mot · GE02Bo515 · 1991-01-25 00:00:00 — Bullervärden från lågfrekvent ljud I Svensk byggnorm (SBN) har reglerats vilka ljudnivåersom inomhus kan accepteras från olika bullerkällor. Fr.o.m.den 1 januari 1991 ersätts Svensk byggnorm av de nyanybyggnadsreglerna. De nu gällande bullervärdena harfastställts med utgångspunkt i vad som enligthälsoskyddslagstiftningen är att betrakta som sanitärolägenhet. Gränsvärdena är satta med utgångspunkt frånbullrets dB (A)-värde. dB (A) är ett ensiffermått på bullerdär den lågfrekventa delen av bullerspektrum dämpas föratt efterlikna hörselorganets lägre känslighet vid lågafrekvenser.Enligt hälsoskyddslagen är en störning, som kan varaskadlig för människors hälsa och som inte är ringa ellertillfällig, att betrakta som en sanitär olägenhet. Frågan omen störning skall anses vara ringa eller ej är i sin turberoende av hur människor i allmänhet uppfattarstörningen. Här kan det finnas betydande skillnader mellanolika individer. Många människor utsätts för ett dagligtlidande på grund av ljud som inte nödvändigtvis är mycketstarka, utan lika ofta rör det sig om generellt sett svaga menlågfrekventa ljud och de kan upplevas som mycketplågsamma.Det har visat sig att bullerstörningar ofta orsakar besvärhos människor som är något ljudkänsligare än vad sombetraktas som normalt. att även bullernivåer somhåller sig under gränsvärden som är godkända för bostäderinomhus ger upphov till klagomål. Detta gäller särskilt ljudfrån värmepumpar, fläktar, kompressorer och annan senaretiders teknik där de störande ljuden ligger inom det lägrefrekvensområdet.Sådana störningar borde också betraktas som sanitärolägenhet, eftersom de i vissa fall kan ge upphov till akutasjukdomstillstånd. Som exempel kan nämnas personer somlider av Ménière's sjukdom, där vissa lågfrekventa ljud är enstressfaktor och kan utlösa ett yrselanfall. För andra kansömnlöshet bli ett problem, om man inte har möjlighet attkomma bort från oljudet. Att ta hänsyn till människor somär något känsligare än ''normalt'' bör enligt vår mening varasjälvklart när man bedömer vad som är en sanitärolägenhet.Antalet villavärmepumpar har ökat kraftigt på senare år.Utvecklingen kan väntas fortsätta, då detta är ett i andraavseenden miljövänligt sätt att minskauppvärmningskostnaderna i takt med att energiprisernastiger. Därtill kommer att byggnader i ökad omfattningförses med mekanisk ventilation, kylkompressorer m.fl.installationer, vilket allt bidrar till att ökabullerbelastningen.I de flesta svenska kommuner finns god kännedom ommänniskor som förgäves sökt myndigheters hjälp motstörningar från företrädesvis värmepumpsanläggningar.Gällande regler för bullernivåer och vad som är attbetrakta som sanitär olägenhet kan tolkas olika. Demyndigheter som är satta att bevaka sådana ärenden haruppenbara svårigheter att ingripa t.ex. med krav påljuddämpande åtgärder, fastän sådana i många fall ärmöjliga att åstadkomma och inte särskilt kostsamma.Lågfrekvent buller betraktas nämligen som tolerabelt sålänge dB (A)-nivån understiger gällande gränsvärden.Utvecklingen av teknik för uppvärmning, kyla ochventilation av byggnader pågår ständigt, varför det är högtid att se över vilka bullergränsvärden som kan accepteras.Gränsvärdena bör dessutom generellt sättas lägre än vadsom är fallet, eftersom merkostnaden förbullerbekämpningsåtgärder ofta är liten i förhållande tillvinsten från störningssynpunkt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en översyn avgränsvärden för buller och då särskilt med avseende på deobehag som människor kan utsättas för på grund av ljudmed låg frekvens.