mot · GE02Jo228 · 1991-01-25 00:00:00 — Sockerbetsodling och sockerproduktion i län Sockerbetsodling och förädling i län är av sådanbetydelse ur regionalpolitisk, miljömässig samtberedskapsmässig synpunkt att verksamheten måstesäkerställas för framtiden.Vid beslut om strukturförändringar inomsockernäringen måste hänsyn tas till detta. Staten bör somdelägare i Sockerbolaget ta sitt ägaransvar och säkerställafortsatt drift vid sockerbruk, vilket i sin tur ären förutsättning för fortsatt odling i hela länet ochangränsande län.Mörbylångabrukets framtid har diskuterats undermånga år. Åtskilliga utredningar inom branschen har gjorts.Regering och riksdag har genom särskilda stöd medverkattill att driften vid de s.k. öbruken kunnat upprätthållas.Statens industriverk () har haft regeringensuppdrag att utvärdera de olika stödens effekter ochanalysera konsekvenserna av alternativa regionalpolitiskainsatser. SIND föreslår nedläggning av de båda öbruken.Rapporten har remissbehandlats och regeringen förberedernu förslag i ärendet.Vi vill dock redan nu redovisa våra ståndpunkter medtanke på frågans mycket allvarliga karaktär.Allmänna synpunkter på SINDs utredningBristen på samhällsekonomisk analys är uppenbar.Följande frågeställningar är t.ex. obesvarade i utredningen:a) Har öbruken varit lönsamma och hurär lönsamheten ?b) Hur har Sockerbolaget disponerat de ca. 200 milj. kr.som företaget erhållit i stöd av staten för att driva de bådaöbruken och har storleken av beloppet varit väl avvägd?c) Hur är en eventuell nedläggning av sockerodlingen påÖland sammankopplad med frågan om de stora statligainsatserna för att hålla odlingslandskapet öppet i känsligaområden, där södra karaktäriseras som ett av demest känsliga i riket?d) Vad blir de samhällsekonomiska effekterna av attersätta en mycket lönsam sockerbetsodling och en lönsamsockerfabrikation med den typ av sysselsättning som detnuvarande glesbygdsstödet alstrar? Är det rimligt att underden närmaste femårsperioden när jordbrukets omställningtill ny livsmedelspolitik skall ske genomföra dessastrukturella förändringar inom sockernäringen?e) Är det rimligt över huvud taget att i nuvarandesituation med internationell konjunkturnedgång ochinhemsk kostnadskris genomföra nedläggning avproduktion för vilken långsiktig marknad finns ochlönsamhet råder?f) Är det möjligt med en i fastlandsdelen av länstarkt sviktande industri med stort inslag av bilindustri samtstor grupp underleverantörer med mycket påtagligastrukturella problem finna ny sysselsättning till ett genuintglesbygdsområde?Vi ifrågasätter starkt den helhetssyn på regionalpolitikensom SIND visar i flera uttalanden om den öländskanäringsstrukturen. Även näringslivet på södra hargenomgått en stark strukturell omvandling och anpassatsefter marknadens krav till den nisch där denna region harsin största relativa överlägsenhet, nämligen jordbruket.Inom denna näring har en koncentration skett till områdensom har den högsta relativa lönsamheten, exempelvissockerbetsproduktion och odling av specialgrödor som lök,bruna bönor, jordgubbar.Konsekvenser för jordbruksnäringen, miljön ochodlingslandskapet på södra av en nedläggning avsockernäringenJordbruket står inför en radikalomställning, som bl.a. innebär en starkt minskadspannmålsproduktion, lägre animalieproduktion samt attuppskattningsvis odlad jord tas urproduktion. För , där jordbruket ochlivsmedelsindustrin är huvudnäringar, kan denna utvecklingfå synnerligen allvarliga konsekvenser. Det är från dennautgångspunkt en eventuell nedläggning avsockerbetsnäringen på måste ses.Sockerbetsodlingen är av vital betydelse för såväljordbruket i bygden som enskilda brukare. Grödan utgörden viktigaste inkomstkällan och en väsentlig del avsysselsättningsunderlaget för många specialiseradeväxtodlare. Odlingen innebär att grödvalet breddas, vilketmotverkar sjukdomstrycket i en annars ensidigspannmålsväxtföljd. Sockerbetorna ger jämnare skördar änspannmål och bidrar därför till stabilitet i odlarensekonomi. För animalieproducenterna har odlingendessutom betydande mervärden i form av biprodukter förfoderändamål som betblast och betmassa liksom för attförbruka den stallgödselnäring som produceras i dessaföretag. Sockerbetsodlingen kan därför sägas ingå i ettkretslopp, där möjligheten att bevattna med vatten frånÖstersjön och tillgång på stallgödsel i kombination medavfall (betmassa, blast) gör att jordbrukarna får ut ett högtekonomiskt utbyte från annars lågavkastande jordar.Rationalisering och investeringar i odlingBetydande rationaliseringar har skett. Odlingarna harkoncentrerats till ett färre antal brukare och denomställningen har skett snabbare i Mörbylångabruketsupptagningsområde än i övriga betodlardistrikt. Odlarna ärdärför direkt beroende av odlingen för sin inkomst ochexistens. De har dessutom gjort investeringar i form av dyraspecialmaskiner, transportutrustning ochbevattningsanläggningar med dammar, stamledningar ochbevattningsmaskiner. Upphör odlingarna kommerinvesteringarna inte att förräntas.Det öländska jordbruket har genomgått en snabbstrukturomvandling mot större enheter, rationell drift ochkoncentration till sådana produktområden därförhållandena är som gynnsammast på södra investeringar har kommit till stånd. Ennedläggning av sockerbetsodlingen kommer därför attinnebära mycket allvarliga konsekvenser för jordbruket påÖland. Med den omställning som sker av detsvenska jordbruket saknas möjlighet till alternativaproduktionsinriktningar i nämnvärd omfattning. En direktutslagning av företag och sysselsättning kommer att bliresultatet.Förutom att de negativa konsekvenserna drabbarodlingen på och fastlandsdelen av länkommer de att drabba östra . I östra finnsdet ett 30-tal odlare som sammantaget har ensockerbetsareal om c:a 250 ha . Dessa odlare har ilikhet med odlarna på och i övriga delar av Kalmarlän kommit att basera sin huvudsakliga produktion påsockerbetsodlingen. Dessutom kommer också härbetydande negativa konsekvenser för åkerier, verkstäderm.fl. om sockerbruket i läggs ner.MiljöSockerbetor har lång vegetationsperiod och tar uppväxtnäring långt in , framför allt kväve.Kväveläckaget blir därför minimalt. En ökad odling avspannmål på motsvarande areal skulle leda till betydandeförsämring ur miljösynpunkt.I län både på fastlandsdelen men framför allt påÖland är djurhållningen intensiv. Sockerbetsodlingenbidrar i dessa bygder till att skapa en sund balans mellantillgång på stallgödsel och sockerbetornas höga krav påtillgänglig växtnäring. För att förbruka kväveinnehållet iflytgödsel fordras väsentligt större arealer vårsäd änsockerbetor. Minskar sockerbetsarealerna måste vårbruketske . Tvingas man sprida stora mängderstallgödsel tidigt ökar risken för att spridningensker med läckage och stora körskadorsom följd.OdlingslandskapetDen stora nedskärningen av åkerarealen kommer att fåbetydande konsekvenser för det svenska landskapet.Speciellt vissa områden i och vissa vegetationstyperkommer starkt att påverkas av en framtida beskogning ellerförslying. har också för en anslagitdrygt för åtgärder i syfte att hållaviktiga delar av odlingslandskapet öppna även i framtiden.Det finns klara indikationer på att län harskyddsvärda partier som procentuellt överstiger länetsandel av den totala åkerarealen. En rimlig bedömning är attlänet kan komma att erhålla ca. 50 milj. kr. för åtgärder iodlingslandskapet.Ur såväl naturmiljö- som kulturmiljösynpunkt är södraÖland ett av vårt lands mest intressanta områden. Detöppna odlingslandskapet vid kusterna jämte stora Alvaretger södra dess profil och är ur naturvårdssynpunktett område av internationellt intresse. Med jordbruket somhuvudnäring och stor spannmålsodling och betydandeanimalieproduktion kommer det att bli mycket svårt atthålla detta odlingslandskap öppet. En total nedläggning avsockerbetsodlingen som skulle ta ytterligare urproduktion kan innebära att södra , som kanske ärlandets mest skyddsvärda region urodlingslandskapssynpunkt, kommer att drabbas hårdare avomställningen i jordbruket än någon annan del av Sverige.Konsekvenserna för sysselsättning, ekonomi och servicepå av en nedläggning av sockernäringenSIND bedömer i utredningen att sockerindustrin direktsysselsätter 119 årsanställda. Därtill kommer att över 300lantbrukare på odlar sockerbetor och att inkomstenav denna odling utgör huvuddelen av derastäckningsbidrag. SIND beräknar inte multiplikatoreffektenmen anger att inköp av transporter, tjänster, material ochandra förnödenheter är en viktig del av sysselsättningen påsödra . SIND anger att sammanlagt 600 personerdirekt är berörda av sockernäringen på . Därtillkommer de indirekta konsekvenserna genom den köpkraftsockernäringen genererar samt det underlag för offentligoch kommersiell service som därigenom erhålls.Länsstyrelsen i län har tidigare bedömt att ennedläggning av sockernäringen på kommer attinnebära ett totalt bortfall av ca. 400 årssysselsatta.SIND har i sin utredning redovisat näringslivsstrukturenpå och angett att en nedläggning av sockernäringenfår utomordentligt stora konsekvenser. Länsstyrelsenbedömer att sockernäringen står för ca. avsysselsättningen av den del av produktionen som levererarprodukter med försäljning utanför . Siffran visarallvaret i en nedläggning av sockernäringen. Mot bakgrundav omställningen i jordbruket med en betydandesysselsättningsminskning, svårigheten att till Ölandlokalisera industri , med hänsyn tillkonjunkturnedgången och kostnadskris samt ettstopp i den offentliga sektorns utveckling är möjligheternaatt eliminera sysselsättningsbortfallet mycket små.Öland är, bortsett från och området närmastbrofästet samt och tätorter, enutpräglad avfolkningsbygd. Flera församlingar har mellan30 och av invånarna i pensionsåldrarna. Söder omcentralorten finns vid sidan av jordbruketmycket få arbetstillfällen. i län harprioriterat glesbygdsstöd och investeringsbidrag till bl.a.södra och norra för att på detta sätt medverka till attarbetstillfällen kan skapas, som kan fördröja och om möjligtförhindra avfolkningsprocessen. Mot bakgrund av denmycket svaga industriella strukturen på och dehotbilder som vilar över befintlig industrisysselsättning kanen total nedläggning av sockerproduktionen medföra enbetydande reducering av servicestrukturen på särskilt desydligaste delarna av . Detta skulle få stor betydelsefrån sysselsättningssynpunkt och skulle allvarligt försvåraför samhällsorganen att erbjuda den kvarvarandebefolkningen en tillfredsställande serviceförsörjning.Stödet till sockernäringenRegering och riksdag har vid ett flertal tillfällen undersenare år fastslagit att en minskning av sockerbetsodlingenoch sockerproduktionen ej får drabba och ,där odlingens betydelse för sysselsättning ochsamhällsutveckling är störst. Sockernäringen har därförunder fått stöd för att upprätthålla verksamhetenvid öbruken.Arealbidraget till odlare utgår sammanlagt med1,36 milj. kr. för odlarna under Mörbylångabruket.Anledningen till att detta stöd infördes var att ökaincitamentet för odling. ger sockerbetsodlingen ettklart bättre täckningsbidrag än andra alternativa odlingar.Det stora stödet är driftsbidraget till Sockerbolaget. Detutgör för sammanlagt 24,5 milj. kr. somkompensation för kostnadsfördyring som uppstår förföretaget till följd av att det genom driften av öbruken intekan få ett rationellt utnyttjande av bruken i Skåne.Eftersom öbruken är ungefär lika stora utgår SIND i sindiskussion från att halva stödet utgår för vartdera öbruket,d.v.s. 12,5 milj. kr.Länsstyrelsen i län har sökt göra en bedömninghuruvida stödet till Sockerbolaget för Mörbylångabruketvarit lämpligt avvägt, hur dessa resurser använts iförhållande till statsmakternas målsättningar samtstatsmakternas utvärdering av stödet. Det har dock intevarit möjligt att vinna klarhet på dessa punkter, menlänsstyrelsen gör ändå några sammanfattandebedömningar.Stödet till Sockerbolaget har utgått . Det ärinte kopplat till merkostnader för drift av de två öbrukenutan är ett driftbidrag som går till Sockerbolaget centralt.Industriverket anger i sin utredning att det är ett rentdriftsstöd till Sockerbolaget utan några som helst villkor fördess användning. SIND konstaterar sedan att det innebäratt stödet inte behöver användas till att säkra de två brukensfortsatta drift. För de olika sockerbruken finns inte hellernågon komplett ekonomisk redovisning i form avbokföringsmässigt resultat, etc.Även om redovisningssystemets uppbyggnad försvårarinformationen anser sig ha belägg för attMörbylångabruket haft tillräcklig lönsamhet att finansierade i och för sig blygsamma investeringar som skett under1980-talet. Eftersom den rörliga produktionskostnaden1989 varierade mellan . per kg strösockeroch de båda öbruken redovisade på 3,17 resp. . perkg finner att det verkar osannolikt att enförbättrad produktionsstruktur för Sockerbolaget genomnedläggning av de båda öbruken hade gett merintäkter sommotsvarat den statliga subventionen. har dengoda skörden lett till att rörliga produktionskostnaden perkg strösocker icke ligger högst för Mörbylångabruket.En allmän bedömning bland i branschen initieradebedömare är att Mörbylångabruket visat engod lönsamhet som varit av ungefär samma storlek som detstatliga stödet och som väl motsvarat de gjordainvesteringarna. anser därför ''att det ärsannolikt att staten fått betala Sockerbolaget mycket dyrtför dess drift av de båda öbruken. Detta regionalpolitiskastöd har sedan inte använts till investeringar vid öbrukenutan helt koncentrerats till de skånska bruken i syfte attbygga upp en strukturellt optimal produktionsapparat förframtiden. Statsmakterna har genom sättet för stödetsutformning medverkat till att låta frågan om den industriellastrukturen helt bli överordnad den viktigare frågan omodlingens lokalisering. ''i län efterlyser i sitt remissvar enutvärdering av det statliga stödet till Sockerbolaget. Dennautvärdering bör innefatta separata ekonomiskaredovisningar för de båda öbruken. En sådan redovisningbör läggas till grund för en samhällsekonomisk utvärderingav sockernäringen på . En sådan utvärdering kommeratt leda till att produktiviteten för i sockernäringen utfördaårsverken på mätt i reella inkomster utansubventionering ligger bland de högsta inom det öländskanäringslivet och överträffar alternativ tillsysselsättningstillfällen som f.n. står till buds. SINDssifferlekar på sid. 7 i utredningen avseende stöd perårsanställd vid sockerbruken speglar därför inteverkligheten. För övrigt är arealtillägget till odlarna påÖland felräknat och den rätta siffran är inte . perodlare utan ca. 3 200 kr.SIND har i sin utredning redovisat erforderligamiljöinvesteringar till 10--25 milj. kr. En utredning utförsf.n. harsom målsättning för denna utredning satt en 50-procentigrening av nuvarande utsläpp. har i sinbedömning uppskattat erforderliga investeringar för attuppnå detta mål till ca. 5--7 milj. kr. SIND har därmedöverskattat kostnaderna för miljöinvesteringar väsentligt.Det regionalpolitiska skälet för bevarad sockernäring påsödra en rad kommentarer framhäver SIND attsysselsättningsstrukturen i kommun markantavviker från genomsnittet i genom sin dominans avjord- och skogsbruk och sin låga tjänsteandel. Så sägsexempelvis att ''strukturomvandlingen på ochGotland ligger 20--efter övriga landet''. SIND angerockså att en av orsakerna till detta är det statliga stödet tillsockernäringen som medfört att kravet påstrukturomvandling av näringslivet på öarna varit mindreän annars.Det finns emellertid en annan förklaring till den rådandesysselsättningsstrukturen på södra . De senasteårtiondenas snabba strukturomvandling har berott på enlångt gående arbetsfördelning, specialisering,differentiering och koncentration. Inom bransch efterbransch har färre, större och alltmer kvalificerade enheter,företag eller institutioner bildats. Kunskapsexplosionen harskapat alltmer specialiserade utbildningslinjer. De storauniversitetsorterna har skapat gynnsamma miljöer förkreativitet och utveckling av näringsliv och service. Denvälutbildade arbetskraftens krav på valfrihet, arbete för tvåfamiljeförsörjare, har lett till att nya verksamheter förläggstill tillräckligt stora tätortsregioner. som ett avSveriges minst urbaniserade landskap med stor del avbefolkningen boende i ren glesbygd har inte kunnat blidelaktig i denna utveckling och vi tror inte att likalitet som det norrländska inlandet eller andraglesbygdsområden kan få en strukturomvandling sommotsvarar rikets genomsnitt.Industrin i hela län karaktäriseras av att enmycket hög andel av sysselsättningen finns i renaproduktionsenheter tillhörande storföretag medhuvudkontor utom länet. Mycket stor del av den totalasysselsättningen ligger inom branscher som hotas avbetydande strukturomvandling, exempelvis bilindustrinutan eget systemkunnande och ofta utan egenproduktutveckling. Många av dessa företag har låg soliditetoch det finns betydande anledning till oro för deras framtidautveckling. Det finns mycket få företag inom industrin påÖland som f.n. skulle kunna utvecklas genomregionalpolitiska insatser och att i detta läge och under denärmaste åren lokalisera en ny industrisysselsättning motbakgrund av rådande utvecklingstendenser är en mycketsvår uppgift. Det nuvarande regionalpolitiska stödet somkommer näringslivet till del genom projektarbete harframför allt koncentrerats till områdena utbildning,teknikspridning m.m. för de befintliga industriföretagen.Eftersom är mycket dåligt industrialiserat kommeren liten andel av dessa insatser landskapet till godo. Detstatliga glesbygdsstödet är värdefullt men de insatser somåstadkoms riktar sig framför allt till mycket små företag ochdå ofta i verksamheter som åstadkommer produkter ochtjänster för när-regionen. Det är ofrånkomligt att stöd idenna form åstadkommer arbetstillfällen som vad gällerproduktivitet uttryckt exempelvis i förädlingsvärde peranställd är väsentligt lägre än i den reguljära industrin.SIND har föreslagit att stödet till sockernäringen för attfå en mer framåtsyftande inriktning borde kopplas tillutvecklingsarbetet inom resp. bruk. Sockerbolaget harnumera avvecklat företagets biotekniska utvecklingsarbeteoch återgått till att vara ett rent sötmedelsföretag. Förslagetär därför ogenomförbart.I utredningen har angetts att investeringar i turism skullekunna vara en lösning även för södra . Naturligtvisfinns det speciella projekt som har möjlighet att lyckas.Vidare satsningar för utökad konferensverksamhet är docksynnerligen äventyrliga och ytterligare investeringar förmassturism med ca. 7--8 veckors säsong kan inte gehelårssysselsättning. 1989--90 har på i en endaanläggning investerats ca. just inom konferensoch fritidssektorn, varför det inte på något sätt kan hävdasatt denna sektor är försummad. Varje region måste strävaefter att utveckla sina resurser inom det område där dessrelativa konkurrensförmåga är som starkast. Med deresurser av arbetskraft, kapital och naturresurser somÖland besitter har jordbruket varit den näringsgren därlandskapet haft den största konkurrenskraften och dennanäring har också relativt övriga delar av landet utvecklatsväl under senare decennier.Genom den ökande turismen har olika kombinationerav sysselsättning kunnat åstadkommas. Frånregionalpolitiska och samhällsekonomiska synpunkter finnsdet därför utomordentligt starka skäl för att låta jordbruketfortsätta att utvecklas på Öland.Den helt avgörande frågan ur regionalpolitisk synpunktär om sockerodling skall kunna ske på Ölandoch eller om odlingen till skall koncentrerastill sydvästra . Sydvästra har alla de fördelar debåda ölandskapen saknar, stora tätorter, en expansivuniversitetsmiljö, kunskapsintensiva industrier inomverkstadsbranschen, elektronik och kemi. Det finns enanhopning av verksamheten inom expansiva ochframtidsinriktade branscher. Dock är exploateringenmycket längre gången och en framtida markkonkurrenstorde vara ofrånkomlig. Att ta bort lönsamjordbruksproduktion från och ochkoncentrera den till kan inte vara sunt ursamhällsekonomisk synpunkt även om ur ett kortsiktigtperspektiv företagsekonomiska argument kan tala för detta.Sammanfattande slutsatserAv skäl som ovan redovisats avvisar vi en nedläggning avMörbylånga sockerbruk och hemställer om beslut omfortsatt drift. Ett bevarande av sockernäringen ochsockerproduktionen på kan inte påverkas av etttillfälligt sockerlager på . Detta lager hartillkommit genom de tre senaste årens extremt godaskördebetingelser. Tillfälliga överskott kan inte tas somintäkt att rasera produktionsresurserna.Mot bakgrunden av jordbrukets ochsockerbetsodlingens relativa styrka inom det öländskanäringslivet anser vi att det finns goda utsikter försockerbetsodling och sockerproduktion på även iframtiden.En nedläggning skulle få så negativa ekonomiskakonsekvener för hela södra -- för odlare, anställdavid bruket, transportörer, maskinhandeln samt privat ochoffentlig service m.fl. -- att samhället totalt kommer attåsamkas ökade kostnader i stället för att göra besparingar.En nedläggning nu skulle möta svårbemästrade problemi ett läge då i hela landet varslen från industriföretagenkommer allt tätare på grund av internationellkonjunkturnedgång och svensk kostnadskris. Allt talar föratt den närmaste femårsperioden kommer att innebärastora svårigheter för vårt land. Till detta kommer attjordbrukets omställning till ny livsmedelspolitik också skallske , vilket begränsarmöjligheten att välja alternativa grödor.Ett bevarande av känsliga natur ochodlingslandskap, som av statsmakterna starkt harprioriterats, kommer att omöjliggöras om jordbruketsstrukturella förhållanden i detta område drastisktförändras.En koncentration av sockernäringen till ett begränsatområde i skulle dessutom rasera de nuvarandeprinciperna om grundläggande beredskapsplanläggning förlandets försörjning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av fortsattsockerbetsodling i län och fortsatt drift avMörbylånga sockerbruk.