mot · GE02Ju27 · 1991-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:98 Bostadsdomstolens och hyresnämndernas sammansättning i vissa fall, m.m. I propositionen föreslås bl.a. att de s.k.intresseledamöterna från fastighetsägarsidan respektivehyresgästsidan i hyresnämnder och bostadsdomstol inteskall få delta i behandlingen av vissa mål. Detta föreslåsmed anledning av ett avgörande i iStrassbourg.Det är i och för sig tillfredsställande att förändringar görsi svensk lagstiftning för att uppfylla de krav somEuropadomstolens domar innehåller. Det är vidaretilltalande att intresseledamöternas betydelse genompropositionens förslag minskar. Enligt vår uppfattningräcker emellertid inte dessa förändringar.Vi har tidigare krävt en fullständig översyn av systemetmed partssammansatta domstolar och specialdomstolar.Många känner oro över att de särskilt utseddarepresentanterna i de partssammansatta domstolarna ochnämnderna inte i alla sammanhang skulle kunna frigöra sigfrån bindningen till den part som utsett vederbörande somdess representant i domstolen.Partssammansatta domstolar är fristående från deallmänna underrätterna och utgör s.k. specialdomstolar.Ofta finns ingen eller endast en begränsad rätt att överklagadessa domstolars avgöranden. Mot exempelvisarbetsdomstolens eller domar kantalan inte föras.En risk med fristående domstolar, som har att tillämpasärskilda regler inom ett visst rättsligt område, är attsnarlika rättsliga frågor kan bedömas helt olika i skiftandespecialdomstolar och allmänna domstolar. Detta ärsjälvfallet olyckligt.Det kan vidare inträffa att en tvist som parternauppfattar som nödvändig att lösa i ett sammanhang ochönskar avgjord i en och samma domstol måste handläggasi skilda domstolar. Detta medför minskade möjligheter förallmänheten att förutsäga följderna av vissa rättshandlingar.Förekomsten av sidoordnade rättssystem minskar såledesrättssäkerheten.Det kan nämnas att vissa former av specialisering avdomstolsväsendet har behandlats av rättegångsutredningen(SOU 1987:13).Enligt utredningen har utvecklingen beträffandespecialisering av domstolsväsendet nu gått så långt att detgäller att välja väg, antingen en fortsatt utarmning av deallmänna domstolarna eller en återgång till ett meraenhetligt domstolsväsende. Utredningen förordade densenare lösningen. Enligt utredningen skulle prövningen avfastighetsmål ankomma på samtliga tingsrätter. Vidareskulle även hyres- och arrendenämndernas uppgifter kunnaöverföras till tingsrätterna. Utredningen menade vidare attdet borde vara möjligt att överväga att överföra ävensjörättsmål, tryckfrihetsmål, vissa mål rörande upphovsrättsamt va-mål till tingsrätterna. I viss utsträckning har påsenare tid ärenden flyttats från specialdomstolar tillallmänna domstolar.Regeringen har tillsatt en parlamentarisk kommitté somskall se över domstolarnas uppgifter, arbetssätt ochorganisation. Av allt att döma kommer kommitténs arbeteinte att omfatta frågan om specialdomstolarna.En metod att komma till rätta med de problemspecialdomstolar för med sig är således att avskaffa dem ochlåta deras uppgifter övertas av de allmänna domstolarna.En annan lösning är att behålla specialdomstolarna menlåta dem utgöra första instans. Därmed skulle talan motderas avgörande kunna föras hos hovrätterna och yttersthos högsta domstolen.Vad särskilt gäller arbetsdomstolen skulle dess uppgifterkunna begränsas till att döma tvister mellankollektivavtalsslutande parter.Genom de nämnda modellerna skulle allmänhetenstilltro till domstolarna öka och risken för oenhetligbedömning av likartade rättsliga frågor begränsas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en fullständig översynav systemet med partssammansatta domstolar ochspecialdomstolar i enlighet med vad som i motionenanförts.