mot · GE02Jo102 · 1991-03-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:90 En god livsmiljö ArtskyddEtt införande av biotopskydd i lagstiftningen krävs omSverige ska uppfylla internationella förpliktelser pånaturvårdsområdet som tagit på sig bl.a. genom attratificera 1983.Naturvårdslagsutredningen kom inte med någralångtgående förslag i sitt slutbetänkande . Blandförslagen fanns ett förslag till lagändring som innebär ettvisst skydd för biotoper. Det här förslaget som inte alls ärtillräckligt presenteras nu i regeringens miljöproposition.Lagändringen gör det möjligt för regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer att förbjuda sådanaarbetsföretag som kan skada naturmiljön i vissa mindrebiotoper. Vi är kritiska till förslaget bl.a. därför att det integår att tillämpa på biotoper som omfattar större områden.Det går visserligen att göra naturreservat av dessa områden,men till det finns det sällan pengar hos länsstyrelserna. Detkommer, om regeringens förslag går igenom, fortfarande attvara tillåtet att skövla unika biotoper som sumpskogar ochurskogar. Det finns heller inga som helst garantier för attden här paragrafen överhuvudtaget kommer att tillämpaseftersom regeringen har rätt att inte fastställa vilka biotopersom ska omfattas av lagen.Eftersom det , då vi första gångenlade fram vårt lagförslag om art- och biotopskydd, inte harkommit fram några tillräckligt effektiva förslag till skydd förhotade arter och deras livsmiljöer väljer vi att åter igenpresentera detta förslag.Lagförslaget bygger dels på ett direkt skydd för vissatyper av biotoper, t.ex. urskogar och våtmarker, dels på ettskydd kopplat till ett visst område som är väsentligt förhotade arter. Förutom direkt skydd för naturområdenbeaktas också behovet av aktiva naturvårdsåtgärder t.ex.inom jordbruket.Centralt i förslaget är att krav på kommunalanaturvårdsinventeringar och naturvårdsplaner införs.Dessa ska tas fram i samråd med allmänheten, genomutställning och offentlig hearing, för att ta till vara lokalkunskap och lokala synpunkter. blircentral tillsynsmyndighet.Lagförslaget har utformats så att det ska kunna träda ikraft . En förutsättning för att lagförslaget skauppnå avsedd effekt är dock att tillsynssystemetomorganiseras och effektiviseras somtalerättsreglerna utökas i enlighet med vad som sagts ovan.Men vi anser att vi inte bör bygga upp ett helt nytttillsynssystem för den här lagen utan att det måste görassamlat för hela miljöslagstiftningen.LagförslagAllmän motivering 1 kap. Inledande bestämmelserAllmäntNaturen och dess artsammansättning har förändrats ialla tider, men genom mänsklig påverkan i sen tid utrotasväxt- och djurarter i en mycket snabb takt.I lagens första kapitel beskrivs bl.a. lagens syfte ochtillämpningsområde. Syftet med lagen är att bevara hotadedjuroch växtarter genom att skydda deras livsmiljöer.Människan kan utrota en art utan att direkt ta livet av enenda individ genom att förstöra dess livsmiljö. I harvi regler som förbjuder att man dödar hotade djur ellerplockar fridlysta blommor.1 Naturvårdslagen gerockså möjlighet att avsätta stora områden tillnationalparker, naturreservat och naturvårdsområden.Dessa former tar att administrera och ger ingetdirekt biotopskydd. Det finns ingen direkt koppling mellanförekomst av hotade arter och skydd av naturmiljön. Någonregel som gör det möjligt att skydda ett litet område som ärav betydelse för hotad djur- eller växtart finns inte . Ilagen om skötsel av jordbruksmark och skogsvårdslagenfinns hänsynsregler. Men dessa hänsynsregler är förallmänna och kopplingen till naturvårdslagen för dålig föratt de ska ha någon större betydelse för skyddet av hotadearter. Det här lagförslaget gör det möjligt att skydda mindreområden på ett snabbt och effektivt sätt.Sverige saknar ett biotopskydd trots att vi skrivit underBernkonventionen2, vilken uttryckligen kräver attmedlemsstater ska vidta lämpliga lagstiftande åtgärder föratt skydda kritiska områden, art 4. Texten i fjärde artikelnlyder:1. Varje avtalsslutande part skall vidtaga lämpliga ochnödvändiga lagstiftande och administrativa åtgärder för attsäkerställa ett skydd för de vilda djur- och växtarternasmiljöer, framför allt de arter som anges i bilagorna 1 och 2,samt ett skydd av hotad naturlig miljö.2. De avtalsslutande parterna skall i samband medplanering och vid uppdragandet av riktlinjer för utvecklingtaga hänsyn till skyddskraven för de områden som ärskyddade enligt föregående punkt för att undvika eller sålångt som möjligt begränsa en försämring av sådanaområden.3. De avtalsslutande parterna åtager sig att taga hänsyntill skyddet av sådana områden som är av betydelse för deflyttande arter som anges i bilagorna 2 och 3 och som ärlämpligt belägna i förhållande till flyttningsvägar, såsomövervintrings-, rast-, närings-, häcknings- ellerruggningsområden.4. De avtalsslutande parterna åtager sig att på lämpligtsätt samordna sina åtgärder för att skydda naturlig miljösom avses i denna artikel, då denna befinner sig igränsområden.Exempel på lagar som innehåller ett biotopskydd finnsi andra länder. I finns Endangered Species Act och iDanmark finns biotopskydd i Naturfredningsloven.HotbildUtarmningen av artrikedomen går mycket snabbt, ochhotbilden är komplicerad. Det är inte bara genom mer ellermindre direkt påverkan som t.ex. skogsbrukets metoder,dikning och vägbyggnationer som arterna hotas.Naturmiljön förändras också starkt av miljöfarliga utsläppav olika slag i både luft och vatten. Den nuvarandemiljölagstifningen tar hänsyn till den totalaföroreningssituationen i olika områden i alltför liten grad,eftersom den koncentreras till utsläppen från varje enskildföroreningskälla. För att komma till rätta med detta krävsändring av miljölagstifningen genom införande avkvalitetsnormer. Det hjälper inte att skydda olikamarkområden och ställa krav på försiktighetsmått vid olikatyper av verksamhet om miljöfarliga utsläpp försämrarlivsförutsättningarna.Orsakerna till utarmningen är flera. Bl a har detmoderna skogsbruket haft en stor inverkan på växt- ochdjurarters miljöer. Skogarna kalhugges, dikas ochåterplanteras. Vi får ett bestånd som är enhetligt ochlikåldrigt i ett väl dränerat område. Ur naturvårdssynpunktska ett bra skogsbestånd vara olikåldrigt, ha en hög procentav döda eller döende träd samt inslag av naturliga bäckaroch kärr. Kalhyggesbruket är den enda tillåtnaavverkningsformen enligt skogsvårdslagen3 och kanmedföra drastiska förändringar i naturmiljön och gerupphov till relativt enhetliga och likåldriga bestånd.Skogsvårdslagen är exploateringsinriktad och medger intetillräcklig hänsyn åt naturvården. Visserligen finns 21§ som kräver att viss hänsyn ska tas till naturvårdensintressen, men regeln är tandlös och får ingen verkan ominte först meddelat föreläggande ienlighet med 24§.Övergång sker succesivt från hagmark till skog.Statsbidrag utgår för skogsplantering efter avverkning avlågproducerande bestånd (5§3-skog). Utbetalning av bidrag kommer i fortsättningeninte att utgå till plantering på marker av hagmarkstyp, glestäldre och medelålders lövträdsbestånd eller glesa bestånd idet fjällnära skogsområdet4, vilket förhoppningsviskommer att leda till större varsamhet med känsligabiotoper. Men problemet med statsbidraget kvarstårfortfarande till en del. Ett exempel på detta ärmiljögruppens Steget före fynd av mycket intressanta ochartrika urskogsbiotoper nedanför de fjällnära skogarna därbidrag fortfarande utgår.5 Även om större delen avdessa skogar är relativt högproduktiva ingår även s. k. 5§3-skog i de nyupptäckta urskogsområdena.Även jordbruksmetoderna har ändrats under de senastedecennierna. Intensiv kvävegödsling förändrarkonkurrensförhållandena mellan olika växter och leder mer ensidig flora och användning av bekämpningsmedeltill en artfattigare ogräsflora. För att ytterligarerationalisera jordbruket får många viktiga biotoper strykamed. Åkerholmar schaktas bort, lövdungar huggs ner,stenrösen röjs undan, våtmarker dikas ut och gamla öppnadiken fylls igen.6De miljöerna hotas. Havet övergöds av kväveoch fosfor. Den ökade näringstillgången leder tillalgblomning och efterföljande syrebrist. Havet förgiftas avutsläpp av klorerade organiska föreningar.7, 8Rovfisket tömmer haven. Fiskens barnkammare, dekustnära strandsträckorna, hotas av utbyggnad avsmåbåtshamnar, sandsugning och dumpning.9, 10, 11Vi måste bevara den genetiska mångfalden i naturen.Det räcker inte med intentioner eller med att undertecknainternationella överenskommelser som sedan inte förankrasrättsligt nationellt.12 Vad vi behöver är ettregelsystem som ställer krav på fullgoda beslutsunderlag dånaturområden ska tas i anspråk, som gör det möjligt attskydda viktiga mindre områden på ett snabbt och effektivtsätt. Väsentliga bevarandeintressen måste ges ett effektivtskydd.DefinitionerFör att lagen skall vara klar och tydlig har vi bland deinledande bestämmelserna definierat en rad begrepp som ärav betydelse för lagens innehåll och förståelse.Definitionerna svarar mot begreppens betydelse i just denhär lagen. Skulle tvist uppstå om visst begrepps betydelse ärdet i första hand bland lagens definitioner svaret skall sökas.Med hänsyn till att lagen inte skall bli stel och oflexibelhar vi, då det gäller olika biotoper, delegerat till att definiera de olika naturtyperna. Dettaär en förutsättning eftersom kunskapsunderlaget ständigtförändras och att stora regionala skillnader förekommer.Lagen är delvis uppbyggd kring olika arbetsformer somredan är etablerade. Detta gäller bland annat förartdatabanken. () medverkargenom uppdrag till forskare vid Sverigeslantbruksuniversitet (SLU) i framtagandet av nationellabedömningar rörande hotade djur- och växtarter i Sverige.Verksamheten utförs inom projektet för hotadearter -- flora respektive fauna.De olika hotklasserna i kap 1 utgör alltså de av Databankför hotade arter definierade hotkategorierna 0--4.2 kap. KravreglerAllmäntKravreglerna i andra kapitlet innehåller bland annat enallmän hänsynsregel som gäller för alla och envar, 1§. Hänsynsregeln medför inte i sig att någon förpliktigasatt göra något aktivt men däremot en skyldighet att vidtavissa försiktighetsmått.Vad gäller de strängare kravreglerna har MLstillåtlighetsregler13fått utgöra förebild, dels för att deefter lång tids användande har fungerat någorlundaändamålsenligt och medgett en flexibel tillämpning, dels föratt medverka till att kravreglerna inom miljölagstiftningenutformas på ett enhetligt sätt.Lagen föreskriver krav på att välja bästa möjlig plats förföretag eller åtgärd som kan medföra negativ påverkan påväxteller djurarters livsförutsättningar, 5§. Referensområdet inom vilket plats kan väljas skall föråkerbruk, skogsbruk och betesdrift ske med beaktande avföretagarens egna förutsättningar att välja plats.AvvägningarDen som utövar verksamhet eller på annat sätt vidtaråtgärd som kan medföra negativ påverkan på växt- ellerdjurarters livsförutsättningar måste dämpa sin verksamhetså att påverkan blir så liten som möjligt. En avvägningmåste göras mellan nyttan av att vidta åtgärden och skadanav densamma.Krav ställs på att använda sig av vad som är teknisktmöjligt vid verksamhet av slag som är i fråga, 6§. Då menas teknik som används kommersielltnågonstans i världen.När vi använder termen ''tekniskt möjligt'', har vi använtoss av en rättslig standard. Metoden att anknyta enprestandanorm till en rättslig standard leder till en relativthöggradig objektivering, dvs ett mycket litet utrymmelämnas till beslutsfattarens eget skön. Ju merbeslutsfattaren känner sig bunden på grund av regeltexten,desto högre objektiveringsgrad har kravreglerna. En annanfördel med att använda sig av en rättslig standard är att manförenar bundenhet och flexibilitet.14 Lagen behöverinte skrivas om utan anpassar sig automatiskt till ändradetekniska förhållanden.Vid en bedömning av vad som är ekonomiskt möjligt skaman göra en objektiv bedömning och se på vad som ärmöjligt för ett branschgenomsnittligt företag.FörbudLagen är utformad så att vissa naturtyper som i lagtextensärskilt angivits omfattas av ett generellt förbud motingrepp som kan medföra att den för naturtypen säregnakaraktären förändras, 2§. Vid fastställande av naturvårdsplan kan förordna att visst naturområde somomfattas av förbud kan undantas. Om ett område skallkunna undantas förutsätts att det är uppenbart att områdetsaknar betydelse för djur- eller växtarter i artdatabanken(2:13).Ambitionsnivån i lagen är hög. Bevarandeintresset avbetydelsefulla områden är centralt. Det har därför varitnödvändigt att införa en regel om generellt förbud. Vidareskyddas olika områden genom naturvårdsplanerna. Det ärinte säkert att det alltid är samma områden inom kommunsom måste skyddas, och därför skall naturvårdsplanernarevideras med jämna mellanrum.Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmerhar dessutom genom lagen fått en möjlighet att meddelaföreskrifter till skydd för ytterligare naturtyper då såerfordras, 3§.TillståndFör verksamhet som kan medföra skadliga ingrepp ivissa naturtyper krävs tillståndsplikt, 8§. Tillståndsplikt krävs för ingrepp i de naturtyper somsärskilt angivits som tillståndspliktiga i naturvårdsplan samti de naturtyper som är tillståndspliktiga genom 2 kapitlets 8,9§§. ska se till att kravreglerna äruppfyllda. Som en extra säkerhetsventil har vi förbjuditbeslutsfattaren att meddela tillstånd i de fall då det vidmiljökonsekvensanalys15 visar sig att det aktuellaområdet är biotop eller har väsentlig betydelse för växt-eller djurart vilken tillhör artdatabankens hotkategori 1eller 2.BevisbördaLagförslaget innehåller en allmän hänsynsregel somställer krav på försiktighetsmått för att begränsa skador somkan uppkomma. Bevisbördan är omvänd, dvs. den ligger påden som vill vidtaga en viss åtgärd. Utövaren måste hålla siginformerad om gällande naturvårdsplan och se till atteventuellt handlande inte strider mot planen. I de fallmyndighet beslutar lägga restriktioner på visst område ellerviss naturtyp skall bevisbördan i stället vila på myndigheten.3 kap. PlanerAllmäntFör att lagens mål skall kunna uppnås har vi ansett detnödvändigt att införa regler om olika typer av plankrav.Planerna kopplas till varandra i ett enhetligt system. Dehar rättsverkan och ska bland annat fungera sombeslutsunderlag. Planerna kopplar i hop lagstiftarens måloch det praktiska handlandet.ArtdatabankVi har utgått från och SverigesLantbruksuniversitets upprättade artdatabank.Artdatabanken klassificerar olika arter i skildahotkategorier, klass 0 -- försvunna, klass 1 -- akut hotade,klass 2 -- sårbara, klass 3 -- sällsynta, klass 4 --hänsynskrävande. Hotklassificeringen utgör en grund förprioritering av insatser.HandlingsprogramPå grundval av artdatabanken skall utforma ett handlingsprogram sombeskriver hur arbetet med de hotade arterna skall bedrivas.NaturvårdsinventeringFör att få nödvändig kännedom om kommuns mark- ochnaturförhållanden åläggs varje primärkommun genomlagen att utföra en naturvårdsinventering. Inventeringenskall göras så noggrant som möjligt. Kommun skall vanligenha en kommunekolog anställd som ansvarar för attinventeringen utförs på ett riktigt och ändamålsenligt sätt.Lokalkännedom tas tillvara genom att inventeringen skallställas ut för offentlig granskning undervegetationsperioden. Allmänheten har då möjlighet attpeka på eventuella brister i inventeringen.Inventeringsmaterialet skall bestå av dels en textdel dels enkartdel där de olika områdena klassats med hänsyn till sinanaturvärden. Naturvårdsinventeringen skall redovisas påett offentligt sammanträde.ÅtgärdsprogramNär samtliga kommuner inventerats ochnaturvårdsinventeringarna godkänts av harStatens ett gott underlag för att upprättaartinriktade åtgärdsprogram. Åtgärdsprogram skall i förstahand upprättas för arter i hotkategorierna 1 och 2.Åtgärdsprogrammen är viktiga för att målsättningen medåterskapandet av livskraftiga populationer skallförverkligas. Tanken är att arter som upptagits på hotlistanskall kunna flyttas till en lägre hotkategori då derasförutsättningar för överlevnad har förbättrats.NaturvårdsplanFör att åtgärdsprogrammen skall få någon rättsligförankring har vi krävt att kommun, då åtgärdsprogrammenfärdigställts, upprättar en naturvårdsplan med ledning avnaturvårdsinventeringen och och åtgärdsprogram. Naturvårdsplanen skallbland annat förklara hur man tänkt skydda områden vilkamåste bevaras för att målet med SNVs åtgärsprogram förde hotade arterna skall kunna genomföras. Kommun kan gålängre än vad som direkt föreskrivs i lagen för att skyddavissa områden. Man kan exempelvis bidra till aktivaåtgärder i jordbruket genom att ersätta person som åtar sigatt aktivt bruka åkermark.Naturvårdsplanen skall fungera som beslutsunderlag dåman fattar beslut rörande markanvändning i kommunen.Naturvårdsplanerna skall fastställas av kommunfullmäktigeoch får därefter rättskraft. Det innebär att beslut inte fårfattas som strider mot naturvårdsplanen.Kommunerna kan i sin naturvårdsplan gå längre än vadlagens minimikrav föreskriver. Lagen tvingar inte framaktiva skötselåtgärder av markägare, men ställer krav påkommunen att i arbetet med naturvårdsplanen ta fram enekonomisk kalkyl på vad aktiva skötselåtgärder vid olikaambitionsnivåer skulle kosta. Aktiva skötselåtgärder skullet.ex. kunna vara slåtter av ängar och blädningsskogsbrukdär detta är väsentligt för att bevara hotade arters livsmiljö.SkogsbruksplanSlutligen har vi kopplat de i 21 A§ skogsvårdslagen obligatoriska skogsbruksplanerna tillnaturvårdsplanerna. Tanken är att inteskall kunna upprätta skogsbruksplaner som strider motinnehållet i naturvårdsplanerna. På så vis får man en vettigkoppling mellan enskilda markägare och den kommunalaplaneringen. Markägare blir även skyldig att informera sigom den del i kommuns naturvårdsplan vilken har betydelseför markägarens verksamhet.4 kap. ErsättningsreglerAllmäntEnligt 2 kap. 18§ regeringsformen skall varje medborgare vars egendomtas i anspråk genom expropriation eller annat sådantförfogande ha rätt till ersättning för förlusten enligt grundersom bestäms i lag. Expropriationsändamålen framgår av 2kap. expropriationslagen.Genom expropriation övergår markägarensbefogenheter till någon annan. Expropriationsfallen skiljersig från restriktionsfallen. Vid restriktionsfallen begränsasmarkägarens förfoganderätt utan att någon annan tar övermotsvarande rätt eller befogenhet.16Genom att införa olika krav- och hänsynsregler i lagtexthar lagstiftaren möjlighet att inskränka en markägaresbefogenheter. Markägarens rätt begränsas i och med attkrav- eller hänsynsregeln blir gällande rätt.17Ersättningsrätten till fastighetsägare eller innehavare avsärskild rätt till fastighet är beroende av hur storarestriktioner de åläggs. Någon ersättning skall inte utgå omfastighetsägaren endast måste visa allmän hänsyn. Rättentill ersättning inträder först då fastighetsägarens pågåendemarkanvändning inom brukningsenheten försvårasavsevärt.Pågående markanvändningErsättningsrätten är kopplad till den pågåendemarkanvändningen. Fastighetsägaren har inte rätt tillersättning vid ändrad markanvändning. Här skiljer sig lagenfrån expropriationslagen som inte gör någon uppdelningmellan pågående och ändrad markanvändning.Begreppet pågående markanvändning har i denna lagsamma innebörd och betydelse som i naturvårdslagen(1964:822). I NVLs förarbeten sägs att begreppet pågåendemarkanvändning skall tolkas generöst i förhållande tillmarkägarna. Som exempel anges att man inte bara skallräkna det faktiska utnyttjandet i trängre mening såsompågående markanvändning utan även nyamarkanvändningsformer som vid den aktuella tidpunktenanses som en naturlig fortsättning på eller normal ochnaturlig rationalisering av markanvändningen.18 Imotiven till planoch bygglagen (1987:10) betraktasavverkning i olika former, markberedning och planteringsåsom pågående markanvändning.19Begreppet pågående markanvändning är en rättsligstandard som kan växlan från tid till tid.20Standardens innebörd är beroende av samhällets syn pålämpliga bruknings- och rationaliseringsmetoder.Avsevärt intrångFör att markägare skall ha rätt till ersättning krävs attintrånget är kvalificerat. Intrånget skall relateras till helabrukningsenheten och inte, såsom i naturvårdslagen, tillberörd del av fastigheten.Restriktionernas omfattning skall bedömas från fall tillfall. Det är inte realistiskt att sätta en generell procentsatssom skall gälla för alla fall.Genom ''artlagen'' kan en markägare hindras i sinverksamhet genom att viss biotop faller under lagensförbudsregel eller genom att ingrepp i biotopen har gjortstillståndspliktigt. En förutsättning för att markägaren skallha rätt till ersättning i dessa fall är att den pågåendemarkanvändningen avsevärt försvårats. Markägaren har tex inte rätt till ersättning om han inte får tillstånd till attbygga kolonilotter inom ett våtmarksområde. Orsaken tilldetta är att det rör sig om en ändrad markanvändningsform.För den markägare som fått tillstånd till åtgärd inom etttillståndspliktigt område, gäller även lagens övrigakravregler fullt ut. markägaren är skyldig att väljabästa möjliga plats och använda sig av bästa möjliga teknik.Medför kravreglerna att markägaren tvingas övergå från enteknik till en annan som är dyrare, har han inte någon rätttill ersättning för den ökade kostnaden som lagens reglermedför.Lagens kravregler gäller inte enbart för verksamhetersom skall utföras inom tillståndspliktig biotop utan för allverksamhet som direkt eller indirekt kan medföra negativaförutsättningar på hotade djur- eller växtarter.Civilrättsliga avtalStat och kommun har möjlighet att ingå civilrättsligaavtal med markägare. Markägare förbinder sig att helt ellerdelvis avstå från viss markanvändning . Genom att skyddet är tidsbegränsat behöverinte ersättning betalas ut för all framtid.Denna möjlighet är fördelaktig eftersom man inte vethur länge ett visst område kommer att vara skyddsvärt. Detär vanligt att arter flyttar från ett område till ett annat.5 kap. Tillsyns-, besvärs- och påföljdsreglerDagens tillsynssystem fungerar mycket dåligt inomnatur- och miljövården. I lagförslagets bilaga om nödvändigöversyn av annan lagstiftning föreslås att en nyövervakningsorganisation måste arbetas fram. Till dess attett nytt övervakningssystem tagits i bruk måste den gamlaorganisationsformen användas.Specialmotivering 1 kap. Inledande bestämmelser1§Denna lag syftar till att långsiktigt bevara den naturligagenetiska mångfalden i naturen genom att skydda hotadeväxt- och djurarter samt deras biotoper.Lagen inleds med en portalparagraf som sammanfattarlagens syfte. Vi delar den syn om vikten av ekologiskgrundsyn som beskrivs i Naturresurs- och miljökommitténsbetänkande.21Det klargörs genom betoningen på attbevarandet skall vara långsiktigt.Det är viktigt att väsentliga bevarandeintressen ges etteffektivt skydd. Begreppet biotop i paragrafen behöver intesyfta på en naturtyp av en viss beskaffenhet utan kan ävenutgöra ett enskilt naturområde som skyddas enligt denna lagför att området är betydelsefullt för en eller flera hotadearter.2§Denna lag är tillämplig på åtgärder och verksamhetervilka direkt eller indirekt kan medföra sådana negativaekologiska konsekvenser som kan få betydelse för djur-eller växtarters livsförutsättningar, exempelvis förändringarav betydelsefulla naturtypers säregna karaktär.Lagens tillämpningsområde är vidsträckt för att lagenskall vara så heltäckande som möjligt och omfatta allmänsklig verksamhet som kan utarma naturens mångfald.Med verksamhet avses inte bara under en längre tidpågående verksamhet som t.ex. skogsbruk utan ocksåenstaka handlingar som att t.ex. plocka blommor under enskogspromenad.