ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02L906 · 1991-01-25 00:00:00 — Inskränkning i avbeställningsrätten i konsumentköplagen gäller en ny konsumentköplag. Denna innebären ytterligare förstärkning av redan existerandekonsumentskydd.Helt klart måste vissa regler finnas till skydd förkonsumenten men i den nya lagen finns några regler somkommer att medföra svårbemästrade problem förföretagen.Ett exempel på detta är den generellaavbeställningsrätten. Många företagare känner stark oroinför avsteget om att avtal skall hållas. En sådan regelskapar problem också bakåt i leden t ex i relationerna till leverantörerna. Små detaljister harsällan en så stark förhandlingsposition att de kan minskakonsekvenserna av en konsuments avbeställning genom attsjälva i sin tur förhandla fram ett sätt att avbeställa varanav leverantören. Inte minst utländska leverantörer torde haliten förståelse för det svenska avsteget från regeln att avtalskall hållas.Ett antal av de nu införda reglerna riskerar att slåtillbaka på konsumentkollektivet genom ökade priser ochgenom att frivilliga försäljningsåtgärder som garantier imånga fall kommer att försvinna från marknaden. Det ärockså sannolikt att många företag kommer att se signödsakade att ta ut handpenning vid beställningsköp elleratt på förhand bestämma en avbeställningsavgift.Vid avbeställning av en vara har företaget rätt till vissersättning av konsumenten. Denna ersättningsskyldighetdämpar dock inte företagarnas oro inför de nyaavbeställningsreglerna. Detta beror mest på erfarenheternaav hur och hur mycket kraft som åtgår med att få utpengar av konsumenter som inte vill betala. I vissabranscher kan det dessutom vara svårt att styrka de verkligakostnaderna vid en avbeställning. Det är företaget som haratt styrka de kostnader man begär ersättning för.De ovan nämnda problemen blir särskilt stora när detgäller specialbeställda varor. Det kan gälla en soffa med ettvisst tyg eller material, specialdesignade möbler ochinredning med särskilda mått. Här måste det enligt vårmening införas ett undantag från den speciellaavbeställningsrätten. Den enskilde företagaren drabbasannars av orimliga kostnader. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att hos regeringen begära förslagom inskränkning av den generella avbeställningsrätten ikonsumentköplagen vad avser specialbeställda varor ochbeställningsvaror av större värde i enlighet med vad somanförts i motionen.
mot · GE02L907 · 1991-01-25 00:00:00 — Enligt allmänna köprättsliga grundsatser står säljarennormalt ansvaret för att den sålda varan är felfri vid dentidpunkt då det faktiska avlämnandet sker (12--16§§ nya köplagen). Det ankommer på köparen att -- ienlighet med sedvanliga rättsprinciper -- påvisa att varanvar behäftad med fel för att kunna görafelpåföljder gällande (ursprungligt fel). Ikonsumentköplagen står denna grundsats inskriven i 20§.Självfallet kommer köparen i ett fördelaktigare läge omhan icke behöver bevisa förekomsten av fel utan kanöverlämna åt säljaren att bevisa att varan var fri från fel;förmår säljaren ej det anses fel vara för handen. Detpresumeras med andra ord att ursprungligt felföreligger. Denna bevislättnad ingår normalt som moment ide garantier som förekommer på marknaden(''Alméngarantier''; , Speciell avtalsrätt I,Köprätt, 1989 s 164 ff). Garanti kan också innehålla åtagande frånsäljarsidan att varan skall behålla sin funktionsduglighetunder viss bestämd tid (hållbarhets- eller funktionsgaranti).Se 21§ konsumentköplagen.Som uttryck för att konsumentköplagen på ett ensidigtsätt missgynnar säljaren -- en ståndpunkt som vi instämmeri -- har några branschorganisationer uppmanat sinamedlemmar att avstå från bruket av garantier. Genomdenna åtgärd går köparen miste bl.a. om den bevislättnadför vilken redogjorts.Det bör ligga i båda parters intresse att säljaren i förstahand åtar sig den bevisbörda för honom som en garantiinnefattar. Detta förutsätter i gengäld att fördelningen avdet ekonomiska ansvaret mellan säljaren och köparen förolika slags händelser görs till föremål för ny prövning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bruket av garantier enligtkonsumentköplagen.
mot · GE02L908 · 1991-01-25 00:00:00 — 1972 satte en man in . på en bankbok i SE-banken. Eftersom han sedaninte behövde pengarna till ett planerat husköp lät hanpengarna stå kvar. När han ville ta ut pengarna,som med ränta hade vuxit till ca , fick han av banken beskedet att han ej längreägde pengarna eftersom kontot ej hade rörts på över tio år.Det är allmänt bekant att bankerna, genom nya avgifter,ständiga avgiftshöjningar och krångliga regler försökerpungslå sina privatkunder. Däremot är de ofta generösamed att hjälpa bl.a. företag.Preskriptionsregeln som SE-banken nu utnyttjat är interimlig. Det är vanligt att små barn som gåva får bankböckermed pengar att ta ut först när de blivit äldre, att äldremänniskor inte rör pengarna på sinabankböcker eller att gamla bankböcker upphittas vidbouppteckningar osv.Reglerna måste därför ändras så att bankerna inte harrätt till kundernas medel. Kan inte banken bevisa attpengarna verkligen tagits ut genom att visa upp kvitto påuttaget, borde den vara skyldig att lämna tillbaka inlånadebelopp med ränta.En förändring av nuvarande preskriptionsregel bördärför ske. Den nuvarande tioårsregeln bör förändras till enform av ''livstidsregel'' för bankinnehavaren. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändrad preskriptionsregel förbanktillgodohavande.
mot · GE02L909 · 1991-01-25 00:00:00 — Snatteri och stölder är ett stort problem inom handeln.Endast i ett fåtal fall kommer de stulna varorna tillbaka tillbutiksägarna. Eftersom inga försäkringar torde täcka denhär typen av förluster är det ekonomiska bortfallet mycketstort.Det mesta av stöldgodset omsätts i pengar. Om intetjuven hittar en köpare kan stöldgodset pantbelånas.Tjuven har dessutom möjlighet att omsätta pantlånekvittoti pengar.En pantlånekassa får inte ta emot varor, som kanmisstänkas vara stulna. I praktiken hamnar dock en hel delstöldgods hos lånekassor. Om det vid brottsutredningenklarläggs från vilken butik en vara kommer får ägaren lösaut den till det belopp som varan är pantsatt för med tilläggför pantlånekassans uppläggnings- och räntekostnad.En tjuv, som fått pengar för varan i samband medpantsättning, är ersättningsskyldig gentemot butiksägaren.I allmänhet saknar dock tjuven ekonomiska tillgångar ochkan därför inte betala någon ersättning.Pantlånekassan löper ingen större risk utan får betaltantingen genom auktion eller genom lösen. Den somförlorar är däremot butiksägaren. En skärpthälerilagstiftning och större krav på pantlånekassornasverksamhet bör därför övervägas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av gällande regler omförvärv av stöldgods.
mot · GE02L910 · 1991-01-25 00:00:00 — Klassning av vissa högfartsbåtar Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T631 hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring av sjölagen att de tunga högfartsbåtarna klassassom skepp.
mot · GE02L911 · 1991-01-25 00:00:00 — Båtliv är för tusentals människor en symbol för frihet ochsamvaro med familj och vänner. Fritidsbåtarnas antal harökat kraftigt och allt fler småbåtar kannumera framföras med mycket höga farter, vilket minskarmarginalerna vid navigering och ökar riskerna förkollisioner, grundstötningar etc. Att inskärpa kravet pånykterhet till sjöss blir därför allt viktigare.De flesta som drunknar vid småbåtsolyckor äralkoholpåverkade. Även den yrkesmässiga trafikendrabbas i allt större utsträckning av olyckor där alkoholenspelar en avgörande roll. I mer än hälften av alla olyckor tillsjöss där yrkestrafik är inblandad finns alkohol med ibilden.All vistelse i trafikmiljö, där förare tar på sig etttrafikantansvar innebär ett risktagande. Därför måstestraffbestämmelserna utformas på ett sådant sätt att dessarisker elimineras så långt det är möjligt. Sjölagensbestämmelser om onykterhet till sjöss bör därför tas upp tillbehandling för bearbetning och förändring med inriktningpå nutidens situation och krav. Krav på nykterhet bör gällaför alla typer av fartyg.Sjösäkerheten kräver en helt alkoholfri trafik, därinförandet av promilleregler ger enklare och klararehandläggning för polisen. Att inte införa promillereglerinnebär bl a problem med bevisföring vilket får till följd attendast kraftigt berusade personer kommer att bli föremålför påföljd. Detta är en allvarlig begränsning. Det är ettkänt faktum att man vid långt mindre alkoholpåverkan ändär man uppträder märkbart berusad har påtagligtförsämrad förmåga att lösa komplicerade uppgifter jämförtmed när man är nykter. Ett förhållande som får antas gällaäven i sjötrafiken. Studier har visat försämrad körprestationvid blodalkoholkoncentrationer understigande 0,4promille. En lagstiftning gällande onykterhet till sjöss bördärför överensstämma med vägtrafikens lagstiftning.Frågan om sjöonykterhet har också aktualiserats vars social- och miljöutskottrekommenderat att i ett störreutredningsarbete beträffande en 25-procentig minskning avalkoholkonsumtionen även utreda frågan omonykterhet till sjöss.Polis och kustbevakning måste ges vidgad legitim rätt tillförarkontroller avseende bl a nykterhet. Sådanamöjligheter kan medföra en ökad allmänpreventiv effekt avlagstiftningen. befogenheter i dettaaveende bör likställas med polisens. Dock bör påpekas attbehovet av fler patrullerande sjöpoliser är stort -- särskilt iStockholms och samt utefterBohuskusten. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till sådanändring i lagen att den till lands tillämpade promillelagenäven kommer att gälla i sjötrafik,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en bredinformationskampanj inför den stundande båtsäsongen, därbudskapet om en alkoholfri båttrafik måste vara klart ochentydigt,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en förstärkttrafikbevakning till sjöss.1]
mot · GE02L912 · 1991-01-25 00:00:00 — Överlåtelse av fordringar i fysisk persons konkurs Vid konkurs utfärdar konkursförvaltaren kallelse påkända och okända fordringsägare. Slutresultatet avkonkursen blir inte sällan att fordringsägarna inte kanpåräkna någon utdelning.När konkursen avslutats för juridisk person har i principfordran upphört att ha något värde. Skulle konkursen avsefysisk person, t.ex. enskild näringsidkare eller delägare ihandelsbolag, upphör skulden aldrig att existera om denbevakas på rätt sätt. Detta förhållande är väl känt för vissapersoner och typer av företag (inkassoföretag), som genomatt lägga in fordran i datorn sörjer för en ur alla synvinklarkorrekt kravbehandling, som inte tillåter skulden att blipreskriberad.Dessa personer och/eller företag erbjuder sig att för ettmindre belopp ''överta denna fordran'' -- till ömsesidigglädje. Den senare i förhoppning om att gäldenären skallkomma på fötter, den förre av tacksamhet för att ha fåttnågot för denna värdelösa fordran.Förfarandet innebär att en normal affärstransaktion harövergått till att kunna bli ett ''klipp'' för den som förvärvatfordran och ett förlängt lidande för den som redanlidit tillräckligt. Egentligen borde en fordran som föreliggervid konkurs ej kunna överlåtas på annan och under allaförhållanden ha en preskriptionstid som inte överskriderden som gäller i brottmål av olika slag.Enligt vår mening är det önskvärt att finna möjligheteratt komma tillrätta med de i motionen nämndamissförhållandena. En lösning borde kunna vara att om enfordringsägare vill överlåta sin fordran på annan skallkonkursförvaltaren underrättas, vilket måste ha skett senastviss tid efter konkursen, och vara den som genomförtransaktionen och även informerar gäldenären omförhållandet. Gäldenären bör då ha möjlighet att föreslåköpare till det reducerade pris fordringsägaren kan habegärt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en översyn av reglernavid frågor om överlåtelse av fordringar vid fysisk personskonkurs.
mot · GE02L913 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:U520 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nordiskt lagstiftningssamarbete.
mot · GE02L914 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T439 hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn av lagenom hittegods,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn av regelnom godtrosförvärv mot bakgrund av vad som anförts imotionen.
mot · GE02L915 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T610 hemställsatt beslutar att samma straffbarhetsgräns försjöonykterhet skall gälla som för rattonykterhet.
mot · GE02L916 · 1991-01-25 00:00:00 — ställde sig 1988 bakom ett uttalande frånlagutskottet enligt vilket regeringen borde ta upp frågan omen strängare syn på onykterhet till sjöss genom ändringar isjölagen. ansåg att nykterhetsbestämmelserna imöjligaste mån borde anpassas till motsvarande regler itrafikbrottslagen. harjustitiedepartementet utarbetat en promemoria omsjöfylleri där två grader av brott mot nykterhet till sjössdefinieras.För den lindrigaste varianten utdöms böter och för grovtsjöfylleri kan det bli fängelse. Något förslag ompromillegräns fanns emellertid inte i promemorian.Emellertid anföres som exempel att i blodetbör kunna vara en del i bedömningen om grovt sjöfylleriskall kunna utdömas.Eftersom ingen promillegräns införs i förslaget ochargumentationen är vag för att bibehålla nuvarandeförhållanden, har det framförts goda argument för att enparallellitet bör finnas mellan väglagstiftningen ochsjöfarten.Det kan i flera avseenden hävdas att nykterhet till sjössär viktig. Om man kör bil vägleds man av trafikmärken ochandra markeringar som varnar för hinder och trafikfällor.Vid färd till sjöss, har en av Europas längstakuststräckor, skall man utöver kontrollen av båten ävenkontrollera markeringar på ett sjökort och övriga synligavägledningar som finns till sjöss. Kraven på en båtförare blirdärvid egentligen större än på en bilförare.En annan faktor av betydelse är att framfart i hög fart,där onykterhet ofta förekommer som en ingrediens vidrapporter om sjöfylleri, medför skaderisker för ankradebåtar och på djurlivet. Hög fart och motorbuller innebärockså en sanitär olägenhet för kringboende som strider motmiljö- och hälsonämndens normer.Eftersom väderleken dessutom kan vara en storriskfaktor vid kustbanden och vid de är detsynnerligen viktigt att man har skärpt uppmärksamhet vidfärd till sjöss.Dessutom har större båtolyckor med kraftigamiljöeffekter påvisat betydelsen av att ansvariga befäl ärnyktra.Mot ovan angiven bakgrund är det av vikt att samhälletkraftfullt markerar sin åsikt att införa en lag ompromillegräns vid sjöfylleri. Mot den bakgrunden bör enpromillegräns motsvarande vad som gäller förtrafikbrottslagen införas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagstiftning rörandepromillegräns för sjöfylleri.
mot · GE02N201 · 1991-01-25 00:00:00 — Det är dags att avskaffa det planekonomiska instrumentsom träfiberlagen utgör. Den är inte bra för någon part.Den enskilde skogsägaren förlorar inkomster, sågverkenoch biobränslebranschen förlorar både inkomster ochexpansionsmöjligheter. Arbetstillfällen uteblir.Genom den reglering av råvaruanskaffning som anges iträfiberlagen får bränslesektorn aldrig en ärlig chans attkonkurrera om sågverkens produkter, som sågspån och flis.Idag ligger stora flislager, speciellt i , ochväntar på användning.Enligt vår mening är det ekonomiskt och miljömässigtoförsvarbart att elda med dyr importerad olja somstora kvantiteter billiga och bra biobränslen körs till tippeller ligger kvar i skogen och ruttnar bort. Därtill anser viatt det är värdefullt att kunna utnyttja inhemsk energi närdet stora underskottet i bytesbalansen är landets störstaekonomiska problem.Den av regeringen tillsatta utredningen överträfiberlagen behöver inte inväntas. Utredningen kannärmast betraktas som en förhalning av ärendet. Riksdagenmåste nu leva upp till de resurs- och miljömässiga mål somman uttalat sig för. Avskaffa därför träfiberlagen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar avskaffa träfiberlagen.
mot · GE02N202 · 1991-01-25 00:00:00 — län är ett skogslän -- den viktigasteskogsregionen i . Inte av länets yta -- -- täcks av skog. län är därmed detskogrikaste länet söder om årliga tillväxten beräknas till . Den årliga avverkningen har legat under den optimala tillväxten.Nu växer och ruttnar flisberget vid de småländskasågarna. Sågverken tvingas permittera folk för att man inteblir av med flisen till massaindustrin.Denna råvara kunde säljas tillmassaindustrin, men kan nu inte avsättas. har viett högt oljepris som gör att biobränsle kan konkurrera medoljan. Sågverken skulle kunna få avsättning för en del avflisen hos värmeverken men träfiberlagen sätter stopp fördetta på två sätt. Det ena är att lagen har hindrat etableringav bränsleverk som kan använda sig av trädbränsle. Detandra är att de verk som kan använda biobränsle inte fåranvända mer än vad deras tillstånd medger. För atttillståndet skall ändras måste den byråkratiska kvarnenmala -- och den mal som alltid långsamt. liggerden ransonerade råvaran och ruttnar.Träfiberlagen är inte bra för någon. Biobränslebranschen förlorar inkomster ochexpansionsmöjligheter. som nation förlorarinkomster och miljövänlig energi och skogsägaren förlorarinkomster.Det är nationalekonomiskt oförsvarbart att elda meddyr, importerad olja, som billiga och värdefullabiobränslen blir flisberg eller ligger kvar i skogen ochruttnar där. Inhemsk energi måste tas till vara. Det storaunderskottet i bytesbalansen -- 51 miljarder -- ärlandets största ekonomiska problem.Träfiberlagen är en historisk kvarleva som inte längrehar något syfte. Det är dags att avskaffa dettaplanekonomiska instrument och låta en fri virkesmarknadta hand om den värdefulla skogsråvaran. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar avskaffa träfiberlagen.
mot · GE02N203 · 1991-01-25 00:00:00 — Kontroll av låssmeders vandel Brottsligheten har ökat kraftigt under de senaste åren.I takt med detta har säkerhetsfrågorna blivit allt viktigare.Enskilda medborgare, företag och organisationer som villköpa säkerhetstjänster har blivit mer noggranna än tidigarevid val av entreprenör. Staten har visat ett ökat intresse försäkerhetsfrågor genom att reglera en stor del avsäkerhetsbranschen.Från gäller en särskild lag ombevakningsföretag. Alla som yrkesmässigt ägnar sig åt attutföra bevakningsuppgifter åt andra måste vara statligtauktoriserade. All personal hos auktoriseradebevakningsföretag skall vara godkänd vid prövning medavseende på laglydnad, medborgerlig pålitlighet samtlämplighet i övrigt för anställning i sådant företag.Detsamma gäller föreståndaren för verksamheten samtledamöter i bevakningsföretags styrelse.Fråga om auktorisation prövas av i det ländär företagets ledning har sitt säte. skallinhämta yttrande i ärende omauktorisation. Systemet innefattar även andrabestämmelser som är ägnade att förbättra samhällets insyni och kontroll av bevakningsverksamheten. Även för attmontera centralanslutna larm krävs numerapolisgodkännande, vilket i praktiken också kan sägas varaett slags auktorisation.Sveriges Låssmedsmästares Riksförbund () harlänge förespråkat att statlig auktorisation skall införas ävenbeträffande låssmeder. Ett flertal riksdagsmotioner harockså väckts i ämnet under . Fråganhar även utretts av den s k låsutredningen (SOU 1975:19).Då någon statlig auktorisation av låssmeder emellertidinte kommit till stånd har SLR 1986 själv infört en form avauktorisation. Man har tecknat ett särskilt avtal medSvenska om att denna skallrekommendera de låssmedsföretag som innehar minst ettmästarbrev och dessutom skrivit på en särskild förbindelse.De medlemsföretag som rekommenderas avStöldskyddsföreningen kan sedan bli auktoriserade av SLR.SLR har dock ingen möjlighet att göra någon meromfattande kontroll med avseende på laglydnad ochvandel.I samtliga säkerhetslösningar ingår någon form av lås.Beställaren/kunden vill ofta att berörda entreprenörer skallvara vandelskontrollerade. Det förhållandet attlåssmederna är den svaga länken i kedjan av entreprenörerkommer sannolikt att få till följd att larm- ochbevakningsföretag i allt större utsträckning börjarmarknadsföra lås och därvid som säljargument åberopar attderas personal är vandelskontrollerad. Detta kan i sin turresultera i konkurrenshämmande effekter till men förlåssmedsföretagen.Mot bakgrund av den ökade brottsligheten och riskenför att låssmedsverksamhet utnyttjas i brottsligt syfte samtde konkurrenshämmande effekter som redan infördaregleringar kan få, bör det införas en vandelskontroll närdet gäller låssmeder. Denna kontroll bör utföras avlänsstyrelse och polismyndighet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag omvandelskontroll beträffande låssmeder på sätt som anges imotionen.
mot · GE02N204 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:U504 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts angående frihandelsprincipen.
mot · GE02N205 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Jo705 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagändringar så attmineralprospektering inte kan förekomma i områden somåtnjuter ett långsiktigt naturskydd.
mot · GE02N206 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Bo503 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den fullständiga bilden av ochorsakssammanhangen kring de höga matpriserna i .