mot · GE02K216 · 1991-01-25 00:00:00 — Fördjupad demokrati och ökad rättssäkerhet SammanfattningInte i något fritt land i världen har den offentliga maktenen sådan omfattning som i . Det är ingen tillfällighet.Vårt land har styrts och styrs av föreställningen att enpolitisering i demokratins namn skall prägla större ochstörre delar av samhället.Med en sådan demokratisyn som utgångspunkt finns detingen gräns för den offentliga maktens anspråk -- och ingetskydd för den enskildes egna intressen.Men varje människa är unik och har rätt att i störstamöjliga utsträckning forma sin tillvaro utan inskränkningarfrån det allmänna. Begränsas den sektor det allmännabeslutar över ökar de enskildas frihet. Den enskildes frihetförenas med krav på ansvar för egna handlingar och respektför andra människor.Utgångspunkten vid lagstiftning skall vara att lagarbehövs för att öka medborgarnas säkerhet ochvälbefinnande i samhället, inte för att stärka det allmännasmakt över de enskilda.Ett rättssamhälle kan existera endast i en livskraftigdemokrati. Demokratin kan fungera endast i ettmarknadsekonomiskt system.Det demokratiska systemet måste vara uppbyggt så attmedborgarna får goda möjligheter att påverka de beslutsom fattas. Annars förlorar demokratin sin livskraft.I denna motion redovisar moderata samlingspartietförändringar som är nödvändiga för att öka medborgarnasinflytande och rättssäkerhet. Några av de viktigaste kravenär: Öka möjligheterna till personval. Det ökar kontaktenmellan väljare och politiker. Fler folkomröstningarstärker demokratin. Ett visst antal väljare bör kunna krävafolkomröstning. Minska antalet riksdagsmän. Detmotverkar politikernas anonymitet. Förbättrautskottsarbetet i genom att återgå till tidigareledamotsantal 15 i stället för de 17 som beslutades eftervalet . Förläng mandatperioderna och skiljkommun- och riksdagsval. Då stärks väljarnas inflytande ide lokala valen. Färre lagar och regler ger ökad frihet förde enskilda. Människor måste få bestämma mer över sinaegna angelägenheter. Hänsynen till medborgarnasrättssäkerhet och integritet måste sättas i första rummet vidlagstiftning. Det allmänna får inte ensidigt gynnas på deenskildas bekostnad. Ge den enskilde tolkningsföreträdevid tvist med det allmänna, då ramlag tillämpas. Ramlagarär ofta oklara och därför måste den enskildes ställningstärkas i sådana tvister. Grundlagsskydda äganderätten,avtalsfriheten samt näringsfriheten. Ge enskilda ökadrätt till skadestånd från det allmänna vid felaktigmyndighetsutövning. Grundlagsskydda rätten att ståutanför en organisation, d.v.s. den negativaföreningsrätten. Reglera ideella föreningars verksamheti lag i syfte att stärka den enskildes ställning. Genomförfolk- och bostadsräkningar högst och ta dåstor hänsyn till den enskildes integritet.Rättssäkerheten och demokratin har brister idagDet finns stora brister i vårt samhälle såväl vad gällermedborgarens inflytande över den demokratiska processensom den enskildes rättsliga ställning i förhållande till detallmänna. Personer som väljs till politiska uppdrag ärofta anonyma på grund av att väljaren röstar mer på partiän person. Utrymmet för folkomröstningar är begränsat.Därmed kan en riksdagsmajoritet genomdriva beslut trotsatt en folkomröstning skulle kunna visa att folkets flertal äremot beslutet. Väljarens möjlighet att påverka valet i sinegen kommun har i praktiken inskränkts genom att val tillriksdag och kommun hålls . Sfären för enskiltbeslutsfattande har krympt. I takt med den offentligasektorns tillväxt har allt fler regler tillkommit sommedborgaren måste rätta sig efter. Lagarnas tillämpningkan vara svår att förutse. Det allmänna gynnas, både genomreglernas utformning och genom att det allmänna har bättreresurser än vad den enskilde förfogar över, då reglertillämpas. En majoritet i kan genomdriva enlag trots att den senare befinns vara grundlagsstridig.Kontrollen av lagstiftningen är bristfällig. Det allmännaundandrar sig sitt ansvar då regler tillämpas fel motenskilda. Möjligheterna till skadestånd är otillräckliga.Äganderätten är hotad genom såväl högt skatteuttag sommissgynnande lagstiftning. Näringsfriheten är inskränkt,bl.a. genom monopol, särskilda bidragsbestämmelser m.m.Medborgarnas integritet har bristfälligt skydd mot bl.a.samkörning av dataregister.En växande känsla av maktlöshetUtvecklingen har lett till att allt flermänniskor känner sig allt mer maktlösa.Den enskildes möjligheter att hävda sina egna önskemålhar på många områden fått stå tillbaka för offentliga ellerkollektiva intressen. Då lagar har tillkommit har denenskildes intressen ofta satts i andra hand.När regler tillämpats fel mot de enskilda har detallmänna undandragit sig sitt ansvar för att kompensera dendrabbade. Äganderätten har inskränkts genom stigandeskattetryck och missgynnande lagstiftning.Samtidigt upplever många människor att de inte kanpåverka samhällsutvecklingen. En ökande del av folket harförlorat förtroendet för den demokratiska processen och förpolitiska beslut.Få väljare har någon direkt kontakt med valda politiker,eftersom de upplevs som anonyma. Den främstaanledningen till detta är att väljarna erbjuds att rösta påpartier snarare än på personer. Utrymmet förfolkomröstningar är begränsat.Starka politiker och svaga medborgareI frågor där människor tidigare bestämde själva skall nubeslut fattas av politiska organ eller myndigheter. Lagar ochföreskrifter har blivit styrande också inom den enskildespersonliga sfär. har den offentliga verksamhetenbyggts ut. För att finansiera denna har skattetrycket stadigtökat.Den förda politiken är baserad på en socialistiskideologi. I denna finns en övertro på kollektiva lösningaroch styrning av människors beteende. Det är därför ingenslump att enskilda har blivit allt mer maktlösa.Den nuvarande socialdemokratiska regeringen slårdogmatiskt vakt om eller till och med försöker utvidgaredan förlegade socialistiska och kollektiva system ochföreteelser. Detta sker trots de -- för allt fler -- uppenbarafelslut och misslyckanden som är en sådan politikskännetecken.En konsekvens av denna politik är att enskildasrättssäkerhet har inskränkts. På område efter område enskildes intressen satts i andra hand.Det finns från socialdemokratisk sida en ovilja att vidgamöjligheterna till kontroll av politisk och offentligmaktutövning. Detta har bland annat tagit sig uttryck i ettmotstånd mot stärkt lagprövningsrätt för domstolar ellerutredning av frågan om inrättande av enförfattningsdomstol.Otillräcklig kontroll av offentlig maktutövning utgör isjälva verket ett hot mot den politiska demokratin.Medborgarna har rätt att förvänta sig att även politikerföljer givna spelregler. Sker inte detta har berörda politikeri själva verket gått vid sidan av det mandat väljarna givitdem. Det ligger i sakens natur att detta är ägnat att skapaförtroendekris mellan väljare och valda.Fördjupad demokratiMånga väljare känner främlingskap inför den politiskaprocessen och upplever de politiskt valda företrädarna somanonyma. Fenomenet är desto allvarligare då det inträffarunder en period då politiska beslut omfattar allt störreområden i samhället och påverkar de enskilda medborgarnaalltmer ingripande.Medborgarnas inflytande över de politiska beslut somformar vårt samhälle måste, enligt vår mening, stärkas.Därmed ökar möjligheterna för att de lagar som stiftas tarstörre hänsyn till de enskildas önskemål.Väljarna måste få väljaEtt nytt valsystem måste införas i . Förändringarbör vidtas års val. Väljaren måsteges ett starkt inflytande över vilken person som skallrepresentera honom eller henne i riksdag, landsting,kommunfullmäktige eller kyrkofullmäktige.Ett sådant system med personval skulle minskaavståndet mellan väljare och de valda. Medborgarnasinflytande över de politiska besluten skulle öka om devaldas framtid i första hand avgörs av väljarna i stället förav partiorganisationerna. Ett sådant system skulle med allsannolikhet leda till ett påtagligt minskat politisktinflytande över människornas vardag. Den politiker somgjorde sig till tolk för omfattande offentlig styrning ochkontroll av medborgarnas tillvaro skulle inte bli vald elleråtervald.Det svenska valsystemet är extremt. I motsats till så gottsom varje annat demokratiskt land ges väljaren i sågott som inget inflytande alls över vilken person som skallrepresentera honom eller henne i riksdag, landsting ellerkommunfullmäktige. Väljaren har i praktiken att väljamellan de olika ''personpaket'' som partierna presenterar.Detta torde vara en viktig orsak till att politiska beslut fåttså stor betydelse för det svenska samhällets utveckling.Inom ramen för dagens valsystem borde det varasjälvklart att det är partiets medlemmar som i öppna val fickavgöra hur det ''personpaket'' som skall presenteras förväljarna skall se ut, vilket är utgångspunkten för det systemmoderata samlingspartiet använder. Men detta räcker inte.Valsystemet bör ändras så att ett partis samtliga väljare fåravgöra vilka personer som skall vara deras representanter.Det tillämpade svenska valsystemet tillgodoser myckethögt ställda krav på proportionalitet för de partier somklarat den uppställda spärren på av rösterna.Däremot saknas nästan helt möjlighet till personval.Starka skäl talar för att bibehålla det proportionellavalsystemet. Varje röst bör vara lika mycket värd. Det endaacceptabla undantaget är en viss småpartispärr.Det går att inom ramen för ett proportionellt system ökapersonvalsinslaget. Exempel på detta är med sin''kumulering'', vilket innebär att en viss kandidat kan fådubbla personröster av en väljare. Länder medmajoritetsval i enmansvalkretsar får personvalsinslagettillgodosett men tappar möjlighet tillproportionalitet. majoritetsval genomförs i tvåomgångar, där den andra omgången endast genomförs omingen kandidat fått i den första omgången.Finland har ett valsystem som förenar principerna omproportionella val och direkt personval. Vid valet röstarväljarna inte på partierna utan på enskilda kandidater. Påvaldagen finns i vallokalen en förteckning över allakandidater som anmälts i valkretsen. Kandidaterna ärupptagna listvis i sådan ordning som partierna bestämt.Varje kandidat har tilldelats ett nummer. Valsedeln utgörsav en vit sedel med en rund ring och i denna ring skallväljaren skriva numret på den kandidat som väljaren villstödja. En valsedel som saknar nummer blir ogiltig.Personvalet är således obligatoriskt.I genomförs valet i två omgångar, vilketinnebär att varje väljare har en röst för enmajoritetsvalsomgång i enmansvalkretsen och en röst för enproportionell omgång med regionala valsedlar.Det är givetvis möjligt att skapa ett nytt svensktvalsystem som bygger på proportionalitet och personval. Avdet ovan anförda framgår att det finns flera tänkbaramodeller. Ett nytt valsystem måste dock garantera såvälriksproportionalitet som påtagligt inslag av personval. Detsenare skulle t.ex. kunna åstadkommas genom att varjeväljare har två röster, varvid den ena rösten används vidmajoritetsval i enmansvalkretsar och den andra vidproportionellt val i regioner.Ett sådant valsystem skulle spela en viktig roll när detgäller att förnya svensk demokrati. Väljarna skulle gesmöjlighet att även välja person, närheten mellanriksdagsmännen och väljarna skulle öka högst väsentligtoch det skulle med all sannolikhet bli högre i tak ipartierna i takt med att de framtid direkt avgjordesav väljarna i stället för av partiorganisationerna.Var och en av dessa förändringar är betydelsefull.Sammantagna skulle de leda till en radikal förstärkning avväljarnas inflytande.Frågan om ökade möjligheter till personval bör utredassnarast. Mot bakgrund av frågans betydelse bör den inteutredas tillsammans med andra grundlagsfrågor utanutredas separat.Färre riksdagsmänSveriges riksdag omfattar 349 ledamöter. Motbakgrund av vårt lands folkmängd är detta i ettinternationellt perspektiv ett alltför stort antal.Om antalet riksdagsmän minskade skulle detta ocksåleda till en ''arbetsdugligare'' riksdag.Antalet riksdagsmän bör således minska. En minskningmed 100 ledamöter till inalles 249 är, enligt vår mening,lämpligt.Då en minskning av antalet riksdagsmän även medförandra nödvändiga ändringar i valsystemet bör frågan bliföremål för utredning.Förbättra utskottEfter valet beslutade en majoritet i attvarje utskott skulle bestå av 17 ledamöter i stället för 15.Från moderat sida motsatte vi oss denna förändring.Enligt vår uppfattning byggde utökningen av antaletledamöter inte på några principiella eller genomtänktaöverväganden. Det var endast fråga om att anpassautskottsorganisationen till den dagsaktuella politiskasituationen. Den aktuella förändringen var ägnad att öppnavägen för framtida snabba förändringar avriksdagsordningen beroende på hur kommande val skullekomma att utfalla.Enligt vår mening har denna kritik fullt fog för sig ännu.Frågan om antalet utskottsplatser har behandlats vid ettflertal tillfällen tidigare av såväl offentliga utredningar somi . Innan den olyckliga ändringen 1988genomfördes hade stor enighet rått om att det inte varlämpligt med så många ordinarie platser i utskotten att detskulle garantera representation för samtliga partier sompasserat 4-procentspärren. Med 15 platser i varje utskottskulle någorlunda stora partier erhållautskottsrepresentation, ansåg man. Det ansågs vidare varaett lämpligt tal för att utskotten skulle kunna arbeta ismidiga och effektiva former.Om ytterligare partier i framtida val passerar 4-procentspärren, men inte erhåller tillräckligt antal mandatför att vara garanterade ordinarie platser i utskotten,kommer troligen nya krav att resas om ytterligare ökning avantalet ledamöter i utskotten. Det ligger i sakens natur attdetta är ett orimligt läge. Med inte alltför orealistiskaantaganden om kommande valresultat skulle till och medsituationer kunna uppstå då antalet ledamöter i riksdageninte skulle förslå för att besätta samtliga utskottsplatser.Övertygande skäl talar därför för att börbesluta att återgå till tidigare gällande ordning med 15ledamöter i varje utskott.Fler folkomröstningarDet finns möjligheter att anordna rådgivande -- ochbeträffande grundlagsfrågor beslutande -- folkomröstning.Vi menar att folkomröstningar används i alltför litenutsträckning i vårt land.För närvarande bestämmer en majoritet i omen folkomröstning skall ske. Något minoritetsskydd finnsinte utom beträffande vilande grundlagsförslag. Starka skältalar för att möjligheterna att anordna rådgivandefolkomröstning skall ökas. Självfallet skall omröstning intekunna ske i alla frågor. Exempelvis bör renodladebudgetfrågor vara uteslutna.Det finns mot denna bakgrund anledning att pröva omdet bör öppnas möjlighet till folkomröstning på initiativ frånmedborgarna. En tänkbar lösning är att om ett visst antalväljare kräver folkomröstning skall rådgivande sådananordnas.Frågor gällande ökad användning avfolkomröstningsinstitutet bör utredas . börmotsvarande möjligheter till folkomröstning på detkommunala planet övervägas.Grundlagsskydda utlandssvenskarnas rösträttEnligt gällande lag har så gott som alla utlandssvenskarrösträtt, men den är inte grundlagsreglerad. Genom ett enda riksdagsbeslut medenkel majoritet kan svenska medborgare som vistasutomlands berövas möjligheten att utöva sin rösträtt. Det ärdärför av stor betydelse att skyddet för rösträtten förstärks.Detta bör ske genom att nuvarande bestämmelser omutlandssvenskarnas rösträtt skrivs in i 3 kap. 2§ regeringsformen.Skilj kommun- och riksdagsval och förlängmandatperiodernaTill skillnad från vad som gäller i andra demokratier skerriksdags- och kommunalval i . Detta ledertill att rikspolitiska frågor dominerar i den allmännadebatten inför valen.Huvuddelen av den offentliga verksamheten bedrivs ikommunal regi. Beslut som fattas i kommuner och landstinghar därför blivit alltmer väsentliga för medborgarna.Att det hos väljarna finns ett intresse för kommunalafrågor visar analyser av föregående val. Antalet väljare somlägger sina röster för olika partier i riksdags- ochkommunalvalen har successivt ökat under senare val.Med skilda valdagar skulle de kommunala frågorna --och de kommunala politikerna -- komma i förgrunden.Före 1969 års reform tillämpades fyraårigamandatperioder för valda församlingar i vårt land. Därefterförkortades mandatperioden till . Detta har fört in enryckighet och hetsighet i det politiska arbetet. Den treårigamandattiden är alltför kort.Det bör ske en övergång till fyraåriga mandatperioderför valda församlingar. Av särskild betydelse är att valeninte förrättas . bör förrättas tillriksdagen och vartannat till kommunfullmäktige ochlandsting. Annars kommer rikspolitiken att fortsätta attdominera över de kommunalpolitiska frågorna.En kyrkans valdag bör införasGenom de kyrkliga valens förläggning sammaår som de allmänna valen har sämsta tänkbara förutsättningför en kyrklig valdebatt skapats. Valdeltagandet är somregel mycket lågt.En förklaring till det svaga intresset för de kyrkliga valenär med stor sannolikhet deras placering efter deallmänna valen till riksdag, landsting och kommun. Allkraft och energi har i partiorganisationer och media ägnatsvalen i september.Alla kyrkliga val bör samlas till en ny kyrkans valdag.Denna valdag bör placeras i oktober året förekommunfullmäktigevalen. Förändringen skulle innebäraatt ökad uppmärksamhet från väljare, partiorganisationeroch media skulle kunna riktas mot de kyrkliga valen.Kyrkofullmäktige bör ha lika lång mandatperiod somkommunfullmäktige.Grundlagsskydda äganderättenNuvarande skydd för äganderätten är mycket bristfälligti regeringsformen. En riksdagsmajoritet har möjlighet attgenom vanlig lag besluta om olika begränsningar i enskiltägande.Personlig äganderätt är en viktig förutsättning i ettsamhälle vars ekonomiska system är marknadsekonomin.När äganderätten begränsas eller störs, störs ocksåmarknadsekonomin. Välfärd och enskilt ägande går hand ihand. Ägandet stärker människors oberoende ochtrygghet.En utredning bör därför göras i syfte att klarlägga huräganderättens ställning kan förstärkas i regeringsformen.Detta arbete bör påbörjas och bedrivas skyndsamt.Värna avtalsfrihetenDet finns ett starkt samband mellan äganderätt ochavtalsfrihet. Om ägaren inte har rätt att disponera över sinegendom, exempelvis genom försäljning eller uthyrning,förlorar äganderätten mycket av sitt värde.Rätten att fritt sluta avtal spelar en väsentlig roll inommånga områden i vårt samhälle. Det finns dock tendensertill inskränkningar i avtalsfriheten. T.ex. kan enligtförköpslagen ett avtal mellan två personer om köp avfastighet förlora sin giltighet. På motsvarande sätt finnsinskränkningar av avtalsfriheten inom hyreslagstiftningenoch i arbetsrättsliga lagar.Avtalsfriheten har stor betydelse för vårt samhällsskickoch bör därför ges uttryckligt grundlagsskydd. Vissainskränkningar i friheten att ingå avtal måste självfalletfinnas även . Avtalsfriheten kan inte vara heltutan begränsningar. I grundlag skall anges vilkabegränsningar som får ske.Grundlagsskydd för rätten att stå utanför en föreningDen s.k. positiva föreningsrätten, d.v.s. rätten att frittansluta sig till och tillhöra en förening, finns inskriven igrundlagen och i medbestämmandelagen. Det borde varaen självklarhet att med rätten att tillhöra en förening ocksåföljer rätten att slippa tillhöra en förening.I är dock rätten att stå utanför en förening -- dens.k. negativa föreningsrätten -- ingen självklarhet. Detförekommer att fackliga organisationer nekar eller ställerupp hinder om en medlem önskar utträda eller skaparsvårigheter för arbetsgivare som önskar anställa någon sominte är fackligt ansluten.Den elementära mänskliga rättigheten att själv beslutaom inträde i eller utträde ur en organisation är av såväsentlig karaktär att den inte av lagstiftaren kanöverlämnas till vissa organisationers avgörande. För attgarantera den enskildes frihet att själv välja eller avstå frånmedlemskap i t.ex. en facklig organisation bör därför rättenatt stå utanför en förening grundlagsfästas.Ideella föreningar utgör en viktig del av vårt samhälle.De fullgör betydelsefulla uppgifter på många olikaområden. Trots den betydelse som olika organisationersålunda har saknas normer av grundläggande karaktärbeträffande organisationernas förhållanden.Den enskildes ställning kan behöva stärkas i olikaavseenden utöver vad som kan bli resultatet av engrundlagsändring. Det finns därför skäl för en utredningrörande såväl behovet som den lämpliga utformningen avlagstiftningen om de ideella föreningarna. Tyngdpunkten ien ifrågasatt lagstiftning bör ligga i det som från samhälletssida är mest skyddsvärt, nämligen den enskildemedlemmens ställning i förhållande till organisationen.Stärk näringsfrihetenFriheten för människor att vara verksamma i den näringeller i det yrke de önskar är väsentlig i marknadsekonomin.Sker inskränkningar i dessa friheter drabbas inte endast densom önskar ägna sig åt en viss verksamhet. Ävenkonsumenternas valfrihet minskar då konkurrensen blirmindre.Det har blivit allt svårare för den enskilde att fritt utövanäring. Exempelvis har viss näringsutövning förhindratsgenom särskilda bidragsbestämmelser, monopol eller andraregleringsåtgärder. Självfallet kan det krävas vissaauktorisationskrav för viss verksamhet. äremellertid rätten att driva näringsverksamhet sågrundläggande för vårt samhälle att denna rätt bör skyddassärskilt i grundlagen.Ökat minoritetsskyddVi har ovan föreslagit att bl.a. äganderätt ochavtalsfrihet ges grundlagsskydd eller förstärkt sådant skydd.Om dessa förslag genomförs är det möjligt att samtidigtvidga den form av minoritetsskydd som föreskrivs i 2 kap.12 § tredje stycket regeringsformen. Enligt detta stadgandegäller att lag om vissa fri- och rättigheter skall på yrkande avlägst tio av ledamöter vila i minst tolv månadersåvida inte en kvalificerad majoritet bestående av femsjättedelar av ledamöterna antar förslaget till lag. Dettaskulle innebära ett väsentligt ökat minoritetsskydd.Effektivare lagprövning 1979 genomfördes en grundlagsändring som innebar attdomstolarna uttryckligen tillerkändes en lagprövningsrätt.Sedan dess gäller enligt 11 kap. 14 § regeringsformen att omdomstol eller annat offentligt organ finner att en föreskriftstår i strid med bestämmelse i grundlag eller annanöverordnad författning, eller att stadgad ordning i någotväsentligt hänseende har åsidosatts vid dess tillkomst, fårföreskriften icke tillämpas. Det finns dock en begränsning ilagprövningsrätten. Om eller regeringen beslutatom föreskriften skall tillämpning underlåtas endast om feletär uppenbart. För att en domstol skall kunna underlåta atttillämpa föreskrift som har beslutats av ellerregeringen ställs alltså mycket höga krav.Det finns exempel på bristande respekt hossocialdemokraterna för grundlagens krav vad gäller såvälinnehåll som beredning vid lagstiftning. Här kan erinras omhur det gick till då pensionsskatten infördes.Nuvarande reglering med krav på uppenbar avvikelsesom grund för lagprövning har skapat utrymme förlagstiftning som stämmer mindre väl överens medregeringsformens krav. En utvidgad lagprövningsrätt bördärför införas. Lagprövning bör kunna ske även omavvikelsen inte är uppenbar. En sådan ändring skulle göraatt domstolar och myndigheter fick större möjlighet attvägra tillämpa en grundlagsstridig lag.Författningsdomstol?Det kan tänkas att en utvidgad lagprövningsrätt inteskulle vara tillräcklig för att garantera en grundlagsenliglagstiftning och lagtillämpning. Därför kan det finnas skälatt utreda frågan om inrättandet av en författningsdomstol.En författningsdomstol i skulle ha till främstauppgift att vaka över att de i grundlagen förankrade fri- ochrättigheterna inte kränks. Utvecklingen i på dettaområde inger betänkligheter.