mot · GE02K54 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:117 En ny kommunallag I proposition 1990/91:117 föreslås en helt nykommunallag, vilken kommer att ge kommuner ochlandsting väsentligt större frihet än gällande lag.Den kommunala demokratin bör garanteras genomkommunallagenDen kommunala självstyrelsen har lång tradition i vårtland och utgör en omistlig del av vårt folkstyre och vårtdemokratiska samhällsskick.De grundläggande reglerna för att demokratin skall haförutsättningar att fungera tillfredsställande i allakommuner måste, enligt min mening, ges i lagstiftning. Påden nationella, och inte på den kommunala nivån, måstedärför en rad regler fastställas att gälla lika över hela vårtland för att partier och andra grupperingar skall ha likartademöjligheter att verka i alla kommuner och för att invånarnaskall vara garanterade lika behandling oberoende av i vilkenkommun de råkar bo.Hur mycket handlingsfrihet vi än vill ge kommunernamåste därför vissa gränser sättas. Ser vi på vårt land kontraomvärlden nöjer vi oss inte ens med att svensk lagstiftningskall garantera fri- och rättigheter för medborgarna. Vi äräven anslutna till och har att följa desskonvention om mänskliga fri- och rättigheter.Enligt min mening regleras för litet i förslaget till nykommunallag vad gäller t.ex. skyldigheter -- ommajoriteten är däremot -- att ha en nämndsorganisation med sådan omfattning att de mindre partiernafår representation. Det sker dels genom att inga andranämnder än kommunstyrelsen blir obligatoriska, delsgenom att kommunstyrelsen kan ha så litet som femledamöter. Övriga eventuella nämnder kan vara hur småsom helst.Förespråkare för ''demokrati'' kanskeinvänder att ingen kommun vill begränsa demokratin. Jagvill därför erinra om vad som har skett och vad som säkertkan ske om inte kommunallagen garanterar det som kan sessom grundläggande för demokrati.Före slutet av 70-talet föreskrevs inte rätt tillproportionellt val vid alla val av kommunfullmäktige ellerkommunala nämnder. I de flesta kommuner tillämpadesändock en proportionell fördelning. Men undantag fanns. Imin grannkommun med klar socialdemokratiskmajoritet tillämpades majoritetsval vid alla de val där ej rättproportionellt val var föreskrivet. Majoriteten tillsatte allaledamöter i nämnder där det var möjligt. Jag vill minnasexempelvis hälsovårdsnämnden och taxeringsnämnderna.Majoriteten besatte även alla platser som nämndemän ochvalförrättare samt i arbetsutskott.Min första riksdagsmotion när jag som nyvald inträdde iriksdagen var en motion med krav på rätt tillproportionella val vid alla val som förrättas avkommunfullmäktige eller någon nämnd. Som såmånga andra frågor som egentligen borde vara självklart attomgående åtgärda dröjde det innan mitt krav blevtill fullo genomfört. Men det genomfördes efter hand, ochdärmed blev det slut på möjligheten för en majoritet att tafler platser om proportionalitet ger rätt till. Jag är glad överatt åtminstone dessa viktiga bestämmelser förts över till dennya kommunallagen.Även om den s.k. Timråkratin nu blott är ett minneanser jag att det är lika viktigt nu som tidigare att det finnsklara regler som förhindrar en majoritet att utforma systemeller fastställa regler som begränsar minoritetensmöjligheter till inflytande och insyn.Med den anhopning av propositioner -- varav mångaviktiga och mycket omfattande -- som avlämnats och somvi ledamöter har motionsrätt i anledning av ärdet inte möjligt för mig som enskild ledamot att framläggaförslag till de många ändringar som behövs ikommunallagen för att tillgodose de krav jag har på enkommunallag som i högre grad än föreliggande förslagskulle vara en garanti för demokrati. gälla vissa eller visst antal nämnder, storleken pådessa, kommunfullmäktiges roll och krav på visst antalsammanträden med fullmäktige samt överhuvudtaget reglersom garanterar de förtroendevalda inflytande eller i vart fallinsyn oberoende av majoritetens eventuellt goda vilja.Liksom min första motion gälldeden kommunala demokratin tar jag upp denna för vårtsamhälle så väsentliga fråga i denna min förmodligen sistariksdagsmotion, den drygt 500:e.Med anledning av ovan anförda bristande möjlighet attnu föreslå konkreta förändringar -- med undantag av en inästa avsnitt -- bör enligt min mening geregeringen till känna vikten av att regeringen noga följerden kommunaldemokratiska utvecklingen och om behovvisar sig komma att föreligga lägger fram förslag omerforderliga lagändringar för att garantera etttillfredsställande demokratiskt system i alla kommuner.Behåll miljö- och hälsoskyddsnämndernaÄven om det inte är möjligt för mig att nu gå igenom ochframlägga förslag för respektive verksamhetsområde i enkommun tar jag upp frågan om en speciell nämnd, nämligenmiljö- och hälsoskyddsnämnden. Jag gör det förmiljöarbetets och djurskyddets skull, två områden som kankomma att få svårt att hävda sig utan en obligatorisknämnd.Miljö- och hälsoskyddsnämnderna är sedan 1989obligatorisk tillsynsmyndighet enligt miljöskyddslagen ochövertog då uppgifter som tidigare åvilade länsstyrelserna.Denna viktiga myndighetsutövning talar för bevarande avnämnderna.Inom en kommuns verksamhet finns motståendeintressen när det gäller miljöfrågor. Dels skall kommunenta till vara miljöintressena och bevarandevärdena inomkommunen, dels finns i kommunen och inom denkommunala verksamheten starka exploaterings- ochsysselsättningsintressen. För att miljöintressena skall kunnahävda sig mot de motstående intressena och för att detjänstemän som har att bevaka miljöintressena skall hatillräckligt stöd är en särskild miljö- och hälsoskyddsnämnden förutsättning.Djurskyddet är en allt viktigare uppgift.Genom den nya djurskyddslagen har vi fått en lag som ibetydligt högre grad än tidigare lag skall skydda djuren motonödigt lidande och ge dem rätt att få leva under acceptablaförhållanden.Miljö- och hälsoskyddsnämnderna är det samhällsorgansom har att tillse att lagen följs. Redan nu med egen nämndhar det varit svårt för djurskyddet att få resurser för attkunna utövas i avsedd utsträckning. Ett avskaffande avobligatorisk skulle kunna leda tillallvarliga försämringar istället för de förstärkningar avdjurskyddsverksamheten som fordras för attdjurskyddslagens intentioner skall uppfyllas.Regeringen tycks i propositionen inse vikten av att ensärskild miljö- och hälsoskyddsnämnd finns även ifortsättningen, men avstår från att föreslå lagstiftninghärom. Regeringen nöjer sig med förhoppningar ochskriver det intet för någon förpliktigande (sid.42) att ''------ regeringen räknar med att flertalet kommuner ävenfortsättningsvis anser det vara ändamålsenligt att ha ettseparat politiskt organ för miljöfrågorna''.I den hårda konkurrensen mellan olika intressen,särskilt av mycket knappa kommunala resurser,finns stora risker för att vissa områden tvingas till storabegränsningar. För att miljöarbetet och djurtillsynen skallha bättre möjligheter att hävda sig i denna konkurrensbehövs en obligatorisk miljö- och hälsoskyddsnämnd.Miljöhänsynen, som är avgörande för all fortsattverksamhet, och djuren, som har rätt att leva undergodtagbara förhållanden, behöver en obligatorisk nämnd.Därför finner jag det erforderligt att beslutar atthälso- och miljöskyddsnämnden skall vara obligatorisk ochbestå av minst nio ledamöter och lika många ersättare.Antalet vill jag ha fastslaget för att flera partier skall få deltai nämndens viktiga arbete.Jag förutsätter att utarbetarerforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att regeringen noga skall följatillämpningen av den nya kommunallagen urkommunaldemokratiska synpunkter och vid behovframlägga erforderliga förslag till lagändringar,2. attriksdagen beslutar att en miljö- ochhälsoskyddsnämnd med minst nio ledamöter och nioersättare skall vara obligatorisk i nämnd.