mot · GE02U666 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningÖverallt i världen kränks de mänskligarättigheterna. I flera stater som kallas demokratiska skerallvarliga brott mot mänskliga rättigheter. Att stater skrivitunder olika för mänsklig rätt är inte hellernågon garanti för att de följs.I svensk utrikes- och biståndspolitik har skyddet av demänskliga rättigheterna ingått som en centraldel. Det är viktigt att fortsätter att utveckla denlinjen. måste alltid vara konsekvent i försvaret avde mänskliga rättigheterna. Ekonomiska och politiskaintressen från svensk sida får inte innebära att vår röst låtersig tystas i kritik mot olika länder där det sker brott mot demänskliga rättigheterna.FNs MR-kommissionSverige är medlem i för de mänskliga rättigheterna (). Detta sista år som medlem i kommissionenmåste fortsatt användas aktivt. Kommissionen behandlarvarje år sådana klagomål från enskilda personer ellerorganisationer mot stater som ''förefaller att utgöra ettsammanhängande mönster av grova och tillförlitligt styrktakränkningar av mänskliga rättigheter och grundläggandefriheter. ''har också utvecklat ett system avsärskilda rapportörer eller arbetsgrupper (lands- ellertemavisa) med uppgift att övervaka regeringars respekt förmänskliga rättigheter.Sverige bör lyfta fram det växande problemet med statersom formellt kallas demokratier (eftersom de harflerpartisystem och yttrande- och tryckfrihet) men sombakom den vackra ytan döljer en terror som i vissa fall ärlångt mer brutal än i flera diktaturer.Exemplet PeruEtt exempel är som har flerpartisystem, men därbrutalt våld från såväl den nationella armén ochdödsskvadroner som från den terroristiska SenderoLuminosogerillan gör varje tal om demokrati innehållslöst.I en tredjedel av landet, där hälften av befolkningenlever, råder undantagstillstånd och medborgarna saknar därsina grundlagsfästa rättigheter.Sedan 1980 har 18 000 människor dödats i politiska mord och mer än 4 000 människor är försvunna. De som framför alltdrabbas är personer som är aktiva i folkliga rörelser ochvänsterpartier. De utgör måltavla för bådemilitären/dödsskvadronernas och Sendero Luminososterror.Det senaste året har situationen ytterligare försämratsp.g.a. det ekonomiska åtstramningsprogram som presidentFujimori lagt fram. Det leder till socialt våld vilket i sin turökar det politiska våldet.Det senaste året har de mänskligarättighetsorganisationerna utsatts för attentat. I februari1990 sprängdes bomber utanför lokaler tillhörandeAmnesty, Röda korset och internationellajuristkommissionen. Mänskliga rättighetsaktivister ochadvokater finns bland de försvunna och mördade.1987, 1988 och 1989 var det land från vilket mankunde rapportera flest försvunna.Trots dessa kusliga siffror och fakta har det varitproblematiskt att resa Perufrågan i FNs MR-kommission.Det beror på att det latinamerikanska ''blocket'' oftaskyddar varandra. Det är därför nödvändigt att hitta nyavägar för att bättre bevaka från MR-kommissionenssida.Exemplet FilippinernaEtt annat exempel är som internationelltfortfarande har ett relativt gott rykte under presidentAquino. Många har uppfattningen att situationen idagnågra år efter Marcosdiktaturens fall har förbättrats vadgäller mänskliga rättigheter.I verkligheten förhåller det sig tvärtom. Vad gällerförsvinnanden, politiska arresteringar, tortyr och mord såredovisar mänskliga rättighetsorganisationerna iFilippinerna fler offer än vad som var fallet underMarcosdiktaturen.Under av Marcosdikatur fanns 20 000 politiskafångar. av Aquinos demokrati är siffran 12 000politiska fångar.Under åren 1987 till 1990 har sju MR-advokatermördats, vilket lett till att ytterligt få advokater törs tasig an fall som berör MR-frågor.I juli 1990 beslöt att vemsom helst kan gripas utan arresteringsorder. Det innebär defacto ett undantagstillstånd, även om ett sådant inteofficiellt har utlysts.De som drabbas av repressionen är framför alltmänniskor som tillhör den lagliga vänstern och folkligarörelser som inte förespråkar väpnad kamp i Filippinerna.Men också MR-aktivister och människor inom kyrkan hörtill de fängslade, torterade och mördade.LIC-strateginI både exemplet och är det en särskildterrorstrategi som är grunden för det våld som gömmer sigbakom den formellt demokratiska ytan. Det är en strategisom framarbetats i Pentagon och kallas ''Low intensityConflict'' (Lågintensiv konflikt), LIC.Den går i korthet ut på att just skapa en formelldemokratisk yta med flerpartisystem och yttrande- ochtryckfrihet som kan visas upp mot omvärlden. Under dennayta byggs speciella dödsskvadroner upp, som är icke-officiellt kopplade till armén. Dessa skvadroner användssedan för att eliminera ledare och aktivister från den lagligavänstern och folkliga rörelser.Mänskliga rättighetsorganisationer i länder där LIC-strategin används menar att situationen på sätt och vis ärvärre än under en uttalad diktatur. Det beror på attomvärlden bedras av statens demokratiska yttre, samtidigtsom den direkta repressionen i flertalet fall är värre änunder tidigare diktatur.Sverige bör i lyfta fram denna frågaoch se till att den får en reell behandling och leder till förslagom åtgärder.Barnens rättigheterDen antog enkonvention om barnens rätt i samhället. Den antogs utanomröstning, d.v.s. ingen stat motsatte sig antagandet.När konventionen öppnades för undertecknande den 26januari 1990 skrevs den under av 62 stater.Ingen tidigare konvention om de mänskliga rättigheternahar fått en motsvarande uppslutning så snart efterantagandet. För att bindas av konventionen krävs dockäven att avtalet ratificeras.Konventionen har ett mycket stort värde och kan spelaen stor roll i arbetet att försvara barnens rättigheterinternationellt.Konventionen stadgar bl.a. barns rätt till liv, hälsa ochutveckling, rätt till religionsfrihet och att fritt få uttryckasina åsikter, rätten till utbildning, social trygghet, lek ochvila, handikappade barns och flyktingbarns rättigheter.Det slås också fast att exploatering av barn förbjuds,t.ex. i form av arbete, prostitution och pornografi.Efterlevnad av konventionenMen det räcker inte med vackra deklarationer. Detavgörande nu är hur konventionen efterlevs. Enligtförslaget ska detta kontrolleras av en övervakningskommittébestående av tio experter som nomineras avsignatärstaterna men de agerar i egen kapacitet. fåren särställning som en av de organisationer som ska biståkommittén.FNs har också beslutat att ta uppfrågan om efterlevnad på dagordningenför möte.Sveriges naturliga skyldighet är att leva upp tillkonventionens stadgar. Barn som är särskilt utsatta i vårtland är framför allt flyktingbarnen. Här finns också mångaexempel på myndighetsövergrepp. Särskilduppmärksamhet måste därför riktas på flyktingbarnensrättigheter i vårt land.Sverige måste också vara ett land som aktivt arbetar föratt bevaka barnens rättigheter i andra länder. SvenskaRädda Barnen, korset, ochflera andra organisationer kan här bidra medfaktainformation som kan ligga till grund för ett svensktagerande i övervakningskommittén och i MR-kommissionen.Aktuella rapporter om övergrepp mot barn som börligga till grund för ett svenskt agerande i är Svenska Rädda Barnens rapport om denisraeliska statens terror mot barnen i ''intifadan'' ochAmnesty Internationals larmrapport om dödsskvadronersmördande av gatubarn i . Likaså bör de mycketuppmärksammade rumänska barnhemsbarnens situationtas upp.De homosexuella och MR-fråganEn stor grupp människor som ofta glöms i arbetet förmänskliga rättigheter är de homosexuella. I mängder avländer är de utsatta för grym förföljelse. Grunden förförföljelse kan vara reaktionära tolkningar av olikareligioner, konsekvenser av machokulturers synsätt eller destyrandes egna homofobier.Sverige är jämfört med många andra länder ett tolerantsamhälle i denna fråga, även om de homosexuella också härutsätts för olika typer av diskriminering och förföljelse.Men har förutsättningar att gå i spetsen för attlyfta fram de homosexuellas situation som en del i arbetetför mänskliga rättigheter. Det bör bl.a. ske i för mänskliga rättigheter.Starkare institutionFN har beslutat att göra 1990--99 till FNsfolkrättsdecennium. Alla ansträngningar måste göras --både av regeringar och organisationer -- för att ökarespekten för folkrätten och efterlevnaden avinternationella konventioner.Regeringars försök att stoppa kritik med icke-inblandnings argument måste bemötas effektivt medfredliga medel. För att det ska fungera krävs att FNs ochden internationella rättens organ ges resurser och starkareinstitutioner.I linje med detta bör i FN driva frågan ominrättandet av en särskild kommissarie för övervakning avde mänskliga rättigheterna.Internationella domstolen i måste få reellamöjligheter att beivra folkmordsbrott och andra brott motmänskligheten. Det måste bli möjligt att ställa statsledare --sittande eller störtade -- till svars. En fällande dom mot enfolkmördare skulle bli en varning till andra och verkaförebyggande.På borde också MR-frågorna ges en störreroll bl.a. genom att en särskild MR-avdelning inrättas. Denskulle dels kunna ansvara för en svensk skärpt bevakningav efterlevnaden av i olika stater, delsansvara för utbildning i MR-frågor av UDsambassadpersonal. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FNs skall resa frågan om brott mot mänskligarättigheter i en rad formellt demokratiska stater där den s.k.LIC-strategin används,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten att vidtaåtgärder för att garantera att flyktingbarn i alla lägenbehandlas humant,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FNs i samband med behandlingen av efterlevnadenav skall lyfta fram brott motkonventionens stadgar av mot palestinska barn på deockuperade områdena, av mot landets gatubarn,av mot landets barnhemsbarn,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FNs skall lyfta fram frågan om förtrycket av dehomosexuella i en mängd stater,5. att begär att regeringen i FN tar initiativ förinrättande av en särskild kommissarie för övervakning av demänskliga rättigheterna,6. att begär att regeringen tar initiativ för attförstärka effektivitet ienlighet med vad i motionen anförts,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en MR-avdelning påUD.