mot · GE02L31 · 1991-06-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:194 Förverkande av rätt att ta arv, m.m. I ett rättssamhälle krävs harmoni mellan det allmännarättsmedvetandet och det rättsliga regelsystemet. Som ettav de mest upprörande exemplen på motsatsen anförs oftaföljande situation. Enligt gällande rätt kan faktiskt enbrottsling som dödat en människa få arv efter brottsoffret.Ett typexempel har jag personligen erfarenhet av från minåklagartid. Det gällde en man som brutalt slagit ihjäl helasin familj bestående av hustru och två barn. Mannendömdes till sluten psykiatrisk vård men hans arvsrätt efterden mördade hustrun kunde inte förverkas. Det finns tyvärrflera liknande brottmål och i inget fall har gärningsmannengått förlustig arvslott eller livförsäkringsbelopp.För det allmänna rättsmedvetandet framstår naturligtvissådana fall som synnerligen stötande. Det är obegripligt ochorimligt att den som dödat en annan människa ska kunnadra ekonomisk nytta av dödsfallet.Upprepade kravFrågan om översyn av gällande regler för förverkande avrätt att ta arv eller testamente eller att fåförsäkringsersättning har behandlats i vid fleratillfällen. krävde en sådan översyn avregeringen. Men någon översyn gjordes inte och regeringenmeddelade felaktigt att ärendet slutbehandlats. Under 1990upptäckte jag detta och motionsvägen återupptog jagärendet med krav på att den begärda översynen verkligenskulle genomföras. biföll motionen och skärptemed all rätt tonen och krävde snabbt ett regeringsförslag påriksdagens bord.Otillfredsställande propositionNu äntligen har regeringen överlämnat sin propositiontill . Där föreslås ändringar av gällande rätt iföljande avseenden. Gärningsmannens rätt till arv,testamente eller försäkring ska förverkas -- förutom viduppsåtligt dödande -- också när denne orsakat någons dödgenom uppsåtligt våldsbrott för vilket lindrigare straff änfängelse inte är föreskrivet. För psykiskt stördagärningsmän ska det krävas synnerliga skäl för att få behållasin rätt. Även för andra gärningsmän införs ett motsvarandeundantag.Den sålunda föreslagna ordningen kan inte ansestillfredsställande och de angivna begränsningarna avförverkandemöjligheterna är svårförståeliga.Bättre lösningDen naturliga huvudregeln bör vara att om en persongenom brottslig handling orsakat en annan persons död, såhar gärningsmannen förverkat sin rätt till arv, testamenteeller försäkring efter brottsoffret. Detta bör gälla vid allabrott, oavsett om handlingen varit uppsåtlig eller vårdslössamt oavsett straffskalans spännvidd. Härigenomomfattas -- till skillnad från regeringsförslaget -- alltsåexempelvis inte bara grovt vållande till annans död utanäven ringa misshandel, då offret avlidit.Från denna huvudregel måste dock finnas möjlighet attgöra rimliga undantag. I regeringsförslaget utformasundantagsregeln så att förverkande inte ska ske om detföreligger synnerliga skäl däremot med hänsyn tillgärningens beskaffenhet med beaktande bl.a. avgärningsmannens ålder och psykiska hälsa. I denna del börtilläggas att hänsyn även bör kunna tagas tillomständigheterna i övrigt. Här måste göras enhelhetsbedömning med beaktande av samtligaomständigheter. Genom mitt förslag till utformning avhuvudregeln kommer flera olika fall att prövas medåberopande av undantagsregeln. Vid tillämpningen kräverdet i motsvarande mån en nyanserad rättspraxis. Det är dåsjälvklart att en yngre gärningsman som begått ett lindrigarebrott har större utsikter att undgå förverkande än andragärningsmannakategorier. I vissa fall kan det även framståsom befogat att eventuella bröstarvingar får tillgodogöra sigde aktuella beloppen i gärningsmannens ställe. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring i 15 kap. 2§ och sådan lydelse av 100 a § lagen(1927:77) om försäkringsavtal att utvidgning sker avmöjligheterna till förverkande av rätt att ta arv ellertestamente eller att få försäkringsersättning.