mot · GE02A10 · 1991-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:69 Arbetslivsforskningens organisation m.m. Arbetslivscentrum inrättades 1977 som en del av 1970-talets arbetsrättsreformer. Institutet skulle genomforskning, information och utbildning bidra tilldemokratiseringen av arbetslivet.Riksdagen uttalade i samband med sitt beslut attforskningen skulle ske i samarbete med berörda parter.Begreppet ''aktionsforskning'' användes för att antyda attdet inte i första hand gällde att dra igång traditionellakademisk forskning utan en förändringsinriktadverksamhet med stöd av Medbestämmandelagen (MBL)och de medbestämmandeavtal som skulle följa.Riksdagen var också medveten om attforskningsansatsen måste vara långsiktig. Det tog ju ocksåflera år innan MBL slog igenom i avtal -- (UVA) kom först -- och det är först som en mer omfattande aktionsforskning kommittill stånd genom Arbetsmiljöfondens LOM-program(Ledning-Organisation-Medbestämmande), vilketvetenskapligt letts av Arbetslivscentrum.Arbetslivscentrums verksamhet har utvärderats först avRRV, sedan av en internationell forskargrupp och senastav en enmansutredare tillkallad avarbetsmarknadsministern.Propositionen 1990/91:69 om arbetslivsforskningensorganisation bygger på den senaste utredningen.Huvudpunkterna i propositionen är en väsentlignedskärning av Arbetslivscentrums verksamhet. Det ärviktigt att den förändringsinriktade forskningen och dendemokratiseringsinriktade arbetsrättsforskningen, som ären naturlig del av aktionsforskningen, inte kommer attdrabbas av nedskärningen när Arbetslivscentrumomorganiseras till ett ''renodlat forskningsinstitut'' och attparternas ansvar för arbetsrättsforskningen ochArbetslivscentrum inte minskas.I betänkande (SOU1990:49) konstateras att vi redan har tillräckligt medkunskaper från den medicinska och tekniskaarbetarskyddsforskningen för att kunna skapa riskfria,bekväma, utvecklande och ''goda'' arbetsplatser. Vad somsaknas enligt kommissionen är strategier för det nödvändigaförändringsarbetet. Vi behöver med andra ord meraktionsforskning i samarbete medarbetsgivarorganisationer och fackföreningar och derasmedlemmar.Arbetslivscentrum har gjort en pionjärinsats när detgäller teori- och metodutveckling, vilket inte minst framgårav dess goda rykte i internationella forskarkretsar. LOM-programmet och kompetens- och kunskapsteoretiskforskning på Arbetslivscentrum har byggt vidare påaktionsforskningsteorier och erfarenheter från TavistockInstitute, de norska demokratiseringsprojekten (Thorsrud)och den internationella forskningen om yrkeskunskaper ochdatorisering på ett sätt som uppmärksammats i helavärlden, fram för allt i , , och Australiensamt i EG:s forskningsprogram.Vi delar propositionens mening att Arbetslivscentrumsfrämjande-, utrednings- och informationsverksamhet kanganska väsentligt reduceras. Men en förutsättning för dettaär att parterna ges ökade resurser för att formulera sinaarbetslivsproblem i forskningstermer och för att själva skötaarbetet med att sprida forskningsresultaten (diffusion).Aktionsforskning är för övrigt genom de beforskadesdirekta medverkan i forskningen den bästaspridningsmetoden.Riksdagen beslutar om arbetarskyddsavgiften, f.n. 0,av lönesumman. därav går till Arbetsmiljöfonden,vars verksamhet regleras i förordningen 1988:731. Detförefaller rimligt att Arbetsmiljöfonden mot bakgrund avvad som framhålls i utredningen och propositionen är bästainstans för beslut om ramanslag för bådeArbetsmiljöinstitutet och Arbetslivscentrum och även attmera i detalj besluta om antal fasta tjänster påArbetslivscentrum. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om forskningsinriktning och ram förverksamheten vid arbetslivscentrum.