mot · GE02Ju615 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningButiksstölder och annan brottslighet med anknytning tillhandeln utgör ett stort samhällsproblem. Många företagdrabbas hårt både ekonomiskt och från trivsel- ochsäkerhetssynpunkt.I denna motion behandlas problemet med snatterier,eftersom denna typ av brott ofta är en inkörsport till grövrebrottslighet.Snatterier begås av personer i alla åldrar. Allasocialgrupper finns representerade bland gärningsmännen.Snatterierna uppgår till enorma beloppDen egentliga detaljhandeln (exkl bil, drivmedel,systembolag och apotek) omsatte 264 miljarderkronor. Det totala svinnet uppskattas av handelnsföreträdare till därav. Minst en procent, d v s cirka 2,6 miljarder, anses vara hänförligt till snatteri.Antalet polisanmälda butikstillgrepp har ökat kraftigtunder . anmäldes 59.852 snatterier ibutiker och varuhus.Butikstillgreppen är starkt koncentrerade tillstorstadsregionerna , och Malmö.Enbart svarar för avsamtliga anmälda stölder och snatterier. Förklaringen liggeri att det är i storstäderna och förorterna till storstäderna somden stora ansamlingen av varuhus och stormarknader finns.En bidragande orsak kan också vara att det finns enförhållandevis hög andel människor med missbruksproblemi dessa områden. Många narkotikamissbrukare stjäl ibutiker för att kunna finansiera sitt missbruk.Det är ytterst konsumenterna som förlorar påsnatterierna. Företagen tvingas nämligen kompensera sigför förlusterna genom prishöjningar. Därigenom ökar ocksåden svenska inflationen ytterligare. Svinnet är dessutom etthot mot butiksservice och sysselsättning.Många snattare undgår straffPåföljden för snatteri är enligt 8 kapitlet 2 § brottsbalkenböter eller fängelse . Det är oftast värdetav den tillgripna egendomen som avgör om brottet skallbedömas som snatteri eller stöld. Enligt praxis gårvärdegränsen mellan dessa brott vid 800kronor (HD , DB 33). Majoriteten av depersoner som döms för snatteri åläggs böter.Det är emellertid inte säkert att en snattare somupptäcks och polisanmäls får något straff. En polisman harnämligen enligt 5 kapitlet 5§ 2 stycket polisförordningen (1984:730) rätt att lämna sk rapporteftergift eller låta bli att lämna rapport vidare tillåklagare och i stället nöja sig med ett påpekande eller enerinran till den felande ''om det är uppenbart att i händelseav lagföring annan påföljd än böter inte skulle komma attådömas och brottet med hänsyn till omständigheterna i detsärskilda fallet är obetydligt''. I praktiken förekommer oftaatt rapporteftergift sker om det tillgripna föremålet är värtmindre än 50 kronor.Rapporteftergift föranleder inte någon registrering avbrottet. Detta innebär att en person i allmänhet kan begånya snatterier utan att riskera straff så länge han intetillgriper varor för mer än 50 kronor.Det är inte heller säkert att något straff följer även ompolisrapport upprättas och överlämnas till åklagare.Åklagaren har nämligen enligt 20 kapitlet 7 §rättegångsbalken rätt att meddela s k åtalsunderlåtelse.Detta kan ske under förutsättning att något väsentligtallmänt eller enskilt intresse ej åsidosätts och ''det kan antasatt brottet inte skulle föranleda annan påföljd än böter''.Det kan också ske exempelvis ''om det kan antas attpåföljden skulle bli villkorlig dom och det finns särskildaskäl för åtalsunderlåtelse'' eller ''om den misstänkte begåttannat brott och det utöver påföljden för detta brott intekrävs påföljd med anledning av det föreliggande brottet''.Under år 1989 meddelades sammanlagt 19.200åtalsunderlåtelser. Hälften av dessa avsåg stöldbrott.Snatterierna dominerade.I enlighet med riksåklagarens anvisningar tillämparåklagarna i allmänhet den regeln, att åtalsunderlåtelse gesför butikssnatterier av ''engångsnatur'' under 50 kronor.Genom reglerna om rapporteftergift ochåtalsunderlåtelse finns således stora möjligheter förmänniskor att utan särskild reaktion från samhällets sidaetablera ett brottsligt beteende.Inte sällan förekommer det att snattare planerar sin''shoppingtur'' till belopp som ligger strax under depenninggränser som tillämpas av polis och åklagare.Med anledning härav föreligger starka skäl för enändring av dessa penninggränser. Den 50-kronorsgräns somtillämpas vid rapporteftergift och åtalsunderlåtelse böravskaffas. 800-kronorsgränsen bör sänkas.De mest brottsaktiva premierasBestämmelserna om rapporteftergift ochåtalsunderlåtelse måste överhuvudtaget göras merrestriktiva. Utgångspunkten bör vara att på brott skall följastraff. Möjligheterna att undgå straff har utvidgats alltförmycket. Den utformning lagen har innebär att de mestbrottsaktiva premieras. Såsom anförts ovan kan exempelvisåtalsunderlåtelse ges för brott som begås innan en persondömts eller avtjänat straff för ett tidigare brott om ''detutöver påföljden för detta brott inte krävs påföljd medanledning av det föreliggande brottet''. Detta innebär t exatt en person som väntar på rättegång för en eller flera grovastölder i allmänhet kan begå flera butikssnatterier underväntetiden utan att dessa föranleder någon extra påföljd.En stor mängd brott i vårt land resulterar därför inte i någonsärskild påföljd för de skyldiga.Samhällets reaktion viktigDet är utomordentligt viktigt att den som bryter motlagen blir föremål för en reaktion från samhällets sida. Omreaktionen uteblir förlorar lagarna sin trovärdighet ochrespekten för rättsväsendet urholkas.Reaktionen är särskilt viktig när det gäller ungamänniskor. För det första svarar dessa för en stor del avbrottsligheten. För det andra har ungdomar i allmänhetoutvecklade rättsbegrepp, varför det är nödvändigt attsamhället ger klara normer och konsekventahandlingsmönster. De unga måste snabbt få en reaktionfrån samhällets sida när de begått ett brott, även om det ärfråga om en mindre förseelse. Ungdomarna är mångagånger medvetna om att de gjort fel och väntar på enreaktion. Uteblir denna eller visar samhället en överdrivetförstående attityd till den unges beteende, fortsätter denneatt begå brott och riskerar att hamna i ännuallvarligare kriminalitet.Ordningsföreläggande bör införas vid snatteriAv praktiska skäl bör föreläggande av ordningsbotkunna utfärdas vid snatteri, trots att sådant föreläggande iprincip endast bör förekomma vid rena ordningsförseelser.Fördelen med ordningsföreläggande är nämligen att sådantkan utfärdas och godkännas i omedelbar anslutning till detbegångna brottet -- direkt på brottsplatsen. Det böranvändas vid okomplicerade, erkända snatteribrott somlämpar sig för förenklad hantering. Om snatteribrottetskiljer sig från ''normalfallet'', exempelvis genom att ensärskilt raffinerad metod använts eller genom att värdet pådet stulna godset överskrider ett visst belopp, bör ärendetpå sedvanligt sätt handläggas av åklagare.Ett system med ordningsföreläggande vid snatteri skulleuppfylla kravet på snabb reaktion från samhällets sida ochöka respekten för rättssystemet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om attföreläggande av ordningsbot skall få utfärdas för snatteri ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rapporteftergift,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtalsunderlåtelse,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beloppsgränsen mellan snatterioch stöld.