mot · GE02So218 · 1991-01-25 00:00:00 — Hjälpmedel till äldre och handikappade Försörjningen med hjälpmedel till äldre ochhandikappade har utretts både av staten och avhandikapprörelsen. Den senare utredningen visar attbristerna är stora. Det stämmer också med dehandikappades erfarenheter. De största bristerna är attinformationen om vilka hjälpmedel som finns är dålig,viinte får våra behov av hjälpmedel ordentligt utredda,detnästan inte förekommer någon uppföljning av atthjälpmedlen fungerar,landstingen betraktar hjälpmedlenmera som kostnader i sin budget än som möjligheter att ökavår aktivitet och vårt oberoende,utvecklingen av nyahjälpmedel är svag och slumpmässig.Den statliga utredningen beskriver i huvudsakhjälpmedelsverksamheten utifrån landstingens perspektiv.Viktigt är att utredningen slår fast att den kostnadsökningsom ägt rum är både förklarlig och försvarlig.Utredningen för många resonemang om vilka förändringarsom behövs men det finns nästan inga konkreta förslag sominger hopp om förbättringar för de äldre och handikappade.I en motion till socialutskottet i samband medbehandlingen av proposition 1990/91:14 föreslogundertecknade att behovet av ett samordnat ansvar förhjälpmedelsförsörjningen är stort och att denna fråga bordebehandlas av t.ex. handikapputredningen. Utskott ochsedermera behandlade vår motion välvilligt ochbeslutet blev att gav regeringen till känna vadsom i motionen anförts om behovet av ett samordnat ansvarför hjälpmedelsförsörjningen.Efter övervägande har vi diskuterat denna fråga medhandikapprörelsen. Vi vill som en följd av denna bakgrundnu föreslå följande lösning på denna fråga, som ärutomordentligt viktig för tusentals äldre och handikappadei hela vårt land.1. bör få staten som huvudman.Handikappinstitutet skall ha en central och pådrivanderoll i utvecklingen av den framtidahjälpmedelsverksamheten. Vi anser därför att staten skallvara huvudman för institutet.2. Att finansieringen av hjälpmedelskostnaden sker viasocialförsäkringssystemet.Hjälpmedel verkar vara en utpräglad försäkringsfråga.För att komma tillrätta med de ekonomiska problem som iolika län närmast lamslagit delar avhjälpmedelsverksamheten, eller inneburit en ojämn tillgångpå vissa hjälpmedel, måste en ny finansieringsmodellprövas. Vi anser att en framkomlig väg är att finansieringenav hjälpmedel bör inordnas undersocialförsäkringssystemet.Hittillsvarande schablonmässiga bidragsgivning frånstaten till landstingen har inneburit, att vissa landsting harkunnat använda medlen för kostnader de inte avsetts atttäcka. En schablonmässig bidragsgivning utan uppföljninggaranterar inte heller att landstingen tillämpar den kvaliteti försörjningen som staten avsett med bidraget.Framdeles bör finansieringen kunna ske genom attsocialförsäkringen ersätter landstingen för varjehjälpmedel som faktiskt ordineras. Utöver detta börstaten anslå medel för att åstadkomma utveckling på nyaområden, medel som då inte strikt kopplas till ordineradeprodukter utan finansierar viss definierad verksamhet. Detär angeläget att i sin tillsynsverksamhetföljer upp hur sådana särskilda utvecklingsmedel används.Landstingens ekonomiska ansvar skall omfatta lokaler,personal och övriga därmed sammanhängande kostnader.3. Att rätten till hjälpmedel garanteras i lag.Hälso- och sjukvårdslagen ger inte den enskilde full rättatt få sina hjälpmedelsbehov tillgodosedda eller möjligheteratt överklaga beslut som går den enskilde emot. Vi anserdärför att rätten till hjälpmedel skall garanteras i en särskildlag för personer med bestående och/eller långvarigafunktionsnedsättningar. Det bör innebära att de personersom omfattas av lagen kostnadsfritt ges tillgång tillhjälpmedel efter behov för t.ex. studier, arbete, aktiviteteri hemmet och . I lagen bör även fastställaslandstingens skyldighet att tillhandahålla hjälpmedel.Beslut om vem som omfattas av lagen skall kunnaöverklagas. Avslag på begäran om hjälpmedel skallmotiveras skriftligt och kunna överklagas. Det skall varalätt att överklaga, vilket innebär att en första instans föröverklagandet skall ligga nära verksamheten.Tillsynen över tillämpningen av den av oss föreslagna'hjälpmedelslagen'' bör åvila socialstyrelsen.Socialstyrelsens möjligheter att utöva denna tillsynförutsätter att den ges möjligheter att ytterligare utvecklasin kompetens. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ansvaret förhjälpmedelsförsörjningen till äldre och handikappade.