förunderhåll, beläggningar och utveckling av länets vägar samtför brobyggande,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade anslag till E 79 och E 4samt till länsvägar inkl. grusvägnätet,4. att som sin mening ger regeringen till kännaatt vägarna E 79 och bör ingå i ett nationelltstamvägnät,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beredskapsanslagen förvägbyggandet,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskilda anslag till tvärbananStoruman--,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att Bottniabanan bör ingå ikommande investeringsplan,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att staten avsätter ekonomiskamedel för drift av och i SJs regi medspårbunden trafik ,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förhandlingar upptas medinlandsföreningarnas ekonomiska förening för derasövertagande av driften och med ersättning från staten,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett nytt flygnav bör läggas iUmeå,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en flygplats iGunnarn för reguljär trafik.