mot · GE02Sf35 · 1991-03-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:119 Särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension Regeringen föreslår ett särskilt kommunaltbostadstillägg som komplement till det nuvarandekommunala bostadstillägget till folkpension. Bestämmelserhärom tas in i en särskild lag, som avses träda i kraft 1 maj1991 och gälla till utgången av . Åtgärden ärföranledd av regeringens tidigare föreslagna skattereform,där konsekvensinsikt uppenbarligen saknats vad avserdenna kategori pensionärer, som blir lidande på''århundradets skattereform''.I återkommande motioner har kostnadsanalyserförgäves efterlysts i de förslag, som regeringen föreläggerriksdagen och som drabbar kommunerna. ÄDEL-reformenär ett exempel på kommunala kostnadsövervältringar,lärarnas kommunalisering och sexåringars skolstart ett parandra. Inga av dessa åtaganden har kommunerna ännukunnat beräkna konsekvenserna av. Det är därför nu fögaberättigat att kommunerna skall betala regeringens misstagi form av obefintliga ekonomiska analyser.Motionsyrkandena om ekonomiska konsekvensanalyserförefaller därför ha fått ett stärkt motiv och stöd i anledningav det förslag, som regeringen nu förelägger riksdagen.Riksdagen borde därför reagera med ett bifall till dennamotions yrkande.Kommunerna har förelagts ett skattestopp -- med rätta.Det förutsätter emellertid att regeringen därpå respekterarkommunernas ekonomiska situation och sålunda inteålägger dem ytterligare pålagor -- vare sig från staten ellerindirekt från landstingssidan. har KBT-förslaget blivitännu en sådan pålaga, som kommunerna ej kunnat förutse.Regeringen avser att under löpande budgetår belasta demmed oförutsedda utgifter på ytterligare 300 miljoner kronor.Ändå vet regeringen att kommunerna (landstings- ochprimärkommuner) har ett negativt sparande,motsvarande !Ett exempel från kommunfältet: kommun har iDagens Nyheters undersökning om kommunernasekonomiska styrka tilldelats platsen 282 av landets 284kommuner. Något utrymme för skattehöjning existerarinte. hade kommunen landets högstakommunalskatt. Den förmådde inte heller i sitt senastebudgetbeslut att återföra skattenivån till den utlovadenivån. Skatten är därför alltjämt hög. Ändå intarkommunen den ekonomiska bottenposition, som angivits.Avvikelsen från kommungenomsnittet visar ett negativtutrymme för en skattehöjning på -1,25. Detta oavsett att enskattehöjning ej är tillåten. Verksamhetsresultatet för 1989uppges vara -0,14. Den ekonomiska ''styrkan'' -0,23renderar kommunen platsen 282. Regeringens föreslagnaKBT-höjning beräknas kosta kommunen oplanerade 1,3milj.kr., vilket motsvarar en skattehöjning på --som ju inte får tas ut. Pensionärernas andel avkommunbefolkningen är 22 procent.Till den anförda situationen må läggas, att kommunenjust abrupt förlorat ett företag med 174 anställda, vilkethotar att utplåna en hel ort. Flera varsel, som berörkommuninvånarna, har följt i spåren. Till detta skall läggas,att kommunen har en jordbruksbefolkning, som utgöromkring en femtedel av invånarna med de oerhördaomställningsproblem, som det livsmedelspolitiska beslutetmedför för en glesbygdskommun. Kommunen står sålundamitt uppe i stora befolkningsmässiga ocharbetsmarknadsrelaterade problem. Det är otänkbart ochoförsvarligt, att kommunen under sådana premisser skalltvingas betala regeringens misstag.Av de anförda exemplen framgår att de enskildakommunerna näppeligen bör förväntas repareraregeringens misstag. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att , för att kompenserapensionärerna, hos regeringen begär ett sådant förslag somlägger betalningsansvaret på beslutsfattarnivå,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt beslut, som påverkar kommunernas ekonomi frånbegynnelsen, skall förses med tillfredsställande ochuttömmande kostnads- och konsekvensanalyser.