mot · GE02A769 · 1991-01-25 00:00:00 — SammanfattningEn grundläggande princip i ett fritt samhälle är att deenskilda individerna i så stor utsträckning som möjligt självaskall bestämma över sina egna förhållanden. När denlagstadgade semestern en gång infördes motiverades dettamed arbetstagarnas behov av vila och rekreation. ärförhållandena på arbetsmarknaden mycket annorlunda.Alla har genom semesterlagen varittillförsäkrade fem veckors semester -- en del grupper hardock genom avtal tillförsäkrat sig rätten till något längresemester.Det fanns därför inga giltiga skäl för attlagstadga om utökad semester. Regeringens poltik attpåbörja införandet av en sjätte semestervecka innebar attde enskilda individernas rätt att bestämma över sin arbetstidinkränktes. Regeringen visade också att den inte hadeförtroende för arbetsmarknadens parter.Arbetstidsförkortning i form av t.ex. utökad semesterkan genomföras enbart som ett resultat avproduktivitetsökningar eller löneminskningar.Produktivitetsutvecklingen i är nu mycket dålig. Attinföra motsvarar ca tvåprocent av BNP. I ljuset av den ekonomiska krisen fannregeringen det senare nödvändigt att skjuta på det slutligagenomförandet av semesterförlängningen.Likväl var det oansvarigt av regeringen att genomdrivaen sjätte semestervecka. bör inte kollektivt bevilja sig själv merledighet.Moderata samlingspartiet motsatte sig förlängningen.De två dagars förlängning som trätt i kraft bör upphävas.2. InledningUnder valrörelsen torgförde socialdemokraternaett antal s.k. vallöften. Ett löfte var att under kommandemandatperiod förlänga den lagstadgade semestern.Regeringen har haft svårt attförklara vad som konstituerar ett vallöfte. Beträffande densjätte semesterveckan uppträdde regeringen svekfullt redanunder valrörelsen . Regeringen försökte framställa densjätte semesterveckan som en gåva frånsocialdemokraterna -- en förmån utan kostnad.Sanningen -- vilket socialdemokraterna mycket väl visste --är att varje arbetstidsförkortning måste betalas. Det finnsen relation mellan arbetad tid och levnadsstandard.I kunde regeringen under våren 1990genomdriva förslagen om en sjätte semestervecka iproposition 1989/90:59. Riksdagsmajoriteten tog därvidställning för en förlängning av den lagstadgade semesterntill . Förlängningen skulle genomföras i etapper.Den första förlängningen -- -- har trätt i kraft.Regeringen har sedan meddelat att man tills vidare avseratt skjuta de övriga etapperna på framtiden.3. Förutsättningarna för arbetstidsförkortningDen arbetade tiden har, i liksom i andraindustriländer, sjunkit . Det är ennaturlig följd av ökad levnadsstandard. När en person fårbättre materiella förhållanden väljer hon eller han attanvända en del av denna köpkraft till att ''köpa'' fritid.Förbättrade levnadsförhållanden gör det också möjligt förindividen att fylla fritiden med olika slags aktiviteter, vilketi sin tur gör fritiden mera attraktiv.Grunden för arbetstidsförkortning är således förbättradlevnadsstandard. För att nå detta krävs ökad produktivitet,d.v.s. att samma mängd varor och tjänster kan producerasmed mindre insatser av arbetskraft och kapital. En radfaktorer medverkade till att och andra västländerunder efterkrigstiden kunde uppvisa en snabbproduktivitetsökning . Detta höjde densvenska levnadsstandarden och den arbetade tiden kundesänkas.Minskad arbetstid har åstadkommits genom lagstiftning,avtal och enskilda individers beslut. Lagstiftningen innebari många fall en anpassning till rådande trender.Produktivitetsutvecklingen i den svenska ekonomin ärdålig. Produktivitetsförbättringen halverades i jämförelse med . Produktivitetsökningenför var mindre än tio procent.3.1 De ekonomiska konsekvenserna av förlängdsemesterRegeringen avgav sitt vallöfte utan att invänta deutredningar om arbetstid och semester som den själv tillsatt.I själva verket var det socialdemokratiska löftet om ensjätte semestervecka enbart ett resultat av partitaktiskaöverväganden -- regeringen ville presentera ''reformer''under valrörelsen.Man avvaktade inte ens betänkanden årssemesterkommitté och arbetstidskommittén. Trots att desocialdemokratiska utredningsmajoriteterna anpassadeutredningarnas slutsatser till regeringens vallöftengenomfördes beräkningar som delvis belyserkonsekvenserna av regeringens politik.3.1.1 beräknade att införandet av ensjätte semestervecka motsvarar en sänkning av BNP . Det bör noteras att den svenska ekonominberäknas ha en nolltillväxt 1991.Regeringen vill först införa den sjätte semesterveckanöver en treårsperiod. Det skulle varit mycket allvarligt medtanke på den svenska ekonomins tillstånd. Att förlängasemestern de berörda av arbetskraften skullemedföra en minskad produktionstillväxt på 24 miljarderkronor när den är helt införd.Semesterkommittén har dessutom beräknat att denförlängda semestern motsvarar avlönesumman utslagen på hela arbetsmarknaden. Eftersomsemestervillkoren varierar mellan olika sektorer skulleemellertid kostnaderna öka betydligt mera inom denprivata sektorn -- där räknar utredningen med att kostnadenblir av lönesumman.Redan de , två femtedelar av den totalaförlängningen, är alltför kostsamma för den svenskaekonomin i detta kritiska läge.3.1.2 KompensationskravSemestrarnas längd varierar mellan olikaavtalsområden. Inom offentlig sektor finns många anställdasom redan har sex veckors semester eller längre. Inom denstatliga sektorn (exkl. undervisningsväsendet) har t.ex. redan mer än fem veckors semester.Dessa semestervillkor har de statsanställda inte fåttgratis. Deras fackliga organisationer har vid olika tillfällenmedvetet valt förlängd semester framför löneökningar.Även om de statligt anställda ursprungligen, när de saknadeförhandlingsrätt, hade längre semester än t.ex.privatanställda, hade deras organisationer 1978 möjlighetatt ''byta'' ut hela eller delar av semesterökningen motlöneökningar. De, liksom andra grupper, valde då att låtaökningen av den lagstadgade semestern till fem veckormotsvaras av en ökning av semestern även för sinamedlemmar.Därför är det också naturligt att de fackligaorganisationer som redan har många medlemmar med sexveckors semester kommer att kräva antingen en förlängningtill eller längre, eller kompenserandelöneökningar.Förlängningen har därvidlag redan medverkat till debesvärliga avtalsrörelserna.3.2 Flexibla arbetsvillkorRegeringen hävdar att det är en rättvisefråga att förlängaden lagstadgade semestern. Enligt vår mening är detemellertid inte fråga om att skapa ''rättvisa'' utan snarare ettuttryck för den socialistiska strävan efter likformighet isamhället.TCO framhöll i sitt remissvar:Det är svårt att hävda att varje skillnad i semesternslängd i sig utgör en orättvisa. Som en konsekvens av de friaoch direkta förhandlingarna på arbetsmarknadenuppkommer skillnader i lönenivåer och allmännaanställningsvillkor.Socialdemokraterna försöker också framställainförandet av en sjätte semestervecka som ett svar på ettbrett folkligt krav. Det är knappast sant.Arbetstidskommittén undersökte allmänhetens preferenser.Det visade sig att fler ville minska arbetstiden ,i form av minskad daglig arbetstid eller genom att minskaarbetstiden en veckodag, än som vill ha förlängd semesterom det skulle finnas utrymme för arbetstidsförkortningar.Detta innebär självfallet inte att statsmakterna borde habeslutat om någon annan slags arbetstidsförkortning i ställetför semesterförlängningen.Inget alternativ till minskad arbetstid skulle tillfredställaalla. Det finns också många som hellre vill ha högre lön änminskade arbetstider. Det finns även, vilketarbetstidskommittén visade, heltidsarbetande som vill ökasin arbetstid.I framtidens samhälle måste önskemål om arbetstid,semesterlängd och liknande i så hög grad som möjligtavgöras av de enskilda individerna. Avtal mellanarbetsmarknadens parter är att föredra framför lagstiftning,men även avtal innebär för den enskilde ofta att hon ellerhan påtvingas en oönskad lösning.På samma sätt som lönesättningen håller på att bli alltmera individualiserad kan individuella arbetstids- ochsemesteravtal komplettera lagar och avtal. Den enskildemåste ha möjlighet att byta arbetstid mot lön.4. ÅtgärderRegeringen utställde ett politiskt löfte -- ett löfte somden senare har tillsett att det svenska folket måste betala.Socialdemokraterna försökte genomdriva en s.k. reform.En ''reform'' som det inte fanns ekonomiska förutsättningarför och som inskränker individernas valmöjligheter.Riksdagen bör nu upphäva beslutet om en sjättesemestervecka. Semesterns längd bör regleras genomfrivilliga avtal, slutna individuellt eller mellanarbetsmarknadens parter. Dessa har då att ta hänsyn till deekonomiska förutsättningarna.I avvaktan på en genomgripande översyn avsemesterlagen bör besluta att upphäva denutökning av semestern som beslutade om förraåret. Semesterlagen bör åter ha den lydelse den hade den 31mars 1990. Förändringen bör träda i kraft den 1 april 1991.Semesterlagens konstruktion innebär då att dessa inte kommer att utgöra underlag för intjänadsemester under semesteråret -- ,men att de som intjänats under nu pågåendesemesterår kan tas ut.Med tanke på frågans stora ekonomiska betydelse börutskottet skyndsamt behandla ärendet så att de föreslagnalagändringarna kan träda i kraft . Det börankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att semesterlagen (1977:480) skallha den lydelse den hade .