mot · GE02Ju37 · 1991-04-09 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:130 Ändringar i vapenlagen (1973:1176) m.m. Den föreslagna vapenlagens restriktiva syn vad avserförvaring av vapen för att motverka brottslig användning avskjutvapen och ammunition är värd respekt.Likaledes förtjänar regeringens lyhördhet aktning evadgäller uttalad kritik bl.a. från sida beträffandeöverdrivna säkerhetsmässiga åtgärder framförd av densärskilde utredaren det sagda framgår att propositionen har de bästaförutsättningar att bli i huvudsak positivt mottagen.De synpunkter som likväl framförs torde vara väl ägnadeatt ytterligare förbättra föreliggande lagförslag.TillståndshavareDepartementschefen föreslår att ''endast en fysiskperson skall kunna ha tillstånd för ett och samma vapen''.Ytterst perifert och av få har nämnda fråga berörts vidremissbehandlingen. Remisserna kan följaktligen inte pådenna punkt tillmätas tyngre betydelse. Detta motsäger inteatt också vi har respekt för synpunkten att flera personerstillstånd för samma vapen kan innebära att ansvaret förvapnet splittras.Mot detta skall ställas den ytterst elementärauppfattningen att inte fler vapen än omständigheten kräverskall finnas i bruk. Än värre är om vapenlagstiftningenstimulerar till innehav av vapen som inte är sakligtmotiverade.Den föreslagna ändringen i vapenlagen kan sägas varaav det slaget att den stimulerar till ökat vapeninnehav.Detta kan rimligen inte ha varit meningen.Mot denna bakgrund motsätter vi oss sådan förändring ivapenlagen att endast en person kan ha tillstånd för ett ochsamma vapen. En annan acceptabel väg kan vara, omutskottet så finner lämpligt, att i jaktlagstiftningen skilja utenhandsvapen för jakt från övriga enhandsvapen.AmmunitionstillståndDepartementschefen föreslår ''att ammunition tilltillståndspliktiga vapen bara får innehas av den som hartillstånd för ett sådant vapen som ammunitionen är avseddför.'' Departementschefen anför att det stora flertaletremissinstanser godtar utredningsförslaget. Sanningen ärväl närmast att det stora flertalet inte yttrat sig överförslaget.Däremot har några ytterst initierade remissinstanseruttalat stor tveksamhet till förslaget vad avser dessbetydelse för våldsbrottsligheten.Man kan således dela remissinstansernas uppfattning attbestämmelserna innebär avsevärt ökad byråkrati utan attnågon vinst kommer att uppnås i brottsförebyggande syfte.Denna ''uppstramning'' torde endast leda till problem förlegala vapeninnehavare.Att bestämmelsen skulle innebära ett hinder för illegalåtkomst av ammunition torde närmast vara att likna vidsjälvbedrägeri. Det torde inte finnas något känt fall, dåavsaknad av ammunition utgjort ett hinder för att vapenkommit till brottslig användning.Vi anser att det inte förebragts något bärande skäl förden föreslagna förändringen. Tvärtom kan förändringen,framförallt i glesbygd förorsaka onödiga bekymmer. Inte såsällan köper glesbygdsbor ammunition genom ombud.Detta gäller ofta familjemedlemmar och är enligt vårmening en högst legitim handel.Vi motsätter oss den föreslagna förändringen.Utlåningsbestämmelserna -- 23 § vapenlagenBestämmelserna i 23 § vapenlagen avser reglera att inteperson som fått ''skjutvapen förklarat förverkat ellertillstånd till innehav av skjutvapen återkallat'' genom attlåna vapen skall kunna få tillgång till sådana.Vi har ingen annan uppfattning än vad som framförs ipropositionen, när det gäller utlåning av vapen, därlåntagaren självständigt skall disponera vapnet.När det däremot gäller lån av vapen på skjutbana --dessutom under uppsikt -- anser vi motiv saknas för denrestriktivitet som en tillämpning av 23 § fullt ut innebär.Vi föreslår därför ett tillägg till 23 § vapenlagen, sominnebär att vad som där stadgas inte hindrar att ett vapenlånas ut av sammanslutning som avses i 8§ för övning eller tävling på bana eller annan anläggningsom drivs av sammanslutning.Återkallelse av vapentillstånd -- 29 § vapenlagenI propositionen föreslås i 29§ vidgade möjligheter att återkalla ett tillstånd att innehaskjutvapen eller ammunition. Skälen för en sådanåterkallelse är mycket allmänt hållna, såsom t.ex. ''närförutsättningarna för tillståndet inte längre finns, eller detannars finns någon skälig anledning att återkallatillståndet''.Vi motsätter oss sådana ändringar som lämnar utrymmeför polisiärt godtycke och föreslår att avvisarändringarna i 29§.Jakt med pil och bågeUtan att det närmare berörs i propositionen, finns detanledning att här ge uttryck för en principiellt grundadsynpunkt. En för all jakt grundläggande princip har sedanlänge varit, att det jagade villebrådet skall avlivas så snabbtoch smärtfritt som över huvud taget är möjligt.Jägarorganisationernas skolning av sina medlemmar ijaktlig etik är helt i överensstämmelse med denna princip.Anskaffning och förnyelse av vapen och ammunition harlikaledes varit inriktad på att göra jakten i denna meningsäker och därmed minimera viltets lidande.Jakt med pil som vapen är med vårt synsätt ettfrångående av de etiska regler som hitintills eftersträvats vidjakt. Mot denna bakgrund har det senaste årets debatt ommöjligheten att tillåta jakt med pil och båge tett sigfrämmande.Det ser ut som om en sammanblandning av det allvarsom styr jakt med konventionellt skjutvapen skett med detsportsliga inslag som förvisso finns vid fältskjutning medarmborst.Vi kan omöjligt acceptera att jakt med pil och båge tillåtsoch hemställer att utskottet ger uttryck för detta. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sådan förändring i vapenlagen attendast en person kan ha tillstånd för ett och samma vapen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förvärv och innehav avammunition,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillägg till 23§ vapenlagen,4. att avslår förslaget om ändring i 29§ vapenlagen angående återkallelse av vapentillstånd,