mot · GE02Kr521 · 1991-01-25 00:00:00 — Idrottsrörelsen är, som det ofta framhållits, den störstafolkrörelsen i . Det är en rörelse med en mycketbred verksamhet av olika idrottsliga ochföreningsaktiviteter. Idrottens ungdomsverksamhet är detmest imponerande. Över hälften av alla ungdomar är aktivamedlemmar i någon idrottsförening. Av barn i åldern 10--12år visar en undersökning att av flickorna och avpojkarna är med i en idrottsförening. Faktum är att en ökadandel av ungdom återfinns i idrottsrörelsen och attökningen varit särskilt stark bland flickorna.Även upp i åldrarna är engagemanget i och för idrottenomfattande. Idrottsrörelsen organiserar sammantagetomkring 2,5 miljoner människor i . Mångadärutöver ägnar sig åt idrott som motionärer, i rekreation.Enligt SCB finns över 4 miljoner idrottsutövare ellermotionärer i Sverige.Än fler följer idrotten som åskådare eller viamassmedierna.Denna enorma -- företrädesvis fritids- och ideella --verksamhet i vårt samhälle präglas av och påverkarsamhället. Hur idrottsrörelsens villkor i samhället ser utbestämmer delvis dess karaktär.Om vi koncentrerar oss på utvecklingen av de socialaförhållandena i samhället påverkar detta idrottandetsvillkor och idrotten på flera sätt. Vi vill påpeka någrasamband:Ju mer inkomst- och sociala klyftor växer isamhället desto större blir klyftorna också inom idrotten.Ju mer t.ex. föräldrar själva måste finansiera sina barnsidrottsutövning desto tydligare markeras samhällets socialaklyftor inom idrotten, desto mer avlägsnas vi frånidrottsrörelsens mål om ''idrott åt alla''.Ju njuggare denoffentliga sektorn är mot idrotten desto mer måste denfinansieras genom självfinansiering, medlemsavgifter, ochberoende av bidrag från t.ex. näringslivet -- reklam,sponsring etc.Ju mer idrotten blir beroende avkommersialism desto mer kommer idrotten att spaltas uppi en ekonomiskt självbärande elit och en försvagadfolkrörelse där flera grenar alltmer blir förbehållna deekonomiskt bättre situerade.Denna sista punkt medför, att många ungdomar somutan idrottsrörelsen -- eller annan meningsfylldfritidsaktivitet skulle befinna sig i ''social riskzon'' justkommer att hamna där.En annan följd är att beroendet av kommersialismenutgör en fara för idrottens folkrörelsekaraktär och internademokrati. Förväntade kontakter med bidragsgivare kan dåge mer företräde till förtroendeposter än engagemang ochkunskap i idrottsföreningens egentliga verksamhet ochsyfte. Samhällets ''grädda'' blir också idrottens, ettförhållande som svensk idrott delvis kommit ifrån. Bådadessa tendenser är synliga idag.En tredje följd är att kommersialismen föder en sortspåtvingad elitism. För en klubb som mest är beroende avsponsors- och reklamintäkter blir tillfälliga sportsligatillbakagångar något som närmast till varje pris måsteundvikas, men inte av tävlingsmässiga utan av ekonomiskaskäl. Detta återverkar både på såväl inställningen attundvika förlust till varje pris som på rekryteringen avutövare. ''Egna'' ungdomar får svårare att göra sig gällande,man köper in färdiga förmågor, osv. I jakten eftertopplaceringar är detta särskilt synligt.Samhällets utveckling underblåser också förhärligandeav rikedom och snabba vinster och skapar för idrottenskadliga drag som osund elitism, doping och utslagning.Orsakerna till dessa företeelser är givetvis sammansatta,men uppkommer inte huvudsakligen ur idrotten själv utanur idrottens villkor i samhället.Idrottsrörelsen analyserar detta i liknande termer, dockmed en delvis annan orsak--verkan-ordning. I desshandlingsprogram heter det bl.a.:Elitidrotten påverkas i sin utveckling av en rad olikasamhälleliga tendenser. Osäkerhet ochbristande framtidstro skapar en grogrund för ensjälvcentrerad strävan efter snabba vinster. Dopingbruketär i grunden ingenting annat än den yttersta konsekvensenav denna jakt på snabba vinster utan hänsyn till framtidakonsekvenser eller gällande regler.Det finns en uppenbar risk att elitidrotten i sin jakt efterständigt förbättrade resultat blir alltmer kommersialiseradoch frigör sig från idrottsrörelsen i övrigt. Den blir en''underhållnings- och galacirkus'' bestående av välbetaldaartister utan förankring i folkrörelsen. Det gäller främst ettfåtal stora idrotter.I programmet betonas också, helt i enlighet med vad somvi ovan sagt:Utvecklingen är emellertid allvarlig, inte minst då detfinns avgörande skillnader olika idrotter emellan, främst påelitnivå, vad gäller möjligheterna att finansiera den egnaverksamheten. Den snabba utvecklingen på mediesidan göratt dessa skillnader tenderar att bli större, då ju sponsorersintresse är helt avhängigt den massmediala exponeringen.Risken finns att vi får ett idrottens A-lag, bestående av storaidrotter med stort värde på sponsorsmarknaden, och ett B-lag, helt beroende av krympande offentliga bidrag.Om den svenska ''idrottsmodellen'', en stor självständigdemokratisk folkrörelse, skall kunna försvaras, kräver dettamöjligheter för idrottsrörelsen att finansiera sin verksamhetså att den inte blir alltför beroende av rent kommersiellaintressen. Detta kräver betydande insatser från stat ochkommuner, och att självständiga inkomstkällor föridrottsrörelsen underlättas.Idrottens ekonomiska stöd från det offentliga består avcirka 400 milj.kr från staten plus att staten tilllönebidragsanställda inom idrotten betalat ca 600 milj.kr.Kommunerna lägger ner omkring 1 000 milj.kr i föreningsstöd och satsar påidrottsanläggningar, vilka också ofta disponeras avallmänheten. Landstingen bidrar med ca 90 milj.kr. ärdetta stöd ett bruttostöd. Stat och kommun får ju ocksåintäkter från idrottsklubbarna i form av skatter, planhyrorm.m.De senaste åren har idrottens resurser reellt snarastkrympts. Detta är en följd av den allmännanedskärningspolitiken. När vinsterna var höga i näringslivetoch nya illusioner om en krisfri kapitalism spreds kundevissa idrotter få mera sponsors- och reklampengar. Menmed en nu vikande konjunktur har detta blivit svårare.Skatteuppgörelsen mellan regeringen och folkpartietkunde ha blivit ett mycket hårt slag mot idrotten. I dessursprungliga form hade den inneburit ökade utgifter för densamlade idrottsrörelsen om minst 650 milj.kr plus ett starktökat administrativt krångel på grund av ökade skyldigheteratt betala sociala avgifter. Efter ett intensivt upplysningsochopinionsarbete har idrotten fått en kompensation genom attreglerna för sociala avgifter inte försämrades och attregeringen föreslår en viss uppräkning av det lokalaaktivitetsstödet.Men denna kompensation är trots allt bara ''halv''. Dentar bort mellan en tredjedel och hälften av idrottenskostnader för skatteomläggningen. Men att man avstår attförsämra idrottens villkor för sociala avgifter och höjerLOK-stödet löser inte grundproblemet för många klubbar.Idrottsrörelsens föreningar betalar ingen inkomstskattoch vinner inget på minskade inkomstskatter, men fårbetala den införda momsen på resor m.fl. nya pålagor iskattereformens spår. Skattereformen kommer även medden ''kompensation'' idrottsrörelsen fått, att motverka ett''rundare'' idrottssverige (dvs slå hårt mot klubbar som föridrottsutbyte är beroende av långa resor) och drabba mångaklubbar med merutgifter som är svåra att ta igen.Då flera föreningar levt på marginalen betyder detta attde i många fall kan tvingas höja medlemsavgifter eller påannat sätt kompensera sig ekonomiskt, vilket kan öka densociala segregeringen i idrotten.Skatteomläggningen skapar särskilt stora problem föridrottsgrenar som är beroende av specialhallar, framför alltför bowlingen. Bowling (och till stor del även squash ochbadminton) bedrivs i hallar där moms utgår på banhyrorna.Några bowlingklubbar kan spela på kommunalt ägda banor,som drivs i ideell föreningsregi, medan de flesta ärhänvisade till av privata företag utarrenderade hallar. Deförra blir undantagna banhyremoms, de andra måste betalapålagan. Bowlingsportens klubbar får sammantaget enkostnadsökning på ca härigenom. (Härtill kommer resemoms, etc också i dessa sporter. )Sådana orimliga konsekvenser -- om än det berör ettmindre idrottsförbund -- måste undanröjas. Ensnabbutredning bör tillsättas, för att redan under våren 1991komma med förslag hur detta skall ske.De ''kompensationsåtgärder'' som görs i propositionenvar en god gest, men i övrigt behandlas idrottsrörelsennjuggt. Ökningen av statsanslagen till RF på 25 miljonerinnebär knappast någon reell ökning av anslagen.Vänsterpartiet menar att idrottsrörelsen spelaren viktig social roll och i synnerhet nu när ekonomiskabesvärligheter och arbetslöshet blir verklighet för allt flerfamiljer. I detta läge bör idrottens ekonomi reellt stärkas.Vi anser att följande bör genomföras för att förbättraidrottsrörelsens ekonomi:1. Hälften av vinsten på Tipstjänsts idrottsbaserade spelbör gå till idrotten. Regeringen medger att Tipstjänst kan fåge idrotten upp till 50 milj.kr, men detta har mest en sorts''sponsorskaraktär''. Vi menar att det finns en reell ochprincipiell anknytning mellan de idrottsbaserade spelen(stryktips, oddset, måltips etc) och idrottsverksamhet ochintresse.Förvisso finns planer inom idrottsrörelsen atttillsammans med andra folkrörelser starta ett nytt stortspelbolag. Om detta blir verklighet betyder det att dennaknytning mellan Tipstjänsts vinster och idrottsrörelsen kankomma i ett annat läge.Intill dess bör ovanstående förslag genomföras.Härigenom skulle idrotten få ytterligare 200 milj.kr jämförtmed budgetpropositionens förslag. Detta behöver intebetyda en lika stor belastning på statsbudgeten. En meradirekt knytning mellan olika tipsformer och ett vidgat stödtill idrotten ökar sannolikt Tipstjänsts överskott av deidrottsanknutna spelen, och hälften av denna ökningtillfaller staten.2. Det lokala aktivitetsstödet, som är ett stöd framför allttill idrottens ungdoms- och breddaktivitet, räknas avregeringen upp från till . Detta är, somnämnts, ett led i ''kompensationen'' förskatteomläggningen.Denna ökning med per timmaeller om totalt 65 milj.kr är ett steg i rätt riktning. När detlokala aktivitetsstödet infördes låg det på itimmen. Skulle stödet reellt vara lika stort skulle detuppgå till i timmen.Det lokala aktivitetsstödets realvärde bör återställas.Riksdagen bör därför besluta att denna reella återställningskall vara genomförd senast från . Som ett ledi denna ökning menar vi att stödet borde kunna räknasupp ytterligare, i förhållande till regeringsförslaget, till 35kr , en ökning av statens utgifter om 41 milj.krutöver regeringens förslag.3. Till förra väcktes förslaget om attPenninglotteriet borde få i uppdrag att anordna 4 extraTriss-lotteriomgångar och att behållningen av detta skullegå till idrotten. Vi var den gången negativa till förslaget.Frågan om lotteriverksamhet är i och för sig föremål förutredning. Men mot bakgrund av de försämringar idrottenslokalorganisationer åsamkas av skattereformen och att detsociala behovet av idrottsrörelsen stärks har viändrat inställning till förslaget. Vi yrkar således för egen delatt får ett sådant åläggande om att anordna4 extra Triss-omgångar vilkas överskott skall gå tillidrottsrörelsen. Detta skulle ge idrottsrörelsen 160--170 nyamiljoner utan att statsbudgeten alls belastas. Dessa pengarbör fördelas ut till de lokala idrottsföreningarna i huvudsakefter det antal lokala aktivitetsstödstimmar de erhåller stödför. Glesbygdsföreningar bör dock ges en relativt störreandel av pengarna än deras LOK-stöd skulle berättiga demtill. Den närmare utformningen av detta kan idrottsrörelsensjälv genomföra.De förslag vi här ställer innebär en kraftig förstärkningav idrottens ekonomiska resurser. Vi vet att idrotten som enbred och demokratisk folkrörelse kommer att användadessa pengar ändamålsenligt. Vi vill dock ge stöd för dekrafter inom idrottsrörelsen som vill skärpa idrottens arbeteför idrott på jämlika villkor mellan kvinnor och män, somvill skärpa insatserna mot doping, som vill förbättrahandikappidrottens villkor. Vi förutsätter att RF som harsådana mål inskrivna i sina programmatiska texter meddessa bättre resurser söker ta möjligheterna att särskiltfrämja sina uttalade mål härvidlag.Partiernas politik bär fram olika sociala intressen ochförstärker eller motverkar olika sociala förhållanden isamhället, vilket också återverkar på idrotten. Partiernasinställning i en del idrottspolitiska frågor följer också deras''sociala mandat''. Idrottsrörelsens förutsättningar ochutveckling hänger ihop med samhällsutvecklingen inte barai rent ekonomiskt avseende utan också vad gäller andraförhållanden. Här borde finnas möjligheter för politiskdiskussion och dialog, men också handling för att förändraoch utveckla samhället och därmed ge medborgarna bättrefritidsinnehåll och möjligheter.I idrottsrörelsens handlingsprogram tas flera sådana förslag upp. Här finns krav ''attplanerna på arbetstidsförkortning'' förverkligas, att''idrottens möjligheter att bidra till jämställdhetsarbetetuppmärksammas (och förmodar vi utnyttjas) bättre''.I detta program understryks idrottens möjligheter attaktivt bidra till invandrarnas anpassning och möjlighetenför idrottsrörelsen att bidra till aktivitet redan iflyktingförläggningarna, något som är en försummadmöjlighet. Idrottsrörelsen lär enligt uppgift bara erhålla i särskilt invandrarstöd, vilket är en i förhållandetill de positiva möjligheterna pinsam siffra.I programmet pekar idrottsrörelsen också på framsyntainsatser som kan göras för att aktivera och höjalivskvaliteten för handikappade och äldre. Eller sådanatankar som att göra öppnare idrottsplatser, som socialaträffpunkter o.s.v.Bland dessa punkter finns säkert de kring vilka det finnspolitiska motsättningar, medan andra torde kunna finnasina praktiska lösningar genom tvärpolitisk uppbackning istat och i kommuner. Vi vill därför föreslå att de krav somidrottsrörelsen ställer på det vidare samhällsbygget blirföremål för en särskild politisk beredning mellan riksdagenspartier och företrädare för idrottsrörelsen. På denna grundkan vi skapa bättre förutsättning för att leva upp till tankenom ''idrott åt alla''. Med hänvisning till det anförda hemställs[att beslutar att hälften av AB Tipstjänstsöverskott av idrottsanknutna spel, dvs. för budgetåret1991/. förs över till ,1]1. att beslutar att det lokala aktivitetsstödetsursprungliga realvärde skall vara återställt senast den 1 juli1993,2. att beslutar att för ökat lokalt aktivitetsstöd,utöver regeringens förslag, elfte huvudtitelns anslag E1. Stöd till idrotten för /92 påförsytterligare ,3. att begär att regeringen ger ABPenninglotteriet i uppdrag att fyra (4) extratrisslotteriomgångar genomförs till förmån för svenskidrott, i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att begär att regeringen tillsätter enparlamentarisk beredningsgrupp som tillsammans medföreträdare för idrottsrörelsen behandlarhandlingsprogrammet , i enlighetmed vad som anförts i motionen,5. att begär att regeringen tillsätter ensnabbutredning för att rätta till skatteomläggningenssärskilda följder för bowlingen och vissa andra sporter, ienlighet med vad som anförts i motionen.