mot · GE02So611 · 1991-01-25 00:00:00 — Många barnlösa par i längtar efter att fåadoptera ett barn. Och runt om i världen finns det barn sombehöver ett hem. Övergivna barn, barn som inte får äta sigmätta, barn som aldrig får den trygghet, omtanke ochkärlek som varje liten människa behöver. Att det är så härborde ge de bästa förutsättningar för att nya lyckadeföräldra-barn-relationer skall skapas.Emellertid finns det en rad omständigheter som gör attadoptionsförfarandet blivit mycket komplicerat.Väntetiderna för att få ett barn är ofta mycket långa. Iblandhar de tilltänkta föräldrarna hunnit bli ''för gamla'' innanutredningen är klar. Adoptionskostnaderna har stigitkraftigt och är nu så höga, att de för många utgör ett verkligthinder.Det är utan tvekan en grannlaga uppgift att ta till sig ettlitet barn och bli adoptivförälder. Det är likaså grannlagauppgifter de organ och myndigheter har som förmedlar barnfrån fjärran länder till människor i . Alla som seriöstarbetar med adoptioner lägger ned ett stort arbete på attfinna goda och lämpliga hem för barnen som skall placeras.De svenska organisationer som arbetar med adoptionerhämtar ''sina'' barn från ett begränsat antal länder. Underde allra har det visat sig att det är svårt att klaraså många adoptioner som efterfrågas. Barnens hemländerreser nya krav, utreder länge och har i en del fall, vilket i sigär glädjande, ökat antalet adoptioner inom det egna landet.Organisationernas kostnader har ökat kraftigt trots attantalet placerade barn minskat. Eftersom den huvudsakligainkomstkällan är förmedlingsavgifter, har merkostnadernafrämst drabbat familjerna. Följden har blivit att många, istället för att utnyttja organisationerna, sökt adoptera barnpå privat väg. I många fall har också detta skett med lyckatresultat. Det finns privata förmedlare med godainternationella kontakter som skött uppdraget på ett seriöstsätt. Det går emellertid inte att bortse från att adoptionersom sker vid sidan om de etablerade organen i en del fallinnebär risker. Det finns upprörande uppgifter om barn sombrutalt stulits från sina biologiska föräldrar för att sedansäljas till barnlösa par, vilka vanligtvis varit i god tro.Det är framför allt de riktigt små barnen som efterfrågasoch som det också är ''ont om''. Det är i allmänhet svårareatt hitta ett hem till de lite äldre barnen. På en del håll anserman dessutom att det är olämpligt att dessa barn adopterasi främmande länder med främmande kultur.Det är förvisso en annorlunda och en speciellt krävandeuppgift att ta till sig ett äldre barn. De barnen har redanhunnit skaffa sig erfarenhet och kunskap i hemlandet och dehar minnen som måste hanteras ytterst varsamt. Det finnsdelade meningar om hur lämpligt det är att äldre barn pådetta sätt omplaceras.Det är beklagligt att många svenska par måste väntaförgäves på att få adoptera ett barn. Det är beklagligt inteminst därför att det också runt om i världen finns mångabarn som far illa och som aldrig får en egen familj att växaupp hos. Vi anser att det nu finns anledning att se över denrådande situationen. Exempel på frågor som bör belysas är:Måste de svenska utredningarna ta så som ofta ärfallet? Hur kan adoptionsorganisationernas arbeteeffektiviseras och underlättas? Kan svenska statensinternationella organ underlätta kontakterna med nyaländer? Hur kan man sänka kostnaderna för de blivandeadoptivföräldrarna? Har de lite äldre barnen anpassat sigväl i vårt samhälle? Finns det behov av särskilt stöd till derasadoptivföräldrar?Enligt vår mening bör () få i uppdrag att genomföra en utredning;NIA:s ovan beskrivna goda kunskap och stora erfarenhetpå området bör vara en god grund att utgå från i ett sådantöversynsarbete. Vi anser därför att utredningsresurser börställas till nämndens förfogande. Det bör enligt våruppfattning ankomma på regeringen att anvisa erforderligaresurser. Med hänvisning till ovanstående hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utredning rörandeinternationella adoptioner och att medel därtill anvisas.