mot · GE02So425 · 1991-01-25 00:00:00 — Förebyggande barn- och ungdomsvård har vi fått allt störreproblem med stegrade kostnader för sjukvård ochsocialvård. Dessa kostnader har nått sådana dimensioneratt de hotar spräcka förutsättningarna för hela vårtvälfärdssamhälle. Det har blivit en ond cirkel med allt flermänniskor socialt, fysiskt och psykiskt handikappade, ochdet sociala arvet förstärker allt detta för varje generation.För att bryta denna onda cirkel fordras en djupgåendeanalys av orsaken till problemen och kraftfulla insatser påkort sikt från hela samhällets sida. Hitintills har de styrandeej kunnat eller velat förstå sammanhangen utan har haftskygglappar för ögonen. Följden har blivit att man svårtförsummat nödvändigt förebyggande arbete, speciellt blandbarnen.En av de viktigaste orsakerna till alla dessa problem ärden stora folkomflyttningen i vårt land, som började ta fartefter . Människor tvingades flytta in tilltätorterna med motsvarande utarmning av landsbygden.Bostäder byggdes på löpande band i miljonprogrammetutan hänsyn till mänskliga och sociala aspekter. Människorkände sig rotlösa och blev isolerade. Det socialaskyddsnätet fungerade inte. Det var bäddat för svåra socialaoch psykiska problem. Självmord, barn- ochkvinnomisshandel, alkoholism, narkotikaproblem,kriminalitet har ökat katastrofalt. Vi har fått en helt ny storgrupp av socialt nedtrampade människor, som utgör kanske10--av befolkningen. Värst utsatta är som vanligtbarnen. Dessa grupper står också för en stor del av vårasjukvårdskostnader. Detta klara, statistiskt lätt fastställdafaktum, har mycket litet diskuterats när det gällt att kommatill rätta med vår sjukvårdskris och de enorma kostnadernaför sjukvård och socialvård.För att på lång sikt komma åt den verkliga orsaken tillalla dessa problem måste vi självklart skapa ett helt nyttsamhälle. lägger många motioner medkonkreta förslag hur detta skall genomföras. Men att skapaett nytt samhälle tar , och måste vi medkraftfulla åtgärder och mycket större insatser än nu lösadagens problem men framför allt satsa på förebyggandeåtgärder, som mycket snart kommer att ge positiva resultat.Detta förebyggande arbete måste helt naturligt till störstadelen satsas på barn och ungdomar. De sista 10--20 åren hardet varit en genomgående stark tendens att man i ställetalltmer börjat spara på barnen -- på resurserna förbarnavårdscentraler, barnomsorg, skola, fritidsaktiviteterför socialt utsatta ungdomar, socialvård o.s.v. Vi måste nubryta den onda cirkeln och sätta in stora resurser: Intresseoch engagemang för att arbeta socialt förebyggande blandbarn och ungdomar i alla åldrar. Ju tidigare vi kommer in,desto större effekt blir det. Vi kommer att göra storaekonomiska vinster men framför allt hindra mycketmänskligt lidande.I själva verket är kanske detta den enda chansen för vårtvälfärdssamhälle att överleva. I vår stora ambition attövervinna fattigdomen och utveckla vår välfärd har mycketmänskligt och mycket av det vi kallar kultur försummats påett ödesdigert sätt. Den framsynte läkaren de bevingade orden ''vifår det allt bättre men mår bara sämre''. Hur skall då alltdetta förebyggande arbete gå till?Barn som far illa ger i alla sammanhang och i alla åldrarolika signaler ifrån sig. Vi måste lära oss att bli lyhörda fördessa och försöka avhjälpa de problemsom ligger bakom -- i familjen, i samhället.Redan på BVC kan man, t.ex. när man har s.k.''skrikbarn'', försöka ta reda på bakomliggande orsakgenom samtal med föräldrarna. Det framkommer då oftabakomliggande problem i familjen, som går att åtgärda.Dålig viktökning kan också vara ett tecken på störningar ifamiljen, t.ex. dålig mor-barnrelation, som går att avhjälpamed tidig kontakt. Distriktssköterskor bör få mer tid attägna sig åt barnen för att hinna med det viktiga psykosocialaarbetet. Föräldragrupper, som också har stor betydelse i detpsykosocialt förebyggande arbetet, måste också ges mertidsmässiga resurser.Alla barn har på något sätt kontakt med barnomsorgen,och här har personalen stora möjligheter att se barnensbeteende . De ger många signaler, och vi måsteenligt § 12 socialtjänstlagen få resurser att gå in och hjälpatill när det behövs, så att det kan bli god kontakt ochsamarbete mellan föräldrar, personal på barnstugorna ochsocialarbetarna för att lösa problemen.Alla barn går i skolan, och här har vi den verkligachansen att fånga upp de barn som inte mår bra. Vi måstetill varje pris hjälpa dessa. Varje barn som har svåraproblem i sin familj behöver ha någon annan vuxen som detkan ty sig till, tycka om, ha som föredöme och kännatrygghet hos. I har man prövat enmodell som kallas ''fritid i skola''. Alla barn på låg- ochmellanstadiet erbjöds fritidsaktiviteter av något slag, och desom ej anmälde sig till något sökte man upp genomdörrknackning. Många av dessa visade sig ha stora problemoch var understimulerade. De erbjöds då att få delta i s.k.gängetgrupper -- små grupper med ledare som ordnadesysselsättning för dem om -- vinter som sommar.Man lyckades på det sättet fånga upp de flesta ungdomarnai riskzonen utan att de behövde känna sig utpekade ochlyckades hindra att de kom in i negativa gäng. Mångaslussades in i föreningar, som kunde tillfredsställa något avde intressen som nästan alla visade sig ha.Detta är några exempel på uppsökande verksamhet,som vi måste bedriva i alla åldrar om vi skall kunna nå ochhjälpa barn som riskerar att hamna på livets skuggsida. Detfinns många andra väl utprovade projekt i vårt land, somskulle kunna samlas centralt och spridas ut till allakommuner och landsting.Nästan alla ungdomar i puberteten har större ellermindre problem, som de ofta inte får någon hjälp med. Tillsynes små problem kan utlösa självmord eller leda till andrakatastrofer, som kan påverka hela deras liv. Längtan efterömhet och trygghet leder ofta till tidigt (för tidigt) sexualliv,som kan leda till könssjukdomar och aborter. De behöverfå akut hjälp. De behöver framför allt någon utanförfamiljen och skolan att tala med om alla sina problem. Härhar de s.k. ungdomsmottagningarna, som funnits i landet isnart , spelat en stor roll i det förebyggande arbetet.Miljöpartiet lägger i en annan motion förslaget attsådana ungdomsmottagningar skall inrättas i allakommuner.De ovan beskrivna verksamheterna är endast några fåexempel på allt man skulle kunna göra som socialtförebyggande arbete. Landsting och kommuner måste nuäntligen komma i gång med sådan verksamhet som de ärålagda enligt socialtjänstlagen och hälso- ochsjukvårdslagen. Det kommer att kosta men ger mycketsnart stor utdelning, och vi har ute i kommunerna storapersonella resurser, som dock måste effektiviseras ochsamarbeta bättre än nu.Men det är inte bara vårdarbetare, lärare och andra''specialister'' som skall engageras i denna gigantiska kamp.Det måste bli en ny stor folkrörelse, som alla människordeltar i. I sista hand handlar det om att bry sig omvarandra -- om medmänsklighet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att H-byrån påsocialstyrelsen ges sådana resurser att den kan verka som enmotor för denna verksamhet i hela landet och haen kontrollerande funktion,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör initieragrupper inom varje kommun för förebyggande psykosocialtarbete,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör anvisaföreskrifter om barnavårdscentralernas roll i socialtförebyggande verksamhet,4. att beslutar att barnavårdscentraler typ Iåterinförs i tätorter.