mot · GE02T57 · 1991-03-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:87 Näringspolitik för tillväxt I propositionen behandlas telepolitiken . Mantar bl.a. ställning till post- och teleutredningens förslag.Denna utredning hade bl.a. till uppgift att definiera vilkengrundläggande telekommunikation staten skulle ansvaraför, hur detta ansvar skulle tas och hur det skullefinansieras.Utredningen gjorde ett mycket viktigt principielltställningstagande beträffande vad som är grundläggandetelekommunikation för handikappade, vilket dock inteåterfinns i propositionen. Man menade att det är något merän en fungerande telefontjänst. Det är möjligheten att medhjälp av telekommunikationer i kombination meddatateknik kunna utföra vardagliga sysslor, upprätthållasociala kontakter och delta i samhällslivet. Det innebär också avser sådana viktiga sociala aktiviteter somandra, icke-handikappade, inte behövertelekommunikationer för att utföra. Det kan vara när gravtrörelsehindrade, talskadade eller dövblinda använderelektronisk post eller datorkonferenser för attkommunicera och upprätthålla sociala kontakter. Eller nären gravt rörelsehindrad person använder videotex för attbeställa hem varor från affären eller när en synskadadperson går in i en offentlig databas för att läsa ett dokumentmed hjälp av talsyntes.Innebörden av ett sådant ställningstagande är att statenska ta ansvar för mer än den vanliga telefontjänsten förpersoner med funktionshinder. Eftersom det redan finnslämpliga system, då flera försöksprojekt pågår och att ettflertal nya system kommer att kunna realiseras , vore det framsynt av att redan nu beslutaom vad grundläggande telekommunikationer förhandikappade är i enlighet med post- och teleutredningensförslag.Också den vanliga telefontjänsten behöver utvecklas.Det statliga ansvaret i detta avseende måste innebärabl.a.att i princip alla publika telefoner ska kunnaanvändas av hörselskadade personer, dvs. medge bådeakustisk förstärkning och induktiv överföring av samtal tillhörapparatstandardiserade knappsatsertillgänglighettill telefonautomater för rörelsehindradeatt texttelefonska erbjudas med god tillgänglighet och service samt att allaska ha råd att använda denatt döva personer, somanvänder teckenspråk, ska kunna erbjudas bildtelefon påmotsvarande villkor som texttelefon den dag sådanatelefoner finns på marknadenatt telefoner anpassas ellerförses med kompletterande utrustning så attförståndshandikappade personer kan använda demRiksdagen bör således också besluta att den vanligatelefontjänsten innehåller dessa olika delar.En annan viktig fråga, som utredningen hade att pröva,är ansvars- och finansieringsprincipen. Vem har ansvaret föratt bra tjänster utvecklas och tillhandahålls? Vem haransvaret för finansieringen? I det handikappolitiskaprogrammet , vilket alla partier ställt sig bakom,framhålls att varje sektor har handikappansvar ochfinansieringsansvar. Trots detta har inte särskilt myckethänt inom de verksamhetsgrenar staten själv bedriver. Jagvill understryka vikten av det som sägs i propositionen omatt denna fråga behöver prövas ytterligare. Om mankommer fram till att särskilda medel skall avsättas för dessaändamål, är det viktigt att man också överväger vem somska besluta över dem. Hur kan brukarna få ett direktinflytande över hur pengarna används? Hur kan staten självfå insyn i och inflytande över verksamheten? Vilkenoperatör ska ha ansvaret och hur kan det ekonomiskaansvaret fördelas mellan operatörerna?Ett betydelsfullt arbete sker i det s.k. . Det är viktigt att detta projekt får en permanentfortsättning och att medel av minst samma storlek som nuställs till förfogande. Behoven, möjligheterna ochgruppernas storlek talar dock för en mycket större andel avteleverkets totala budget för forskning och utveckling (i dagc:a ).I detta sammanhang bör hela detinformationsteknologiska området tas upp. Storaomvälvningar pågår av infrastrukturen i samhället. Dettafår konsekvenser för alla människor, men kanske främst förmänniskor med funktionshinder. Givetvis ger utvecklingenockså möjligheter. Utan lagstiftning och föreskrifter kansamhället dock inte garantera att grundläggande socialahänsyn tas i denna förändringsprocess. Marknaden måsteges lika spelregler och kompletteras av ett solidarisktansvarstagande. Den omfattande anti-diskrimineringslagstiftning, som antagits i för bl.a.teleområdet, är ett uttryck för att man där inte tror attmarknaden själv kommer att lösa dessa frågor. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om en definition avgrundläggande telekommunikationer enligt post- ochteleutredningens förslag,2. att beslutar att den vanliga telefontjänstenskall handikappanpassas i enlighet med vad som anförts imotionen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ytterligare övervägandenbeträffande ansvars- och finansieringsprincipen,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av forskning ochutveckling, 1][att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ytterligare åtgärderpå det informationsteknologiska området.1]