mot · GE02U239 · 1991-01-25 00:00:00 — HandelsfrågorHandel bör vara fri inom och mellan länder och regioner.I-ländernas förbrukning av ändliga resurser från u-ländermåste minskas så snabbt och kraftigt som möjligt, bl a medhjälp av internationella råvaruskatter och genom att självtillit ökas.Ökade råvarupriser och skatter kommer att höjakostnaderna för energiförbrukning och transporter somförbrukar ändliga resurser och ger utsläpp som belastarmiljön. Detta kommer att gynna lokal och regionaltillverkning för basbehov.Nationer ska ha rätt att skydda sin natur och miljö ochsina innevånares hälsa. Varje land ska också kunna vägraatt handla med miljö- och hälsovådliga produkter ochprodukter som framställts under omständigheter somstrider mot om de mänskligarättigheterna och barnens rätt. hänvisar vidaretill sin partimotion om en ny roll förvärldshandelsorganisationen k ekologisk dumpning måste förbjudas. Inom ramenför har en global konvention om handel medmiljöfarligt avfall antagits i . Regeringen måsteverka för att konventionen skärps och sätter totalt stopp förexport av miljöfarligt avfall från i-länder till u-länder.Den värdefulla verksamhet som IMPOD(Importkontoret för u-landsprodukter) bedriver för atthjälpa u-landsföretag in på den svenska marknaden måsteuppmuntras och utvecklas. föreslår därför attstödet till IMPOD ökas med 20 mkr.Sverige bör internationellt driva frågan om handel pårättvisa villkor. De multinationella företagens ochindustriländernas möjligheter att kontrollera handeln föregna syften måste beskäras.Miljöpartiet hänvisar vidare till partimotionen omInternationell miljöpolitik.4.4.5. skuldbördaDe fattiga ländernas skuldkris har vuxit till ett av destörsta hindren för deras utveckling. Flera länder i Afrikaavsätter av sina exportinkomster till att betalaräntor och amorteringar till i-länderna. Problemet är intebara mänskligt upprörande och omoraliskt utan innebärockså en fara för stabiliteten i världen.U-ländernas skuldsättning förvärrades radikalt isamband med oljekrisen då oljeländernaplacerade sina nyvunna rikedomar. Via världens bankerinleddes en intensiv uppvaktning för att hitta villigalåntagare bland u-ländena. Dessa behövde pengar bl.a. föratt betala sina ökade oljenotor. Bankerna krävde dock inteenligt gängse bankregler kreditvärdighet och säkerheter.Vinstförväntningarna stod i centrum. Det ansågs att länderinte kunde gå i konkurs. Många använde sina låntill de redan rikas konsumtion och till militära ändamål istället för investeringar.Under 1980-talet antog skuldbördan sådanaproportioner att vissa länder kommit att betala mer i räntatill än de får i bistånd. Detta är naturligtvisdirekt hämmande för fattiga länders utveckling och det ärde fattiga i dessa länder som drabbas hårdast.För att få fortsatta lån (till bl.a. räntebetalningar) frånVärldsbanken och harregeringarna i många fattiga länder tvingats acceptera s.k.strukturanpassningsprogram, vilket ofta innebär attbudgetarna inom socialvård, hälsovård och skola måsteskäras ned drastiskt.Den på grund av ökade oljenotan förvärrarproblemet genom en global omfördelning av inkomster.Man räknar med att de oljeproducerande länderna kommeratt tjäna om prisetligger runt /fat. Av detta belopp får u-ländernabetala , en hög summa i jämförelse medbiståndet till dessa länder.Sverige måste aktivt medverka till en lösning avskuldproblemen. Det är helt oacceptabelt att idagnettoflödet av ekonomiska resurser i många fall går frånfattiga människor i fattiga länder till rika människor i de rikaländerna. De allra fattigaste ländernas skulder måste förasöver från till (Världsbanksgruppensfond för förmånliga lån till de allra fattigaste länderna) somger betydligt mjukare villkor.Miljöpartiet föreslår att skuldnedskrivning ska kunnabytas mot vapenskrotning. Vi ser detta som ett naturligtbyte eftersom många ådragit sig skulderna justgenom vapenköp. Initiativ av denna art kan dock baradelvis lösa de enorma problem som skuldbördan innebär.För de allra fattigaste länderna måste total avskrivning avskulder vara det primära, som de nordiska ländernapåpekat i ett gemensamt uttalande inför FN.Miljöpartiet anser att biståndsmedel inte ska fåanvändas för att betala internationella bankers ochkommersiella institutioners förluster i samband med attfattiga länder inte kan återbetala sin skulder. Riskerna föruteblivna skuldåterbetalningar måste, som i alla andrasammanhang, bäras av kreditgivarna själva.Biståndsmedlen bör i stället användas direkt till projekt somkommer de fattiga i dessa länder till del och som anges idenna motion.4.4.6. Sociala frågorSverige måste i internationellt utvecklingssamarbeterespektera att andra folks kulturella och sociala värderingarkan leda till utvecklingsmål, utvecklingsvägar och tekniksom skiljer sig från vårt lands. Det är viktigt att värna enkulturell mångfald, på samma sätt som biologisk mångfaldoch genetiska resurser skall värnas.Biståndet ska inriktas på projekt och teknologi som ärförenliga med mottagarnas kultur, utbildningsnivå,kompetens och grundläggande behov. Socialakonsekvensbeskrivningar av projekten ska föregå allabeslut om bistånd.Det svenska utvecklingssamarbetet ska om möjligt tahänsyn till och bygga på traditionella sociala strukturer ochtraditionell kunskap, t ex när det gäller hälsovård ochjordbruk. Det är viktigt att utveckla kontakter med deminoritetsfolk som har en ekologiskt anpassad livsstil ochge dem möjligheter att leva kvar.För att motverka inflyttningen till storstäderna och desociala problem som detta för med sig, bör en större del avbiståndet inriktas på landsbygdsutveckling.Möjligheterna till sparande och krediter för de fattiga iu-länderna måste förbättras för att uppmuntra tillinvesteringar i utvecklingsprojekt på lokal nivå.4.4.7 Anpassad teknologiPå annat håll i denna motion har vi påpekat att det ärviktigt att använda miljövänlig och resurssnål teknologisåväl i rika som fattiga länder för att få till stånd enlångsiktigt hållbar, global utveckling. är det dock ettstort gap mellan t ex de teknologier som tillämpas i Sverigeoch de som används i våra biståndsmottagarländer. En godkunskap om de förhållanden som råder i (kulturella, sociala, ekologiska, industriella m fl) är därföravgörande för kvaliteten på det svenska biståndet.Miljöpartiet vill här peka på behovet av kunskaps- ocherfarenhetsbanker, av samordnat forsknings- ochutvecklingsarbete och av en teknikservice tillbiståndsorganisationer, företag och andra organisationersom arbetar i . Svenska biståndsorgan bör därför tainitiativ till att bygga upp en sådan kompetens och serviceom bärkraftig teknologi.Det är inte bara själva teknologin som är av betydelse idetta sammanhang. För att teknologin ska få betydelse förenskilda utveckling fordras också att den anpassastill lokala förhållanden som råder där den ska användas, tilltraditioner och sociala förhållanden. Detta arbete kan varatidsödande och fordrar en nära dialog med och förståelseför t ex bybefolkningen på landsbygden.4.4.8. NäringslivsutvecklingIndustriutvecklingen måste präglas av såväl ettekologiskt och socialt ansvar som tillit till i första hand deegna resurserna. Biståndet måste stimulera en sådanutveckling.Detta kan ske genom direkta kontakter och samarbetemellan svenskt och u-ländskt näringsliv. Ett sådantsamarbete måste grundas på den typ av verksamhet ochteknologi som behöver för att bäst kunna täckadet egna folkets behov. Sparande och kreditmöjligheter förde fattiga i måste förbättras.Ingen del av det svenska biståndet ska vara villkorat tillinköp av varor och tjänster i . Detta sätt att gynnasvensk industri har ingen plats inom ett solidariskt, svensktbistånd.De multinationella företagens makt över enskilda länderoch organisationer, deras resursförbrukning ochmiljöförstöring måste kartläggas. måste se det somsin uppgift att bl a i solidaritet med de fattiga ländernamotarbeta dessa företags världsomspännande,odemokratiska inflytande.4.4.9. Forskning och utbildningsinsatserUtbildning och kunskapsproduktion är en central frågaför . Den är avgörande för deras möjligheter tillutveckling, på alla nivåer. Exempelvis spelar alfabetiseringoch upplysning en viktig roll i familjeplaneringsinsatser,hälsovård och utveckling av småföretagsverksamhet.Utbildning är därtill ett viktigt led för u-ländernasmöjligheter att utveckla och stärka ett demokratisktsamhällssystem.Forskningen är viktig för att ska kunnakartlägga och analysera sina egna utvecklingsproblem ochutforma en egen utvecklingspolitik. Utan egen kompetensblir helt beroende av i-ländernas experter ochlösningar.Situationen i framförallt är allvarlig. Mångauniversitet förfaller och det sker en omfattande ''braindrain''. Stora biståndsinsatser kommer därför att behövaspå forskningsområdet. Det är också viktigt med ett utökatsamarbete mellan svenska institutioner och institutioner vidu-landsuniversitet.En förutsättning för att ska kunna delta i detinternationella samarbetet kring miljöhoten är att de harforskare och andra experter inom miljöområdet.Internationella strategier för en ekologiskt hållbarutveckling i världen förbiser ofta att många intehar denna kapacitet och de ''globala'' strategierna förblir i-landsstrategier.Miljöpartiet vill därför lägga ökad vikt vid utbildnings-och forskningsstöd.4.5. Bistånd till folkrörelser och andra enskildaorganisationerSverige har många folkrörelser och enskildaorganisationer med lång och gedigen biståndserfarenhet.Dessa ''frivilliga'' organisationers engagemang och storakontaktyta i utvecklingsländerna måste tas till vara ochstödjas.Bistånd som går direkt till olika gräsrotsorganisationer imottagarländerna bör öka kraftigt i takt med kapacitetenhos dessa organisationer. De har oftast en god kunskap omde fattigas situation, en stor medvetenhet om problemenoch dess orsaker, stor initiativkraft och goda idéer. Dettagäller exempelvis i hög grad kvinnorörelser i u-länderna.Frivilligorganisationerna har värdefull erfarenhet avkvinnobistånd som bör tas till vara i det statliga biståndet.Direktstöd till kvinnorörelser i bör kunnakomma i fråga. Utbildning på alla nivåer spelar här en viktigroll.Miljöpartiet föreslår att stödet genom folkrörelser ochenskilda organisationer ökar med i förhållande tillregeringens förslag. anser att undantag isärskilda fall ska kunna medges från SIDAs krav påegeninsats från organisationernas sida i projekt som stödsav SIDA.4.6. Bistånd till ÖsteuropaDen katastrofala miljösituationen i motiverarett kraftfullt svenskt bistånd till dessa länder. En avgörandeförbättring av miljösituationen i kommer dockatt ta avsevärd tid och ta särskilda resurser och särskildkompetens i anspråk. har ett stort mått avegenintresse av miljöförbättringar i och det ärdärför olyckligt om hjälp till hamnar i enkonkurrenssituation med stödet till tredje världens fattigaländer.Miljöpartiet avvisar därför bestämt att biståndspengarsom räknas in i 1-procentsmålet används för miljöstöd tillösteuropeiska länder. föreslår i stället att ensärskild fond om inrättas för stöd till Östeuropa.4.7. Bistånd genom FN och andra multilateralabiståndsorganVärldsbankens () och Valutafondens (IMF) arbetekan starkt ifrågasättas. är starkt kritiskt till denbristande förståelse för ekologiska och sociala frågor somfortfarande råder inom dessa organ.Bland exemplen på detta är iSri Lanka. Bevattning omöjliggörs nu genom dencementering av en kanal som initierat.Lokalbefolkningens självförsörjning äventyras och rismåste importeras.I bl a och har Banken stött projekt utanatt konsultera lokalbefolkningen i de berörda områdenaeller ta hänsyn till miljön eller mänskliga rättigheter, t ex förindianerna i . Vid i Indienkommer de planerade 30 stora och 3000 mindre dammarnaatt tvinga ca en miljon människor att flytta. skogs- och jordbruksmark läggs undervatten.Järnmalmsprogrammet i Carajas i är ettallvarligt hot mot regnskogarna. I projektet ingår, förutomvägar och hamn, plantager och gruvdrift på ett område likastort som !Miljöpartiet är också mycket kritiskt till destrukturanpassningsprogram som de båda organen bedriveri en lång rad . Programmen är starktexportinriktade, skapar utlandsberoende och för med sigkraftiga inskränkningar i de fattiga ländernas möjligheteratt bedriva en socialt ansvarsfull politik gentemot defattigaste.Detta visar enligt bedömning attekologiska och sociala insikter fortfarande saknas ellernegligeras inom dessa båda organ, som tillhör de mestinflytelserika när det gäller att styra u-ländernasmöjligheter till utveckling.Det finns därför, menar , starka skäl för attavbryta ett svenskt stöd genom ochValutafonden. Mot detta talar organens de facto storabetydelse på biståndsområdet och några få tendenser tillökad social och ekologisk insikt.Sverige måste ta initiativ till förändringar på de härområdena. De infrastrukturprojekt och andra projektVärldsbanken stöder måste vara ekologiskt hållbara på sikt.Noggranna konsekvensbeskrivningar måste göras såväl urmiljösynpunkt som social synpunkt innan projektengenomförs. Den lokala befolkningen måste alltid vara medi planeringen. Utrymmet bör ökas väsentligt för riktadeinsatser till särskilt viktiga områden. satsa på särskilda miljöprojekt, t ex markvård,trädplantering för brännvedsförsörjning m.m.Sverige bör vidare motarbeta de av ochValutafondens strukturanpassningsprogram som leder tillsocial nedrustning och ensidig satsning på export. I ställetbör inom dessa organ och i andra sammanhanglägga förslag till strukturförändringar som bygger på tilltrotill landets egna resurser och som tillgodoser i första handde grundläggande behoven hos landets fattiga.Miljöpartiet uppmanar regeringen att i samarbete medövriga nordiska länder agera kraftfullt för att påverkainriktningen av och Valutafondens arbete.Miljöpartiet vill avvakta resultatet av sådana svenska ochnordiska initiativ innan vi rekommenderar att Sverigeupphör att kanalisera biståndsmedel genom ochIMF.Miljöpartiet föreslår att FN inrättar ett miljöråd,motsvarande FNs nuvarande säkerhetsråd vid FN. Sverigebör ta upp frågan om inrättandet av ett sådant FN-miljörådvid den av FN ledda miljökonferensen i i juni1992. Så snart som det är möjligt bör regeringen lämnaförslag härom till de arbetsgrupper som förberedernämnda miljökonferens.Sverige deltar i en rad FN-organ och andrainternationella organisationer, vilka på ett eller annat sättdriver eller påverkar miljö-, resurs- och u-landsfrågor.Miljöpartiet redovisar närmare sina ståndpunkter imotionen Internationell miljöpolitik.5. Förslag till förändrad organisation avsolidaritetsarbetet 5.1. Omvandla SIDA!Det finns en klar länk mellan arbetet på ett resurssnåltoch miljövänligt och en motsvarande utvecklingmot hållbara samhällen i u-världen. Biståndsorganen kandärför inte enbart syssla med utvecklingsproblem i andradelar av världen och ignorera utvecklingsfrågorna i Sverige.I praktisk politik innebär detta att de svenskabiståndsorganen måste göra bedömningar av den svenskasamhällsutvecklingens betydelse för u-länderna.Biståndsorganen måste vidare granska hur den övrigasvenska förvaltningens, svenska företags ochorganisationers totala agerande påverkar u-ländernassituation. Riktmärkena i detta arbete är en resurs- ochmiljöpolitik som är hållbar och som innebär enrättvis fördelning av jordens resurser.Miljöpartiet föreslår därför att till en myndighet med ovanståendeuppgifter, dvs att arbeta både med de hinder för u-ländernasutveckling som finns i och i . Miljöpartietyrkar att frågan snabbutreds och förslag till omorganiseringföreläggs för beslut /92.Som tidigare nämnts i motionen föreslår atten Befolkningsbyrå återinförs på SIDA. Frågan bör utredasoch beslut fattas om denna organisationsförändring under1991/92. SIDA bör inkludera anslag för den nya byrån ikommande anslagsäskanden.Miljöpartiet föreslår vidare att SIDA:s Lantbruksbyråutvidgas till en Miljö- och landsbygdsbyrå med hänsyn tillde bredare ansvarsuppgifterna och ökade anslag somföreslås ovan. SIDA bör inkludera anslag även för dennaorganisationsförändring i kommande anslagsäskanden.5.2. Regeringens förslag till samordnat industribiståndMiljöpartiet tycker att motiven för och behovet av densamordning av industribiståndet som regeringen nu föreslårter sig oklara och bör preciseras. Omorganiseringen får inteleda till att svenska företags vinstintressen, den befintligasvenska resursbasens tänkande eller svenska lösningar blirstyrande för industribiståndets inriktning.Industribiståndet måste inriktas på att utveckla eninhemsk u-landsindustri grundad på självtillit och utifrånrespektive lands behov, önskemål, tekniska nivå och andraförutsättningar. Det är viktigt att industribiståndet försesmed stark och oberoende kompetens att görakonsekvensanalyser såväl när det gäller miljöfrågor somsociala frågor. Miljökonsekvensanalyser görs t ex avmiljömyndigheterna på i det län där detsvenska företaget ligger. Detta är helt otillräckligt medtanke på den särskilda kompetens som krävs för att bedömainsatser som rör ett u-lands ekologi och socialaförhållanden.Miljöpartiet yrkar därför att ökad kompetens när detgäller miljö och sociala frågor knyts till det svenskaindustribiståndet och att mera djupgåendekonsekvensanalyser görs inom dessa områden innan stödutgår. yrkar också att i övrigt industribiståndetges den inriktning som föreslås ovan.5.3. Decentralisera biståndet!Många länder som får svenskt bistånd dras medkorruption och stora administrativa problem. Det gör attmånga förvaltningar ofta mer är en del avproblemet än av lösningen på de fattigas problem! Trotsdetta kanaliseras allt mer av biståndsanslagen viamottagarländernas centrala förvaltningar och mer avansvaret att genomföra insatserna planeras attanförtros åt dem.Biståndsbyråkratin i är också centraliserad. Detleder gärna till projekt som är stora och kostsamma,eftersom tjänstemännen i annat fall inte hinner fördela deökande biståndspengarna.Principen att svenska folkets bistånd till de fattiga folkenska vara en affär mellan vår regering och mottagarländernasfungerar alltså inte utan problem!För att minska centraliseringen bör landsting ochkommuner i ökad utsträckning få möjlighet att delta ibiståndsverksamheten. Den övergripande planeringen avoch ansvaret för biståndet ska dock även i fortsättningenvara nationell.Svenska kommuner ska följaktligen kunna samarbetamed sina motsvarigheter i svenska mottagarländer. Svenskalandsting skall också kunna samarbeta med regioner i deländer de vill stödja. Vänortskontakter skall kunna knytasutifrån solidaritets- och biståndssynpunkt. Samarbetetmellan statligt och frivilligt u-landsbistånd bör vinna pådessa förändringar.Denna decentralisering inbjuder till att människor iSverige får en närmare kontakt med de fattigas situation iu-länderna. Solidariteten ökar och biståndet får ett starkarestöd. utvecklar på det här sättet ettflexibelt och engagerat nätverk på flera olika nivåer medstörre kapacitet att bidra till lösningen av problemen pålokal nivå i . Ytterst handlar det om att ersättadet nuvarande biståndet från regering till regering med ettbistånd från folk till folk.Miljöpartiet yrkar att regeringen tar initiativ till attnärmare utreda möjligheterna att decentralisera biståndet ienlighet med ovanstående förslag.5.4. Inrätta ett särskilt Östeuropa-organ!Som anförts tidigare kommer situationen i attfordra biståndsinsatser, särskilt inom miljöområdet, underen följd av år. Det krävs särskild kunskap och kapacitet fördessa uppgifter. tas alltmer av de nuvarandebiståndsorganens kapacitet i anspråk till att handläggainsatserna i Östeuropa.Miljöpartiet anser därför att ett särskilt biståndsorgan,med egen budget vid sidan av och utöver det ordinariebiståndsanslaget, inrättas för att samordna allt svenskt stödtill utvecklingen i . Detta organ ska finansieras avden särskilda fond som föreslår ska inrättasutanför det ordinarie biståndsanslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att biståndsmålet politisk ochekonomisk självständighet ersätts av ett biståndsmål förpolitisk och ekonomisk självtillit,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om attmiljökonsekvensbeskrivningar av biståndsprojekt skallföregå beslut om bistånd,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att sociala konsekvensanalyserav biståndsprojekt skall föregå beslut om bistånd,4. att till Bidrag till internationellabiståndsprogram, C 1, för /92 anslår , utöver vad regeringen har föreslagit, till eneuropeisk miljöfond,5. att till Bidrag till internationellabiståndsprogram, C 1, för /92 anslår , utöver vad regeringen har föreslagit, till enutomeuropeisk miljöfond,6. att beslutar att den del av anslaget till dettreåriga samarbetsprogrammet för Central- och Östeuropasom finansieras i statsbudgetförslag 1991/92 utgår ur deprogramtitlar där anslag för detta ändamål finns upptagnaoch i stället bekostas ur den i punkt 4. ovan föreslagnaeuropeiska miljöfonden,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättande av en europeiskmiljöfond,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättande av en utomeuropeiskmiljöfond,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bindningen av biståndsmedeltill inköp av varor och tjänster i tas bort,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inte skall stödja de avVärldsbankens och Valutafondensstrukturanpassningsprogram som leder till socialnedrustning och ensidig satsning på export,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utgångspunkter för Sverigessolidaritet med de fattiga i världen,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljö, resursanvändning, energioch jordbruk,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ekonomi och ekologi,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om helhetsperspektiv på Sverigesrelationer med fattiga länder,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om biståndets inriktning,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om globala insatser för att motverkaväxthuseffekten på jorden,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skuldavskrivning för de fattigaländerna,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skall motarbeta demultinationella företagens världsomspännande inflytandeöver enskilda länder,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om befolkningsfrågor ochfamiljeplanering,20. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om teknologi, kultur och utbildningi biståndet,21. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till kvinnor i de fattigaländerna,22. att beslutar att till Särskilda program,delposten stöd till kvinnor under anslaget C2 anvisa 100milj.kr. utöver vad regeringen föreslagit,23. att beslutar att till Bistånd till folkrörelseroch andra enskilda organisationer under anslaget C2 anvisa 200 milj.kr. utöver vad regeringen föreslagit,24. att beslutar att till Katastrofer, m.m. underanslaget C2 anvisa 400 milj.kr. utöver vad regeringen föreslagit,25. att beslutar att till Särskilda miljöinsatserunder anslaget C2 anvisa 200 milj.kr. utöver vad regeringen föreslagit,26. att beslutar att till Särskilda program,delposten befolkningsfrågor under anslaget C2 anvisa 80milj.kr. utöver vad regeringen föreslagit,27. att beslutar att till IMPODs verksamhetunder anslaget C3 anvisa 20 milj.kr. utöver vad regeringen föreslagit,28. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förändrad organisation avsolidaritetsarbetet,29. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inrätta en särskildbiståndsmyndighet för stöd till ,30.