mot · GE02Ub321 · 1991-01-25 00:00:00 — Kost- och hälsohushållning i skolan har den svenska skolan mer och merinriktats på utbildning för yrkeslivet. Med facit i hand ser vinu att vi tappat kunskap om vardagen.Stora summor har använts för att stötta s k svagakonsumenter. Många i denna grupp hade aldrig behövt blistämplade som svaga konsumenter om de redan i skolan fåtttillräckliga kunskaper.Staten har satsat miljoner på att stimulera flickor attvälja teknisk utbildning men viljan att låta alla skoleleverfå färdigheter för att få bättre kunskaper i hushållsekonomilyser med sin frånvaro.När arbetet i industrisamhället splittrades och deladesupp i löne- och egenarbete började många må dåligt bl adärför att man inte inom familjen hann att lära utvardagsarbetet och överföra normer.Nu har detta blivit skolans uppgift i stor utsträckningmen beteenden påverkas inte av information och teoretiskakunskaper. För att få förändringar till stånd måste det tillträning i praktiskt arbete. Då får också eleverna en stabilbas att stå på för att klara av sitt vardagsliv.En rad statliga utredningar visar att detfinns ett klart samband mellan sjukvårdskostnader ochlivsföring. Förutom sunda kostvanor och en sund livsföringär det viktigt att man kan tillägna sig godavanor när det gäller fysiska aktiviteter för att klara depåfrestningar som arbetslivet kan utgöra t ex i form avbelastnings- och förslitningsskador. De tunga arbetenatorde ha minskat , däremot är förslitningsskadorvanliga i arbetet. Orsaken härtill kan troligen sökas i attnutidsmänniskan utvecklat sina fysiska anlag dåligt. Det ärdärför viktigt att den ''nya'' läroplanen för gymnasieskolanger utrymme för idrott och ergonomi.Hemkunskap i grundskolanI princip avgör varje rektorsområde hur undervisningenska organiseras och vem som ska genomföra den. ''Rullkök''(spis på rullbänk) har blivit den enda satsningen förundervisningen i många låg- och mellanstadieskolor.Lektionerna har blivit ''demonstrationslektioner''. Menglädjande nog finns också exempel runt om i landet där envälutrustad hemkunskapslokal finns att tillgå ochlektionerna har förts till sammanhängande pass så elevernajämsides med den teoretiska undervisningen får möjlighettill egna praktiska övningar. Undervisningen bedrivs avhushållslärare eller i samarbete klasslärare/hushållslärare, sk kompanjonlärarskap, med goda undervisningsresultatoch motiverade elever.Vi anser att hemkunskapsämnets ställning i grundskolanmåste stärkas. Hemmen erbjuder inte i sammautsträckning som förr tillfällen att inhämta elementärakunskaper i matlagning och varukännedom. Skolansuppgift är också att förmedla det kulturarv som matenutgör. Sammanhängande arbetspass borde finnas, likasåmöjlighet till praktiskt utövande av matlagning. Riksdagenbör ge regeringen till känna vikten av att sammanhängandeundervisning/arbetspass för hemkunskapslektionernaskapas inom varje rektorsområde.I annan motion till har föreslagiten utökning av antalet timmar för hemkunskapsämnet igrundskolan.GymnasieskolanNär skoleleverna uppnår gymnasieåldern börjarsambandet mellan kost, hälsa och den personliga ekonomingöra sig märkbar. Då är frågorna mera personliga ochhandlar exempelvis om egen bostad och egen matlagning.Det är först på gymnasial nivå som det är möjligt att fullt utgå in på de näringsinriktade aspekterna på maten. Härförkrävs grundläggande kunskaper i kemi, fysik, fysiologi medflera andra ämnen -- kunskaper som eleverna tidigare intehunnit få.Förr hotades människan av epidemiskainfektionssjukdomar. är hotet främst betingat av detegna livsmönstret. Ett alltför uppskruvat tempo, för literörelse och felaktig kost är faktorer som är av stor betydelsei sammanhanget.Av avgörande betydelse om man vill ändra utvecklingenär utbildningen. Att undervisa ungdomar i näringslära ochpraktisk matlagning är det enda sättet att påverka dem föratt ändra sina felaktiga kostvanor. Hushållen har en centralroll när det gäller resursanvändning och miljöpåverkansamt hela den enskildes ekonomi.Kommittén för översyn av gymnasieskolansyrkesinriktade linjer (ÖGY) föreslog att utbildning i kost-och konsumentfrågor ska ges till alla elever i denyrkesinriktade delen av gymnasieutbildningen. Detföreslogs också att hushållslärare tar hand omundervisningen.Tyvärr hörsammades inte detta förslag närförsöksverksamheten med treåriga yrkesinriktade linjerpåbörjades. Vi anser utifrån de många undersökningar ochprojekt som genomförts vad gäller ungdomars kunskaperkring kost, hälsa och hushållsekonomi, att samtligagymnasielinjer måste inrymma dessa ämnen.Speciell uppmärksamhet måste ägnas åt den nya treårigalinjen, omvårdnadslinjen. När eleverna kommer tillgymnasieskolan för att börja på omvårdnadslinjen har deganska små kunskaper i matlagning och näringslära.Kunskapsöverföringen i hemmet i dessa frågor är numeranäst intill obefintlig. Eleverna måste därför tränafärdighetsmoment och teoretiska kunskaper från grunden.Det har ofta klagats på att eleverna från social-servicelinjehaft knappa kunskaper, inte minst har eleverna självakonstaterat detta när de kommit ut i praktiskt arbete. Påomvårdnadslinjen har undervisningstiden i kost-konsumentkunskap (hushållning) sänkts med ungefär enfjärdedel. För att kompensera detta har man tänkt atteleverna ska få praktisk träning under arbetsplatsförlagdutbildning. Att låta elever med små kunskaper användavårdtagarnas resurser för att få utbildning i matlagning ochtvätt måste vara fel och upplevas som kränkande för densom utsätts för denna ''vård''.Ska omvårdnadslinjen bli en god utbildning förarbetstagare inom vård och omsorg måsteundervisningstiden i kost och hushållning utökas.Lanthushållsskolor/internathushållsskolorEn viktig resurs i den regionala utbildningen ochutvecklingen utgörinternathushållsskolorna/lanthushållsskolorna.I propositionen 1990/91:18 angående'' Ansvaret iskolan'' angavs att landstingen även fortsättningsvis skullevara huvudmän för bl a konsumtion.Huvudmännens knappa ekonomi har angetts som skälnär ett flertal av dessa skolor lagts ner under senare tid.Trots att elevtillströmningen till dessa skolor har ökat. Ursamhällsekonomisk synvinkel är det dålig ekonomi att görasig av med den resurs skolorna utgör. Det är ett kortsiktigttänkande i då kunskaper om kost, hälsa ochhushållsekonomi efterfrågas i allt större utsträckning.Likaså när olika utredningar visar hur illa ställt det är meddessa elementära kunskaper inom såväl mångayrkeskategorier som inom privatekonomin.De ovan nämnda skolorna har haft enviktig roll som anordnare av den högre specialkursen ''Kost,hälsa, hushållning''. Likaså har vissa uppdragsutbildningaroch personalutbildningar förlagts till skolorna. Främst ärdet vissa landsting som insett vilken resurs skolorna utgör.Ämnet kost och hälsa inom omvårdnadslinjen har också vidnågra landsting förlagts till dessa skolor med gott resultat.I den ''nya'' gymnasieskolan måste skapas utrymme förinternathushållsskolorna/lanthushållsskolorna. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.SkolmåltiderSkolmåltiderna har i dagens samhälle stor betydelse förbarn och ungdomars hälsa och utveckling. Varje skola börutarbeta sin målsättning för skolmåltidsverksamheten. Dethandlar om elevernas välbefinnande, hälsa ocharbetseffektivitet. Kring skolmåltiden går det att bygga uppen fungerande pedagogisk enhet. Skolmåltiden ochhemkunskapsämnet skulle t ex kunna vara en gemensamresurs.När livsmedelspolitiken och jordbrukspolitikendebatteras poängteras ofta folkhälsomålet. Det borde varalika naturligt i skolan. De lokala skolprogrammen bördärför uppta en samordnad strategi för skolarbetet därfolkhälsofrågor ingår som en naturlig del. Rent praktisktbör hälsoarbetets motorer vara hälsolag där såvälhemkunskapslärare som skolsköterskan ochskolmåltidspersonalen ingår.Det nya bör ges i uppdrag att via sinfältorganisation tillse att hälsofostran finns med i skolansarbete.SkolhälsovårdenSkolhälsovårdspersonalen är, som vi ser det, en del avelevvården. Det är till skolsköterskan eleven går omhan/hon behöver hjälp, här kan man få tala ut. Som vi ovananfört är skolsköterskan även en viktig kugge ihälsoarbetet. När fattade beslut om ''Ansvaret iskolan'' och kommunerna fick utökad bestämmanderättöver statsbidraget till skolan finns det risk för attskolhälsovården blir bortglömd i sammanhanget.Underförstått övergick ansvaret för verksamheten påkommunerna. Det är nu viktigt att det nya följerskolhälsovårdsfrågan med största uppmärksamhet. Skulledet visa sig att frågan inte får en tillfredsställande lösningmåste regeringen återkomma till med förslag omersättning till kommunerna för skolhälsovården. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av läroplanen vad gällerantalet hemkunskapstimmar i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av sammanhängandeundervisning/arbetspass för hemkunskapslektionerna,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om obligatorisk undervisning omkost, hälsa och hushållsekonomi på gymnasieskolanssamtliga linjer,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det speciella behovet av utökadutbildning i kost och hushållning på omvårdnadslinjen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts ominternathushållsskolornas/lanthushållsskolornas plats i den''nya'' gymnasieskolan,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillsynen av skolans hälsoarbete,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av uppföljning avskolhälsovårdens arbete,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om idrott och ergonomi igymnasieskolans läroplan.