mot · GE02Ub162 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:85 Växa med kunskaper -- om gymnasieskolan och vuxenutbildningen Att som individ få ökade kunskaper betyder utvecklingoch ett berikande av tillvaron, somframtidsmöjligheterna vidgas.För att skolan skall kunna leva upp till sin enaståendeuppgift att förmedla kunskap krävs att dess utbudtillhandahålles på ett sådant sätt att alla kan tillägna sigdetsamma oberoende av bostadsort, sociala förhållandenm.m. Kunskapsutbudet måste också förekomma i sådanvariation, både till innehåll och omfattning, att det kantillgodose vitt skiftande intressen och förutsättningar.Mot den här bakgrunden skulle det kunna vara naturligtatt oreserverat ställa sig bakom propositionen eftersomdenna formulerar en hög ambition både vad gällerutbildningsnivå och valmöjligheter. Det är emellertid intemöjligt. Vi känner stor tveksamhet på en rad punkter vadgäller möjligheterna att realisera alla goda tankar och attsåledes ge varje elev just den utbildning som han eller honär mest betjänt av.Kommunerna skall enligt propositionen vara skyldiga atterbjuda alla ungdomar mellan 16 och 20 årgymnasieutbildning. Basen skall utgöras av 16 nationellaprogram riktade mot olika områden. Efter ett förstagemensamt år kan programmen delas i grenar som kan varanationella eller lokala. Därutöver skall eleverna kunnaerbjudas individuella program där hänsyn tas till depersonliga behoven och förutsättningarna.Ett viktigt motiv för förslaget till ny gymnasieskola angesvara att kvalitén på utbildningen skall förbättras samtidigtsom den skall vara bättre anpassad för arbetsmarknadensbehov, både den nationella och den internationella.Behov av ett tvåårigt alternativMot motivet har vi ingenting att invända eftersom detöverensstämmer väl med de krav flera gångerframfört. Vi ser emellertid en risk med att en tvåårigutbildningsmöjlighet helt saknas. Detta har också medskärpa framhållits av flera erfarna yrkesvägledare.Erfarenheten från nuvarande gymnasieutbildning är att detvååriga utbildningarna är populära bland ungdomarna.Den risk som vi anser finns, är att studietrötta elever hellreavstår helt från gymnasieutbildning istället för att börja påen treårig kurs. Enligt vår mening bör någon eller någrayrkesinriktade program utformas så att ett tvåårigtalternativ kan inrymmas.Den oro vi känner för att en del elever helt väljer bortgymnasieskolan, understryks av att det inte blir någonsjälvklar rättighet att som vuxen få genomgågymnasieutbildning. I propositionen anges apropåkommuners och landstings uppgifter: ''De bör sträva efteratt erbjuda utbildning i den utsträckning som motiveras avbehov och efterfrågan i kommunen''. Den enskildesönskemål ställs här alltså inte i förgrunden på samma sättsom när det gäller ungdomar under 20 år.Den arbetsplatsförlagda utbildningenVi delar den uppfattning som flera remissinstanserframfört angående svårigheterna med att förverkliga denarbetsplatsförlagda utbildningen. Det gäller framför alltglesbygdskommuner och kommuner med ensidigtnäringsliv. Svårigheter har uppkommit redan under denförsöksverksamhet som ägt rum. I propositionen anförs attdet beror på att skolan saknar vana av kontakter medarbetslivet, att tiden varit för kort för ackvisition av platseroch att det varit svårt att engagera småföretagen.Enligt vår uppfattning har regeringen underlåtit att drade rätta slutsatserna av detta. Inför en reformering avgymnasieskolan som till så stor del bygger på godakontakter med näringslivet borde denna del förberetts.Framför allt borde överläggningar upptagits medsmåföretagarnas organisationer beträffande derasmöjligheter att tillhandahålla elevplatser. Vi utgår från attdet i sådana sammanhang skulle framkommit attfinansieringsfrågorna inte är tillfredsställande lösta.Riksdagen bör nu uppdra åt regeringen att upptaöverläggningar med näringslivet så att den planeradearbetsförlagda undervisningen kan förverkligas.Fortbildning av lärare och SYO-konsulenterFörslaget till ny gymnasieskola innebär att stora kravställs på personalen vad gäller nytänkande, flexibilitet ochanpassning till nya arbetssätt. För att lärare och SYO-konsulenter skall ha en chans att så snabbt som möjligt klaraav sin roll i den nya skolan och inte minst när det gäller attvägleda och hjälpa eleverna måste enligt vår uppfattning entämligen omfattande fortbildning genomföras. Vi kan intefinna att detta behov beaktats i propositionen, således inteheller vad det gäller finansieringsfrågan. Enligt våruppfattning måste fortbildningsbehovet medtas iberäkningen av kostnaden för reformens genomförande.ReligionsundervisningenDe existensiella frågorna gör sig alltmer gällande idagens samhälle. Frågor om livsåskådning, om liv och död,om moral och etik engagerar inte minst många ungdomar.De många inslagen av främmande kultur och andrareligioner i vårt land har bidragit till detta. Skolan har hären synnerligen viktig uppgift när det gäller att informera ochvägleda eleverna på detta område. Självfallet skall allaelever ha rätt till samma kunskap och vägledning i dessaangelägna frågor. Enligt vår mening skall eleverna därförerhålla undervisning i religionskunskap inom samtligaprogram. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tvåårigt alternativ igymnasieskolan,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortbildningsbehovet för lärareoch SYO-konsulenter samt att kostnader för detta måstemedtas vid finansieringen av reformen,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den bör uppta överläggningar med representanter förnäringslivet för att den arbetsplatsförlagda utbildningenskall kunna fungera,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om alla gymnasieelevers rätt tillundervisning i religionskunskap.