mot · GE02N312 · 1991-01-25 00:00:00 — BakgrundSituationen för den svenska vapenindustrin har längevarit bekymmersam. Den vapentekniska utvecklingen harinneburit krav på allt större investeringar i forskning ochutveckling, allt dyrare och mer sofistikerade produkter. Förett litet land som har det blivit allt svårare att hängamed i denna utveckling. Det svenska försvaret har utgjorten för liten ekonomisk bas för industrin, som alltmer söktfinansiera sin verksamhet genom försäljning på deninternationella vapenmarknaden, där då framför alltneutrala länder och utvecklingsländer varit den naturligamarknaden. Vi har också bevittnat hur vapenexporten stigitkraftigt på 1980-talet.Drivkrafterna för att bibehålla och öka affärerna hardessvärre varit så starka att man överträtt gällande lagar,betalat mutor som skandaliserat landet och dragit inregering och myndigheter i en härva av halvsanningar,hemlighetsmakeri och skandaler som i ett falluppenbarligen lett till att en hög statstjänsteman begicksjälvmord. Den mentalitet, som varit förhärskande inomledande industrikretsar, där man i privata samtal förhånatden svenska lagstiftningen som försökt förhindra försäljningav vapen till ''dem som verkligen behöver dem'', d.v.s.krigförande länder, har medverkat till situationen.Argumentet har varit det vanliga''knarkhandlarargumentet'': Säljer inte vi, så säljer någonannan.Vapenindustrins situation har också varit besvärlig. Manhar varit tvungen att konkurrera med stormakter som harkunnat betala sina utvecklingskostnader med en betydligtstörre inhemsk försäljning. Man har varit förhindrad attsom andra industrier köpa upp eller fusionera med företagi de stora länderna. Vissa försök till tekniska samarbetsavtalmed utländska industrier har diskuterats men måste väckastarka betänkligheter om vill vara alliansfritt i fredoch neutralt i krig. En hjälp för svensk vapenexport hardock varit den goodwill som i egenskap av litetneutralt land åtnjutit i . Denna goodwill har docki stor utsträckning förbrukats genom de senaste årensvapenskandaler.2. DagslägetSituationen för vapenindustrin är följande: IKarlskoga och riskerar hundratals anställda attmista sina jobb och ytterligare reduktioner är sannolika.Karlskronavarvet hotas av stora neddragningar ochKockums är helt beroende av deninternationella marknaden för sin existens. Dagsläget ingeralltså stora bekymmer för de anställda och de orter somhyser krigsmaterieltillverkare.3. FramtidenOm framtiden är alltid svårt att spå, men vissa slutsatserär ändå sannolika om man ser på dagsläget:1. Avspänningen mellan stormakterna och denomständigheten att ingen stat kan ställa upp tillnärmelsevissamma krigspotential som kommer att leda tillnedskärningar i försvarsbudgeten i många länder. Det krigsom pågår vid kommer sannolikt endastmarginellt att påverka dessa slutsatser. Även om det ärdjupt tragiskt att FN är inblandat i militära aktiviteter såvisar sammanhållningen inom FN attmotsättningen mellan stormakterna är måttlig.2. Nedskärningen kommer i första hand att drabbanyanskaffning av krigsmateriel.3. När de inhemska beställningarna går ned framför allti de stora länderna kommer dessa att söka kompensera siggenom ökad export.4. Detta innebär en våldsam konkurrens på enkrympande marknad, där de som har en stor inhemsk volymoch en pålitlig politisk stöttning i hemlandet (stormakterna)kommer att ha största möjligheten att bjuda under.5. Även kommer med all sannolikhet att minskasina beställningar av ny krigsmateriel. Svenska folketkommer inte att acceptera att den internationellanedrustningen inte ger visst utslag i svensk försvarspolitik.6. Att i en sådan marknadssituation skulle hamöjlighet att konkurrera på världsmarknaden utan storaförluster är osannolikt.Slutsats: Den svenska krigsmaterielindustrin måsteskäras ned vare sig vi vill eller inte.4. Etiska grundprinciperMiljöpartiet de gröna har yrkat på att allsvensk vapenexport skall upphöra. Vi menar att detta kanske med en femårig avvecklingsperiod. Detta är grundat påvårt etiska krav att bör vara ett föregångsland närdet gäller utvecklingen mot en fredligare värld. Vi vidhållerkravet på en lagstiftning som avvecklar vapenexporten.Med särskild oro ser vi på de planer som från visst hållframförs, att svensk vapenindustri skall intensifiera sittsamarbete med utländsk vapenindustri i form av jointventure-avtal eller fusioner. Etablerandet avmultinationella komplex inom vapenindustriområdet är enmardröm som med stor sannolikhet kommer att öka oron,motsättningarna och resursslöseriet i världen.Av det föregående resonemanget framgår emellertid attsvensk vapenexport med all sannolikhet kommer attavveckla sig själv utan lagstiftning, såvitt inteskattebetalarna går in med jättelika subventioner.5. Statligt ansvarDet är en god tradition att staten går in och tar ettspeciellt ansvar för orter och företag i kris. De anställdainom krisföretagen drabbas hårt av inskränkningar ochnedläggningar. Orten där företaget finns drabbas också.Den nationella solidariteten kräver att alla i landet ställerupp för att hjälpa dem som drabbas.När det gäller försvarsindustrin är statens ansvar särskiltstort eftersom det är staten som kund som varit grunden förföretagens existens. När staten dessutom är ägare tillföretagen har den trefaldigt ansvar.Vi kan under inga förhållanden acceptera att statenlägger ut beställningar på vapen som ej är motiverade urförsvarssynpunkt för att på så sätt upprätthållasysselsättningen.Regeringen måste därför omgående tillsätta enkrisplaneringsgrupp för vapenindustrin. Detta är det minstasom de berörda anställda och orterna kan kräva. Vi menardessutom att denna krisgrupp bör ha parlamentariskanknytning genom att representanter för partierna knyts tillgruppen.När försvarsindustrins omställning har diskuterats hartermen ''alternativ produktion'' ofta använts. hardetta varit förbundet med naiva föreställningar om att detlätt går att ställa om från vapenproduktion till annan merfredlig sådan. Vi underskattar ingalunda svårigheterna,men är det frågan om att finna alternativ tillvapenproduktion eller att acceptera en stor arbetslöshet.Miljöpartiet de gröna har i andra motioner föreslagitstora satsningar på investeringar för att bygga utkollektivtrafiken och för att bygga ut försörjningen med ochanvändningen av inhemsk förnybar energi. Investeringar iteknisk utrustning inom dessa områden borde kunna varaav intresse för verkstäder inom vapenindustrin. Med hänvisning till det anförda hemställs[att begär att regeringen framlägger förslag femårig avvecklingsplan för vapenexporten,1][att som sin mening ger regeringen till kännaatt staten inte bör acceptera samarbetsavtal (joint venture-avtal) mellan svensk försvarsindustri och utländskavapenindustrier,1]att som sin mening ger regeringen till känna atten krisplaneringsgrupp med parlamentarisk insyn förvapenindustrin bör tillsättas.