mot · GE02U227 · 1991-01-25 00:00:00 — Dessa används för att finansiera bl.a. vapeninköp.Under lång tid har ett omfattande inbördeskrig pågått.Antalet döda och lemlästade på båda sidor är stort. Det ärangeläget att fredssamtalen kommer till enuppgörelse mellan de två parterna i syfte att nå en nationellförsoning. måste med all kraft påverka MPLA-regimen att tillsammans med UNITA få att gå moten demokrati. Utvecklingen i det närbelägna visaratt demokrati på intet sätt är orimligt också i ett afrikansktland.Sveriges bistånd till skall villkoras med attförsoningsprocessen leder till resultat och att en utvecklingmot demokrati därmed kan påbörjas.Knappt 1/4 av det landprogrammerade biståndet går tillländer med demokratiska regeringar. Den andelen måsteöka. Därför skall i allt högre grad orienterabiståndsinsatser till demokratiska länder. Detta har ocksåen effektivitetsaspekt. Om inte landets utvecklingspolitikhar en folklig förankring, är risken stor att den misslyckasoch att den i själva verket får en för befolkningen negativeffekt.Det är positivt att kunna konstatera att viaprojektbistånd stöder sådana nya demokratier somFilippinerna, och . En utveckling avprojektbiståndet i den riktningen bör ske genom att manundersöker förutsättningar för biståndsprojekt också iandra länder i och som hardemokratiserats eller som befinner sig i en sådan process.Det är en riktig princip att inte söka etablera nyaprogramländer. Biståndet bör i stället vara projektinriktat.I bedömningen av projekten måste självfallet vägas in ocksåprojektets påverkan på den allmänna samhällsutvecklingenoch om möjligheten att projektet direkt eller indirektunderstödjer en korrupt eller förtryckande regim.Det utvecklingsbistånd som går till det nusjälvständiga och demokratiska bör ske iprojektformer istället för i form av en landram. Det ärmycket angeläget att hjälper och stöder framväxtenav denna en av de ytterst få demokratierna i . Stödetmåste utformas så att den demokratiska utvecklingen kanfortsätta. Varje tendens i riktning mot enpartistaten, som iZimbabwe, bör föranleda starka svenskareaktioner. Det finns också en risk för att alltför stortbiståndsflöde utifrån kan främja korruption. Vi vill härunderstryka att inte bör göras till programland,men få projektbistånd. Utvecklingen i är oroande.Brott mot de mänskliga rättigheterna har anmälts.Utvecklingen mot demokrati i bidrar ocksåtill demokratiutvecklingen i . Varje enpartistat iAfrika används av den sydafrikanska regeringen som ettargument för apartheid.Biståndet till regionala samarbetsprojekt kan vara enmycket bra metod att bidra till ett öppnare samarbetsklimatoch till frihandel mellan olika länder. Det gäller i hög grad iCentralamerika och i för demokratisk utvecklingSverige bör utforma en strategi för demokratiskutveckling i den tredje världen. Viktiga komponenter idenna strategi är att på ett klart och entydigt sättmarkerar avståndstagande från totalitära och auktoritäratendenser, var de än förekommer. bör moraliskt,politiskt och ekonomiskt stödja en demokratisk utvecklingi . Detta skall bl.a. ske genom att vårt u-landsbistånd ges en uttalad demokratiprofil. I dialogen medmottagarländerna måste verka för en utveckling idemokratisk riktning. Demokrati är ett vitt begrepp. I sinvida mening kan det sägas innehålla tre delar, som alla ärnödvändiga för att ett land skall kunna kallasdemokratiskt:rättssäkerhetfri opinionsbildningfriavalIdén att överheten kunde förlora mot den enskildeinnebar ett oerhört steg framåt i den västerländskacivilisationen. Denna grundläggande princip är fortfarandeinte accepterad i en majoritet av jordens länder.I bl.a. , och finnssärskilda fristående institut vars uppgift är att följautvecklingen vad gäller mänskliga rättigheter ochrapportera sina iakttagelser.En sådan institutionaliserad form för bevakning avinternationella konventioner rörande grundläggandemänskliga fri- och rättigheter kan vara mycketverkningsfull.För att öka tillgången på kompetens inom den del avfolkrätten som avser mänskliga fri- och rättigheter är detangeläget att stimulera till forskning som studerar framväxtoch förutsättningar för demokrati i tredje världen.Vi föreslår att det inrättas ett fristående institut som fårmandat att studera utvecklingen av de mänskliga fri- ochrättigheterna i våra samarbetsländer. Institutet skallredovisa sina iakttagelser i årliga rapporter. Dennarapportering kan ge underlag för diskussion och debatt omtill vilka länder och i vilken form bistånd bör ges. Institutetbör samverka med liknande institut i andra länder.Även i våra samarbetsländer kan kännedom om sådanaårliga studier ha viss effekt, även om betydelsen av Sverigesroll i detta sammanhang måste ses ur ett internationelltperspektiv.En sådan rapportering måste också vara av specielltintresse för våra biståndsmyndigheter. Den är i sig även ettslags utvärdering av biståndsinsatserna. Den utvärderingsom sker är enligt vår uppfattning otillräcklig. Enutvärdering bör vara av två slag. Den bör dels avse enlöpande uppföljning av verksamheten, dels se till hur deövergripande målen för biståndet infrias och ge underlag fören kritisk debatt och eventuell omprövning av inriktningen.Det är enligt vår mening inte lämpligt att den myndighetsom ansvarar för verksamhetens bedrivande också svararför den övergripande utvärderingen.De av institutet genomförda utvärderingarna blir en godresursbas för enskilda personer och organisationer som ärintresserade av att följa hur de mänskliga fri- ochrättigheterna respekteras i olika länder. Kombinationen aven alltmer integrerad världsekonomi med behovet avfrihandel och fria flöden av information och kontakter synestillsammans med demokratins överlägsenhet som idé vara enobeveklig kraft i alla de länder, där det ekonomiskasystemet bygger på och tillåter privat ägande, enskiltföretagande samt frihandel. Det modernainformationssamhället gör den totalitära diktaturenomöjlig. Omvänt är det öppna samhället -- med friaanvändandet och utvecklandet av informationsteknologieroch med den fria handeln -- svårt att acceptera för dentotalitära regimen. Därför ser vi hur välfärdstillväxten följerdemokratins och de mänskliga fri- och rättigheternasutveckling medan ett totalitärt system även leder tillekonomisk stagnation.En parlamentarisk utredningMot bakgrund av de erfarenheter som finns avSveriges insatser på biståndsområdet anser vi att enparlamentarisk kommitté bör tillsättas med uppgift att seöver det svenska biståndets inriktning. Kommittén bör ocksåkunna lägga förslag om förändringar rörande biståndetsorganisation och arbetsformer.Andra utvecklingsfaktorerJordbruket har en nyckelroll. Uppgiften att försörjabefolkningen med livsmedel måste bygga på densjälvägande bonden. Ägandet är centralt för enframgångsrik jordbrukspolitik. Med ägande följer enuthållig förvaltning av jorden. Den som äger mark vill intese denna mänskliga tillgång förvandlad till öken eller tillimproduktiv mark. Erfarenheterna visar tydligt attsjälvägande bönder i tar tillvara nya idéer ochmetoder.Småföretagsamheten är en annan mycket viktigutvecklingsfaktor. I takt med att jordbruket utvecklaskommer allt fler människor att vara verksamma ismåföretagsamhet. Statsmakten i flera länder har satsat påstora, statliga företag. Detta är orealistiskt. Det ärensamföretagen och de små företagen som skaparsysselsättning. Många biståndsgivare tillämpar alltmeraprincipen att biståndet inte skall gå till diktatorn och hanselit i huvudstaden. Biståndsprojekten skall etableras medkvinnor och män -- presumtiva jordbrukare ochsmåföretagare -- i byarna på landsbygden.BefolkningsutvecklingenDet tog mer än 2 000 för världens befolkning attnå den första miljarden. Det tog att nå den nuvarandebefolkningsstorleken, dvs. ärbefolkningstillväxten snabbare än någonsin . Varje årökar jordens befolkning med 90--100 miljoner människor.Hela 95 % av den globala befolkningsökningen kommer attäga rum i utvecklingsländerna. Det talas ibland i dessasammanhang om ett lands befolkningsdubbleringstid, dvs.det antal år det tar för befolkningen i ett land att dubblerasmed nuvarande tillväxttakt.Dubbleringstid årBangladesh28Kenya18Nicaragua21Tanzania19Sverige311Utvecklingen kommer i första hand att drabba världensbarngeneration. De flesta av de tillkommande barnen i kommer att födas till en tillvaro av fattigdom,sjukdom och svält. F.n. är av befolkningunder 15 ägnar befolkningskrisen intresse.I den senaste petitan berörs den med några sidor, menbefolkningsfrågan prioriteras ej och rent konkret föreslåsinga åtgärder utöver vad som skett på det härområdet. Det är vidare ytterst få handläggare i SIDA:sadministration som enkom sysslar med frågan. familjeplaneringen som delar i kvinnoprojekt ochandra sociala projekt. Detta är bra men omfattningen äralldeles för ringa.Vi anser att befolkningskrisen är så allvarlig och såbetydelsefull för det fortsatta biståndssamarbetet på bådekort och lång sikt att det omgående bör tillsättas enparlamentarisk utredning med uppgift att snabbt utredalämpliga åtgärder och eventuella omprioriteringar avbiståndsanslagen.Organisatoriska frågorI propositionen föreslås en uppdelning på fyramyndigheter dvs. SIDA, BITS, SAREC och en nymyndighet för näringslivsutveckling, SITCO. Det är enfördel att ha flera biståndsmyndigheter, som kan tillämpaolika metoder och därigenom stimulera utvecklingen avbiståndsverksamheten.Den nya myndigheten, där IMPOD, ochen del av skall ingå, bör få en klartaffärsmässig prägel i likhet med nuvarande SWEDFUNDoch IMPOD. I myndigheten borde SIDA:sinfrastrukturbyrå också ingå. Detta kan övervägas senare.Myndigheten bör vara inriktad på att främja denkonkurrensutsatta sektorn. Anslagsmedel bör endast kunnautnyttjas för kompetens- och kunskapsutveckling under ettinledningsskede och på ett sådant sätt att det ej innebär ensubventionering av den produktiva verksamheten.I detta sammanhang vill vi också understryka att SIDA:slandramssystem successivt avvecklas. Ramarna bör endastses som indikationer på en rimlig nivå för biståndet.Sida bör vidare renodla sin finansierings- ochsamordningsroll. Insatsgenomförandet bör utkontrakterastill företag, fackmyndigheter eller andra organ. Genom attej vara direkt involverad i genomförandet kan SIDA på ettobjektivt sätt följa upp och utvärdera projekten.Alla biståndsmyndigheter bör i huvudsak utgå från densvenska resursbasen. Varor och tjänster från tredje land börsåledes endast ingå då det finns särskilda skäl. Med anledning av det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att svenskt bistånd skall stödja enutveckling i riktning mot demokrati och marknadsekonomi,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en strategi skall utarbetas förhur biståndet skall främja en demokratisk utveckling,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att statligt bistånd tillodemokratiska regimer bör avvecklas av femår,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att rapporter om situationen vadgäller mänskliga rättigheter i biståndsländerna måste vägasin i varje förslag och beslut om bistånd,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till frivilliga organisationersom kämpar mot brott mot mänskliga rättigheter imottagarländerna,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett fristående institut förfrämjande av demokrati och mänskliga rättigheter börinrättas,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att biståndet bör varaprojektinriktat,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bistånd till ,9. att hos regeringen begär att enparlamentarisk kommitté tillsätts med uppgift att snabbtutreda en ökning av åtgärder och insatser påfamiljeplaneringens område och därav föranleddaomprioriteringar,10. att hos regeringen begär tillsättande av enparlamentarisk kommitté med uppgift att se över inriktning,organisation och former för det svenska biståndsarbetet,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FN skall verka föratt respekten för mänskliga rättigheter och utveckling motdemokrati och marknadsekonomi betonas i FNsutvecklingsstrategi för 1990-talet.