ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Ju633 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Sf630 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts angående en utvidgning avbrottsbalkens regler om ''försättande i nödläge''.
mot · GE02Ju634 · 1991-01-25 00:00:00 — Påföljden för olovlig körning begås i ett mycket stort antal olovligakörningar enligt 3 § trafikbrottslagen (1951:649). Depersoner som gör sig skyldiga till olovlig körning utgör i deflesta fall en trafikfara.Den gällande bestämmelsen omförverkande av fordon i 7 § trafikbrottslagen har inte ökatrespekten för denna lag.Värdena på de förverkade fordonen har enligt en avriksåklagaren genomförd undersökning i allmänhet varitlåga -- . De förverkade fordonen har därigenom lättkunnat ersättas genom förvärv av andra fordon.Riksåklagarens undersökning har visat att de personerfrån vilka förverkande skett tidigare dömts för trafikbrottvid ett flertal tillfällen och att varje lagföring avsett fleratrafikbrott.Det händer ofta att personer som blivit stoppade avpolisen och rapporterade för olovlig körning sätter sig ibilen direkt därefter och fortsätter färden. Inte sällaninträffar det också att personer som åtalats för olovligkörning helt ogenerat själva kör bil till och frånrättegången.Maximistraffet för olovlig körning är fängelse i sexmånader. För att öka respekten för stadgandet i 3 §trafikbrottslagen bör straffet för detta brott höjas tillfängelse . Genom en sådan höjning blir det ocksåmöjligt att tillgripa exempelvis anhållande och häktning omdet visar sig att den misstänkte trots förverkande inte kanavhållas från att fortsätta sin brottsliga verksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att höja straffsatsen för olovligkörning i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GE02Ju635 · 1991-01-25 00:00:00 — Säkerheten i trafiken är beroende av många olikafaktorer. En väsentlig olycksrisk är alkoholförtäring itrafiksammanhang. Onykterheten i den svenska trafiken ärmed internationella mått mätt mindre än i andra jämförbaraländer. Det är säkerligen många bidragande orsaker till attså är fallet.En väsentlig faktor bakom den relativt sett gynnsammasituationen torde vara att tidigt fick enpromillelagstiftning, som innebar att körning ialkoholpåverkat tillstånd, därest alkoholhalten i blodetuppnådde viss nivå, regelmässigt resulterade i frihetsstraff.Domstolarna tillämpade lagen mycket konsekvent, vilketmedförde att förutsebarheten av fängelsestraff var stor.Denna lagstiftning, och tillämpnigen av den, i kombinationmed informativa insatser har resulterat i att allmänhetenkommit att betrakta onykterhet i trafiken som ett mycketallvarligt brott. har kommit att bli ett föredöme närdet gäller att bekämpa trafiknykterhetsbrott.Den senaste revideringen avtrafiknykterhetslagstiftningen har emellertid lett till enoroande utveckling. Synen på trafiknykterhetsbrott hållersnabbt på att ändras. Tillämpningen av frihetsstraff även vidmycket höga promilletal minskar kraftigt. Man skullemöjligen kunna ha en viss förståelse för detta, därest annanpåföljd som den tilltalade och omgivningen fann likakännbar, kom till användning. Skyddstillsyn i kombinationmed bindande föreskrifter att följa en behandling skullesäkerligen i vissa fall ha god individual preventiv verkan ochockså vara acceptabel ur synpunkten att förebygga dennatyp av brott. Men i rättstillämpningen har i ökadutsträckning villkorliga domar kommit att dömas ut ävenvid mycket höga promilletal. Denna tolkning av lagen vardet nog få som förutsåg.Tydligen ger den nuvarande lagstiftningen, tillsammansmed förarbetena, möjlighet till en tillämpning, som intebara strider mot allmänhetens rättsuppfattning utan ocksåmot de försäkringar som under lagstiftningsprocessens gånggavs att det inte skulle innebära en mildare syn pårattfylleribrott i förhållande till tidigare praxis.Det är viktigtatt den rättsliga processen understryker att rattfylleri är ettallvarligt brott, och då är valet av påföljder viktigt.Villkorliga domar vid här ifrågavarande brott äroacceptabla också från andra utgångspunkter. Sådanapåföljder skall endast tillämpas därest fara för fortsattbrottslighet ej föreligger. Ifråga om rattfyllerister kan sägasatt faran för nya körningar i alkoholpåverkat tillstånd alltidär för handen.För trafiksäkerheten är det viktigt att den nuvarandetrenden i tillämpningen av den nya rattfyllerilagstiftningensnarast bryts. Om detta ej kan ske på administrativ väg ärdet viktigt att göra sådana förändringar i lagen attrattfylleriets straffvärde återställs och att därmedpåföljderna blir så kännbara att lagen även fortsättningsvisfår en tillräcklig allmänpreventiv effekt. Trafiksäkerhetenbehöver detta stöd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillämpningen av den nyalagstiftningen angående rattfylleri.
mot · GE02Ju637 · 1991-01-25 00:00:00 — I debatten om åtgärder mot prostitutionen möter mansom regel ett mycket blygsamt intresse förmannen/könsköparens roll. Nästan uteslutande är det talom kvinnan/den prostituerades rehabilitering medanmannen lämnas därhän. Detta kan naturligtvis ha sin grundi att prostitutionen är en fullt legal verksamhet om manbortser från ''kopplare'' och minderåriga. Men anser manatt prostitutionen är en djup kränkning och nedvärdering avkvinnan, är det förbluffande att man inte angriperproblemet med männen och låter detta komma till uttryck ilagstiftningen. Jag -- och därvid delar jag erfarenheten medsociala fältarbetare -- är av den bestämda åsikten att enkriminalisering skulle få den helt övervägande delen avkönsköparna att lämna gatan. Alla skulle bli mycketobehagligt berörda av att bli antecknade av polis ochdärmed hamna i en offentlig handling.Det blygsamma intresset för männens roll iprostitutionen är så mycket märkligare som man i all annankommersiell verksamhet noga beaktar både tillgång ochefterfrågan. Tillgången kan naturligtvis animera ett visstefterfrågebehov, men helt klart är att en stark efterfråganalltid håller tillgången på marknaden vid liv.Prostitutionen har genom den snabbt ökande HIV-smittan fått en ny och skrämmande dimension. Deprostituerades ofta förekommande narkotikamissbruk harmed tanke på den nya farsoten blivit en helt livsfarlig miljö.Den senaste statliga utredningen, som resulterade iproposition 1981/82:187 och gav vissa till intet förpliktanderekommendationer om information bland annat i skoloroch vid militära förband, har uppenbarligen inte haft någonmärkbar verkan. För den skull är det efter dennatioårsperiod att vidta andra och förhoppningsviseffektivare åtgärder mot vad som allmänt kallas ''dendjupaste förnedring av kvinnan''. Att å ena sidan medmånga medel bekämpa sådan företeelse och å andra sidange fritt fram åt det man bekämpar är inte värdigt enkulturnation. Med hänvisning till ovanstående hemställsatt hos regeringen begär en förutsättningslösutredning gällande restriktivare lagstiftning omprostitution.
mot · GE02Ju640 · 1991-01-25 00:00:00 — Enligt mycket välgrundade beräkningar kan ca 150personer av de totalt ca 800 dödsfall i trafiken direkthänföras till alkoholrelaterade trafikolyckor. Dessutomberäknas ca 1 200 personer skadas på grund av alkohol.Trafikonykterheten och dess konsekvenser kan därför utanöverdrift påstås vara det i särklass största enskildatrafiksäkerhetsproblemet.Inför utlovade statsministernskärpningar av kravet på nykterhet i trafiken. Detta hadesin grund i väl underbyggda vetenskapliga slutsatser, och enpå dessa bildad mycket omfattande opinion om enväsentligt skärpt syn på rattfylleri och en sänkning avgränsen för straffbar alkoholpåverkan.Det av regeringen framlagda förslaget innehöllemellertid helt otillräckliga förslag, och förändrades sedanav . Den nu reviderade lagen innebär en sänkningtill . Dessutom delas rattfylleribrotten in i tvågrader. Normalgraden benämns rattfylleri, där straffet ärböter eller fängelse . I praktiken innebärdetta ett normalstraff med böter.Om straffvärdet för en gärning anses så stort att fängelsebör följa på brottet, bör detta bedömas som grovtrattfylleri. Här skall dock rätten, enligt regeringensförarbeten, fästa särskilt avseende vid omständigheter somtalar för en lindrigare påföljd än fängelse. Som skäl förfängelsestraff skall förutom brottets art också beaktas omdet är fråga om återfall.När det gäller grovt rattfylleri står alltså påföljdsvaletmellan fängelse och någon icke frihetsberövande påföljd.Regeringen framhöll i sin proposition att straffvärdet förgrovt rattfylleri normalt inte är så högt att det i sig motiverarfängelse. Detta innebär en klar förändring gentemottidigare med i det närmaste automatiskt påföljdsval. Det äruppenbart att regeringens förändrade syn kommer tilluttryck i förarbetena. Praxis i domstolarna har ocksåändrats drastiskt. Det är en oroande utveckling.Vi hävdar att framförandet av bil med högapromillehalter eller i kraftigt berusat tillstånd är ett bevis påuppenbar likgiltighet inför andra människors säkerhet tillliv och hälsa. Det är en faktor som talar för fängelsestraff.Det är beklagligt att ett i den allmänna opinionen klartförankrat synsätt vad gäller rattfylleri på grund avregeringens politiska intentioner, sådana de kommer tilluttryck i motivuttalanden i förarbetena, inte leder till denpåföljdspraxis som tillämpats vid rattfylleri/grovt rattfyllerisedan lång tid tillbaka och som klart kunnat motiveras avintresset att upprätthålla en allmän laglydnad och gemöjligheter att för gärningsmannen föreskriva vård.Alkohol och trafik hör inte ihop. Detta måste klartkomma till uttryck i lagstiftningen. Brott mot sådanbestämmelse måste leda till påföljd som har stöd i detallmänna rättsmedvetandet och inte hindras av regeringensjuridiska krumbukter. Regeringen bör således återkommatill med förslag till förändringar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till förändradlagstiftning rörande påföljdsval vid rattfylleribrott på sättsom anförts i motionen.
mot · GE02Ju641 · 1991-01-25 00:00:00 — Bekämpandet av ekonomisk brottslighet ges sedan fleraår hög prioritet av riksdag och regering -- i budgeten. Menpolis- och åklagarmyndigheter visar inte sammabeslutsamhet och handlingskraft när det gäller attgenomföra politikernas goda avsikter i praktiken -- man görför lite åt problem som växer. På många håll läggsutredningar om ekonomisk brottslighet åt sidan, särskilt närdet gäller mera avancerad brottslighet. Poliser och åklagaresom skulle ha sysslat med att utreda ekonomisk brottslighetanvänds för andra ändamål. Vissa tjänster är helt enkeltobesatta, man har inte anställt någon.Som skäl för att man inte gör mer uppger man bristanderesurser, ökad brottslighet, svårare brottsutredningar elleratt annan brottslighet är mera angelägen att utreda ochbestraffa än ekonomisk brottslighet. Risken för upptäcktoch straff vid ekonomisk brottslighet är nästanförsumbar -- om inte brottet är av tämligen enkelbeskaffenhet och rör små belopp. De stora och svåraekonomiska brottslingarna klarar sig, medan de småstraffas. Den ekonomiska brottsligheten här i landet rör sigsammanlagt om . Undersenaste året har också antalet konkurser ökat i betydandegrad. Sakkunniga på området misstänker att en stor del avkonkurserna har samband med ekonomisk brottslighet.Avancerad ekonomisk brottslighet kan också haförgreningar utomlands och till annan svårartadbrottslighet, t ex narkotikabrott.Några grundläggande fel i lagstiftningen har intepåpekats från polis- eller åklagarhåll när det gällerekonomiska brott. Inte heller tycks det råda någon brist ide resurser som ställt till förfogande för polis ochåklagare. Lösningen på problemet måste alltså sökas påannat håll.Den här utvecklingen kan inte få fortsätta!Bekämpandet av ekonomisk brottslighet måste drivas medkraft och uthållighet och med effektiva medel, medanvändande av de resurser som ställt tillförfogande. Regeringen bör se till att så sker ochinformera om vilka förbättringar som kan görasoch när ekonomisk brottslighet kan förväntas bli bekämpadpå ett effektivt sätt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om effektivt ingripande motekonomisk brottslighet.
mot · GE02Ju643 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:U655 hemställsatt hos regeringen begär en slutlig lösning avden svenska kommunarresten.
mot · GE02Ju644 · 1991-01-25 00:00:00 — Benzodiazepiner i samband med rattonykterhet Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:So511 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att spåra förekomstav benzodiazepiner i samband med rattonykterhet.
mot · GE02Ju646 · 1991-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:T439 hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en särskild lagregelför falsk polisanmälan med en påföljd svarande motmenedsbrottet.
mot · GE02Ju648 · 1991-01-25 00:00:00 — Gränsen för grovt rattfylleri Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:So336 hemställs1. att beslutar om en sänkning av gränsen förgrovt rattfylleri till ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbudet mot befattning med ochbruk av narkotika.
mot · GE02Ju701 · 1991-01-25 00:00:00 — En av hörnstenarna i vårt statsskick är att den dömandemakten skall utövas av skickliga, kompetenta, oavhängigaoch oväldiga domare. Domarkåren är rättsstatens sistautpost.Efter vilka kriterier sker hos oss utnämning av domare?Vem tillkommer utnämningsmakten? Finns det någongaranti för att utnämningsmakten icke missbrukas -- det ärden fundamentala frågan som motionen handlar om.Domartjänsterna kan indelas i tre grupper med hänsyntill tillsättningsförfarandet. Till den första gruppen hörbland andra justitieråd och regeringsråd(verkschefstjänster och liknande). Till den andragruppen hänförs bland andra i hovrätt och ide tre största tingsrätterna (anmälningstjänster). Tillden tredje gruppen räknas hovrättsråd, i annantingsrätt, chefsrådman och rådman(förslagstjänster).Det är endast beträffande förslagstjänsterna -- dentredje gruppen -- som granskning och meritvärdering ägerrum med tillgodoseende av de självklara kraven påoffentlighet och insyn. Så sker genom en särskildtjänsteförslagsnämnd. En annan sak är att även dennämnden bör befästa sin opartiskhet genom attordföranden i får säte ochstämma i nämnden.Den som utnämns till justitieråd, i hovrätt ellerlagman i , och behöverföljaktligen icke få sina meriter underkastade dengranskning och värdering som vederfars den som sökerbefattning som i annan tingsrätt eller somhovrättsråd. Den påtalade olikheten är självfallet ytterstotillfredsställande från objektiv synpunkt. Den bordedärför vara omöjlig att försvara. Tjänsteförslagsnämndenskall ju vara en garant för att utnämningar sker utanovidkommande hänsyn och på ett frånrättssäkerhetssynpunkt oantastligt sätt -- för att återge vaddepartementschefen yttrade i propositionen l989/90:79 omdomarbanan och meritvärderingen vid tillsättning avdomartjänster. Frågan kvarstår emellertid som obesvaradvarför departementschefen med denna klarsynta inställningavstod från att utrusta nämnden med befogenheten atthävda dessa principer även vid övrigadomartillsättningar.Även från rent konstitutionella synpunkter är detangeläget att åstadkomma sådana garantier att denverkställande makten kan frigöra sig från varje form avmisstanke att utnämningsmakten missbrukas på något sätt. ''hustru får ej ens misstänkas.'' Här finns olikamöjligheter. I ankommer det på senaten att godkännaviktiga domarutnämningar. Hos oss har framförts tanken att''ordinarie domartjänst skall tillsättas i turordning så, attregeringen tillsätter tjänsten första gången den blir ledig,tillsätts tjänsten av lagutskott ochtredje gången tillsätts den av , ochså vidare i samma följd''; förslag till ny grundlag l988 avbland andra den bortgångne , Timbrosförlag. En ytterligare möjlighet är att regeringen icke skalläga frångå eller gå utanför tjänsteförslagsnämndens förord,som då om möjligt skall omfatta tre namn; i nämnden skalldå ingå ordföranden i . Andralösningar kan säkert finnas. Utgångspunkten bör emellertidvara att genom medverkan utifrån säkerställa en såfullödig domarkår som möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i förfarandet vid tillsättning av domartjänster somförordats i motionen.
mot · GE02Ju702 · 1991-01-25 00:00:00 — Antalet nämndemän i tingsrätt m.m. Nämnden i tingsrätt -- som utgör del av vårt rättsarv --skall spegla det allmänna rättsmedvetandet och gängsevärderingar på ett någorlunda allsidigt och representativtsätt.Nämnden skall vidare vara så bestämd att den harförmåga att bidraga till kontinuitet och likformighet irättstillämpningen.Det förstnämnda skälet, att nämnden skall svara föråterkopplingen till rådande värden och värderingar, är tillyttermera visso grundlagsfäst i tryckfrihetsförordningen. I12 kap 5 § stadgas sålunda för val av jury att ''blandjurymännen bör skilda samhällsgrupper ochmeningsriktningar samt olika delar av länet varaföreträdda''. I tidigare motioner samt i tidskriftenNämndemannen l989 nr 3 s 23 ff har jag närmare utvecklatskälen för min ståndpunkt.De båda angivna ändamålen som sålunda utgör grundenför nämndens legitimitet -- representativitet ochkontinuitet -- förutsätter att antalet nämndemän är lägstfem samt att mandatperioden är lägst . Denna ordninghar gällt tidigare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att möjligt återinföra deregler som tidigare gällt för såväl antalet nämndemän sommandatperiodens längd.
mot · GE02Ju703 · 1991-01-25 00:00:00 — En tingsrätt dömde en person för bl.a. rån tillskyddstillsyn med särskild behandlingsplan, s.k.kontraktsvård. Enligt särskild föreskrift skulle personenunderkasta sig vård på behandlingshem enligt en avskyddskonsulenten ombesörjd behandlingsplan. I domenförordnade tingsrätten att vederbörande skulle kvarbli ihäkte till dess han överlämnades för föreskrivenkontraktsvård.Enligt justitieombudsmannen -- som i annatsammanhang tog del av vederbörandesbehandlingsjournal -- hade det inte varit möjligt förtingsrätten att förordna om fortsatt häktning i detförevarande fallet. Emellertid uttalade JO förståelse förmotivet för häktningsbeslutet nämligen att tingsrätten velatsäkerställa att personen i fråga verkligen infann sig påbehandlingshemmet. (JO:s ämbetsberättelse 1990-1991. )Enligt min mening bör tingsrättens förfarande''legaliseras''. Även om kontraktsvård förutsätterfrivillighet och samtycke, är det ändå från rättsordningenssynpunkt angeläget att säkerställa att vården kan tagasin början på avsett sätt. Utan sådant förordnande omhäktning kommer den dömde att 'släppas ut på gatan'' medde olika risker som kan vara förenade härmed. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring avrättegångsbalken att häktning får ske i avbidan på att iskyddstillsynens form beslutad kontraktsvård kan påbörjas.
mot · GE02Ju704 · 1991-01-25 00:00:00 — Nuvarande långa handläggningstider för taxeringsbesvärär oacceptabla. Ärenden kan ofta få vänta på avgöranden iflera år redan i länsrätten.Nuvarande taxeringslag saknar bestämmelser om närtaxeringsbesvär ska vara avgjorda eller när yttrande senastska ha lämnats om taxeringsärendet. har sådanagränser funnits.För den som besvärar sig över taxeringsnämndens beslutär det normalt angeläget att få ett beslut i rimlig tid. Senareårs taxeringar är ofta beroende av de tidigare besvären. Nyabesvär tillkommer om inte den skattskyldige tröttnar avutmattning.En fortsatt ökning av omloppstiderna i skattemål kan ejgodtas. Åtgärder behövs för att hejda den pågåendeutvecklingen mot allt längre handläggningstider. Även omarbetssituationen på domstolssidan varit mycket pressadunder senare år bl.a. beroende av resursbrist, torde bl.a. deförenklingar angående taxeringsförfarande ochskatteprocessen som skett snart kunna leda till attarbetsläget inom domstolarna förbättras. Det kan ej helleruteslutas att den tillsatta domstolsutredningen kankomma att leda till förbättringar i arbetsläget fördomstolarna och till kortare handläggningstider. Detta ärdock en eventuell positiv utveckling , som enligt vårmening knappast kan avvaktas. Vi anser därför tiden numogen att föreskriva en tidsfrist inom vilkentaxeringsbesvär senast ska vara avgjorda.För myndigheternas och domstolarnas effektivitet bördet vara av stor vikt att en viss tidsgräns finns då yttrandeoch beslut ska ha meddelats. Endast vid fall av uppenbarfördröjning genom åtgärder från den skattskyldige börsådana gränser få överskridas.Enligt vår uppfattning bör beslut i länsrätten normalt tassenast efter taxeringsåret. Regeringen börlägga förslag om detta. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om snabbarehandläggning och beslut vid skattskyldigs besvär övertaxering.
mot · GE02Ju705 · 1991-01-25 00:00:00 — Ersättning för rättegångskostnader i förvaltningsprocessen Med hänvisning till vad som anförts i motion1990/91:Sk804 hemställsatt begär att regeringen skyndsamt läggerförslag till lagstiftning om ersättning förrättegångskostnader i förvaltningsprocessen (utomskattemål) i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GE02Ju706 · 1991-01-25 00:00:00 — I ett rättssamhälle är det mycket viktigt att kriminellaövergrepp handlägges skyndsamt inom rättsväsendet.Särskilt angeläget är detta när brottmålet gäller underårigapersoner.Gällande lag stadgar förtur för mål med underårigalagöverträdare. Men regler saknas för sådana fall då denunderårige är brottsoffer/målsägande. Även om det är storskillnad i rättsligt hänseende mellan gärningsman ochbrottsoffer bör förtur gälla även i målsägandesituationen.Detta kan motiveras av flera goda skäl. Rent juridiskt är detofrånkomligt att bevismöjligheterna kraftigt försämras viddröjsmål med lagföringen. Men framför allt är detlättbegripligt från rent mänsklig synpunkt att barn ochungdomar som brottsoffer far särskilt illa av en långtutdragen ovisshet genom fördröjd rättsprocess.Rättsväsendet kan behandla dessa brottmål medunderåriga med förtur utan stöd av lag men med hänsyn tillsakens angelägna natur bör en uttrycklig lagregel införas,som stadgar förtur för brottmål där underårig ärmålsägande i varje fall vid brott mot . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagreglerad förtur av brottmålmed underårig målsägande.