mot · GE02Jo148 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:155 Lag om ändring i jordförvärvslagen (1979:230), m.m. Tillsammans med fastighetsbildningslagen ochjordfonden ingår jordförvärvslagen i en samverkandehelhet med flera syften, bl.a. att slå vakt omfamiljelantbruket, förhindra ägarsplittring, förbättrafastighetsindelningen och, särskilt i skogsbygder, främjaaktivt ägande och gynna landsbygdsboendet samt motverkaspekulation och osund prisutveckling påjordbruksfastigheter.Nu föreslås att rationaliseringsmålet i princip utmönstrasur jordförvärvslagen och att förvärvsbestämmelsen i ställetbör ta sikte på att främja sysselsättning och bosättning. Detär viktigt att hävda ''bosättning'' i en ny förvärvslagstiftning,men kravet på bosättning begränsas nu till att gälla enbart ilandets glesaste glesbygder.Kampanjen ''Hela ska leva'' hade sommålsättning att hela landsbygden skulle ges möjligheter attbefolkas. Människor i stort, och särskilt landsbygdsbor,anser att det är rimligt att den som köper enjordbruksfastighet också skall bebo och bruka den.Bosättning och brukning är också det vanligasteförvärvsmotivet. De flesta sökande får ocksåförvärvstillstånd (i riket som helhet /90 , i ).Ägo- och ägarsplittringMed förslaget om ändring i jordförvärvslagen försvinnerockså det hinder som finns i nuvarande förvärvslag motskadlig uppdelning i ideella andelar (flerägande).Bestämmelsen infördes så sent som . Fortfarandefinns ett stort intresse från ägare till flerägda fastigheter ochfrån dödsbon att lösa upp sitt flerägande genom klyvning avfastigheter.Dessa ärenden föranleder i allmänhet ingen prövningenligt jordförvärvslagen. Fastighetsbildningsmyndighetenutformar sitt ställningstagande i samråd medlantbruksnämnden som i sin tur grundar sin bedömning påjordförvärvslagen. Utan den plattform somjordförvärvslagens portalparagraf utgör, saknarlantbruksnämnden politiska signaler att hålla tillbaka denfragmentering av fastighetsindelningar ochägarförhållanden som då tar vid.Företräde åt kapitalplacering och jaktNya intressenter som vill förvärva mark kommer attdyka upp, t.ex. personer som vill förvärva skog förkapitalplacering eller garantera sig tillgång till jakt.Bosättning och brukning blir av underordnad betydelsemedan aktiva lantbrukare och familjer som villbosätta sig på landsbygden konkurreras ut.Frågan måste även kopplas till frågan om svensktmedlemskap i den europeiska gemenskapen. Förnärvarande pågår en översyn av reglerna för utlänningarnasförvärv av mark. På goda grunder kan man anta att de flestautländska förvärvare inte har för avsikt att bosätta sig påförvärvsegendomen eller att själv bruka den. I likhet medexempelvis bör även ställa krav påbosättning/brukning vid förvärv av jordbruksfastighet.Industriförvärvslagen och livsmedelspolitikerFortfarande finns ett allmänt intresse av att förbättraarronderingen av i goda jordbruksområden medsplittrade fastighetsförhållanden. Alltför stor ägarsplittringfördyrar brukningen av marken, motverkar en godhushållning och försvårar angelägen landskapsvård. Frånnaturvårds- och kulturvårdssynpunkt är det också viktigt attfastighetsindelningen är någorlunda rationell.Beträffande arronderingen i skogen sägs i propositionenatt eftersom jordbruket skall avregleras upphör ocksåbehovet av att verka för god arrondering i skogen. Skogensstora betydelse för nationens ekonomi är oomtvistad.Betydande arealer skogsmark har fortfarande dåligarrondering.Nu finns en stor risk att utvecklingen påskyndas iriktning mot försämrad arrondering och passivtmarkägande och flerägande av skogen. Jordbruketsavreglering mildrar inte den skada skogsbruket därigenomåsamkas.Det livsmedelspolitiska beslutet och integlesbygdsförordningen bör vara utgångspunkt förjordförvärvslagens avgränsning av glesbygdsområde,särskilt med tanke på att det livsmedelspolitiska beslutetinnehåller uttalanden om att glesbygdsstöd och medel förregional projektverksamhet skall kunna utgå till jordbruketockså utanför området för glesbygdsstöd (prop.1989/90:146).Ett överlevnadsvillkor för jordbruket i exempelvisNorrlands inland är att också jordbruket i Norrlandskustland förblir i huvudsak intakt. Ett i huvudsak intaktjordbruk förutsätter att utboägandet hålls tillbaka. Inomnorra finns ett omfattande utboägande,mycket beroende på den stora utflyttning som har skettgenom strukturomvandlingen inom jord- och skogsbruk.Det finns även utboförhållande inom kommmuner pågrund av att många kommuner har stor areell utbredning.Mellan och Strimasund i kommun ärdet 25 mils resväg. Församlingen är här en bättreadministrativ enhet att arbeta utifrån. En områdesindelningsom grundas på församlingar motverkar också attkapitalstarka fysiska personer bygger upp bolagsliknandemarkinnehav. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det livsmedelspolitiskabeslutet bör vara utgångspunkten för jordförvärvslagensavgränsning av glesbygdsområde,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om församlingarna som grund förområdesindelningen.