mot · GE02Ju709 · 1991-01-25 00:00:00 — Den allmänna rättshjälpen har i praktiken avskaffats vidangelägenhet rörande bodelning. Villkor har uppställts,som i de flesta fall har avskaffat stödet till den svagareparten i detta avseende.Det höga skattetrycket och missgynnandet av ägandet ivårt land gör det också jämförelsevis svårt att bygga upp enekonomisk trygghet, en buffert för kriser. Ändå är det somskall delas väsentligt för den som skall starta på nytt efterett havererat äktenskap. Det är dyrt att sätta bo.Effekten är att många kvinnor fråntagits denekonomiska möjligheten att kämpa för sin rätt. Mannendrabbas mer sällan av lagstiftningen, eftersom han i flertaletfall får sitt ägande skyddat mot rättsprövning genomnuvarande lagstiftning.Argumentationen att staten inte skall låna ut medel ellerbidra till att förhållandena mellan makar regleras på ettnågorlunda rättvist sätt synes synnerligen haltande. Skalldet faktum att människor är makar förhindra att statenmedverkar till en lagenlig reglering av medborgarnasekonomiska förhållanden? Det är en klar diskriminering avfamiljen och äktenskapet. Staten bidrar till att reglera deekonomiska förhållandena mellan andra individer. Oavsettvilken sorts egendom det gäller, eller kontrahenternashudfärg, ras, kön eller civilstånd bör staten ha sammaansvar gentemot alla människor utan diskriminering.Det handlar här ofta om kvinnor som inte har någraandra möjligheter att finansiera ett rättsligt ombud ängenom allmän rättshjälp. Vid de beslut om ändringar avrättshjälpslagen som vidtagits har den fattigare makensspeciella ekonomiska problem vid bodelning negligerats,trots att äktenskapsrättsjurister i pressen belystsvårigheterna. Om staten inte ens är beredd att låna utmedel för senare återbetalning, för att nå rättvisa i dessafall, förefaller det som staten inte bedömer det så angelägetatt de drabbade grupperna får rättvisa förhållanden.Kriterierna för allmän rättshjälp bör sättas så att densom vill få sin sak rättsligt prövad skall ha möjlighet att fådet. Inte minst viktigt är det när det handlar om större delenav den aktiva tiden i livet, tid som svårligen kan tas igen. Imånga fall har dessa kvinnor använt sin kraft till arbete ihem och familj. Det leder till ny arbetskraft, ett arbete somsamhället därmed tillgodogör sig.Den översyn av rättshjälpslagen (RHL) som förnärvarande görs bör leda till att möjligheten åter öppnas attvid bodelning i samband med skilsmässa får ett temporärtekonomiskt stöd i form av rättshjälp.I framtiden borde tillfälligt ekonomiskt stöd frånstat/kommun (som exempelvis rättshjälp, socialbidrag,bosättningsbidrag med mera) oftare ges i form av lån.Makar med bodelningsproblem bör inte ha sämre möjlighetatt få rättshjälp än andra med juridiska problem. Enförbättring som inte leder till samma rättigheter för makar,det vill säga fortsatt diskriminering, om än i lindrigare form,skulle vara otillräcklig. Makar bör helt inbegripas i RHL,varför 8 § 1 st, pkt 7, RHL, som stadgar särskilda skäl medhänsyn till boets beskaffenhet och makarnas personligaförhållanden, bör upphävas. Denna inskränkningomöjliggör rättshjälp vid bodelning utom i undantagsfall.Personer som saknar hemförsäkring eller rättsskydddrabbas särskilt. Paragraf 8, punkt 7 RHL bör snarastavskaffas.Det synes vara en allmän humanitär självklarhet i deflesta europeiska länders lagstiftning att ge dennamöjlighet. Rättshjälp vid bodelning finns till exempel iBelgien, , , , ochEngland. I finns denna service genom samarbetemellan de juridiska fakulteterna och advokatbyråerna. Detfinns inget skäl att , som berömmer sig så av enjämställd lagstiftning, skall fortsätta att vara underutvecklati detta avseende. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i rättshjälpslagen att inskränkningen vad avserbodelning mellan makar avskaffas.