mot · GE02Ub719 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningStockholms län är en region med en s.k.kunskapsintensiv arbetsmarknad som kräver en stor andelhögutbildad arbetskraft. När inte Stockholmsregionensunga ges möjlighet till högskoleutbildning i tillräckligomfattning leder det till att högutbildad arbetskraft''importeras'' från andra delar av landet och därmed ökarden regionala obalansen i riket.Under 80-talet har de regionala skillnaderna inomStockholms län ökat på ett alarmerande sätt. I de södradelarna av regionen är andelen med eftergymnasialutbildning lägre än i landet som helhet vilket ger en svagställning på regionens arbetsmarknad.I denna motion föreslår vi satsningar dels på Stockholmsuniversitet och dels på högskoleutbildning på ochi Södertälje.Stockholms universitetI en motion till förra förordade vi en särskildkvalitetsförstärkning för universitet.Bakgrunden var att i i fråga omanslagstilldelning var missgynnat i en rad avseenden.Vi påvisade bland annat att samtliga linjer inom sektornför utbildning till administrativa, ekonomiska och socialayrken (AES) hade den lägsta anslagstilldelningen i landet.Skillnaderna var inte marginella. På exempelvispsykologlinjen och förvaltningslinjen hade barahälften så mycket pengar per utnyttjad årsstudieplats somman hade i respektive Umeå.Vi framhöll i det sammanhanget att vi livligt stödersträvandena att göra högre utbildning tillgänglig runtom ilandet och att vi förordar fortsatta satsningar på de nyahögskolorna. Men är det av lika stor betydelse attbehovet av högre utbildning kan tillgodoses inom regionen.Det är dålig regionalpolitik när bristen på välutbildadarbetskraft i tenderar att dränera andraregioner på högutbildade unga människor.Vi framhöll vidare att vårt krav på ökade satsningar påStockholms universitet också är en rättvisefråga. Det kaninte vara rimligt att unga människor i huvudstadsområdetstraffas genom att de tilldelas betydligt mindre resurser änpå andra håll i landet.Under det gångna året har vissa förbättringar skett menbilden är ändå i huvudsak den samma. I vänsterpartietshögskolemotion förordar vi en kraftig uppräkning avanslaget för lokala, individuella linjer samt friståendekurser (LIF) vilket skulle få positiv betydelse inte minst förStockholms universitet. Därutöver förordar vi ökade medeltill AES-sektorn inom . Enligt vårbedömning är det AES-sektorn som mest akut behöverökade medel.Undervisningen inom vissa utbildningslinjer är såhårt drabbad att den knappast längre kan benämnashögskoleutbildning. sersig nödsakad att finansiera sex professurer via externamedel för att någorlunda klara av att vidmakthålla sinaambitioner. Linjen för Personal- och arbetsmarknadsfrågorhar pga det ekonomiska läget endast hälften av denundervisningsmängd som rekommenderas av UHÄ.Anslaget per tilldelad årsstudieplats vid Stockholmsuniversitet är medan anslaget för samma linjevid är . Förvisso finns endifferens i fråga om antalet nybörjarplatser men den storaskillnaden i beviljade medel kan knappast förklaras avannat än den gamla föreställningen om stordriftsfördelar iStockholm vilka får rättfärdiga en regelmässigt uselfinansiering.Vi föreslår att begär att regeringen snaraståterkommer med förslag om en extra satsning påStockholms universitet. Det kan lämpligen ske i sambandmed vårens kompletteringsproposition.Regional obalansDen regionala obalansen i haråskådliggjorts i ett flertal utredningar och analyser. Denmest tydliga effekten är de systematiska skillnader ilivsvillkor som råder mellan invånarna i olika länsdelar.Den kraftiga expansionen i under1980-talet har skärpt den socioekonomiska segregationen.Norrkommunernas försprång växer när det gällerbefolkningens utbildning och yrkesstruktur och t.o.m.dödligheten ökar nu i vissa söderkommuner, trots att dengår ner för länet som helhet. I Regionplan 90 konstaterasatt de sociala och ekonomiska skillnaderna mellan norraoch södra regiondelen ökar.I ett nationellt perspektiv har under1980-talet markerat sin ställning som landets mestexpansiva storstadsregion. I ett regionalt perspektivframgår att expansionen inte omfattar hela regionen.Botkyrka, och har lägst andelhögutbildade i länet. De tre kommunerna har också lägstskattekraft. Andelen med eftergymnasial utbildning ärlägre på än i riket som helhet. Det äranmärkningsvärt med tanke på regionens stora utbud avarbetsplatser med krav på kvalificerad utbildning. Detbekräftar att fördelning avarbetsplatser och boende har drivit fram ett kategoriboendeefter social tillhörighet.Kommunerna på har tagit på sig en betydandeandel av länets bostadsproduktion. Obalansen mellanarbetsplatser och bostäder på har bidragit till attlevnadsvillkoren och levnadsförhållandena utvecklatsogynnsamt.Lärarutbildningen i StockholmFrågan om att flytta Högskolan för lärarutbildning iStockholm (HLS) till har diskuterats i flera åroch behandlats i flera instanser. Regeringen föreslog ibudgetpropositionen 1989 att HLS skulle lokaliseras till nyalokaler i , även , har uttryckt oro över attutbildningspolitiska mål skulle kunna äventyras vid enlokalisering av HLS utanför innerstad.Utbildningsutskottet beställde en ingående analys av vissaviktiga aspekter på en sådan lokalisering. Regeringentillsatte en utredning med det uppdraget. har avslutat sitt uppdrag och lämnat ettbetänkande. Utredaren anser att de utbildningspolitiskaargument som studerats inte lägger några hinder i vägen fören lokalisering av HLS till Södertälje.De dimensioneringsberäkningar som utredningenanvänt sig av innebär att HLS skulle ha 5 600årsstudieplatser, dvs fler platser än idag.Det råder en relativt stor lärarbrist i län.Andelen obehöriga lärare är betydligt större i denna regionän i landet i övrigt. Sämst är det i de södra delarna av länet.Behovet av lärare förväntas att öka kraftigt på grund avstora barnkullar, sänkt undervisningsskyldighet för storalärargrupper och väntade stora pensionsavgångar. Ävenbristen på förskollärare och fritidspedagoger är stor.Vänsterpartiet har i sin högskolemotion till åretsriksmöte föreslagit en sammanslagning av förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna till en ny barn- ochungdomspedagogisk linje. Där föreslås enförlängning av utbildningen från 80 till 120 poäng. Enförlängning av utbildningen skulle ge de studerandeförbättrade kunskaper inom bland annat pedagogik ochutvecklingspsykologi. Dessa kunskaper kommer att bliextra viktiga för att infria ambitionerna om ökad samverkanoch samarbete mellan förskola och barnomsorg.Mot den bakgrunden måste de samladelärarutbildningarna i kunnaerbjuda betydligt fler utbildningsplatser . Vi anseratt de dimensioneringsberäkningar som utredningen använtsig av, och som grundas på , är enrimlig nivå.En sådan utbyggnad av HLS kan svårligen ske vid denuvarande lokalerna på . Vi föreslår atthuvuddelen av HLS lokaliseras till . Men med ensådan kraftig expansion av utbildningarna vid HLS som vibedömer som nödvändig bör en mindre del avutbildningarna vid HLS lokaliseras mer centralt i regionen.Vi föreslår alltså en delning av HLS, men medtyngdpunkten i . Om den mindre delen, som viföreslår skall lokaliseras centralt, dvs i ,organisatoriskt bör tillhöra HLS eller StockholmsUniversitet blir en senare fråga.Det är viktigt att en dubbel lokalisering avlärarutbildningarna i inte leder till att vi får A-och B-utbildningar. Därför måste en kraftig satsning göras iSödertälje.Riksdagen bör begära förslag från regeringen om dels enkraftig ökning av antalet utbildningsplatser på HLS för attmöta det stora behov som finns i regionen, dels en dubbellokalisering av HLS med huvuddelen (ca 60--) avutbildningsplatserna lokaliserade till Södertälje.Högskoleutbildning på SödertörnRegionplan 90 för hävdar att det behövsett universitet på för att man i regionen bättreskall kunna mobilisera den egna arbetskraften förkunskapsberoende verksamheter. understryker att nya enheter förhögre utbildning i främst börlokaliseras till den södra regiondelen.En balanserad utveckling i Stockholmsregionenförutsätter att expansionen av arbetsplatser till den centralaoch norra delen av länet, t.ex. längs Arlanda-stråket,bromsas upp och avlänkas till den södra regiondelen.Regeringen föreslog i budgetpropositionen 1990 att ca500 årsstudieplatser vid och tekniskahögskolan (KTH) skulle förläggas till medhuvudsaklig koncentration till Haninge.Vi anförde då i en motion att en lokalisering avutbildningen till inte kunde ske inom ramarna förbefintliga resurser utan svåra konsekvenser förutbildningskvalitén både vid och i Södertörn.Vänsterpartiet har i andra sammanhang redovisatuppfattningen att dimensioneringen av den högreutbildningen allmänt sett bör öka för att en större andel avbefolkningen skall ges möjlighet till den utbildning somefterfrågas både av näringslivet och av de enskildamänniskorna. är det ungefär hälften av de sökandesom inte kan beredas plats inom högskolan.Högskoleutbildning i de södra länsdelarna är angelägenför att motverka den ökande segregering som skermellan norr och söder inom . Det är våruppfattning att en expansion av Universitetlämpligen kan lokaliseras till Södertörn.Ett enigt utbildningsutskott har klart uttalat att det ärhögskolestyrelsen som är den instans som är bäst skickad attväga olika aspekter mot varandra och besluta omlokaliseringen av olika utbildningsplatser. Riksdagensbeslut bör således i normalfallet avse en viss bestämdhögskoleenhet och endast undantagsvis den ort till vilken enallmän utbildningslinje eller del av linje skall förläggas.Vänsterpartiet står fast vid denna uppfattning.Men så länge resurserna för är såknappa som de är blir det i praktiken omöjligt föruniversitetsstyrelsen att besluta att förlägga viss utbildningtill om man inte kraftigt skall tumma påutbildningskvalitén, vilket inte skulle vara försvarbart.Vi föreslog i en motion till förra att riksdagenborde uppdra åt regeringen att utreda vilka resurstillskottsom fordras för att högskoleutbildning skall kunna ges medfullgod kvalitet, som äveni fortsättningen skall kunna bedriva sin verksamhet på minstsamma kvalitetsnivå som . Regeringen borde sedanåterkomma med förslag som grundar sig på resultatet frånen sådan utredning.Vi vill nu återigen föra fram detta förslag. För att enhögskoleutbildning på skall kunna bli verklighetmåste få det resurstillskott som krävs. Utan ettresurstillskott blir universitetsstyrelsensbeslutsbefogenheter i praktiken kraftigt beskurna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om extra satsningar på Stockholmsuniversitet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den framtida dimensioneringenav lärarutbildningarna i ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lokaliseringen av HLS,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om högskoleutbildning påSödertörn.