mot · GE02So215 · 1991-01-25 00:00:00 — Inget tyderpå att denna utveckling avtagit det senaste året.Massmedia skriver inte lika mycket om de designadedrogerna, om acid-klubbar och om det allt mer utbreddamissbruket på ''innekrogar'' och tillfälliga diskotek.Därmed kan man lätt få uppfattningen att de nya drogernainte längre är ett problem.Verkligheten ger dock inga belägg för detta.Narkotikamissbruket sprids fortfarande i på ett likaoroväckade sätt som . Inte minst är detta falletbland yngre människor.Syntetiska droger börjar få ett allt starkare fotfäste, och''uppfinningsrikedomen'' vad gäller att modifiera molekylerför att på så sätt komma runt förbud men behållade narkotiska effekterna blir allt större och snabbare.Utvecklingen i visar detta med all tydlighet.Vi upprepar därför vårt tidigare krav att regeringensnarast bör ge i uppdrag att med högstaprioritet följa utvecklingen såväl nationellt sominternationellt för att på så sätt, utan onödiga dröjsmål,kunna föra upp designade droger på listan över narkotiskapreparat.Ett växande problem, som tyvärr kommit i skymundan,är bruket av benzodiazepiner och andra liknande, lugnandepreparat. För många är dessa verkningsfulla ochnödvändiga mediciner, men för en växande grupp harkonsumtionen förändrats till ett missbruk. Preparaten harblivit droger. Detta problem måste noga följas ochuppmärksammas.10. Preventiva åtgärderDen mest centrala uppgiften för att minskanarkotikamissbruket är att minska rekryteringsunderlaget.Detta arbete måste främst koncentreras till ungdomargenom aktivt fältarbete. Skillnaden mellan bruk av legalarusmedel som alkohol och illegala måste tydliggöras inteminst genom att varje icke-medicinskt bruk av narkotikakriminaliseras, och ett utökat samarbete måste ocksåskapas på lokal nivå mellan representanter från de socialamyndigheterna, polis, Hem och Skola, elever ochfritidsföreningar. Deras uppgifter skall vara attkontinuerligt följa den lokala utvecklingen inomnarkotikaområdet och gemensamt kunna påverka den påett tidigt stadium.På länsnivå bör en motsvarande organisation byggas uppför att samordna narkotikabekämpningen så att ingaärenden 'faller mellan stolarna''. Denna samordning påsåväl lokal som regional nivå är så viktig att den börprioriteras.De frivilliga insatser som spontant kommit till stånd, typ'A Non Fighting Generation'' och ''Farsor på stan'' hargenom sina breda kontaktnät också stor möjlighet att hjälpatill i detta arbete.11. Åtgärder mot narkotikamissbruketEtt av skälen till det utbredda narkotikamissbruket iSverige, trots omfattande kunskap om narkotikansfruktansvärda effekter, är den flummentalitet som råddeunder 1960- och -70-talen. Då ansågs vissa former avnarkotikamissbruk som mindre farliga och accepteradesdärför också delvis. Vi moderater var ytterst kritiska redandå. Vi kan bara konstatera att vi hade rätt i vår kritik. Detär viktigt att de misstag som då begicks inte upprepas.HIV har dessutom gett narkotikamissbruket en ny,allvarlig dimension, som gör kampen ännu mer angelägen.Kampen mot narkotikan måste ses ur två perspektiv.Det ena är det rent kriminalpolitiska, det andra det sociala.Vad gäller det tidigare hänvisar vi till särskildkommittémotion.Vad gäller det senare måste det i sin tur också ses ur tvåperspektiv. Det är dels det preventiva arbetet, dels åtgärderför att hjälpa och behandla missbrukare av narkotika.12. Hjälp och stöd åt missbrukareFör de allra flesta missbrukarna är vård det enda sättetatt komma ifrån missbruket. Vi har i annan motion krävtatt innehav och bruk av narkotika skall kunna straffas medfängelse. Ett sådant straff skall kunna kombineras medvård, om det anses vara det bästa sättet att bryta denstraffades missbruk. För att möjliggöra detta krävsförändringar av de nuvarande sociala lagarna.Det vi ovan föreslagit gällande en ny LVM-lag gällersjälvfallet, och kanske i ännu högre utsträckning,narkotikamissbrukare.13. Stöd åt enskilda initiativIdeell verksamhet och enskilda vårdinitiativ i kampenmot alla former av drogmissbruk, alkohol- såväl somnarkotikamissbruk, kan aldrig underskattas. All erfarenhetvisar att alternativa behandlingsformer och det engagemangsom där kommer till uttryck bör stimuleras ochuppvärderas.Ett av de största problemen i dagens system är de alltförlånga väntetiderna för de personer som behöver vård ochrehabilitering beroende på en stor brist på behandlingshemm.m. hinner inte och den enskildemissbrukaren hamnar i en svår situation, som kan leda tillatt han eller hon förlorar sin motivation.Dessa brister går delvis att lösa genom att stat ochkommun mer regelbundet och mer konsekvent använder sigav de enskilda organisationernas möjlighet att erbjudavård- och behandlingsplatser.Organisationer som , Daytop, Narconon,, Länkrörelsen, AA (Anonyma Alkoholister),, de speciella organisationerna för HIV-smittade narkomaner m.fl. har alla olika grund och skildametoder. Men de har ett gemensamt. De kan redovisa godarehabiliteringsresultat. Ett exempel är att hela 60 procentav de personer som behandlats enligt Minnesotamodellen(Hazeldonmetoden) kommit ur sitt missbruk.14. Internationellt samarbete 14.1 InledningI det föregående har vi redovisat vår syn på åtgärder föratt på olika sätt minska narkotikamissbruket i vårt egetland. har det blivit allt tydligare att vi i Sverigealdrig kan lösa narkotikaproblemen bara genom att agerapå hemmaplan. Internationellt samarbete blir allt viktigare.Redan i förra årets partimotion (1989/90:So226) krävdemoderata samlingspartiet ökade internationella insatser.Där redovisades också att moderata samlingspartiet redanhar agerat internationellt genom International DemocratUnion för att på ett konkret sätt och i samarbete med andraländer gemensamt bekämpa narkotikahandeln.Vi krävde också att dels initierar en diskussioninom ramen för det nordiska samarbetet syftande till enharmonisering av de nordiska ländernas antinarkotikalagar,dels att på europeisk nivå kräver diskussion ominförande av en alleuropeisk narkotikabekämpningsenhetliknande den amerikanska ().Sverige bör också via arbeta för attge ökad prioritet till sociala och ekonomiska omställningarför människor i sådana utvecklingsländer som ärberoende av narkotikaodling.Denna sistnämnda åtgärd har blivit allt mer angelägen.Redan i dag deltar i sådana projekt i främstColombia, som ju är en av världens största producenter avkokain. Men det är inte bara i som detförekommer en omfattande odling och produktion avnarkotika. Även i är problemen omfattande och påsenare år har vi i märkt av de storaamfetaminfabrikerna i och Nederländerna.Ytterligare ett problem som måste uppmärksammas påinternationell nivå är de s.k. transitländerna, d.v.s. deländer som själva inte producerar narkotika men somanvänds som transitländer för narkotikan på väg tillNordamerika och . Det gäller t.ex. länder somPanama och Mexico.Att behovet av åtgärder är stort och att dessa måsteintensifieras visades med all tydlighet då riksdagenssocialutskott genomförde en studieresa iColombia. För att understryka nödvändigheten av att ageramot narkotikan i alla tre leden -- produktion, distributionoch konsumtion -- vill vi redogöra för erfarenheterna iColombia av narkotikans förödande effekter såväl påmänniskor som på miljön.14.2 Bakgrund till situationen i ColombiaNarkotikan hotar människors liv och hälsa.Narkotikaprofitörena hotar också hela den sociala,ekonomiska och demokratiska utvecklingen i flera länder,inte minst i tredje världen. Hanteringen ger förskräckandeexempel på den miljöförstöring, den rättslöshet och det våldsom en hämningslös narkotikahandel för med sig.På 1970-talet gick bönderna i Cauca-området över tillkokaodling för att tillgodose den ökande utländskaefterfrågan. Utvecklingen blev snabb. Stora arealer togs ibruk för denna synnerligen lönsamma odling. Tidigareanvändes bladen (i oförädlat skick) från den vilt växandekokabusken endast för husbehov.Man hade upptäckt att bladen kunde förädlas genomkemiska processer. Kokainet urlakas med hjälp av starkalösningsmedel. Verkningsgraden kan förstärkas genomkemiska tillsatser. Det går åt blad för att få fram 3 kgpasta, som i nästa steg av den kemiska processen ger 1 kgrent kokainpulver. Men ett kilo kokain kostar 300 gångermer än kokablad.I djungel har ett stort antal laboratorier byggtsupp av de maffialigor som organiserat distributionen tillkonsumentländerna. För att skydda produktionen förläggslaboratorierna till mycket svårtillgängliga trakter ochbevakas av tungt beväpnade gerillagrupper.År 1984 dödade knarkligorna en minister. Dåuppmanade regeringen bönderna att sluta odla. Meneftersom man slutat att odla kaffe och prisetdessutom fallit, skulle en återgång till kaffeodling leda tillren misär.Problemen fortsatte att växa i styrka. Maffian har genom'metallernas lag'' (bly eller silver, skjutas eller mutas)fortsatt sin verksamhet. Men efter det att flera personernära maktens centrum mördats -- en justitieminister, enriksåklagare och den liberalepresidentkandidaten -- har presidentenVirgilio Barco förklarat krig mot narkotikamaffian.Regeringen har med andra ord tvingats att börja slåss försin fysiska och politiska överlevnad sedan hundratalsdomare, polismän, journalister och många andraprominenta personer brutalt och arrogant mördats avknarklangarna.14.3 Kokan hotar miljönDet alltmer utbredda odlandet av koka orsakar storamiljöproblem. Jorderosionen ökar på grund av attregnskogen bränns ner för att ge plats för odlingarna.Kemikalier och lösningsmedel som används vidtillverkningen av kokapasta förgiftar vattendragen.Flygbesprutningar förvandlar djungeln till öken. Vid självaodlandet utnyttjas bekämpningsmedel mot insekter ochmot sjukdomar.För att framställa pasta krävs det fotogen, svavelsyra, osläcktkalk, toalettpapper. aceton ochlika mycket toluen. Avloppen från laboratorierna går direktut i naturen.Många djurarter i vattendragen har redan försvunnitenligt en rapport från Andinska juristkommisionen.14.4 FN har ingripitÅr startade FN via (FN:s fond föråtgärder mot narkotika) ett projekt som syftade till att fåbönderna att odla andra grödor. Man började i det hetasteområdet med 4 kommuner. omfattar projektet 10kommuner (ca 2870 familjer). Varje familj har i genomsnitt6 medlemmar.Projektet består av 5 olika komponenter:1. Rådgivning om nya grödor och traditionella grödor,som t.ex. kaffe.2. Vattenkanaler, vägar, broar,m.m.3. Organisation av samarbetet. Bildandet av'vänskapsgrupper'' etc.4. Stöd till befolkningen. Hälsovårdsprogram,utbildning, familjeplanering, fritidsaktiviteter, m.m.5. Kommunikationer,regionalpolitik, butiker, eldistribution, teleförbindelserm.m.Kokaodlingarna är ojämnt fördelade över landet.UNFDAC:s ersättningsodlingar finns i områden som största koncentrationen kokaodlingar. De utvaldaområdena har också stor befolkning.I dessa områden planeras och genomförs en samordnadlandsbygdsutveckling som skapar grundförutsättningar förförbättrade levnadsvillkor såväl ekonomiskt, socialt somkulturellt. Insatserna görs såväl inom jordbruk,kommersialisering, kommunikationer, sjuk- och hälsovårdsom utbildning.Insatserna på lokal nivå måste kompletteras medinsatser på regional nivå där koka inte odlas men därbehovet av landsbygdsutveckling är lika stort. Detta ärnödvändigt för att förebygga och helt förhindra attde illegala odlingarna utökas. Antalet ersatta hektar kokases som resultat av genomförd utveckling.Bondebefolkningens organisering, initiativ ochansvarstagande för utvecklingen är projektets ryggrad.Projektets personal (agronomer, ingenjörer, socialarbetare,veterinärer m fl) bosätter sig större delen av projekttidenbland bondebefolkningen.Fördelarna att ha som administrativenhet har visat sig vara avsevärda. sker enuppföljning, koordinering samt självkritisk analys av gjordaprojektinsatser. De regelbundna tekniska och socialainsatserna planeras på en lång projekttid.14.5 deltarStatsmakterna i beslöt 1989 att ge 15 miljonerkronor till . harproklamerat perioden --2000 som FN:s årtionde motnarkotikamissbruk. I deklarationen ingår en uppmaning tilli-länderna att ge ekonomiskt och tekniskt stödtill en omläggning av jordbrukets produktion.Medlemsländerna är enligt dokumentet eniga om att''skydda mänskligheten mot narkotikans gissel och denillegala handeln med narkotika''.Sverige har således valt att i första hand inrikta sittåtagande på i Colombia.14.6 ResultatTill de största framgångarna för hör attbönderna har organiserat sig i arbets-, produktions- ochkommersialiseringsföreningar. Det är bönderna somformulerar och driver utvecklingsprocessen.Man har dessutom satsat på särskilda ''kvinnoprojekt''.Utplacering av spisar är ett exempel. Pälsdjursuppfödningett annat.Bönderna har fått lära sig att höja produktivitetengenom att exempelvis använda kompost som gödning, attbevattna på rätt sätt m.m. Med dagens metoder gerkaffeplantorna en nästan dubbelt så stor skörd jämfört medtidigare förhållanden.Vidare har man utvecklat nya produkter, som tidigareinte var kända, som t ex animaliefoder. Man har lärts attdistribuera och marknadsföra på rationellt sätt. Böndernahar bildat distributionsföreningar, som var ett okäntbegrepp.Bland mångfalden av aktiviteter kan nämnas att 35 kmväg har byggts med hacka och spade som viktigaste redskap.Tre jordbruksindustrier har byggts och en fjärdeprojekteras. Över 700 familjer har deltagit i ett utbildnings-och hälsoprogram som bland annat omfattar byggandet avett trettiotal skolor, hälsocentraler, apotek, kommunalabutiker och fritidsanordningar, såsom lekplatser m.m.Projektet har bidragit till en pacificering av områdensom anses som mycket konfliktfyllda. Där finnskokahandlare, gerillagrupper, narkotikapolis och militär.Mer än koka har ersatts med odlingar avlegala produkter som sockerrör, jordnötter, sötpotatis,bönor, kaffe, kakao, bananer och många andra frukter. Detbetyder att mer än 1/4 av den totala arealen koka i södraCauca-länet har blivit ersatt genom FN-projektet.Verksamheten har nått en anmärkningsvärd framgång efteren relativt kort period.14.7 SlutsatserHela kedjan, från produktion, via distribution tillkonsumtion måste attackeras. Insatserna skall samordnas.Kampen måste vara uthållig!FN-projektet i ärframgångsrikt och värt fortsatt och utökat stöd under enlång tidsperiod framöver. Ersättningsodlingar är den endaframgångsrika lösningen för Latinamerika.Multilateralabiståndsinsatser har större förutsättningar att lyckas änbilaterala.Marknaden i västvärlden måste utrotas medmer verkningsfulla åtgärder. Lagstiftningen måsteskärpas.Informationsinsatser och opinionsbildningmåste förstärkas.De erfarenheter vi redovisat ovan visar på ett tydligt sättvikten av beslutsamhet och en vilja att verkligen se deproblem narkotikan för med sig. Genom ett utökatinternationellt samarbete och genom att utnyttja olikaländers erfarenheter inom detta område förstärksmöjligheterna att vinna kriget mot en av världens störstaindustrier. Regeringen bör således få i uppdrag att på allainternationella plan verka för insatser enligt de riktlinjersom vi redovisat i motionen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av sammanställning ochutvärdering av alkohol- och narkotikamissbruketsmedicinska, ekonomiska och sociala skadeverkningar medsärskilt beaktande av barns och ungdomars situation imissbrukarhem,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information och upplysning omdrogmissbruk och dess skadeverkningar,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att stärka familjen,[att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skolans ansvar att förebygga attungdomar får missbruksproblem,1]4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av alkoholpolitiken,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheterna att på svenskaförhållanden applicera internationella erfarenheter av enförändrad alkoholpolitik,6. att hos regeringen begär förslag på enförändrad lagstiftning rörande utskänkningstillstånd ienlighet med vad som anförts i motionen,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vården av alkoholmissbrukare,8. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den aviserade beredningen av socialtjänstlagen bör gestilläggsdirektiv rörande en översyn av nuvarande LVU- ochLVM-lagarna i enlighet med vad som anförts i motionen,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förtecknande av förbjudnanarkotiska preparat,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om benzodiazepiner och andralugnande preparat,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anlitande av ideellaorganisationer i vårdarbetet,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om internationellt samarbete på allanivåer i kampen mot narkotikan.