ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Fö301 · 1991-01-25 00:00:00 — Direktrekrytering av värnpliktiga till civilförsvaret Värnpliktiga bör kunna direktrekryteras tillvärnpliktsutbildning i civilförsvaret. Därmed skullecivilförsvaret få en ytterst angelägen föryngring ochkvalitetsförstärkning, skulle detta medverka avveckling av den s.k. värnpliktspuckeln, skrevfolkpartiet liberalerna i sin partimotion med anledning avproposition 1989/90:9.När behandlade frågan konstateradeförsvarsutskottet i betänkande 1989/90:3 att förslaget i ochför sig ligger i linje med det försvarsbeslutdokumenterade behovet av föryngring av civilförsvaretsamtidigt som det innebär en inte oväsentlig förändring avde grundläggande principerna för totalförsvaretspersonalförsörjning. Utskottet ansåg dock att det finns skälatt överväga olika åtgärder som kan bidra till en reduceringav den icke önskvärda delen av kvarståendeläget förvärnpliktiga, varav en direktrekrytering av värnpliktiga tillcivilförsvaret kan vara en. Enligt utskottets mening bördessa frågor sättas i ett större sammanhang och ges ensamlad bedömning i ett säkerhets- och försvarspolitisktperspektiv. Detta bör enligt utskottets mening göras av dennu arbetande försvarskommittén. beslutade attsom sin mening ge regeringen detta till känna.En direktrekrytering av värnpliktiga till civilförsvaretskulle ha flera positiva effekter varav en föryngring avcivilförsvaret kanske är den angelägnaste. Dessa skulleenligt liberalernas mening kunna ges utbildningvid totalförsvarets skyddsskola eller vid räddningsverketsskolor.I samband med senaste försvarsbeslutet konstateraderiksdagen att kommun var den enda kommun därförband skall avvecklas, vilket kräver statliga insatser i formav ny företagsamhet. Någon sådan insats från regeringenssida har inte verkställts. T3 i är nu avvecklat ochdär finns anläggningar som mycket väl lämpar sig förcivilförsvarsutbildning.Räddningsverkets skola i ligger i Kramforskommun, ifrån T3:s anläggning i har en mycket god kompetens. Sandöskolanbör därför administrativt kunna utöva ledningen avcivilförsvarsutbildning även vid T3 i . Därmed kanSandöskolans goda kompetens utnyttjas och betydandeekonomiska besparingar göras i såväl lokaler somadministration.Sollefteå och kommuner ligger mitt i Sverigemed flygplats belägen mitt emellan de båda centralorterna.Restiden med flyg /--, fråndörr till dörr, är endast . Kommunerna förfogaröver goda flygförbindelser med hela landet.Försvarskommittén har begärt att isamråd med PB och ÖCB skall studera möjligheter ochkonsekvenser av en direktrekrytering av vissa värnpliktigatill civilförsvaret. bör ge regeringen tillkänna attfrågan på nytt skall aktualiseras. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om direktrekrytering av värnpliktigatill civilförsvaret,2. att hos regeringen begär att möjlighetenprövas att förlägga del av denna utbildning till T3 iSollefteå, i samverkan med skola i ,.
mot · GE02Fö302 · 1991-01-25 00:00:00 — Ändrad minimiålder för utbildning i vapenbruk riktades stor internationell uppmärksamhetmot barnens situation i världen. Det var det åretsom öppnades för undertecknande ochdet var det året som världens statschefer samlades i NewYork för Barntoppmötet.Sverige var en av de initiativtagande länderna ikonventionsförhandlingarna och hade också en stordel i att Barntoppmötet blev till. var följdriktigtockså ett av de första länderna som ratificeradekonventionen.Att kunde antas i full enighet var framgång. arbete kunde man anta ettlångtgående dokument om barns rättigheter. Mångafrivilligorganisationer, bl.a. Svenska , deltogi arbetet och hade stort inflytande över olika artiklar ikonventionen. Konventionen är tillämplig på varje barn ochungdom upp till om inte tidigare myndighetsåldergäller.Trots glädjen över fanns det frånsvensk utgångspunkt i ett avseende anledning tillbesvikelse. Det gäller åldersgräns för barns deltagande istrid som i konventionens artikel 38 sattes till . Sverigearbetade envist för att få den höjd till 18 år.I regeringens proposition om ratificering avbarnkonventionen sägs att skall fortsätta att verkaför en höjning av barns deltagande i strid.Med detta som utgångspunkt vill vi rikta blickarna påsvenska förhållanden. I vårt land gör man sin värnplikt efter18 års ålder, på grund av utbildning oftast inte före 19--20år. Detta kan i flera avseenden ses som en fördel bl.a. medhänsyn till den mognad som krävs för att vårda och användaett ''eget'' skjutvapen. Om man har särskilt intresse förförsvaret kan man emellertid redan fågrundläggande skjututbildning inom den frivilligabefälsutbildningen (FBU). För att få träna påautomatvapen och delta i stridsövningar skall man inomFBU vara 18 år.Inom hemvärnet kallas man för''hemvärnsungdom'' och får vapenutbildning.Hemvärnskungörelsen har ändrats så atthemvärnsungdomar ''avväpnas och skickas hem'' i händelseav krig. I får alltså inte barn delta i strid.Det här är bra, men enligt vår mening inte tillräckligt.Det borde inte vara tillåtet att i frivilligorganisationerna fåens grundläggande skjututbildning eller att med vapen fådelta i hemvärnets övningar före . Att som 15-åring fåtillfälle att träna på riktiga vapen kan säkert vara lockande,men få 15-åringar har den mognad som krävs och det är inteheller de egenskaperna som vi anser att yngre tonåringarbehöver utveckla. Att umgås i en miljö där också äldre ochfullt vapenföra ungdomar finns med och där vapen ochvapenbruk är en stor del av verksamheten kan lätt ge felstimulans åt en 15-åring. Den här verksamheten syftar ju ihuvudsak till att förbereda deltagarna för strid.Mot bakgrund av detta och med hänvisning till detsvenska arbetet kring artikel 38 i anservi att starka skäl talar för att minimiåldern för utbildning ivapenbruk också inom försvarets frivilligorganisationer börändras till . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om minimiålder för utbildning ivapenbruk inom försvarets frivilligorganisationer.
mot · GE02Fö401 · 1991-01-25 00:00:00 — Den som fullgör värnpliktstjänstgöring omfattas av denstatliga grupplivförsäkringen. gavgrupplivförsäkringen den värnpliktiges familj ett reellt ochbra skydd. Det betydde att om den värnpliktige skulleförolyckas så var, om barn och hustru saknades, föräldrarnaförmånstagare till försäkringen. De erhöll då ett heltgrundbelopp, vilket utgjorde 139 800 kronor.Den 1 mars 1986 ändrades emellertid lagstiftningenvarvid föräldrarna uteslöts såsom förmånstagare. Dettamedför att just gruppen ensamstående värnpliktigasföräldrar drabbas extra hårt om en olycka med dödligutgång inträffar.Den värnpliktige kan ha haft lägenhet, företag, skulderoch annat som kanske skall avvecklas. Det kostar bådepengar och arbete och det i då föräldrarna måstekänna det särskilt tungt efter en sons bortgång. Till dettakan läggas att ett dödsbo efter en värnpliktig förmodligeninte tillåts gå i konkurs även om tillgångarna ej skulle räckatill för att täcka skulder och kostnader. Förutom en delbegravningskostnader kan föräldrar dessutom behövaskjuta till pengar för att avsluta sonens dödsbo på ettbalanserat sätt.De flesta kommuner har sina skolelever försäkradesåväl under skoltid som fritid. Men för de unga män somefter avslutad skolgång är skyldiga att fullgöravärnpliktstjänstgöring finns försäkringar enbart underarbetstid. Olycksfallsförsäkring saknas för fritiden. Det hari olika sammanhang gjorts gällande att de värnpliktigasförsäkringsskydd i allt väsentligt motsvarar arbetstagaresmotsvarande skydd. Emellertid är de värnpliktigas situationinte jämförbar med arbetstagares situation. De värnpliktigahar mycket låg ersättning och lever under sin värnpliktstidmed begränsade resurser, vilket gör att de sällan skaffar signågot eget försäkringsskydd.Eftersom värnpliktstjänstgöringen är en skyldighet motstaten så borde också statens skyldighet gentemot denvärnpliktige vara att bl.a. tillhandahålla ett fullgottförsäkringsskydd. Vidare borde staten täcka eventuellaskulder efter den avlidne som inte täcks av tillgångarna idödsboet. Dessutom borde staten tillhandahållaolycksfallsförsäkring för alla värnpliktiga också under fritid.Det har aviserats att det skulle påbörjas ett arbete inomregeringskansliet för att komplettera de värnpliktigasförsäkringsskydd. Emellertid tycks något sådant arbete ejha påbörjats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om justeringari de värnpliktigas ekonomiska skydd i enlighet med vad somanförts i motionen.
mot · GE02Fö402 · 1991-01-25 00:00:00 — läggs i regementet finns ett unikt epokmuseum sombeskriver regementets 330-åriga historia som Bohuslänsbygderegemente. Museet har i huvudsak byggts upp genomåren av frivilliga och ideella krafter. Risk finns nu att denhistoria och tradition som museet beskriver hamnar i lådor,kommer på avvägar eller förstörs. Den verklighet somsamlingarna ger uttryck för glöms bort.Av ekonomiska skäl finns inga förutsättningar förbevarande av museet. Utförsäljning av regementets markoch byggnader har redan påbörjats, vilket understrykervikten av att inom rimlig tid förvärva lokal eller fastighetinom regementets område, för museets räkning.Det är f.n. inte möjligt att överföra regementetssamlingar till , som redan har det trångt.Ett framtida alternativ kan vara att utökas mednågon byggnad, som får rymma regementets samlingar. Detär naturligtvis angeläget att regementsmuseet kan vara kvaräven efter det att regementet lagts ner.För kultur i dess olika former har stat och kommuner ettstort ansvar. I ett fall som detta blir, menar vi, riksdagensoch regeringens ansvar inte mindre mot bakgrund av detnedläggningsbeslut som fattat. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavärdet av att regementes museum finns kvar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statens ansvar för Bohuslänsregementes museum.
mot · GE02Fö403 · 1991-01-25 00:00:00 — beslöt 1981 att avveckla det statliga beståndetav hyresbostäder. Avvecklingen förutsattes ske i långsamtakt och med hänsyn tagen till befintliga hyreskontrakt.Trots att många bostäder har avyttrats sååterstår ännu ett stort antal.Fortifikationsförvaltningen fick i uppdrag att genomföraavvecklingen.Sedan beslutet fattades har förutsättningarna på mångasätt förändrats, och en översyn av bestämmelserna är därförpåkallad.Den utredning som föregick beslutet förutsatte attbostäderna skulle avvecklas, och att fastigheter inommilitärt område skulle användas för andra ändamål.Detta har bland annat medfört attfortifikationsförvaltningen drivit ett uppmärksammatärende där förvaltningen önskat riva en hel villastad inne påSåtenäs flygflottilj. Utredningen gjorde ingasäkerhetspolitiska avväganden. Från försvarssynpunktmåste det vara en uttalad fördel om viktiga nyckelpersonerkan beredas en skyddad bostad inne på ett basområde ochdärigenom lättare skyddas mot sabotage i ettskymningsläge.Utredningen förutsatte vidare att bostäder som kundeanses vara utsatta för buller inte skulle säljas utan rivas omannan använding ej fanns. Som en följd av detta beslut nu helt i onödan riva ett antal villor i anslutning tillSäve flygplats.Genom de numera ändrade traktamentsbestämmelsernablir det stora svårigheter för militär personal att skaffalämpliga bostäder vid kortare kommenderingar. Behovet avbostäder har på detta sätt ökat, och bl.a. i harförsvaret tvingats skaffa nya bostäder. På vissa avlägsetbelägna platser, t.ex. , torde något alternativ tillförsvarets bostäder överhuvudtaget inte finnas.Fortifikationsförvaltningen övergår nu till att bliuppdragsmyndighet. Det är därför inte självklart attfortifikationsförvaltningen i fortsättningen skall varaansvarig för olika militära fastigheter. Ansvaret bör i ställetligga hos de olika förbanden som i konkurrens fårupphandla skötsel och drift via anbudsförfarande.Mot denna bakgrund finns det skäl att ompröva dettidigare beslutet om avveckling av försvarets bostäder. Detkan finnas skäl både att i vissa fall bevara bostäderna, och ivissa fall att lägga förvaltningen av dem på någon annaninstans än fortifikationsförvaltningen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att göra en översyn avbestämmelserna för försvarets tjänstebostäder,2. att hos regeringen begär förslag till ändringav beslutet om avveckling av försvarets bostäder ochfortifikationsförvaltningens ansvar för denna avveckling.
mot · GE02Fö404 · 1991-01-25 00:00:00 — Bland landets residenskommuner är den somunder haft den klart sämsta utvecklingen.Härvid har den minskade verksamheten vid marinensanläggningar och spelat stor roll.Under de senaste åren har dock viss utlokalisering avstatlig verksamhet skett till . Dessautlokaliseringar har visat sig vara mycket positiva förverksamheterna vid resp myndighet. Det vore därförlämpligt att se över om inte även andra utlokaliseringar vorelämpliga att utföra.En verksamhet som med fördel kunde lokaliseras tillKarlskrona vore FMV:s fartygsavdelning. Många olika skältalar för detta. Nybyggnationen av marinens fartyg sker ihuvudsak vid . Det är frågor och problemrörande denna nybyggnation som handhas av FMV:sfartygsavdelning. Detta gäller frågor som rör konstruktion,upphandling, kontroller osv. Allt detta måste ske i närasamarbete och samråd med Karlskronavarvet.Det vore därför rimligt att denna del av FMV:sverksamhet placerades i . Där finns också allaslag av kompetens, lokaler, traditioner m.m. som behövsför att arbetet skall kunna bedrivas effektivt. Dessutomskulle det sparas in åtskilliga resor mellanStockholm och vilket skulle ge den berördapersonalen förbättrade arbetsvillkor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt begär att regeringen tillsätter en utredningmed uppgift att undersöka möjligheterna att flytta FMVsfartygsavdelning till .
mot · GE02Fö405 · 1991-01-25 00:00:00 — Undervisning av militär personal vid vuxenutbildning Alltifrån 1981, då försvaret ålades att avveckla sin egenutbildning i allmänna läroämnen, har () anslagit ett visst antal undervisningstimmar förundervisning av militär personal efter särskildöverenskommelse mellan SÖ och överbefälhavaren.Budget 1989/90 anvisade 12.880 undervisningstimmar.Systemet har fungerat bra. Försvaret har inom kommunalvuxenutbildning erhållit den utbildning som erfordrats ochkommunerna har fått sina kostnader ersatta av staten.Det nya statsbidragssystemet för skolväsendet (Prop.1990/91:8 och betänkande1990/91:UbU4) medför att det redovisade systemetändras. Regeringen har anfört, att i det nyaresurstilldelningssystemet , kan de specielltutpekade utbildningarna inom försvaret ochkriminalvården inte tilldelas medel på samma sätt somförut. Medel bör istället anvisas direkt under försvars- ochjustitiedepartementets huvudtitlar. Regeringen sade sigskola återkomma till denna fråga i 1991 årsbudgetproposition.I budgetpropositionen har 38 662 000 kr.överförts från tilljustitiedepartementets huvudtitel. Försvaret har emellertidinte fått några medel anvisade frånutbildningsdepartementet för utbildning inom kommunalvuxenutbildning. Försvarets liksom kriminalvårdens eleverär emellertid lika prioriterade att komma in vidkommunal vuxenutbildning. (Se regeringens proposition(sid 55) eller vuxenutbildningsförordningen.) Försvaretselever har därtill i särskilt riksdagsbeslut hänvisats, att då såerfordras utbilda sig inom vuxenutbildning.För försvarets del är vuxenutbildning särskiltviktig, då den gör det möjligt för alla värnpliktiga attoberoende av skolunderbyggnad utbilda sig till officer.Denna princip har för övrigt fastslagits av riksdagen.Försvaret har ett mycket kärvt budgetlägeoch får svårt att få fram pengar till en utbildning som hittillsbetalats av . Officerare kommersäkerligen endast att rekryteras bland värnpliktiga med 3-årig gymnasieutbildning. Systemet med ''elitrekrytering''som den nya befälsordningen ville komma bort ifrån,återinförs med nuvarande ordning.Om försvaret icke köper utbildning i ,, , , , Klippan ochUppsala tvingas säkerligen dessa kommuner att lägga nernu nämnda undervisning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar överföra . frånutbildningsdepartementets till försvarsdepartementetshuvudtitel för undervisning av militär personal vidkommunal vuxenutbildning /92.
mot · GE02Fö406 · 1991-01-25 00:00:00 — Undervisning av militär personal vid vuxenundervisning /92 Alltifrån 1982, då försvaret ålades att avveckla sin egenutbildning i allmänna läroämnen, har () anslagit ett visst antal undervisningstimmar förundervisning av militär personal efter särskildöverenskommelse mellan SÖ och överbefälhavaren.Budget 1989/90 anvisade 12 880 undervisningstimmar.Systemet har fungerat bra. Försvaret har inom kommunalvuxenutbildning erhållit den utbildning som erfordrats ochkommunerna har fått sina kostnader ersatta av staten.Det nya statsbidragssystemet för skolväsendet medföratt det redovisade systemet ändras. Regeringen har ibudgetpropositionen anfört, att utbildningarna inomförsvaret och kriminalvården icke kan tilldelas medel påsamma sätt som förut. Medel bör i stället anvisas direktunder försvars- och huvudtitlar.Samråd har skett med cheferna för justitie- ochförsvarsdepartementen.I budgetpropositionen föreslår regeringen att 38 662 000kronor överförs från tilljustitiedepartementets huvudtitel. Det finns emellertidingen uppgift om motsvarande resursöverföring avseendeförsvaret. Det är ju lika nödvändigt för försvarsmakten attinom den kommunala vuxenutbildningen få resurser förupphandling av erforderlig utbildning. Försvarets liksomkriminalvårdens elever är lika prioriterade att komma in vidkommunal vuxenutbildning. Försvarets elever har därtill isärskilt riksdagsbeslut hänvisats, att då så erfordras utbildasig inom vuxenutbildning.För försvarets del är vuxenutbildning särskiltviktig, då den gör det möjligt för alla värnpliktiga attoberoende av skolunderbyggnad utbilda sig till officer.Denna princip har för övrigt fastslagits av riksdagen.Försvaret har utnyttjat den kommunalavuxenutbildningen i , , ,, , och till ettsammanlagt värde av . Det är jusjälvklart att dessa medel precis i enlighet med vad somskett avseende kriminalvårdens vuxenutbildning måstekomma försvaret till del.Vi förutsätter därför att regeringen i den aviseradesärskilda totalförsvarspropositionen förslår medel för dettaändamål, så att behovet av vuxenutbildning för försvaretsvidkommande i de aktuella orterna tillgodoses. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om undervisning av militär personalvid vuxenutbildning.
mot · GE02Fö407 · 1991-01-25 00:00:00 — Det är problem att få fram acceptabla och vettigaflyktingförläggningar till rimliga kostnader och godtagbarstandard. I en del fall får myndigheterna betala överpris tillnågot privat semesterby-konsortium. I andra fall får man tatill nödlösningar, som t.ex. den bostadsplattform som TVgjort program om i Göteborg.Det svenska försvaret har svårt att få beviljade medel atträcka till och det bör därför vara intressant att finnaalternativa inkomstkällor som är möjliga att utnyttja, mensom ligger inom moraliskt anständiga och etiska ramar.I dessa bantningens och nedläggningens dagar fårförsvaret successivt tillgång till byggnader och anläggningarsom frigöres i samband med avvecklingen av ex. I3, I11,I17, m.fl. ställen.Dessa försvarsanläggningar är i många fall i utmärktskick och de är oftast kompletta med våtutrymmen,duschar, sanitetsanläggningar, matsalar och andraserviceutrymmen. Och med smärre kompletteringar, såsomex. flyttbara väggar -- för att skapa enskildhet åt individereller familjer -- kan dessa anläggningar lätt göras om tillflyktingförläggningar av god standard, som är vidaöverlägsna bostadsplattformar och andra nödlösningar. Detfinns i regel redan dagrum för samvaro, gymnastiksalar,undervisningslokaler och sist men inte minst finns där storaytor för barnen att leka på.Genom att, efter vissa kompletteringar, hyra ut dessaanläggningar som flyktingförläggningar får försvaret härmöjlighet att förstärka sin ekonomi. Kanske skulle även endel av den personal som arbetar vid dessaanläggningar, och som blir friställda ellerförtidspensionerade vid nedläggning av enheten, här kunnafå fortsatt jobb under sin gamle arbetsgivare. Det kan juvara intressant att hyra ut med viss service inkluderad, somt.ex. administrativ personal, kökspersonal, underhålls- ochservicepersonal, samt kanske också viss vaktpersonal.Detta skulle spara en del arbetsmarknads-, arbetslöshets-och pensionsutgifter för samhället.Det är dock viktigt, med tanke på många flyktingarsdåliga erfarenhet av polis och militär från sina hemländer,att denna servicepersonal bär civila kläder.Frågan om försvarsanläggningar somflyktingförläggningar bör definitivt vara värd en snabbutredning, som mycket väl borde kunna göras av försvaretseget folk, på befintliga anslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att försvaret får iuppdrag att utreda möjligheten att hyra ut anläggningar vidnedläggningsbeslutade försvarsenheter somflyktingförläggningar i enlighet med motionens intentioner.
mot · GE02Fö408 · 1991-01-25 00:00:00 — Vi svenskar värnar om vår neutralitet. Skall denrespekteras i vår omvärld måste försvarsmaktens styrka ochkvalitet stå i ett trovärdigt förhållande till de uppgifter denskall lösa.Trots den stora nedrustning som NATO ochWarszawapaktens länder enats om i Central- och Östeuropafinns det ingen världsdel som har så mycket vapen ochsoldater inom sina gränser som Europa.Nedrustningen i sker utifrån ett utgångsläge därde två stormaktsallianserna rustat upp till den gräns där ivart fall inte orkade längre. I har viavrustat under såväl 70- som 80-talet. Vi har halverat flygetoch flottan och kraftigt eftersatt kvaliteten inom armén.Situationen är ganska lik den utom när detgäller materielutvecklingen. --1939 satsadestaten medel för att utveckla artilleri-, luftvärns- ochpansarpjäser samt strids- och terrängfordon. Vidkrigsutbrottet fanns alltså sådana utvecklade svenskavapen, de var moderna och kunde väl hävda sig medmotsvarande vapen i andra länder.Dagens situation är helt annorlunda. En alltför stor delav arméns materiel är och även om vissamoderniseringar gjorts så har materielen en kvalitet somt.ex. inte ger våra soldater det skydd som andra ländersmateriel ger. För att ha ett bra försvar med god kvaliteträcker det inte med välutbildade soldater. Vi måste ocksåha moderna vapen som ger oss svenskar en fair chans moten angripare.En viss procentsats av försvarsmaktens budget bordedärför avsättas till utveckling av ny materiel.Det är också ytterst väsentligt att vi kan producera vapeninom landet för i krislägen visar historien att det bara är deaggressiva staterna som har vapen att sälja. Under andravärldskriget var vi hänvisade till att köpa flygplan och annanmateriel, innan vår egen produktion hunnit ikapp, frånItalien och det nazistiska Tyskland.En inhemsk försvarsindustri ger oss även möjligheter attutveckla materielen efter specifikt svenska behov. Inomförsvarsindustrin finns kunskaper och yrkesfolk som kanutveckla effektiv materiel med svensk profil. Det ger ocksåen extra respekt utomlands för vår förmåga att kunnaförsvara våra gränser.Om utveckling och materielförnyelse försummasinnebär det att krigsförbandens kvalitet blir oacceptabeltlåg. Försvarsindustrin kan inte överleva och vi blir extremtberoende av import som i ett krisläge kan visa sig varaomöjlig. Vi får svårare att hävda vår neutralitetspolitik ochtvingas kanske att söka medlemskap i en försvarsallians. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en viss procentsats avförsvarsmaktens budget skall användas för utveckling av nymateriel,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten att arméns kvalitetavsevärt förbättras.