mot · GE02Jo782 · 1991-01-25 00:00:00 — Tungmetaller och långlivade naturfrämmande grundämnen Dessa ämnens främsta egenskaper är att de är absolutbeständiga och att de förekommer naturligt på jorden.Att de är beständiga innebär att de aldrig någonsin brytsned och att man därför borde vara ytterst restriktiv när detgäller spridning av sådana ämnen. Det finns ju ingenmöjlighet, varken för människan eller naturen, att städaupp om miljön väl en gång blivit metallförorenad.Effekterna, vilka de nu blir, kommer att kvarstå åtminstonetill nästa istid (i vår del av världen), dvs. i många tusen år.En följd av metallernas absoluta beständighet, som vihittills inte dragit de fulla konsekvenserna av, är följande:varje kg. av en metall som en gång frigjorts ur berggrundenkommer, förr eller senare, att nå den yttre miljön (utom denlilla andel som vi tar om hand och placerar i absolut tätaavfallsupplag). Vill man på allvar skydda den framtidamiljön mot metallförgiftning räcker det alltså inte alls attbara minska utsläppen från fabriker m.m. -- vi måste göravad som är mycket svårare, nämligen minskaförbrukningen, dvs. själva utvinningen ur berggrunden.Detta kan vi göra dels genom att minska användningen, delsgenom att återanvända de metaller vi en gång utvunnit.Åtgärderna mot användningen har varit endastpunktvisa (det partiella kadmiumförbudet ,bestämmelser om bly i bensin, kvicksilver i batterier,betmedel och slembekämpningsmedel, tenn ibåtbottenfärger m.m.). En större grupp ärnaturvårdsverkets förslag i ''Hav 90'' om en avvecklingsplanför kvicksilver, men det är alltså ännu bara ett förslag.Återvinning är vanlig endast där den är direktekonomiskt lönsam (järn, rostfritt stål, koppar m.fl.). Förmånga metaller är återvinningen mycket liten jämförd medutvinningen från (kadmium, kvicksilver, zink,m.fl. ).Att tungmetaller är naturliga innebär å andra sidan inte kan ha som princip att all spridning av dem måsteupphöra helt. Detta vore f.ö. bokstavligt omöjligt -- järn ärt.ex. (Därför är det bättre, men klumpigare,att använda begreppet ''sällsynta grundämnen'' -- dåinkluderar man inte järn och får med t.ex. arsenik ochberyllium som inte är metaller.) Målet får då bli att den avmänniskan orsakade metallspridningen -- inklusive denspridning som kommer att uppträda till följd avden metallanvändning som äger rum nu -- skall nedbringastill sådana nivåer att den för varje metall blir liten iförhållande till de naturliga flödena (genom vittring m.m.)av respektive metall. Detta är ett mycket krävande mål.Sverige bör besluta att göra en systematisk genomgångav de metaller där vår användning är stor jämförd med denaturliga halterna (i jord eller i berggrunden) av respektivemetall. Detta skulle då i första hand avse kadmium ochkvicksilver (där vi redan vidtagit vissa åtgärder), samt bl.a.bly, koppar, tellur, tenn och zink. Nya användningssätt förhittills ovanliga metaller inom framför allt elektroniken börockså undersökas.Långlivade naturfrämmande ämnenDessa ämnens viktigaste egenskaper är alltså att de ärlånglivade och naturfrämmande.Att de är långlivade innebär att de kan spridas över storaytor och verka (decennier, århundraden,kanske årtusenden). Alla är dock kemiska föreningar ochdärför inte beständiga i absolut mening.Att de är naturfrämmande innebär att de inteförekommer naturligt i miljön och att det därför är myckettroligt att det levande inte har mekanismer för att skyddasig mot dem.De mest kända ämnena av detta slag är PCB och DDToch några till, men sannolikt är dessa bara toppen på ettisberg. Isberget i övrigt består dels av ämnen sommänniskan medvetet framställt (ett aktuellt exempel är debromerade föreningar som används som flamskyddsmedel ibl.a. datorer och annan elektronik), dels av ämnen sombildas som oönskade biprodukter i industrins processer(t.ex. diverse klorerade ämnen från massablekerier) ellervid förbränning (t.ex. klorerade dioxiner).Sverige bör besluta att som ett långsiktigt mål sätta uppatt all användning av långlivade naturfrämmande produkterskall upphöra. Bevisbördan skall här självfallet ligga påproducenter och användare. Varje produkt som kan befarasvara långlivad och naturfrämmande skall därför betraktassom sådan till dess motsatsen bevisats av producenten elleranvändaren. Detta skall inte endast gälla för ''kemikalier'' ikonventionell mening utan även för ''varor'' där sådanaämnen ingår.Målet är som sagt långsiktigt och kommer kanske aldrigatt nås helt. Det är ändå viktigt att det som en etisk principslås fast att användning av långlivade naturfrämmandeämnen inte kan accepteras i längden och att varje företagsom gjort sig beroende av sådana ämnen lever farligt.Detta gällde alltså för medvetet framställda produkter. fall då någon tillverkningsprocess ger upphov tilllånglivade och naturfrämmande biprodukter (som sedansprids som utsläpp, avfall eller som förorening i de önskadeprodukterna), måste på motsvarande sätt slås fast attsådana processer inte kan betraktas som uthålliga.Processerna måste alltså förr eller senare ändras så att dessaämnen över huvud taget inte uppstår; i andra hand måsteutsläppen behandlas genom förbränning eller på någotannat sätt så att de bildade ämnena bryts ned 100-procentigttill enkla, harmlösa ämnen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att minska och ommöjligt stoppa användningen av tungmetaller ochnaturfrämmande ämnen.