ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02So65 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av skr. 1990/91:137 Redovisning för fördelningen av medel från allmänna arvsfonden under /90 Regeringen skall enligt beslut av varje årredovisa hur den allmänna arvsfondens medel har fördelatsunder det gångna budgetåret.Vid behandlingen av regeringens redogörelse /89 påpekade vi i en kommittémotion1989/90:So44 att den fördelning som skett dels gått tillstatliga myndigheter och lokala och regionala organ trots attfondens bestämmelser uttryckligen säger att detta inte fårske, dels att organisationer tillhörande densocialdemokratiska rörelsen erhållit en oproportionerligtstor del av fondens medel för bland annat verksamhet blandbarn och ungdom.I motionen yrkade vi på en översyn av bestämmelsernasamt att fördelningen i fortsättningen skulle skötas avriksdagen och inte, som , av regeringen.Motionen bifölls i den del som omfattade en översyn avfondens ändamålsbestämmelser. Regeringen har därefter, ijanuari 1991, gett direktiv till en enmansutredning i dettasyfte.De direktiv som givits inkluderar tillämpningen ochbeslutanderätten över fondens medel, varför en överföringav beslut rörande medlens fördelning till en av riksdagensammansatt styrelse bör kunna belysas. Vi förutsätter attutredningen arbetar skyndsamt.I den redogörelse som regeringen presenterade /89 fanns på ett överskådligt och tydligt sättsamtliga bifallna ansökningar för det ifrågavarande åretredovisade. Årets redogörelse innehåller däremot ingentydlig redovisning över vilka organisationer som fått sinaansökningar bifallna och hur stora summorna för respektiveorganisation och projekt varit. I stället redogör detansvariga statsrådet endast i löpande text och på ettgeneraliserande sätt för hur de olika posterna fördelats.Detta sätt att redovisa anser vi inte vara acceptabelt urriksdagens synvinkel. Regeringen bör därför till berörtutskott lämna en utförligare redovisning som komplementtill skrivelsen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hur fördelningen av medel frånallmänna arvsfonden skall redovisas för .
mot · GE02So66 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av skr. 1990/91:137 Redovisning för fördelningen av medel från allmänna arvsfonden under /90 Arvsfondens regler för hantering och utdelning har påsenare år tilldragit sig allt större intresse. Kritiken har gälltreglerna med en central beslutsnivå och vem som skall skötautdelningen av fondens medel.Centerpartiet har med anledning av regeringensskrivelse /90:131 ifrågasatt lämpligheten av att medelfrån hela landet sammanförs till en enda fond utan hänsyntill varifrån medlen kommit. Vi förespråkade en störreregional beslutanderätt i frågorna. Huvuddelen av medlenborde enligt vår uppfattnig avsättas för kommunernasdisposition.Socialutskottet tog delvis hänsyn till kravoch instämde i att en översyn av arvsfondensändamålsbestämmelser borde göras. beslutade ijanuari 1991 att utfärda direktiv för en särskild utredaremed uppdrag att göra en översyn av allmänna arvsfondensändamålsbestämmelser och vissa frågor rörande derastillämpning.Våra krav om ökat regionalt inflytande har dock inte helttillgodosetts och vi finner oss därför föranledda att återuppmärksamma på behovet av mer regionaltförankrade regler. Vi ser det som högst väsentligt att denovan nämnda utredningen får till huvuduppgift att se överändamålsbestämmelserna utifrån kravet om större regionaltinflytande. Förvaltningen av allmänna arvsfondens medelbör skötas av respektive kommuns kommunstyrelse somockså efter ansökan har att bevilja anslag för främjande avbl a barns och ungdoms vård och fostran. Utredningen börvidare ges i uppdrag att utreda möjligheterna att återföra endel av medlen till den kommun där arvlåtaren var bosatt.Utredningen bör vidare enligt vår uppfattning varaparlamentariskt sammansatt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt utredningen om en översyn av allmänna arvsfondensändamålsbestämmelser m.m. (dir. 1991:3) bör fåtilläggsdirektiv innebärande att en översyn av reglerna förhantering och utdelning av medel utifrån kravet på ett ökatkommunalt inflytande skall ske i enlighet med vad imotionen anförts,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt utredningen om en översyn av allmänna arvsfondensändamålsbestämmelser bör få en parlamentarisksammansättning i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · GE02So68 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:138 Vissa tandvårdsfrågor Angående specialiteten barntandvårdI propositionen föreslås att regeringen, liksom ,skall besluta om vilka specialiteter som skall finnas.Utredningen ''Specialistvården '' (Ds 1990:48)föreslog att specialiteten barntandvård inte längre skallfinnas kvar. Det har väckt berättigad oro bland annat hosföräldrar till handikappade barn och barnläkare.Barn i svåra sociala omständigheter har ofta karies. Ettkarierat bett är erkänt som en markör just påsocial ohälsa. De här barnen är också ängsligare än andrabarn och har ofta tandläkarskräck. Flykting- ochinvandrarbarn har ofta karies och en kulturellt betingadovana vid modern tandvård. För att behandlingen skall bliframgångsrik krävs det därför att det vid behov finnstillgång till tandläkare som har gedigen barnkompetens.Barn med kroniska sjukdomar som blödarsjuka, cystiskfibros och leukemi, neurologiska handikapp ochreumatologiska sjukdomar har särskildatandvårdsproblem. Här ställs krav på tekniskt handlag,odontologisk och medicinsk specialkunskap och inte minstpsykologisk förmåga att närma sig barnet.Den medicinska delen av dessa barns behandlingförsiggår till största delen på landets 44 barnkliniker. Det ärav stor vikt att varje barnklinik har möjlighet till tättsamarbete med barnodontologisk expertis.Inte minst för många långvarigt sjuka och handikappadebarn vore det en olycka om specialiteten barntandvårdförsvinner. Det är därför viktigt att specialiteten finns kvarockså . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av tandläkare inomspecialiteten barntandvård.
mot · GE02So70 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:138 Vissa tandvårdsfrågor I propositionen diskuteras en delvis ny yrkeskategoriinom tandvården, legitimerad tandsköterska, vars uppgiftersammanfaller med dem som utförs av tandsköterskaoch tandhygienist. Utredningen föreslår att utbildningenskall omfatta studier omfattande (80poäng) och innehålla sex månaders allmäntjänstgöring.Den skall till skillnad från nuvarandetandhygienistutbildning, som innehåller 40 poäng,motsvara sådan kunskap att hygienisten kan urskilja och tilltandläkaren hänvisa patienter med sådana oralasjukdomstillstånd som kräver vård utöver den somhygienisten själv kan erbjuda.Tandhygienisten skall kunna urskilja dessa ochtillsammans med tandläkaren upprätta en behandlingsplansamt göra en prognosbedömning av den profylaktiskabehandlingen. De skall också kunna utvärdera insattaåtgärder inom sitt arbetsområde. Även examinerade frånvårdlinjen och tandsköterskelinjerna har varit behöriga attsöka denna utbildning; inte bara de som har tvåårig sociallinje eller treårig linje i gymnasieskolan. Särskilt kommerutbildningen i ämnena kariologi och parodontologi attfördjupas. De nya eleverna rekryteras från grupper sominte har erfarenhet av tandvårdspraktik. Utredningenföreslår att en ny personalkategori införs, legitimeradtandsköterska, och arbetsuppgifterna skall sammanfallamed dem som nuvarande tandsköterska och tandhygienisthar. Denna förlängda utbildning från 40 till 80 poäng kanske från . Denna utbildning kan leda till brist påkompetent klinisk assistans och förslaget vittnar enligtSveriges och som representerar 8 500 tandläkare och 16 000 tandsköterskor, alla yrkesverksamma, om enbristande insikt i hur teamtandvård bedrivs. För patientenär vikten av väl fungerande tandvårdsteam uppenbar.Förbunden finner det angeläget att den nya utbildningenskall inriktas på kvalificerad klinisk assistans samtprofylaktiska åtgärder som självständiga åtgärder.Benämningen bör vara legitimerad tandsköterska.I avvaktan på ändringar i förslagen avslås propositioneni denna del.I enlighet med motion 1990/91:So426 Behållbarntandläkarspecialisten inlämnad föreslåsatt barntandläkarna och barntandläkarspecialiteten får varakvar. Det behöver framför allt de handikappade barnen ochungdomarna.Tandhygienisten bör arbeta under en tandläkare somställer diagnosen samt bestämmer vilken behandling somskall utföras. Patienten remitteras till hygienisten för att fåden vård som hygienisten har befogenhet att utföra.Därefter kontrollerar tandläkaren behandlingen. Vi delarinte uppfattningen att tandhygienisterna bör fålegitimation. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att barntandläkarspecialitetenoch barntandläkartjänsterna skall vara kvar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tandhygienisterna inte förnärvarande bör få legitimation.
mot · GE02T86 · 1991-04-16 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att energiaspekternabeaktas vid lösningen av Öresundsförbindelserna,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att olycksaspekternaoch deras kostnader tas upp i de samhällsekonomiskakalkylerna kring Öresundsförbindelserna.
mot · GE02T90 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:158 Ett avtal mellan och om en fast förbindelse över Ingen fast förbindelse över eller under ÖresundDet finns ingen godtagbar anledning att bygga en broöver eller en tunnel under . Däremotfinns all anledning att förbättra färjetrafiken tillkontinenten, dels vad gäller turtätheten och dels vad gällerfärjornas avgasrening. Färjetrafiken bör fördelas utefterhela och sydkusten så att tillgängligheten blirden bästa tänkbara var man än bor i . Det finns ingenanledning att leda all trafik till kontinenten genom Malmöstad eller samla alla trafikavgaserna i en enda avgastratt iMalmö. Av säkerhetsskäl bör man inte heller samla allamöjligheter till kontakt med kontinenten via en bro ellertunnel. Tänk på bombningarna av broarna i Bagdadnyligen. Ett system med färjor är mindre sårbart.Jag finner heller ingen anledning att bekosta enförbindelse över eller under med statliga medel.De hade bättre behövts inom den sociala sektorn eller förupprustning av järnvägen.Malmöbornas hälsa skall inte behöva försämrasytterligare genom en ansamling av bilgaser från trafiken tilloch från kontinenten. En framlagd undersökningvisar att det finns cancerframkallande ämnen i bilavgasernaoch dessa bör minskas inte ökas som fallet bli om satsningenpå en fast Öresundsförbindelse kommer till stånd.Malmöbornas hälsa kräver att dessa satsningar inte kommertill stånd. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en fast förbindelse över ellerunder inte bör komma till stånd,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att proposition 1990/91:158 medanledning av ett avtal mellan och om enfast förbindelse över avslås.
mot · GE02T93 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:158 Ett avtal mellan och om en fast förbindelse över Frågan om fasta förbindelser mellan ochDanmark har varit diskuterad under mycket lång tid.Dröjsmålet har föranletts av att det är två regeringar och tvåparlament som skall enas i en mycket stor fråga.Nu har man lyckats och föreslår en kombinerad tåg- ochbilbro mellan och Köpenhamn.Man gör det utifrån handels-, trafik- ochregionalpolitiska utgångspunkter. Men man gör det i stridmed stora grupper miljöengagerade människor. Vi anserinte att förslagets miljömässiga och ekonomiskakonsekvenser har analyserats tillräckligt.1. Alla insatser måste sättas in för att begränsamiljöförstörelsen. I detta sammanhang synes vägtrafikenutgöra det stora och växande problemet. Propositionenhävdar att när bron står färdig i slutet av seklet eller börjanav kommer samtliga bilar att vara försedda medkatalysatorer. Det stämmer säkert, men katalysatorernabegränsar endast en del av bilarnas utsläpp. ärden stora frågan om CO 2-utsläpp, det som så aktivt bidrar till att uttunnaozonskiktet, olöst.Olika miljöorganisationer och miljöaktiva i Skånehävdar att den ytterligare belastning i övrigt, som en ökadvägtrafik medför, inte är godtagbar i den del av somredan idag är mycket utsatt. Även länsstyrelsensmiljövårdsenhet var kritisk till projektet. Deras rapporttogs tyvärr aldrig med som underlag för tidigaställningstagande.Enligt propositionen kommer vattengenomströmmning,utbytet av vatten mellan och , inte attpåverkas av de betongpelare som kommer att bära uppbron. Muddring kommer att göras för att garanteravattenströmningen. Även här är meningarna delade mellanolika intressenter.2. Det betonas i propositionen att hela projektet skallfinansieras med avgifter. Regeringen säger dessutom att desvenska anslutningsvägarna skall finansieras av detöverskott som avgifterna kommer att inbringa. Det äroklart hur man definierar anslutningar. Hela Öresundsbronbygger på en ökad ekonomisk aktivitet i Malmöområdetmed en ökning av vägtrafiken. Det måste leda till enutbyggnad av vägsystemet ganska långt bort frånMalmöregionen. Detta påpekades och förutsattes avlänsstyrelserna i , m.fl. närÖresundsdelegationens förslag var ute på remiss. I ett lägenär det svenska vägväsendets underhåll släpar efter ochman söker nya finansieringskällor, är det en fördel att förstklara ut samtliga ekonomiska konsekvenser avbroprojektet.3. Utvecklingen i förstärker knappast motivenför en bro. Vid en titt på Europakartan förefaller det osssom om vägen över förlänger avstånd ochrestid till den europeiska kontinenten. Den danskaregeringen har visserligen förklarat att man är beredd attarbeta för en fast förbindelse över Femer Bält, men detgäller under förutsättning att hänsyn till miljö och ekonomikan tillgodoses. Skall bli något annat än enlokalbro mellan och bör det ingå engaranti från den danska regeringens sida att bygga bronöver Femer Bält. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet att att ytterligare belysade miljömässiga och ekonomiska konsekvenser som en fastförbindelse över medför.
mot · GE02U13 · 1991-04-11 00:00:00 — Ett svenskt fältsjukhus till de kurdiska flyktingarna i I utspelas nu fruktansvärda scener. Miljontalskurder är på flykt undan arméer somskoningslöst slaktar alla kurder som inte lyckas fly.I och i har hundratusentals kurder sökt sintillflykt. De lever under förhållanden som är outhärdligaoch som leder till tusentals människors död,särskilt barnen är svårt utsatta.I detta sammanhang räcker det inte med solidariskauttalanden, inte heller räcker det med att avvakta olikainternationella organisationers hjälpaktioner -- det krävs attSverige självt handlar.Många av de kurdiska flyktingarna lider av skador frånolika typer av bomber, andra har köldskador och de flestalider svår nöd på mediciner. Ett betydelsefullt stöd voredärför att sända ett svenskt fältsjukhus till området.Exempelvis skulle det från kunna användas.Det har hävdats att det vore fel att sända militär personaltill området. För de kurder som just nu lider av sina skadorär den frågan relativt akademisk. Det torde också vara ensynnerligen enkel åtgärd att ändra sjukhusets status frånmilitär till civil. Byråkratiska hinder får inte ställas i vägenför detta nödvändiga projekt.Det är också nödvändigt att ansvaret förflyktingmottagandet delas upp på hela det internationellasamfundet. har en solidarisk och internationellskyldighet att ta sin del av ansvaret -- och detta oavsett hurlång tid det tar innan FN fattar beslut i frågan.Ett viktigt initiativ vore därför att beslutarom en särskild flyktingkvot för de kurdiska flyktingarnafrån . En rimlig kvot är att mottar 5 000kurdiska barn och deras föräldrar, det vill säga totalt ca15 000 människor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar sända ett svenskt fältsjukhus, ellermotsvarande, till de kurdiska flyktingarna i ,[att beslutar om en särskild flyktingkvot för dekurdiska flyktingarna från om 5 000 kurdiska barn ochderas föräldrar, enligt vad som anförts i motionen.1]
mot · GE02U16 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av skr. 1990/91:101 ILOs konvention om ursprungsfolk och stamfolk i självstyrande länder Vid Internationella arbetskonferensens sjuttiosjättemöte i 7--antogs en konvention, nr 169om ursprungsfolk och stamfolk i självstyrande länder.Enligt ILOs stadga har varje land att månader frånavslutandet av en konferenssession förelägga sitt landslagstiftande församling de konventioner som antagits.Arbetsmarknadsministern meddelar i regeringensskrivelse till att inte börratificera konventionen, men hon finner det önskvärt attdetta skall bli möjligt på . Som skäl för sittställningstagande mot ratificering angerarbetsmarknadsministern bl.a. att avslogregeringens proposition om ändringar i rennäringslagen.Norge har ratificerat konventionen. Den finskajustitieministern uttalade atthindren för att tillträda konventionen skall avlägsnas såsnabbt som möjligt och att hon själv skall delta i det arbeteteftersom hon anser att det rör sig om ett mycket viktigt ochcentralt människorättsdokument.Frågan om samernas folkrättsliga ställning och om derasrättigheter till mark och vatten bör vara en av de mestcentrala när regeringen , på mycket tydligauppdrag, har att förelägga en samlad propositionom samepolitiken. Det kommer här att krävas flera tydligaställningstaganden av såväl politisk och juridisk sompraktisk natur. Man kan därvidlag inte betrakta isolerad från den civilrättsliga regleringen avrenskötselrätten. Möjligheterna att bringa rennäringslageni samklang med den svenska tolkningen av artikel 14 kommer att bli av avgörandebetydelse för tillträde till konventionen. Det är vårstarka förhoppning att regeringens ansträngningar i dennafråga är inriktade på att uppfylla beställning aven samlad sameproposition och att ILO-konventionendärvid skall kunna uppfyllas och ratificeras i dettasammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna atten samlad proposition om samepolitik, innefattande ävenförslag till ratificering av ILOs konvention 169 samt förslagtill de åtgärder som föranleds av en sådan ratificering, börföreläggas före utgången av 1991.
mot · GE02Ub178 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:115 Vissa skollagsfrågor m.m. I propositionen föreslås en flexibel skolstart fr.o.m. 6 år.Förslaget innebär att barnets vårdnadshavare får bestämmaom barnet ska börja skolan . Kommunernafår en övergångsperiod på sig för att planera och genomföradetta.I dag har föräldrarna möjlighet att ha sina 6-åringar iförskola. Nästan alla föräldrar utnyttjar denna möjlighetoch efter vad vi vet är de mycket nöjda med det sätt somförskolan bedriver sin pedagogiska verksamhet på.I propositionen uttrycks följande om förskollärarnas rolli samband med den flexibla skolstarten: ''Att t.ex. enförskollärare ingår i arbetsenheten på lågstadiet finner jagnaturligt. ''Vi delar den uppfattningen men tycker inte bara att detär naturligt utan även att det är nödvändigt att förskollärareingår i arbetsenheten på lågstadiet och då främst i arbetetmed 6-åringarna. Ett av syftena med den flexiblaskolstarten är ju att avdramatisera skolstarten och attkomma ifrån de samverkansproblem som finns i dag.Ett annat skäl till detta är att i högre grad än i dagöverföra till skolan den fina pedagogik som praktiseras iförskolan och som med fördel även kan tillämpas för störrebarn. Förskollärare har stor kunskap om små barn,pedagogiskt och socialt. Det måste vara bättre att ta införskollärarna i skolan i stället för att vidareutbildalågstadielärarna. På så vis får vi en automatiskvidareutbildning av två yrkesgrupper. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om personalsammansättningen vidden flexibla skolstarten.
mot · GE02Ub182 · 1991-04-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:115 Vissa skollagsfrågor m.m. Skolhälsovården spelar en mycket viktig roll ifolkhälsoarbetet. De regelbundna hälsokontroller somutförs är av avgörande betydelse för barnshälsa och utveckling.I den nu aktuella propositionen föreslås elevernaerbjudas att genomgå allmän hälsokontroll. Tillskillnad från vad som gäller skall hälsokontrollernasåledes inte vara obligatoriska. Med regeringens förslagskall vidare bara kontroll av syn och hörsel och andrabegränsade hälsokontroller erbjudas eleverna.Vi är djupt oroade över vad detta kan föra med sig förbarnens hälsa. I och med att skolplikt råder bör alla barnenligt vår mening ges de praktiska förutsättningarna attklara av skolgången. Skolhälsovården utgör ett ovärderligtstöd för att det skall bli möjligt.Många barn far illa i samhället. Barn i missbrukarmiljöerlider i det dolda och får ofta uppleva både psykiskt ochfysiskt våld. Det är därför viktigt att man tidigtuppmärksammar deras situation och går in med stöd ochhjälp. Även i det arbetet spelar skolhälsovården enbetydelsefull roll.För handikappade barn eller barn med s k osynligahandikapp som allergi är skolsköterskan den naturligasamarbetspartnern för både föräldrar, lärare och barn.Skolhälsovården bör enligt vår uppfattning ges möjlighet attän mer kraftfullt arbeta med förebyggande insatser mot t exrökning, tidiga alkoholdebuter och tonårsaborter.Det är viktigt att skolhälsovården får behålla sin breddoch kompetens. Vi kan därför inte acceptera förslag om attskolhälsovården fråntas skolläkarna. Det är viktigt attskolläkaren med sin medicinska sakkunskap och erfarenhetfinns med i lagarbetet. Vad här anförts bör ges regeringentill känna.Vi yrkar avslag på propositionens förslag vad avserskollagens 14 kap. 3§ om att skolbarn inte längre skall vara skyldiga attgenomgå hälsokontroller. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1990/91:115 såvittavser förslag om ändring i 14kap. 3§ skollagen i enlighet med vad i motionen anförts,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skolläkarens roll iskolhälsovården.