mot · GE02Ju29 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:98 Bostadsdomstolens och hyresnämndernas sammansättning i vissa fall, m.m. InledningIntresseorganisationer utgör en viktig del av vårtsamhällsliv. Fria och livskraftiga intresseorganisationer ären förutsättning för en väl fungerande demokrati.Statsmakterna har uppmuntrat framväxten ochbibehållandet av ett rikt och varierat föreningsliv.Ett samhälle med mycket starka intresseorganisationerär emellertid inte problemfritt. Särintressen gynnas lätt påbekostnad av helhetens intressen. Även den enskildeindividen kan lätt komma i kläm.Intresseorganisationerna har fått alltmermyndighetsliknande uppgifter och uppgörelser mellanstaten och organisationerna blir allt vanligare. Utöverrepresentation i statliga kommittéer och offentliga organ harorganisationerna även givits utrymme i den dömandemakten. Det sistnämnda är enligt vår uppfattning särskiltbetänkligt. Vi anser att den dömande makten bör varaopartisk och oberoende i ett rättssamhälle.Bakgrund: hyresnämnderna och 1969 tillkom hyresnämnderna i sin nuvarande form. Devar ursprungligen avsedda att fungera sommedlingsinstanser. Efter hand har de emellertid erhållitprövningsrätt i allt fler frågor.En hyresnämnd består i regel av en lagfaren ordförandesamt två ledamöter från hyresmarknadens organisationer.En hyresnämnds beslut kan överklagas tillbostadsdomstolen. Även denna instans har en majoritet avorganisationsföreträdare, tre lagfarna och fyraintresseledamöter.Det kan i många fall synas praktiskt atthyresmarknadens parter finns representerade i dendömande instansen. Det är dock betänkligt frånrättssäkerhetssynpunkt. Människors förtroende för dendömande maktens oberoende och integritet urholkasgenom intresseledamöternas delaktighet irättstillämpningen.Det förekommer inte sällan att intresseledamöternaställs inför mer eller mindre uttalade intressekonflikter. Detär t.ex. inte tillfredsställande att ledamöter frånHyresgästernas i hyresnämnden deltar i beslutom huruvida hyresgäster i en från fristående förening skall ges förhandlingsrätteller inte. I sådana mål, liksom i mål om den s.k.förhandlingsklausulen, har alla intresseorganisationer påbostadsmarknaden ett gemensamt intresse i att motverkaandra än de etablerade organisationerna.Detta har även lett till en fällande dom mot iEuropadomstolen, det s.k. Langborgermålet, där det justvar fråga om ett mål om förhandlingsklausulen. Enlagändring föreslogs därför i promemorian Ds Ju 1990:33.Denna promemoria har därefter remissbehandlats och ettnågot reviderat förslag föreligger nu i denna proposition.Specialdomstolarna och rättssäkerhetenFolkpartiet liberalerna har , bl.a. genom enmängd motioner i , verkat för att avspecialdomstolar skall minska. Vi har påpekat detkonstitutionellt tveksamma i att skapa domstolar som harsom grundläggande idé att bygga på en maktbalans avberoendeförhållanden i stället för att bygga på oberoende.Särskilt betänkligt blir detta i de konkreta fall dåmaktbalansen inte längre väger jämnt. Vi blev därför inteförvånade när svenska staten fälldes i föratt i just hyresnämnd och bostadsdomstol inte ha erbjuditen opartisk rättegång.Vi har vidare i tidigare motioner till inteförklarat oss nöjda med den ytterst begränsade reform somden departementspromemoria som presenterades förravåren föreslog. Regeringen har uppenbarligen inte insett,eller inte velat inse, att den s.k. Langborgerdomen iEuropadomstolen bara är ett av flera symptom på ettsystemfel. I stället för att angripa hela systemet avberoendeförhållanden så försöker man isolera de fall därmaktbalansen kan tänkas vara förskjuten.Regeringens förslag innebär i och för sig på en punkt enväsentlig förbättring jämfört med promemorians: manförespråkar en sammansättning med bara juristdomare i defall som berörs. Glädjen över att regeringen trots allt vågargå längre än promemorians förslag grumlas dock av att maninte är beredd att diskutera systemet med specialdomstolarur principiell synvinkel. Misstanken att regeringen inte villstöta sig med intresseorganisationerna kan inte avfärdas.Propositionen berör flertalet andra partssammansattaspecialdomstolar, men konstaterar att någongenomgripande förändring inte behövs. Argumenteringenär inte i någon del övertygande. Vi föreslår att hyres- ocharrendenämnderna samt bostadsdomstolen avskaffas såsnart som möjligt. De mål och ärenden som de handläggertorde kunna handläggas av tingsrätt. Överföringen avuppgifterna bör påbörjas under /92 och varaavslutad senast vid utgången av /93. Vidarebör behovet av andra partssammansatta specialdomstolaromedelbart utredas förutsättningslöst.Propositionens förslag bör genomföras i avvaktan påsådana förändringar. Det innebär att ett fåtal av de mestbesvärande situationer som riskerar att uppkomma mednuvarande system tills vidare kan undvikas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ettavskaffande av hyresnämnderna, arrendenämnderna ochbostadsdomstolen samt till en lämplig handläggningsformför de tvister som handläggs av hyresnämnder ocharrendenämnder, i enlighet med vad som i motionenanförts,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förutsättningslös utredning avbehovet av partssammansatta specialdomstolar.