mot · GE02So217 · 1991-01-25 00:00:00 — mer än vadregeringen vill anslå.De allra flesta människor med väl fungerande socialanätverk kan gå igenom allvarliga kriser utan att behövaprofessionell hjälp. Men det är viktigt att personer somdrabbas av brott och är i behov av stöd kan få det i så näraanslutning till brottet som möjligt. Det är då behovet är somstörst. Det är därför viktigt att olika instanser på ettsamordnat sätt vidtar lämpliga åtgärder för att stödjabrottsoffren. Det övergripande samordningsansvaret fördetta bör finnas hos polisen.Enligt socialtjänstlagen har kommunen det ytterstaansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd ochden hjälp som de behöver. I socialtjänstlagen finns särskildaavsnitt som bl.a. behandlar omsorger om barn och ungdom,omsorger om äldre och handikappade. Men enligt lagenfinns det inget som garanterar brottsoffren något stöd.Åtgärder som syftar till att öka omsorgen om brottsoffrenmåste ges ökad prioritet. Det bör därför övervägas att förain ett avsnitt i socialtjänstlagen som särskilt behandlaromsorgen om brottsoffer.En ytterligare åtgärd som måste tillämpas mera är attmedge att trakasserade personer får rätt till en ny identitetgenom byte av namn och personnummer. Många kvinnorsom förföljs skulle vara hjälpta av det. En större generositetän tillämpas måste därför medges för personer somutsätts för våld eller hot om våld eller andra former avkränkande trakasserier så att de får rätt att bytapersonnummer.I särskilt allvarliga fall av kvinnoförföljelse bör detövervägas om det inte är en statlig angelägenhet att bekostatekniska skyddsanordningar för den utsatta. Under desenaste åren har vi genom medierna kunnat ta del avupprörande fall av kvinnoförföljelse, som till någon delskulle kunna lindras om den förföljda t.ex. hade ettöverfallslarm. Kvinnor som är hotade bör få tillgång tillsådana larm. För detta ändamål vill vi anslå 10milj.kr.Våra förslag som syftar till att förbättra brottsoffrenssituation utvecklar vi närmare i en partimotion ombrottsoffer och brottsbekämpning samt i enkommittémotion om våld mot kvinnor.De gravt ordblindaEn av de viktigaste grundstenarna för demokratin är attalla medborgare kan läsa och skriva. Den som inte kan läsakan inte tillgodogöra sig skolundervisning, inte delta iarbetslivet på lika villkor och inte heller skaffa sig deninformation som behövs för att medverka i dendemokratiska processen. Den som inte kan skriva kan hasvårt att få sin rätt och hävda sin åsikt.Mellan fem- och tiotusen elever lämnar varje årgrundskolan med bristande kunskaper i läsning ochskrivning, trots att de har begåvningsmässigaförutsättningar att lära sig läsa. För var och en av deminnebär det stora svårigheter genom hela livet. Församhället innebär det också en väsentlig förlust.Anledningen till detta är att de har ett specifikthandikapp med biologisk bakgrund, som förr kalladesordblindhet men som kallas dyslexi.Det behövs särskilda åtgärder för att människor meddyslexi skall kunna få erforderligt stöd. Kunskapen omdyslexi måste öka i hela skolsystemet, fortbildningen förlärare om dyslexi måste utvecklas, skolorna måste fåcentrala anvisningar för hur elever med läs- ochskrivsvårigheter skall behandlas och talböcker bör kommatill användning.Vi utvecklar dessa förslag om dyslexi i en speciellkommittémotion från liberalerna.ReformprogramFolkpartiet liberalerna föreslår att regeringen skallåterkomma med ett socialpolitiskt reformprogram för detglömda i enlighet med de riktlinjer som skisseras imotionen.De konkreta ekonomiska yrkandena läggs fram i andramotioner. Här skall innehållet i korthet beskrivas för deyrkanden som ger konsekvenser på statsbudgeten för år1991/92:Förbättringar för handikappade på ca 450milj.kr.Ökat stöd till brottsoffer 13 milj.kr.Ökat stödtill enskilda organisationer som bedriverrehabiliteringsarbete 10 milj.kr. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om socialpolitiska riktlinjer förreformer i syfte att förbättra levnadsvillkoren för människorsom lever i det glömda .