mot · GE02U246 · 1991-01-25 00:00:00 — måste givetvis mottagaren taöver finansieringsansvaret, men i dagens läge, med storautlandsskulder och låg tillväxttakt, är det orimligt att krävatotal driftkostnadsfinansiering av mottagarna.Vi bör lära oss mer av andra biståndsgivare, såvälbilaterala som multilaterala, för att undvika misstag. Vi börockså samordna vårt bistånd på ett mycket tydligare sättmed andra biståndsgivare än vad som varit fallet hittills.Här erbjuder ett svenskt medlemskap i nya möjlighetersom det är angeläget att utnyttja. Det finns mängder avexempel på olyckliga kollisioner och bristande samarbetemellan givare som de fattiga länderna blir lidande av.Vi bör slutligen förbättra mekanismerna för utvärderingoch erfarenhetsuppbyggnad. Problemet är inte attrapporter saknas; tvärtom är de -- som framgår av SIDA:sanslagsframställning -- talrika. Men som bådebiståndsorganisationsutredningen och visarfinns det ett behov av en utvärderingsfunktion som ärfristående från myndigheterna för att ta upp merövergripande och strategiska frågeställningar -- ett slagsbiståndets motsvarighet till expertgruppen för studier ioffentlig ekonomi (). Det vore bl.a. värdefullt att få delav mer systematiska jämförelser mellan svenska och andrabiståndsgivares insatser. Vi menar att bör ställasig bakom detta förslag.På förslag av liberalerna gjorde riksdagenförra året ett tillkännagivande om vikten av att bättretillvarata hemvändande biståndsarbetares erfarenheter.Trots att biståndsministern i ett frågesvar på dennapunkt hänvisade till budgetpropositionen saknasresonemang om detta i den redovisning av utvärderings- ocheffektivitetsfrågor som där ges. bör därföruppmärksamma frågan på nytt.2.3.2 Bindning av biståndSverige har länge i internationella sammanhang arbetatför obundet bistånd dvs. bistånd som ges utan krav påupphandling i givarlandet.Bundet bistånd strider mot frihandelstanken. Detriskerar att fördyra de upphandlade varorna, eftersomkonkurrensen begränsas, och det kan också leda till en radpraktiska problem för . Ett klassiskt exempel ärKenya som av olika givare försetts med 18 olikavattenpumpar -- med åtföljande behov av 18 olika sortersreservdelar.En ökad bindning kan i princip betraktas som ett slagssubvention till en produktion som annars inte skulle varakonkurrenskraftig. Om sådan verksamhet vet vi av bådeteori och praktik att den är ekonomiskt osund.Det bör understrykas att svenska företag självfallet fårorder i biståndssammanhang under förutsättning att de ärkonkurrenskraftiga. Det bundna biståndet uppges ligga påunder l5% av det totala anslaget, medan återflödet tillSverige är väsentligt högre, kring 50%.För närvarande förekommer i huvudsak tre olika formerav bundet bistånd:bundet varubistånd (dvs.valutastöd)internationellt livsmedelsbistånd (bl.a. våraleveranser till vissa internationella beredskapslager)gåvodelen i de s.k. u-krediternaÄven BITS:s tekniska bistånd är bundet till Sverige.Det bundna biståndets andel av det landinriktade stödethar minskat. Detta är en, från liberal synpunkt,positiv utveckling.Folkpartiet liberalerna anser att det bundna biståndet iprincip bör ersättas med obundet gåvobistånd.Riksdagen har uttalat sig för en ytterligareminskning av det bundna biståndet. Enligt vår mening börregeringen i nästa budgetproposition återkomma medförslag till nya riktlinjer för bindning av bistånd. Enutgångspunkt skall vara att varubistånd i princip skall varaobundet och att det skall krävas biståndspolitiska skäl förundantag från denna princip.Vi återkommer till bindningen av BITS:s tekniskabistånd, som vi länge varit kritiska emot, längre fram imotionen.U-krediterna utreds -- liksom frågan omkrediter som biståndspolitiskt instrument -- efter initiativfrån liberalerna. Regeringens sätt att hanterariksdagens begäran om en utredning är inteinvändningsfritt. Det tog t.ex. innan utredningentillsattes, vilket har åstadkommit att arbetet som skall varafärdigt får bedrivas under mycket hårdtidspress. Vi avser att återkomma till u-krediterna närutredningen presenterats.2.3.3 OrganisationDet är angeläget att biståndet organiseras på ett sätt somförmår att möta den komplicerade, turbulenta ochdynamiska verklighet som utgör. Utvecklingende har inneburit att skillnaderna mellan olikau-länder kraftigt har förstärkts. Det är inte längre möjligtatt tala om tredje världen som ett enhetligt begrepp. Vissafattiga länder, särskilt i , har utvecklats så snabbt attde kan betraktas som . I andra ,särskilt i söder om , har de ekonomiskaproblemen fått sådana dimensioner attförutsättningarna för utvecklingssamarbetet radikaltförändrats. Detta illustrerar vikten av att biståndet harförmåga till flexibilitet och anpassning.Som biståndsorganisationsutredningen visar i sittbetänkande (SOU 1990:17) har det bistånd som finansierasvid sidan av landramarna vuxit snabbt. Detta har gjort detmöjligt att möta nya behov t.ex. vad gällerskuldlättnadsåtgärder och miljöinsatser. harutvecklingen också medfört vissa problem. Det har intefunnits tillräckliga mekanismer för att anlägga ett samlatbiståndsperspektiv på samarbetet med icke-programländer.Biståndets innehåll har riskerat att styras snarare avbiståndsorganisationens utformning och dess utbud avmedel än av en bedömning av mottagarnas samlade behov.Organisationen av det bistånd som syftar till att utvecklanäringslivet och den privata sektorn i stort har varitsplittrad.Utredningen föreslog bl.a. s.k. landprofiler medriktlinjer för det samlade utvecklingssamarbetet med vårasamarbetsländer. Vikten av att det samlade kunnandet i detsvenska samhället, den s.k. resursbasen, skall ses som endel av biståndets organisation och ges ett större ansvarbetonades. Arbetsfördelningen mellan SIDA och BITSpreciserades. Tanken på att skapa en enda stor myndighetavvisades till förmån för organisatorisk mångfald. Ett nyttorgan för bistånd till utveckling av näringsliv föreslogsbildat genom en sammanslagning av , IMPODoch delar av . Vikten av attbiståndshandläggningen inom ambassader utanbiståndskontor ges en mer markerad biståndsprofilunderströks.Liksom regeringen delar vi utredningens slutsatser. Viskall något utförligare kommentera förslaget om det nyabiståndsorganet senare i motionen. Vi vill i dettasammanhang bara kort beröra ett par särskilda frågor.SIDA och BITS tillämpar olika samarbetsformer ocharbetssätt som i hög grad hänger samman med karaktärenhos deras samarbetsländer. SIDA verkar företrädesvis i deminst utvecklade , där biståndsorganet måsteikläda sig flera olika roller och engagera sig förhållandevisdjupt. De länder där BITS bedriver tekniskt bistånd har iallmänhet starkare administration och större förmåga attsjälva initiera biståndsprojekt.Utredningens slutsats var att dessa skillnader gör detnaturligt att SIDA:s verksamhet och BITS:s tekniskabistånd i normalfallet pågår i olika länder. Det innebärockså att risken för överlappningar och behovet avsamordning organen emellan minimeras. Antalet''gråzonsländer'' där bägge organen är verksamma parallelltminimeras. bör ställa sig bakom dennainriktning.Utredningens förslag beträffande ansvaret förbiståndsfrågor på ambassaderna innebar attrekryteringsprocessen skulle säkerställa biståndskompetensoch att samtliga biståndsorgan och UD skulle ses somrekryteringsbas. Vidare skulle biståndet ges en tydligprofessionell identitet inom ramen för en sammanhållenoch integrerad utrikesförvaltning. Regeringenkommenterar inte närmare detta förslag. Vi menar attriksdagen bör ställa sig bakom dessa principer.Den reform av biståndets organisation som föreslåsär ett viktigt steg. Det kan emellertid finnas mer att göralängre fram. Man kan t.ex. konstatera att SIDA:sverksamhet är relativt starkt reglerad på olika sätt.Utredningen pekade ut den s.k. resursbasen som enintegrerad del av det framtida biståndets organisation.SIDA har betonat att dess administrativakapacitet inte stått i rimlig proportion till debiståndspolitiska krav som ställs. Utvecklingen kansåledes ge uppslag till ytterligare reformer framöver.Nedan föreslås en rad nya satsningar bl.a. på områdensom kan bedömas kräva en betydande administrativkapacitet. Vi föreslår mot den bakgrunden en nyförstärkning av SIDA:s administration med 10 milj.kr.3. och demokrati 3.1 DemokratimåletPolitisk mångfald och demokrati har ett egenvärde.Demokratimålet för svensk biståndspolitik bör prioriterasväsentligt högre än under 80-talet.De yttre förutsättningarna för en demokratisksamhällsutveckling är väsentligt annorlunda i fattiga länderutan demokratisk tradition än i utvecklade industriländersom . Det går att peka på en rad försvårandefaktorer bl.a. den låga utbildningsnivån, de outveckladekommunikationerna, den ofta svaga lojaliteten motsamhället och en vacklande -- ibland obefintlig -- nationellenhetskänsla. Många har också vunnit sinsjälvständighet efter en krigföring som knappastförbättrade förutsättningarna för tolerans och demokrati.Dessa problem är ofta fattigdomens följeslagare och ärmotivet till många biståndsinsatser. Men de motiverar ingenannan värdering av demokratin som styrelseform och dekan aldrig rättfärdiga förtryck. Rätten att påverka sinlivsmiljö, säga sin mening och kräva sin rätt att i allmännaoch fria val utse sina makthavare kan aldrig vara en lyx. Denmåste tillkomma alla människor. Särskilt för de fattigastegrupperna som inte kan få sina krav uppmärksammadegenom ekonomisk makt eller speciella kontakter är dennafrihet en central fråga.3.1.1 Krav på demokratierEn rad krav skall vara uppfyllda för att en stat skallkunna räknas till kretsen av demokratier bl.a.:det skallhållas fria och hemliga valdet skall råda en vidsträcktyttrande- och organisationsfrihetden politiskamångfalden skall vara säkerställd genom fri partibildningoch flerpartisystemEn stabil demokrati måste visserligen ha en starkare basän enbart en demokratisk författning. Men när denna typ avkrav inte är uppfyllda visar all erfarenhet att konsekvensenblir maktmissbruk och förtryck -- om än i varierande grader.Den föreställning som länge förekom bl.a. i svensk debattatt enpartiregimer skulle vara mer lämpade för ärinte bara principiellt oacceptabel utan har ocksådementerats av verkligheten. Talet om socialistiska''demokratier'' har tystnat. Allt fler, även i , hävdarnu att det styrelseskick som har sina rötter i en liberal,västerländsk tradition är av allmängiltigt värde.Det finns ett starkt samband mellan demokratiskabeslutsformer och utveckling. En fri opinionsbildning ochrätten att bilda organisationer innebär bl.a. ett starkt tryckpå regimerna att ta sig an allvarliga problem såsom riskerför svältkatastrofer. Att så pass många u-landsregeringarhittills har lyckats åstadkomma så lite hänger i inteobetydlig utsträckning samman med att deras befolkningarinte kan göra sig av med dem i fredliga former. Det är braför en regims utvecklingsambitioner att den känner sig sittalöst i sadeln.3.1.2 Uppbyggande av en demokratisk infrastrukturDet finns nu unikt gynnsamma förutsättningar för endemokratisk samhällsutveckling i många . Ensvensk huvuduppgift i denna situation är att bidra meddirekt demokratistödjande insatser i en bred krets länder.Det handlar om att stödja uppbyggandet av en demokratiskinfrastruktur i vid bemärkelse -- folkrörelser och politiskapartier likaväl som offentliga organ. Det nya anslaget fördemokrati, mänskliga rättigheter och humanitärt biståndbör i hög grad användas till sådana ändamål. Ett liknandeanslag bör också BITS disponera.Vi bör givetvis vara medvetna om att snabba resultat ärsvåra att uppnå. Men färdriktningen bör vara klar.På denna punkt är de riktlinjer regeringen föreslår fördemokratibiståndet både oprecisa och otillräckligtutvecklade.Ett viktigt syfte med ett utbyggt demokratibistånd måstevara att åstadkomma ett idé- och erfarenhetsutbyte omdemokratins förutsättningar och mekanismer -- däriblandrättssäkerhet, yttrandefrihet, tolerans och respekt förminoriteter. Alla biståndsinsatser som främjar pluralismoch därmed mekanismer som gör att regeringar får tapolitiskt ansvar för sina handlingar är meningsfulla fråndemokratisynpunkt.Till de insatser som bör vara aktuella hör bl.a.stöd tilluppbyggnad av en oberoende rättsskipningförvaltningsbistånd i olika formeruppbyggande av lokalsjälvstyrelsestöd till förberedelser och genomförande avvalkunskapsutbyte i form av och seminarier ochbesöksutbyte med t.ex. politiker, journalister ochadministratörerstöd till opinionsbildande organisationeroch partier bl.a. genom seminarier och utbytesverksamhet 3.1.3 Bistånd till partier och andra politiskaorganisationerEtt centralt förslag på detta område är att de svenskapartierna på ett helt annat sätt än skall få möjlighetatt stödja politisk mångfald och flerpartisystem, såväl itredje världen som i Öst- och . Stöd måste påett mer direkt sätt kunna förmedlas till uppbyggande avpolitiska partier -- och andra fria organisationer. En förebildför detta finns i de stiftelser som är knutna till de storapolitiska partierna i Tyskland.Samarbete av denna typ förekommer redan bl.a. genomAIC, Arbetarrörelsens internationella centrum, och ,Liberalt utvecklingscentrum. Denna modell bör nuutvecklas i åtminstone tre avseenden. Bistånd av detta slagbör kunna förmedlas genom ramavtal utan någondetaljerad förhandsgranskning från biståndsmyndighetenssida. Det finns då heller ingen anledning att snävt avgränsahur stödet till uppbyggande av partier skall utformas. Ilikhet med vad som gäller för humanitärt bistånd börnågra krav på en egeninsats på inte gälla. Dessutombör resurserna för denna verksamhet utökas.3.1.4 AnalysarbeteRegeringen bör enligt vår mening initiera ett meromfattande analysarbete beträffande biståndsformer somkan främja den övergång till flerpartisystem och demokratisom nu pågår på många håll, inte minst i . I dettaarbete bör en rad berörda biståndsorgan, institutioner ochorganisationer engageras. Särskilt angeläget är det attSverige kan göra snabba och flexibla insatser i länder somvi inte tidigare samarbetat med.En vidare analys bör också göras av förutsättningarnaför ett demokratifrämjande bistånd i de mottagarländersom är enpartistater eller på annat sätt präglasav svag respekt för mänskliga rättigheter.3.1.5 Demokratins djupdimensionerEtt utbyggt demokratibistånd bör inte innebära att mansätter demokratietikett på verksamheter som ändå skulle hautförts. Däremot kan en rad biståndsformer -- vid sidan avdet som gäller uppbyggande av en demokratiskinfrastruktur -- främja demokratins djupdimensioner ochskapa en bättre jordmån för utveckling av demokratiskastyrelseformer.Om lokalbefolkningen engageras i genomförande avvatten- och hälsoprojekt kan demokratiska arbetsformer fåökad genomslagskraft. Om folkrörelser stimuleras kan enbas för oberoende politisk aktivitet byggas upp. Ommänniskor lär sig läsa och skriva får de helt andramöjligheter att uppleva demokratiska beslutsformer som enchans till reellt inflytande.Enligt vår mening bör sambandet mellan ekonomisk ochpolitisk pluralism markeras tydligare än i de föreslagnariktlinjerna. En rättsstat med fasta spelregler ger det mestgynnsamma klimatet för handel och företagande. Mensambanden verkar även i andra riktningen. Närsmåföretagande och annan enskild verksamhet stimuleraskan en ekonomisk mångfald växa fram som på längre siktockså främjar politisk pluralism.3.1.6 Dialog om demokratiDialogen med våra biståndsmottagare bör användas föratt med eftertryck hävda respekten för demokrati ochmänskliga rättigheter. Det är särskilt angeläget att vi ärtydliga i förhållande till våra programländer med tanke påatt detta samarbete bedrivs på regeringsnivå.Biståndssamarbetet ger både ett särskilt ansvar ochsärskilda möjligheter som vi inte får försumma.Trovärdigheten kräver att vi också är beredda attreagera med frysning eller sänkning av landramar när någonutveckling i rätt riktning inte kan skönjas. Debiståndsmedel som frigörs bör föras över till länder därförutsättningarna är bättre. En kompletterande möjlighetär att successivt övergå till ett humanitärt inriktat bistånd ide berörda länderna.Enligt regeringens resonemang i budgetpropositionenskulle det kunna motverka sitt eget syfte att i samarbetetmed uppställa särskilda villkor beträffandeflerpartisystem.Det är oklart vilken tankegång regeringen avser attuttrycka med detta. Det är en sak att några schablonmässigakriterier om att biståndssamarbetet med någon automatikavvecklas eller utvecklas enbart beroende på antalet partieri landet inte bör uppställas. Däremot bör enligt vår meningvärdet av politisk pluralism och flerpartisystem aktivtbetonas i dialogen med våra mottagare. Också inslag avvillkor bör därvid kunna förekomma, när det bedöms varaändamålsenligt. Det är olyckligt att regeringen väljer attgöra ett negativt uttalande beträffande flerpartisystem, närdet snarare är entydiga positiva uttalanden som situationenmotiverar.3.1.7 BeslutsprocessenEn konsekvens av den politik vi förordar är attdemokratimålet måste ges ett ökat utrymme också i denbiståndspolitiska beslutsprocessen. I utarbetarChristian en rapport omförhållandena beträffande demokrati och mänskligarättigheter i de norska mottagarländerna. Regeringen börta initiativ till att liknande oberoende redovisningar årligenutarbetas även i Sverige.3.1.8 ÖvrigtVid valet av nya samarbetsländer bör våra möjligheteratt bidra till en demokratisk utveckling vara ett väsentligtkriterium.Ett fortsatt omfattande stöd till organisationer somverkar för mänskliga rättigheter är starkt motiverat.Vi har tidigare förespråkat att en särskild anslagspost förhumanitärt bistånd i skall inrättas. Vi noterar nu medtillfredsställelse att insatser bl.a. på nämnsbland det som anslaget för Demokrati, mänskligarättigheter och humanitärt bistånd skall kunna finansiera.Vi välkomnar det. Den ökning av anslaget vi föreslår börbl.a. användas för humanitärt bistånd i . Exempel pågrupper som bör kunna få ta del av dessa insatser är kurder,libaneser och palestinier.Vi föreslår sammanlagt en höjning på 100 milj.kr, varav30 milj.kr. är avsedda för humanitärt bistånd i Asien.Demokratiseringsprocessen i under senare tidhar öppnat vägen mot en fredlig avveckling av apartheid.Det tilltagande våldet är ett uttryck för att mångahinder återstår att övervinna. Demokrati och försoning iSydafrika skulle inte bara medföra möjligheter till frihet ochett människovärdigt liv för landets icke-vita befolkning utanockså bidra till stabilitet och utveckling i hela regionen.Det är angeläget att fortsätter att ge sitt bidragtill denna process. Det förefaller naturligt att vårt biståndefter hand ändrar karaktär. har det haft enhumanitär inriktning. Tyngdpunkten kommer naturligen attförskjutas mot demokratifrämjande. Samarbete med ANCkommer att förbli en viktig uppgift. Det är samtidigtangeläget att söker bidra till mångfald och undvikerensidiga bindningar i det bistånd som skall främja endemokratisk utveckling i Sydafrika.Polisarios kamp för frihet åt mot demarockanska ockupanterna har pågått under lång tid.Organisationens sätt att organisera verksamheten iflyktinglägren i södra imponerar. harlämnat visst bistånd till de västsahariska flyktingarna. Detfinns nu skäl att söka vägar att kanalisera ett ökat stöd ocksådirekt via Polisario, som visat sig väl kunna motsvara ettsådant förtroende.3.2 Enskilda organisationerEnskilda organisationer, särskilt missionen, utgjordepionjärerna i svenskt internationellt solidaritetsarbete i defattiga länderna. Den kunskap, erfarenhet och förståelseför de människor och kulturer det rör sig om somorganisationerna givit har varit och är ovärderlig.I många utvecklingsländer svarar biståndsmedel för enbetydande del av den statliga budgeten. Detta utgör ofta enbetydande ansträngning för ländernas knappaförvaltningsresurser. kan mottagarländernaskapacitet att ta emot bistånd ökas, t.ex. genom stöd tillutveckling av förvaltning, menbiståndsvolymen kan också ökas utanför den statligaförvaltningsapparaten. Stöd till uppbyggnaden av ideellaorganisationer, intresseorganisationer och politiska rörelsergynnar en sådan strategi.Detta kan inte åstadkommas via de statligamottagarorganen, eftersom dessa inte alltid -- kanske inteens ofta -- gynnas när en pluralistisk folkrörelsestrukturväxer fram. För som biståndsgivare innebär dettaatt vi bör söka andra vägar för att nå denna typ avorganisationer.Inom flera frivilligorganisationer, t.ex. missionen,Rädda barnen och Röda korset, är kontaktnäten utanförmottagarländernas statliga biståndsadministration välutbyggda. Även och har tagit viktiga steg i dennariktning.Genom ökat stöd via svenska och utländskafrivilligorganisationer i vid mening bör de svenskagivarorganen stimulera en sådan utvidgning av denresursbas av engagerade individer och organisationer i bådegivar- och mottagarländer, som är grunden för alltutvecklingsbistånd. Vi menar att svenskt stöd skall kunnakanaliseras också direkt till utländska NGO:s både i andragivarländer och i mottagarländerna -- något som skerbara i mycket begränsad utsträckning.Ideella organisationer har ofta lättare att nå ut till demänniskor som verkligen behöver hjälp och nårbeundransvärda resultat med blygsamma insatser. De ärflexibla och kan gå direkt på problemen utan formellaomvägar. Deras administration på hemmaplan är oftastliten och obyråkratisk. Enskilda medarbetare görengagerade insatser som biståndsarbetare, ofta till lägrekostnader än offentlig biståndsverksamhet.De ideella organisationernas medlemmar och lokalaföreningar i gör beundransvärda insatser både föratt samla in pengar till u-landsverksamheten och för attbilda opinion. liberalerna föreslår i en annanmotion till detta en avdragsrätt för gåvor tillinternationellt bistånd. Organisationernas insatser ikatastrofbiståndet bör också underlättas genom en rätt tilltjänstledighet för sådant arbete. En sådan rätt föreslås i enannan motion.En risk som i växande utsträckning framhållits i svenskdebatt är att en del organisationer tvingas hantera för storabiståndsvolymer, att stödet växer så snabbt att de kan hasvårt att klara av själva ökningen och att deras idébundnakaraktär riskerar att gå förlorad när verksamheten blivitmycket omfattande. Man bör givetvis inte bortse från riskerav detta slag. Statsmakterna bör vara lyhörda för signalerfrån organisationerna själva i detta avseende.Vår bedömning är att detta bistånd generellt sett kan ochbör fortsätta att växa. En viktig förutsättning är attriksdagen gör en långsiktig utfästelse om den fortsattaökningstakten, förslagsvis , så attorganisationerna vet vad de har att planera efter. SIDAföreslog i sin anslagsframställan att 775 milj.kr. skulle anslåsnästa budgetår. Vi tillstyrker förslaget vilket innebär enhöjning med 40 milj.kr. i förhållande till regeringensförslag.4. Utveckling av marknadsekonomi och näringslivSkuldkrisen och den missriktade ekonomiska politikmånga , särskilt i , bedrivit har under 80-taletdrivit fram ett behov av omfattande och långtgåendeekonomiska reformer.Under tid vid makten halverades detanzaniska hushållens inkomster. Exemplet illustrerar detfaktum att det är de tidigare ekonomiska misstagen -- intede försök som görs att lägga om politiken -- som framförallt är orsaken till att fattiga människor i skuldtyngda länderdrabbas.En strukturanpassning som kan skapa förutsättningarför ekonomisk utveckling är nödvändig. Men de programsom nu pågår med stöd av och måstegenomföras med hänsyn tagen till förhållandena i varjeenskilt land.