mot · GE02Bo215 · 1991-01-25 00:00:00 — Enligt beslut införs för nyproduktionen ettnytt bostadsfinansieringssystem . Den avregeringen angivna nettoräntesatsen på för 1992väntas enligt propositionen medföra boendekostnader somförsta året i stort sett motsvarar de som gäller enligt 1991 årsräntebidragssystem. Nettoräntesatsen första året kommerenligt regeringens uttalande att stegvis ökas till år1995.Boendekostnaderna i nyproduktionen 1991 och 1992kommer enligt alla kända beräkningar bli jämförelsevismycket höga. Samstämmiga uppgifter frånorganisationerna på bostadsmarknaden tyder på att dengenomsnittliga hyresnivån första året för entrerumslägenhet på 75 kvm blir mer än . per månad.Den successiva höjningen av nettoräntesatsen påföljande årkommer ytterligare att driva upp boendekostnaderna.Detta är i sig en oroande utveckling från bostadssocialautgångspunkter.Än mer oroande är emellertid boendekostnaderna påsikt. Det nya finansieringssystemet baseras påförutsättningen att nettoräntan kommer att räknasupp med inflationen under föregående 12-månadersperiod.Om vi utgår från att driftkostnaderna också följerinflationen kommer detta innebära att kapitalkostnadernarealt kommer att bli lika höga oberoende av husets ålder.Kostnaden i ett hus kommer att realt vara likahög som när huset var nytt. Ingen hänsyn tas till att husetförslits och blir mindre modernt än när det var nytt.Till detta kommer att vissa driftkostnader ökar medtiden. En sådan kostnad är fastighetsskatten. Enligtgällande regler skall fastighetskatten differentieras i tiden.I fem år är skatten noll, utgår halvskatt och först full fastighetsskatt.Utöver detta måste också hänsyn tas till ökade kostnaderför underhåll i takt med att huset blir äldre. I nya hus ärunderhållsbehovet relativt litet. Det växer avsevärt medhusens ålder.När fastighetsskatten och växande underhållskostnaderadderas till ökande kapitalkostnader kommerboendekostnaderna i äldre hus bli klart högre än när husetvar nytt.Hittills har boendekostnaderna i nya hus reduceratsrelativt snabbt . Vid hög inflation har detta t.o.m.beskrivits som ett växande paritetsproblem, som bl.a.minskar rörligheten. I det nya finansieringssystemetkommer i stället ett ''omvänt'' paritetsproblem attuppkomma.Detta är en hyresstruktur, som är oprövad ochsom rimligtvis kommer att få mycket allvarliga effekter.Bland de problem som torde uppkomma i det något äldrebeståndet finns risk för outhyrda lägenheter samt förlusteräven på nominella insatser i bostads- och äganderätt. För deboende är detta en utveckling som är oväntad och som kanmedföra stora sociala problem. Det gäller särskilt dem somskaffat sig en ny bostad till kostnader på gränsen till sinekonomiska förmåga. För dessa kan realt stigandeboendekostnader tvinga fram byten till billigare bostäder.Dessa problem kommer att vara koncentrerade till deårgångar som omfattas av räntelånesystemet. För det övrigabeståndet är bostadsfinansieringen nominella lån. Dettatorde betyda att dessa bostäder blir allt attraktivare vilketdriver fram en värdestegring i egnahem och bostadsrätter.För hyresrätter kommer räntelån i nyproduktionen attdriva upp bruksvärdena vilket ger hyreshöjningar i det äldreprivata beståndet, även om dessa fastighetsägare skulle hafinanisering med nominella lån. Därmed skulle äldreprivatägda fastigheter få en avsevärd värdestegring.Teoretiskt är det möjligt att byggherrarna i samråd medkreditgivare väljer att gå in i räntelånesystemet med enhögre nettoräntesats och en lägre årlig upptrappning. Ipraktiken torde detta inte bli särskilt vanligt. ärboendekostnaderna i nyproduktionen så höga att risken föravsättningssvårigheter är påtaglig. Därmed kommer delångsiktiga effekterna att få lägre prioritet än deomedelbara kostnadsproblemen.Mot denna bakgrund finns det anledning att regeringennoga följer utvecklingen och särskilt studerar effekterna avdet nya finansieringssystemet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppföljande studier avräntelånesystemet.