mot · GE02L601 · 1991-01-25 00:00:00 — De övergrepp från myndigheternas sida som bilhandlareHalvar Alvgard utsatts för har med all rätt upprört mångamänniskor. Bakgrunden är sammanfattningsvis följande:1981 anhöll länsåklagaren i län Alvgard påsannolika skäl misstänkt för grovt skattebedrägeri.Samtidigt gjordes husrannsakan varvid en stor mängdhandlingar togs i beslag. höll länsåklagaren ochpolismästaren presskonferens i varvidAlvgard betecknades som länets störste skattebrottsling.Något senare beslöt länsrätten i län ombetalningssäkring för och kronofogdemyndigheten meddeladeskingringsförbud för tre av Alvgard ägda fastigheter.Påföljande år, 1982, hävdes betalningssäkringen ochskingringsförbudet och länsåklagaren beslöt att lägga nerförundersökningen då någon brottsmisstanke inte längreförelåg.För de stora ekonomiska och psykiska lidanden somAlvgard utan egen förskyllan utsatts för yrkade Alvgardersättning av staten på sammanlagt 1,9 miljoner kronor.1984 beslöt justitiekanslern att statens ersättningsskyldighetskulle begränsas till utgörande ersättning för det felaktigafrihetsberövandet.1986 stämde Alvgard staten på 2,7 miljoner, ett beloppsom stigit genom hyresförluster, förlorad arbetsförtjänst förAlvgard och uteblivna intäkter för hans bilbolag.Staten bestred kravet bl a med motiveringen:1) att det inte i något av de angivna fallen avmyndighetsutövning förekommit fel eller försummelse somkan grunda skadeståndsansvar, vare sig isolerat ellersammantaget,2) att krav som kan ställas på myndigheten inte blivitåsidosatta,3) att Alvgard erhållit ersättning med förfrihetsinskränkningen och därigenom inte kan åberopadenna för skadestånd, (Med anledning härav återbetaladeAlvgard de jämte ränta),4) att det som förekommit vid presskonferensen inte ägtrum varken ''i'' eller ''vid'' myndighetsutövning,5) att bilbolaget inte kan erhålla skadestånd på grund avingripandet mot Alvgard, eftersom den skada som må hadrabbat bilbolaget till följd därav är en inte ersättningsgill s k tredjemanskada samt 6) att Alvgard underlåtit att besvära sig över beslutet ombetalningssäkring.Alvgard förlorade både i tingsrätten och senare ihovrätten och har nekats prövningstillstånd i HD. Domarnasom baseras på den dåvarande lagstiftningen visar med allönskvärd tydlighet att den enskilde är praktiskt tageträttslös mot staten.Hur grotesk lagstiftningen är visas av att presidenten iGöta hovrätt beklagar sin egen dom:''Hovrätten har dömt enligt den lagstiftning som gäller, menreglerna är för hårda. De ger inte den enskilde stor chansmot staten.'' (22/9 1989)Den skandalösa behandlingen av så stilenligt då denne avjustitiekanslern krävdes på i rättegångskostnader. Beloppet fastställdes avVästerviks tingsrätt men domen har överklagats.Sedan fallet Alvgard först uppmärksammades harlagstiftningen förändrats i en för den enskilde någotgynnsammare riktning. Tjänstemannaansvar har återinförtsoch i skadeståndslagen har den ändringen skett att desärskilda regler som begränsar det allmännasskadeståndsansvar upphävts. Därjämte har enparlamentarisk utredning tillsatts (Ju 1989:03) med uppgiftatt göra en översyn av reglerna om det allmännasskadeståndsansvar. Avsikten är att stärka den enskildesrätt, och utredningsarbetet skall vara klart årsutgång.I väntan på den förbättring som denna utredningförhoppningsvis leder till krävdes från borgerligt håll bådehösten 1989 och en skadeståndsrättsligsäkerhetsventil i form av omedelbara provisoriska reglersom skulle tillförsäkra ersättning åt enskilda som drabbatsav felaktigt handlande från det allmännas sida.Riksdagsmajoriteten avslog dock detta förslag.I en frågedebatt i förklaradejustitieminister att regeringen inte avsåg attersätta Alvgard eftersom staten inte gjort något fel. Påfrågan vems fel det var att Alvgard råkat så illa ut gavs ingetsvar. Justitieministern ansåg också att den nya lagstiftningeninte hade medfört högre skadestånd till Alvgard.I så fall är den ändringen i skadeståndslagen som sketthelt otillräcklig och kravet på den arbetande kommittén attföreslå förbättringar för den enskilde medborgarenutomordentligt starkt. Den behandling som för är djupt kränkande och ovärdig ett rättssamhälle.För att slå vakt om vårt rättssamhälle och för att gottgöraden som så illa behandlats av staten och fåttsitt livsverk sönderslaget är det nödvändigt att gottgöraAlvgard.Då regeringen uppenbarligen inte tänker ersättaAlvgard bör begära att regeringen snaraståterkommer med förslag till ekonomisk gottgörelse förHalvar Alvgard. Därjämte bör Alvgard befrias från kravetatt betala i rättegångskostnader. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär ett skyndsamt förslagtill ekonomisk gottgörelse för .