mot · GE02K412 · 1991-01-25 00:00:00 — Frågorna om lagring och användning av information omindivider på databärande media har blivit alltmer aktuella.Genom den snabba utvecklingen av de tekniskamöjligheterna och den därmed vidgade användningen avdatorer för att lagra och använda information harfrågeställningarna ytterligare accentuerats. Under senaretid har dessa frågor aktualiserats i den offentliga debattenkring FOB och FAS 90.Den debatt som har förts och de lösningar somrealiserats i lagstiftning och föreskrifter har lidit av tvåsvagheter.För det första har debatten och lösningarna tagit sinutgångspunkt i försök att definiera begreppet personligintegritet och hur man skyddar individer från intrång ipersonlig integritet, framför allt genom att införa krav påinformerat samtycke. Frånsett de rent begreppsmässigasvårigheter man då hamnar i, leder ett sådant resonemangtill konsekvenser som, om de tillämpas konsekvent överolika områden, är oacceptabla för samhället och de enskildamedborgarna. Bl.a. skulle ett konsekvent upprätthållandeav principen om informerat samtycke innebära mycketallvarliga inskränkningar i pressens och övriga massmediasmöjligheter att fullgöra sina samhälleliga funktioner.Att pressen f.n. kan använda databuren information omindivider för att fullgöra sina uppgifter förutsätter bl.a. attgällande lagstiftning på området inte tillämpas. I DagensNyheter konstaterar tre representanter förföreningen journalister följande: ''Det råderingen tvekan om att journalistisk produktion som (utantillstånd) sker med dator är olaglig. Det sker på nåder:genom att statsmakten i form av datainspektion ochåklagare avstår från att ingripa. ''För det andra har man inte tillräckligt beaktat de mycketskilda syften, villkor och förutsättningar som gäller på olikaområden där information om individer lagras och används;pressen, offentlig statistik, sjukvård, socialvård, forskning,etc. På alla dessa områden erbjuder databärande mediaväsentliga fördelar för verksamheten.Förutsättningarna och villkoren för lagring avinformation och för möjligheterna att utnyttja den för desyften för vilka den lagrats är så skilda att man inte utanallvarligt men kan införa och tillämpa samma regler för alladessa olika slag av verksamhet. Det synes t.ex. uppenbartatt särskilda regler behövs för pressen och övrigamassmedia. Detsamma gäller för forskningen med dessspeciella syften, behov och villkor.För väsentliga delar av forskningen gäller attdatabärande media är nödvändiga hjälpmedel. I vissa delargäller att forskning inte framgångsrikt kan genomföras utanhjälp av sådana medel. Det gäller inte minst den medicinskaoch samhällsvetenskapliga forskning som direkt är inriktadpå folkhälsan i vid mening.I sitt remissvar till betänkandet SOU 1897:31Integritetsskyddet i informationssamhället 4 redovisadeMedicinska forskningsrådet bl.a. följande synpunkter:Generellt gäller att en individbaserad information är avavgörande betydelse för en epidemiologisk forskning som isin tur är en ofta avgörande förutsättning för ettförebyggande folkhälsoarbete. Denna forskning kan gällabehovet att identifiera olika risker i arbetsmiljö eller andramiljöproblem, t.ex. för att förebygga cancer ellerhjärtsjukdomar. Det är också en forskning som krävs för attfå kunskap om hälso- och sjukvårdens funktion ocheffekter, vilket är nödvändigt som underlag förprioriteringar inom hälso- och sjukvården -- -- --Det bör understrykas att nämnda typ av forskningsnarast tenderar att få ökande betydelse. Allmänhetenutsätts för ideliga larm om verkliga eller förmodadehälsorisker, grundade på mer eller mindre ofullständigastudier. För att kunna bedöma vad som i dessa fall kan vararätt eller fel krävs en kvalificerad epidemiologisk analys.Även detta förutsätter ofta stora och longitudinella seriermed en säker identifiering av de personer som ingår iundersökningen. En återgång till hantering ellerosäker identifiering av studiepopulationen innebär osäkraresultat och oklar information till allmänheten.I debatten cirkulerar ofta helt felaktiga föreställningarom nu nämnda frågor. En sådan föreställning är attepidemiologisk forskning i andra länder klarar sig bra utanlongitudinella personregister. Det riktiga sakförhållandet ärdet motsatta. Detta har kommit till uttryck i de regler somuppställts av och i vädjandenfrån utländska epidemiologiska forskare att bevaramöjligheterna till longitudinell epidemiologisk forskning ivårt land. och övriga nordiska länder har inom denregisterbaserade epidemiologiska forskningen ett särskiltinternationellt ansvar.Epidemiologisk forskning är bara ett exempel påforskning, i vilken en longitudinell ansats med lagring avinformation , ibland över , är en avgörandeförutsättning för ett effektivt studium av specifika viktigafolkhälsoproblem. En longitudinell forskningsansats harkommit att spela en allt viktigare roll i medicinsk ochsamhällsvetenskaplig forskning. Detta har dokumenteratspå olika sätt. , det församtliga forskningsråd i gemensamma organet,1985 inledde en serie vetenskapliga nätverk, på uppdrag avden Europeiska forskningsministerkonferensen, valdeslongitudinell forskning som det första temat med hänsyn tillplaneringens vetenskapliga kvalitet och dess betydelse förfortsatt europeisk forskning.Svensk forskning har spelat en ledande roll iutvecklingen av longitudinell forskning. Ledningen ochkoordinationen av det nätverk som nämndes i detföregående har varit förlagda till . Longitudinellaforskningsprogram i har blivit modellbildande. I enrecension i en internationell vetenskaplig journal av envolym, i vilken nya och väsentliga forskningsrön från ettlongitudinellt svenskt forskningsprojekt redovisas, skrivenav en internationellt ledande forskare på området,karakteriseras detta som ''maybe the single most importantlongitudinal research program of this century''. Detta ochandra forskningsprogram visar hur viktiga resultat, t.ex. omden utvecklingsmässiga processen bakom kriminalitet ochalkoholproblem, inte kan nås utan att man följer sammaindivider över med en bred uppsättninginformation.Det arbete som bedrivits inom ramen för det europeiskanätverket, och som börjar föreligga i ett antalpublicerade volymer, liksom resultat från den allra senastesvenska forskningen på området visar hur nödvändigalongitudinella studier är kring centrala frågeställningar,t.ex. när det gäller att förstå den utvecklingsmässigabakgrunden till kriminalitet, alkoholproblem och psykiskaproblem som ett resultat av ett ständigt pågående samspelmellan biologiska, psykologiska och sociala faktorer.Denna forskning demonstrerar hur den traditionellatvärsnittsforskningen, som studerar stickprov av individervid en given ålder, ofta avkastar resultat som inte bara ärmeningslösa utan direkt missvisande.Den forskning som arbetar med databuren informationom individer, i vissa fall lagrad över , avkastarsålunda resultat av väsentlig betydelse för enskilda och församhället, resultat som inte kan nås på annat sätt. Den bördärför ges sådana materiella och andra förutsättningar attden kan fortsätta och vidareutvecklas. Den ensidiga ochonyanserade debatt som fördes om denna typ av forskningi anslutning till debatten om det s.k. Metropolitprojektet1986 har tyvärr haft en negativ effekt på utvecklingen.Viktiga projekt har lagts ner. I vissa fall har nya, väsentligadatainsamlingar avstannat eller upphört och i andra fall haraktiva forskare slutat att ta emot studenter iforskarutbildning med inriktning på longitudinell forskning,med hänvisning till den osäkerhet som råder rörandemöjligheterna att fullfölja planerade avhandlingsprojekt.Frågan om lagring av personuppgifter förforskning leder naturligtvis till forskningsetiskafrågeställningar. I kommittédirektiven till Utredningrörande vissa forskningsetiska frågor sammanfattadechefen för problematiken påföljande sätt (Dir.1988:2): ''Mot denna bakgrund inställersig två frågor. Den ena gäller hur samhället i stort regleraravvägningen mellan forskningens intresse å ena sidan ochden enskilda uppgiftslämnarens intresse av att uppgifter omhonom eller henne inte missbrukas å den andra. Den andrafrågan är hur forskarsamhället hanterar hithörandefrågor''.Enligt vår uppfattning utgör denna formulering en godutgångspunkt för en fruktbar och konstruktiv diskussion avett regelsystem för hantering av de frågor som hör sammanmed lagring och utnyttjande av information i databaserför forskning.För en vidare diskussion av effektiva regelsystem fördatorbaserad forskning bör två tolkningar av begreppetmissbruk hållas isär. För det första innebär begreppetmissbruk att data hanteras så att läckage kan inträffa, dvs.så att information kan komma i händerna på obehöriga.Denna innebörd av begreppet missbruk riktaruppmärksamheten på hanteringen av data. De relevantaåtgärderna för att säkra att sådant missbruk inteförekommer är sålunda att reglera denna hantering. I detavseendet bör stränga regler upprättas och upprätthållas.För det andra kan man med missbruk mena att dataanvänds för andra ändamål än dem för vilka deursprungligen insamlades. Om detta sker i forskningssyftemed upprätthållande av stränga regler som förhindrarmissbruk av det första slaget kan det knappast hävdas attdetta förorsakar individer ''faktiskt men''.Datalagring och datalagenLongitudinell forskning måste grundas på databaser sominnehåller personuppgifter. Ofta kommer data från redanexisterande register. Ju pålitligare data som finns idatabaserna dess säkrare blir de resultat som kan ernås.Bortfall av data är ofta selektivt med viktig minskning avkvaliteten i resultaten som följd.Med utgångspunkt i att det centrala etiska problemet iden typ av forskning som utnyttjar individdata lagrade pådatabärande medium är att garantera att missbruk avindividinformation inte kan förekomma harsamarbetskommittén för folkhälsoforskning, en frivilligsammanslutning av forskare inom medicin ochsamhällsvetenskap, diskuterat ett regelsystem som svararmot dessa krav. Resultatet av diskussionen har redovisats iNågra etiska regler för folkhälsoforskning -- övervägandengjorda av samarbetskommittén för folkhälsoforskning(1989). Enligt folkhälsokommitténs överväganden börlagring och utnyttjande av information i databaser förforskning kringgärdas av ett särskilt regelsystem, som tarhänsyn till de speciella villkoren för denna typ av forskning.Dessa regler innebär sammanfattningsvis bl.a. följande:1. En databas för forskning upprättas enbart förforskningsändamål. Ett datum av något slag som tillförs endatabas för forskning får inte utlämnas för annat ändamåleller användas för sådant under några som helstförhållanden.2. Data som en gång förts in i en databas för forskningmåste lagras och användas under sådana förhållanden att deinte kan komma i händerna på obehöriga.3. De som använder data i en databas för forskningåläggs tystnadsplikt.4. Ansvaret för de villkor som är uppställda för databasför forskning måste åvila en person, som kan ställas tillstraffrättsligt ansvar, om reglerna inte upprätthålls. Detåvilar institutionens chef/prefekt och i sista handuniversitetet att tillse att ansvarig forskare vidtar tillräckligaåtgärder för att skydda databasen från intrång ochobehörigt utnyttjande av data.I den allmänna debatten om etiska frågor ianvändningen av datorburen information och om regler fördenna verksamhet hänvisas ofta till möjligheten tillmissbruk genom att informationen kan komma att utnyttjasav obehöriga. Det är då värt att notera att i stort sett ingaexempel har kunnat redovisas på missbruk avindividinformation i databaser för forskning, trots attforskning som utnyttjar sådana har haft och har enbetydande omfattning. Genom ett regelsystem med deninriktning som föreslagits av förfolkhälsoforskning skulle reglerna för lagring ochanvändning av individinformation i databaser för forskningskärpas ytterligare.SlutsatserDet är av ovan anförda skäl viktigt att riksdag ochregering klart markerar sitt stöd för svensk longitudinellforskning. Säkrade möjligheter för fortsatt svensklongitudinell forskning av hög kvalitet kring t.ex. centralafolkhälsoproblem kan enligt vår uppfattning förenas med enförstärkning av det reella skyddet mot obehörigt intrång iden personliga integriteten genom införande av strängaregler för hanteringen av data som ingår i en databas förförvaring.Ett snabbt och effektivt sätt på vilket ett sådant stöd kanuttryckas är att ge tilläggsdirektiv till den sittandeutredningen om översyn av datalagen.Utredningen har i uppdrag att överväga speciellaregler för forskningsregister med avseende på kryptering avdata. Detta uppdrag bör utvidgas till att omfatta ocksåförslag till nya bestämmelser i datalagen ägnade att stärkadatasäkerheten hos forskningsregister, så att risken attobehöriga kommer åt persondata minimeras.Andra frågor som bör övervägas är:lagstadgat skyddför uppgifter om enskilda individer i databaser förforskning, så att dessa uppgifter ej skall kunna användas föradministrativa eller juridiska syften,graden av ansvar förregisteransvariga forskare,graden av ansvar förmedarbetare till registeransvariga forskare,tystnadspliktför forskare och forskares medarbetare,påföljder förregisteransvariga och deras medarbetare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär tilläggsdirektiv tilldatalagskommittén enligt de riktlinjer som anges imotionen.