mot · GE02Ub106 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:82 Folkbildning InledningFolkbildningens grundläggande uppgifter att gemänniskorna ett rikare liv genom insikter och delaktighet isamhälls- och kulturlivet, att förändra samhället ochfördjupa demokratin kvarstår även . Denfolkbildning som skapades vid det historiska epokskiftet för100år sedan blev en mäktig drivkraft när Sverigeutvecklades till en demokratisk välfärdsstat. Den härgången handlar det inte bara om att utveckla ett bättresamhälle utan också om att överleva. Författaren ord om att den moderna historien är ''enkapplöpning mellan utbildning och katastrof'' hållerbokstavligen på att besannas. För att bli den räddare inöden, som avser, måste utbildningen grundas pådemokratiska, humanistiska och ekologiska värderingar.Folkbildningen skall ge människorna redskapen förförnyelse, utveckling och personlig växt men också spela enroll i den praktiska utformningen av framtidssamhället. Detinnebär bl a att folkbildningen måste vara ifrågasättande. Förmånga grupper och bygder ligger nyckeln till framtiden i attbryta invanda mönster och tankar, lita till sin egen förmågaoch våga pröva nya lösningar. Då är det viktigt att inte varaalltför bunden till etablerade intressen och myndigheter.Folkbildningen måste vara aktionsinriktad, varautgångspunkt för planering och handling i viktiga frågor.För att kunna fungera på detta sätt måstestudieförbunden söka upp människorna i bostadsområden,på arbetsplatser och i skolor och lägga deras önskemål ochbehov till grund för verksamheten som sedan kankanaliseras in i partier och organisationer.Med en sådan inriktning kan folkbildningen bidra till ettlivskraftigt folkstyre där fler får möjlighet att görasig gällande och ta ansvar. Då minskar också behovet avutomparlamentariska aktioner och enfrågerörelser.KulturAldrig har så många människor deltagit i aktivtkulturutövande som . Det är en utveckling som rymmerett starkt ideellt engagemang. Till skillnad fråninstitutionskulturen och den kommersiella kulturen ärfolkbildningsarbetet demokratiskt ochfolkrörelseförankrat. Det omfattar den kultur som skapas iföreningsarbete, studiecirklar och amatörgrupper. Innehålloch arbetsformer bestäms av deltagarna själva, samverkanmed kulturinstitutioner och kulturarbetare styrs avdeltagarnas intressen och behov. Här finns den mångfaldoch rikedom som skall känneteckna ett demokratisktkulturliv.Folkbildningen lägger tyngdpunkten på deltagarnas egetskapande arbete och på uppsökande verksamhet i stället fördistribution, där kulturen blir en konsumtionsvara.Samarbetet mellan bibliotek, kulturföreningar ochstudieförbund är underutvecklat. Fler kulturarrangemangkan förläggas till biblioteken. Bibliotekariernas sakkunskapär en tillgång för folkbildningsorganisationernaslitteraturstudier. Omvänt borde bokintresseradefolkbildare vara en tillgång för biblioteken.SamhälleFolkbildningen kan bidra till en bättre framförhållning isamhällsutvecklingen. Behovet av att diskutera ochförankra viktiga frågor hos medborgarna ökar medsamhällets tilltagande komplexitet. Det är viktigt att destora problemen tas upp till en bred diskussion redan när deblir kända och inte först när de blir akuta. Därtill kommeratt det politiska systemet kan få svårt att hantera viktigafrågor utan att vara förankrat hos medborgarna.En framgångsrik folkbildning måste inkludera praktiskverksamhet. Såväl samhälle som folkbildning ochfolkrörelser behöver utrymme för praktiska experiment föratt utvecklas. Att lära genom att göra är särskilt viktigt närdet gäller att engagera ungdomen.Under 1990-talet kommer byråkrati och regelstyrning attersättas av självförvaltning och målstyrning. Processenförutsätter dels decentralisering med lokal demokrati iföreningar och nätverk, dels en ingående ideologisk debattoch medlemsskolning inom föreningslivet. Ideologierbehöver omprövas, mötes- och arbetsfrågor förnyas,rekrytering och utbildning ses över. Det blirstudieförbundens uppgifter att stimulera debatten inommedlemsorganisationerna. Deras ideal, värderingar, måloch medel måste fortlöpande granskas och analyseras för attanpassas till det kommande kunskapssamhället.Principiella utgångspunkterDet är med den ovan skisserade bildningssynen somgrund lätt att instämma i propositionens principiellautgångspunkter. Det övergripande skälet att stödjafolkbildningen anges vara att den bidrar till en demokratiskgrundsyn och utveckling i samhället bl a genom att den bygger på ett fritt och frivilligtkunskapssökande, stärker människornas möjligheter attpåverka sina livsvillkor och tillsammans med andraförändra förhållandena enligt egna värderingar och ideersamt medverkar till att utveckla en folklig kultur.I propositionen konstateras i anslutning tillmaktutredningen att folkrörelser och föreningsliv uppvisarkrissymptom som utrymmet förmedborgarinflytandet i samhället inte motsvararväljarkårens förväntningar och kompetensnivå. Situationenpekar mot en demokratisk förnyelse och innebär enutmaning för de etablerade partierna och folkrörelserna.Det fria bildningsarbetet kan och bör bli en kraftkälla idenna utveckling på samma sätt som vid övergången frånjordbruks- till industrisamhälle för 100år sedan. Det är inte minst i det perspektivet viktigt attpropositionen slår fast folkbildningens frihet att självfastställa mål och inriktning liksom att de offentligabidragen återspeglar ett grundläggande förtroende förfolkbildningens organisationer. Slutsatsen attdetaljregleringen av folkbildningen bör upphöra ärföljaktligen både följdriktig och motiverad liksom förslagetatt folkbildningen själv bör administrera bidragsgivningen.StudieförbundenPropositionen markerar klart att studieförbunden ocksåi framtiden bör prioritera cirkelverksamheten. I andra handbetonas vikten av kulturverksamheten. Denna rangordningkan ifrågasättas. Studieförbundens kulturverksamhet visaröver tiden en klar ökning och dess betydelse kan väntasväxa framöver. Bl a talar den tilltagande internationaliseringen ochinvandringen för detta.Centern anser därför att , till skillnad frånpropositionens förslag, skall jämställa kulturfrågorna medcirkelverksamheten när det gäller att motivera det statligastödet till folkbildningen. På så sätt får folkbildningen enstabilare plattform för framtiden och en säkrare grund förrelationerna med exempelvis kommuner och landsting.FolkhögskolanFolkhögskolan skall enligt propositionen vara ettalternativ till gymnasieskolan. Såväl pedagogik somämnesval bör emellertid skilja sig från det offentligaskolväsendet. Uppfyllandet av en så hög ambitionsnivåförutsätter bl a en kvalificerad fortbildning, vilket också understryks ipropositionen som även framhåller vikten av att samordnalärartjänstgöring på folkhögskolan och inomfolkbildningen. Folkbildningens fortbildningsfrågorinkluderar även folkhögskolornas lärare ochstudieförbundens cirkelledare. Frågans betydelse förfolkbildningens framtid är av den digniteten att en särskildutredning är motiverad.Centern anser att en utredning bör tillsättas för attutreda och lägga fram förslag om hur en förbättradfortbildning av de anställda inom folkbildningens olikadelar kan utformas.FolkbildningsrådetPropositionen föreslår att folkbildningen själv skallorganisera och administrera sin verksamhet och förordarför detta ändamål bildandet av ett folkbildningsråd. Rådetföreslås få som huvuduppgift att fördela statsbidragen tillstudieförbund och folkhögskolor, att följa upp ochutvärdera användningen av bidragen och att lämnaen redovisning och anslagsframställning till regeringen.Kostnaderna för rådets verksamhet skall bestridas urstatsanslaget till folkbildningen. Dess förvaltning skallunderkastas kontroll av riksrevisionsverket.Det kan ifrågasättas om folkbildningen redan frånbörjan skall bära hela det ekonomiska ansvaret förfolkbildningsrådet. Eftersom det rör sig om att övertastatliga uppgifter och att utforma nya regler och rutiner kankostnaderna särskilt i det inledande skedet förutsättas blirelativt höga. Det förefaller därför rimligt att statentillskjuter särskilda medel för folkbildningsrådetsverksamhet.Centern föreslår därför att det för /91 tillFolkbildningsrådets egen verksamhet anvisas 5 milj. kr.Uppföljning och utvärderingEn grundläggande fråga gäller de principer som skallligga till grund för utvärderingen. De ganska renodlatkamerala kriterier som finns i propositionen måstekompletteras för att inte hela omläggningen skall reducerastill en förlängning av det tidigare systemet. Regeringenenerkänner bristen på adekvata utvärderingsinstrument i bl autbildningssammanhang och uppmanar folkbildningen attförsöka finna lämpliga former för utvärderingsarbetet.Detta är knappast tillfredsställande.Utvärderingsförfarandet är själva grundbulten i det nyasystemet och måste fokuseras på ett helt annat sätt än somgörs i propositionen. Utformningen av ett adekvatutvärderingssystem måste vidare vara en gemensam uppgiftför staten och folkbildningen och ges högsta prioritet underden första treårsperioden. Osäkerhet ombedömningskriterierna öppnar för godtycke frånbidragsgivarens sida och bromsar nya idéer och initiativinom folkbildningsverksamheten.Enligt mening är det följaktligen viktigt attriksdagen, starkare än i regeringen, dels markerar attvolymförändringar i fortsättningen inte automatiskt börpåverka statsbidragets storlek dels att utformningen av ettutvärderingssystem inkluderande kvalitetskriterier blir etthögprioriterat utvecklingsprojekt och att särskilda resurseravsätts för detta. Resultat från detta projekt skall föreliggai god tid innan den första fördjupade utvärderingenkommer till stånd.Anslagsperiodens längdEn annan central fråga som inte lösts på etttillfredsställande sätt i propositionen gälleranslagsperiodens längd. Propositionen förutsätter attfolkbildningsrådet skall inge anslagsframställningartill regeringen, grundade på egna redovisningar ochuppvärderingar.I en samhällssituation som den nuvarande och medhänsyn till den genomgripande förändringen frånregelstyrning till målstyrning inom folkbildningen är dettabudgetperspektiv definitivt för kort. Därtill kommer attförfarandet inte överensstämmer med debudgeteringsprinciper som allmänt börjar tillämpas inomstatsförvaltningen. Det finns självfallet inte rimliga skäl attge folkbildningen andra budgetvillkor och annanplaneringshorisont än andra statsfinansieradeverksamheter.Centern anser därför att regeringens förslag om ettårigaanslagsperioder för folkbildningen avslås av . Viföreslår istället att folkbildningens anslagsperioder skallomfatta med automatiska priskompensationer undermellanåren.Forsknings- och utvecklingsarbeteI propositionen understryks vikten av ett fortlöpandepedagogiskt utvecklingsarbete. Ett sådant är särskiltangeläget i en övergångssituation mellan två historiskaepoker med nya tillämpningsområden och arbetsformer iperspektivet. Därför är det ett närmast oavvisligt krav attinsatser på detta område betraktas som ett tungtmeriterande kvalitetskriterium i utvärderingsarbetet.Enligt mening kan det också finnas anledning attutarbeta gemensamma utvecklingsprogram inomfolkbildningen.Internationella insatserInternationaliseringen hör framtiden till. Ett viktigt skältill ett ökat internationellt engagemang från folkbildningenssida är att många av de mest angelägna frågorna framöverinte känner några gränser. Freds- och miljöfrågorna är ettpar exempel. Både i EG-sammanhang och när det gälleröststaterna och finns det anledning att konkretta sig an frågan om hur svensk folkbildning och desserfarenheter kan överföras till miljöer med andratraditioner och förutsättningar. Det är även lika viktigt attsvensk folkbildning gör sig bekant med utländskaförhållanden och tillgodogör sig erfarenheter ochverksamheter därifrån för eget bruk.Östeuropas uppbyggnad förutsätter sannolikt enomfattande överföring av kunskaper och erfarenheter frånorganisationer i väst. Det kan gälla exempelvissjälvförvaltning, föreningskunskap och folkbildning menäven kulturverksamheter. Återuppbyggnaden avÖsteuropa är till väsentliga delar en folkbildningsuppgift.Sverige och de övriga nordiska länderna har här mycket attbidra med.Mot denna bakgrund är det anmärkningsvärt attpropositionen uttryckligen kräver att studieförbundensverksamhet skall begränsas till . Det hade inuvarande läge varit naturligare att öppna möjligheterna tillutbildningsinsatser utomlands och då särskilt i de baltiskaländerna.Centern anser att regeringens förslag om attstudieförbundens verksamhet skall begränsas till enbartSverige avslås av . Vi föreslår istället attstudiförbunden ges möjlighet att bedrivafolkbildningsverksamhet utomlands.Fortbildning av folkrörelsernas personalI propositionen markeras att bidragsgivaren behöverveta att resurserna till folkbildning används till det de äravsedda för. Som exempel på verksamhet som inte skallfinansieras med statliga bidrag anges studier som ingår ipersonalutbildning. Givetvis måste staten veta att dessbidrag går till sådan verksamhet som den är avsedd för. Detvi ställer oss frågande till är det anförda exemplet på ickebidragsberättigad verksamhet. Självklart skall staten intefinansiera personalutbildning i allmänhet. Däremot är detför de folkrörelser och organisationer som ingår i''folkbildningsfamiljen'' både naturligt och självklart attderas personalfortbildning bedrivs i samverkan med deneller de folkhögskolor som står dem nära.Centern anser därför att folkhögskolorna även ifortsättningen skall ha rätt att bedriva fortbildning avpersonal från de folkrörelser och studieförbund som stårdem nära och att statsbidrag får användas till dennaverksamhet.Ekonomiskt stödFolkbildningen har en viktig roll för att utjämnautbildningsskillnader hos befolkningen, vilket helt riktigtockså påpekas i propositionen. Särskilt korttidsutbildademåste ges reella möjligheter att delta i studier som har dettasyfte.Centern vill understryka att om korttidsutbildade skallkunna rekryteras till folkhögskolan måste ocksåvuxenstuderande ges rimliga ekonomiska möjligheter attstudera. Särskilt bör möjligheterna till att erhållavuxenstudiestöd underlättas.Bidrag från kommuner och landstingEn viktig ekonomisk förutsättning för att bedrivafolkbildningsarbete är de bidrag som kommuner ochlandsting står för. Vi vill därför understryka ochförtydliga det som i propositionen nämns om detta. Blandannat förutsätter föredraganden att den definition somkommuner och landsting gör av folkbildningen som helhetinte i väsentliga delar kommer att skilja sig från den somföreslås i propositionen. Han utgår också från att bidragenfrån dessa minst skall motsvara den omfattning de har idag.Enligt uppfattning måste kommuner ochlandsting även i fortsättningen ta sin del i ansvaret för atten väl fungerande folkbildning skall kunna bedrivas i helalandet. anser det också viktigt att markera depolitiska partiernas ansvar för att lokalt verka för attkommuner och landsting även i fortsättningen tar dettaekonomiska ansvar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att med avslag på proposition 1990/91:82 idenna del beslutar att kulturverksamheten skall jämställasmed cirkelverksamheten när det gäller att motivera detstatliga stödet till studieförbunden i enlighet med vad imotionen anförts,2. att hos regeringen begär att en utredningtillsätts med uppdrag att utreda och föreslå hur enförbättrad fortbildning av folkbildningens personal skallutformas i enlighet med vad i motionen anförts,3. att till för budgetåret1991/92 anvisar . i enlighet med vad i motionen anförts,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppföljning och utvärdering,5. att med avslag på proposition 1990/91:82 idenna del beslutar att folkbildningens anslagsperioder skallomfatta i enlighet med vad i motionen anförts,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om forsknings- ochutvecklingsarbete,7. att med avslag på proposition 1990/91:82 idenna del beslutar att studieförbunden skall tillåtas bedrivafolkbildningsarbete även utomlands i enlighet med vad imotionen anförts,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortbildning av folkrörelsernaspersonal,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ekonomiskt stöd tillvuxenstuderande,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bidrag från kommuner ochlandsting och om de politiska partiernas ansvar för denlokala folkbildningen.