mot · GE02Ju31 · 1991-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:118 Förslag till lag om särskild kontroll av vissa utlänningar, m.m. motsätter sig att den föreslagna lagen omsärskild kontroll av vissa utlänningar antas. Den viktigastegrunden för detta ställningstagande är att lagen enbartskulle gälla utländska medborgare och att dessa därför blirsärskilt utpekade som presumtiva terrorister. När det ipropositionen (s 27) sägs att ''de politiska våldsdåd som harbegåtts hos oss genomgående haft sin grund i politiskamotsättningar utanför vårt lands gränser ...'', är det ett i sakfelaktigt påstående. Några våldsdåd med sådan bakgrundhar inträffat i , men allt tyder på attden helt övervägande delen politiska våldsdåd i av svenska medborgare. Vi vill som exempel pekapå den omfattande terrorvågen riktad mot statensinvandrarverks förläggningar, brev- och telefonhot motmånga av dem som engagerat sig för asylsökande, dödshotmot personer som offentligt kritiserat regeringens förslagtill ny utlänningslag, attentat mot Shells bensinstationer ochmot i kommun.Trots vår principiellt avvisande hållning till denföreslagna lagstiftningen ger vi i det följande synpunkter påden närmare utformningen av denna.Rekvisiten för lagens tillämpning är delvis desamma somi nu gällande terroristlag. Beviskravet för att en utlänningskall kunna stämplas som presumtiv terrorist sätts mycketlågt. Det är tillräckligt att ''det med hänsyn till utlänningenstidigare verksamhet och övriga omständigheter kanbefaras'' att han kommer att begå eller medverka tillterroristdåd. Som svenska avdelningen av anfört i sitt remissvar, bör rekvisitenvara mer ''handfasta'', dvs förutsätta att utlänningen harbegått eller medverkat till en brottslig gärning eller i vart fallatt sannolika skäl för sådan brottslighet föreligger.De skäl som kommittén anfört för att slopa det s korganisationsrekvisitet, vilka regeringen ansluter sig till,synes bärkraftiga.Det är utomordentligt allvarligt att det nu föreslås attrekvisitet att det måste finnas fara för en terrorhandling iSverige tas bort. Lagens tillämpningsområde utvidgasmycket starkt. Genom denna förändring kan lagen blitillämplig också på befrielseorganisationer och liknanderörelser. Att lagstiftningen har begränsats tillbefarade brott i har motiverats med attterroristbestämmelserna inte borde få en sådan utformningatt de kunde tillämpas på exempelvis befrielserörelser somför en väpnad kamp i sitt hemland (prop 1973:37 s 21 och1975/76:18 s 155). Den parlamentariska kommissionen medanledning av mordet på delade dennauppfattning och avstyrkte en sådan utvidgning som nuföreslås.De försök som görs i den föreslagna lagtexten attavgränsa bestämmelsens räckvidd leder inte till godtagbararesultat ur rättssäkerhetssynpunkt. Det uppställs krav på attden befarade terrorhandlingen skall utgöra en brottslighandling, som inte har övervägande karaktär av politisktbrott. Genom denna ordning skall regeringen få etthandlingsutrymme och kunna tillämpa den nya regeln isamklang med vår utrikespolitik. Som säger isitt remissyttrande, kan det ifrågasättas att en sådantillämpning -- där utrikespolitiska hänsyn väger tyngre änvad en objektiv rättslig prövning leder fram till -- är förenligmed FN- och krav på rättssäkerhetvid prövning av utvisning.Det är positivt att bestämmelserna om inskränkningaroch villkor i fråga om vistelseort samt byte av bostad ochanställning föreslås slopade. Den s k kommunarresten harnämligen, förutom att den knappast gått att övervakaeffektivt, upplevts som en synnerligen allvarligfrihetsinskränkning. Det har varit olyckligt att rekvisiten förtillämpningen av bestämmelsen varit så omfattande ochsamtidigt så diffusa att det inte funnits någon möjlighet attfå beslutet prövat i domstol. har ocksåifrågasatt om inte ett mycket långvarigt förbud att lämna enkommun i förening med anmälningsplikt analogt skullekunna bedömas som ett frihetsberövande iregeringsformens mening. Det skulle betyda obligatoriskrätt till domstolsprövning.De särskilda möjligheter som den nuvarandeterroristlagen erbjuder beträffande användning avtvångsåtgärder, såsom telefonavlyssning, brevcensur,husrannsakan mm, ansåg terroristlagstiftningskommitténavvika från de rättssäkerhetskrav som av tradition brukatupprätthållas i vårt land. Det krävs nämligen inte någonmisstanke om brott för att dessa tvångsmedel skall fåtillämpas. Det är tillräckligt att det är av betydelse för attutröna om en terrorhandling planläggs eller förbereds.I propositionen föreslås flera förändringar beträffandeförutsättningarna för att använda tvångsmedel i dettasammanhang. Det är i huvudsak fråga om kosmetiskaåtgärder utan verklig betydelse. En viss förbättring avrättssäkerheten uppnås dock genom att befogenheten attanvända tvångsmedel begränsas till räknat frånutvisningsbeslutet. Att det därefter krävs att det skallföreligga ''risk'' för terroristbrottslighet och att allmändomstol skall besluta i ärendet är ägnat att i viss mån stärkarättssäkerheten.I betänkandet har det gjorts en jämförelse mellanterroristlagens tvångsmedelsregler och vad som gäller i elvademokratiska rättsstater samt Jugoslavien.Undersökningen visar att endast i harstatsmakterna motsvarande möjligheter som enligt densvenska terroristlagen till kontroll av enskilda genomhusrannsakan, telefonavlyssning och brevcensur.Vänsterpartiet anser inte att det jugoslaviska rättssystemeti detta sammanhang bör vara mönsterbildande för densvenska lagstiftningen.En annan föreslagen ändring som vi välkomnar är attutlänningen vid den domstolsförhandling som föregår ettutvisningsbeslut skall ha rätt att åberopa egen bevisningenligt förebild av de regler som gäller inom straffprocessen.En avgörande brist i den nuvarandeterroristlagstiftningen ur rättssäkerhetssynpunkt gällersekretessreglerna. Avgörandet får enligt nu gällandebestämmelser i vissa fall grundas på material somhemlighålls för utlänningen. Det innebär ett flagrantåsidosättande av den grundläggande principen i en rättsstatatt en part alltid har rätt att ta del av samtligaomständigheter som en domstol eller myndighet grundarsitt avgörande på. I propositionen föreslås inga ändringar avdessa regler. Det sägs att det endast i förhållandevisbegränsad utsträckning förekommit att handlingar ellerannat material helt har undanhållits den berördautlänningen själv. Det är dock självfallet så att det inte ärmeningsfullt att väga den kvantitet handlingar som delgivitsutlänningen med den kvantitet som hemlighållits. Detavgörande är givetvis uppgiftens halt och betydelse.Vänsterpartiet kan inte godta de föreslagnasekretessreglerna.Beslut om utvisning enligt de föreslagna bestämmelsernaföreslås liksom fattas av regeringen. Denna skalldock ha möjlighet att begära ett yttrande från Stockholmstingsrätt, vilket dock inte skall vara bindande.Vänsterpartiet anser, i likhet med det remissyttrandesom avgivits av , att den föreslagnabeslutsordningen torde strida mot ochEuropakonventionens bestämmelser om rätt tillomprövning. Av detta skäl och på grund av de traditionelltstarkare rättsäkerhetsgarantierna vid domstolsprövning,bör beslut fattas av med rätt tillöverprövning i hovrätten. Med hänsyn till dessa ärendensbrådskande natur, bör ett joursystem inrättas både vidStockholms tingsrätt och vid hovrätten. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1990/91:118 om förslagtill lag om särskild kontroll av vissa utlänningar m.m.,2. att beslutar att lagen 1989:530 om åtgärderför att förebygga våldsdåd med internationell bakgrundskall upphöra att gälla ,3. att -- vid avslag på yrkande 1 -- hosregeringen begär förslag om att rekvisiten för lagenstillämpning görs mer preciserade i enlighet med vad somanförts i motionen,4. att -- vid avslag på yrkande 1 -- hosregeringen begär förslag om att det skall vara enförutsättning för lagens tillämpning att det föreligger faraför terroristhandling i ,5. att -- vid avslag på yrkande 1 -- avslår deföreslagna bestämmelserna om tvångsåtgärder,6. att -- vid avslag på yrkande 1 -- hosregeringen begär förslag om att part alltid skall ha rätt att fådel av beslutsunderlaget i ärende enligt denna lag,7. att -- vid avslag på yrkande 1 -- hosregeringen begär förslag om att skallvara beslutande myndighet i ärende om utvisning enligtdenna lag.