ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Jo755 · 1991-01-25 00:00:00 — Enligt 7§ andra stycket hälsoskyddslagen, 1982:1088, krävsmiljö- och hälsoskyddsnämndens tillstånd för anordnandeav avloppsanordning till vilken vattenklosett är ansluten.Finns ingen vattenklosett ansluten, krävs endast skriftliganmälan till nämnden. Tillstånd eller anmälan krävs ej omavloppsanordningen kräver tillstånd enligtmiljöskyddslagen eller är avsedd att föra avloppsvatten tillallmän avloppsanläggning.Vid sin prövning har nämnden att bedöma anordningenslämplighet med hänsyn till kravet i HLs 7 § första stycket,där det sägs att ''avloppsvatten skall avledas, renas eller påannat sätt tas om hand så att sanitär olägenhet inteuppkommer''. Med sanitär olägenhet avses enligt HLs 1 §en störning som kan vara skadlig för människors hälsa ochsom inte är ringa eller helt tillfällig. Exempel på störningartill följd av avloppsutsläpp, som kan rubriceras som sanitärolägenhet, är utsläpp nära en badplats med risk försmittospridning till badande eller avloppsutsläpp som kanförorena dricksvattentäkter.I miljöskyddsförordningen 1989:365 föreskrivs enanmälningsskyldighet för utsläpp av avloppsvatten frånavloppsanläggning som betjänar upp till 2 000 invånare.Anmälan görs till miljö- och hälsoskyddsnämnden. Förstörre anläggningar krävs tillstånd av antingenkoncessionsnämnden eller . har således att pröva ansökan omtillstånd eller anmälan enligt HL respektive anmälan enligtMF. I ett tillståndsärende kan nämnden antingen beviljatillstånd med eller utan villkor, eller avslå ansökan. I ettanmälningsärende kan nämnden meddela råd omförsiktighetsmått etc.Enligt MFs 20 § behöver anmälan ej göras beträffandeutsläpp av avloppsvatten från enstaka hushåll. I sådana fallhandhas förprövningen endast med utgångspunkt från HLsbestämmelser om att anordningen skall utföras så att sanitärolägenhet ej uppstår. Detta innebär i princip att nämndenvid sin bedömning ej kan ta hänsyn till att avloppsutsläppkan orsaka allvarliga störningar i en recepient genomtillförsel av närsalter med eutrofiering (övergödning) somföljd. Denna typ av miljöstörning anses normalt ej kunnamedföra sanitär olägenhet. Däremot när en prövning skerenligt MF kan bedömningen omfatta risken föreutrofieringseffekter och andra störningar i vattenmiljön.Miljö- och hälsoskyddsnämnderna upplever det som brist att de vid förprövningen enligt HL ej kan uppställakrav för att förebygga andra störningar än sådana som kanrubriceras som sanitär olägenhet vid utsläpp avavloppsvatten. Orsaken till detta är en otillräckligsamordning mellan hälsoskyddslagens ochmiljöförordningens bestämmelser.Berörd lagstiftning bör ändras så att miljö- ochhälsoskyddsnämnderna vid förprövning av enskildaavloppsanläggningar skall ha möjlighet att ta hänsyn tillsåväl risken för sanitär olägenhet som föreutrofieringseffekter och andra störningar i vattenmiljön. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i miljöskyddsförordningen att hänsyn kan tas tillbåde sanitär olägenhet och miljöstörningar vid prövning avutsläpp av avloppsvatten.
mot · GE02Jo758 · 1991-01-25 00:00:00 — Miljöfrågorna får i dagens samhälle en allt störrebetydelse såväl i den allmänna debatten som isamhällsplaneringen. Inte minst gäller det frågan omavvägning mellan olika alternativ för markanvändning.Naturresurslagen har här en stor betydelse.Stora områden i vårt land har någon form av skydd avsina naturvärden. I är 20--av den totala arealen skyddad enligt naturvårdslagen.Till detta kan läggas områden som är skyddade på annatsätt, t.ex. fjällskogsreservat.Detta är naturligtvis en resurs som vi skall vara stoltaöver. Att bibehålla skyddade områden är en angelägenhetinte bara för eller utan också för deområden i t.ex. där miljön är avsevärt sämreän i Norden.Helt okontroversiellt är emellertid inte skyddet av storanaturområden. Konflikter om markanvändningen uppstårnär det gäller prospektering, gruvbrytning, älvutbyggnadoch annat som skulle kunna skapa sysselsättning i ett län därarbetslösheten ofta är ett stort problem. Motsättningar omrätten till jakt och fiske i de skyddade områdena uppstårockså.En annan synpunkt som bör vägas in i sammanhanget ärrimligheten av att skydda stora markområden för attbibehålla en ursprunglig miljö och på så sätt göra dessaområden tillgängliga för endast ett privilegierat fåtal somhar möjlighet att ta sig dit. Tillgängligheten till skyddadelandskapsområden måste öka.Vi menar att många av de konflikter som uppstår mellanortsbefolkningen och myndigheterna när områden skallskyddas av naturvårdskäl skulle kunna undvikas medkortare kontaktvägar mellan myndighet ochortsbefolkning.Riksdagen har fattat beslut om en förändradorganisation för länsstyrelserna. Med detta har man skapatförutsättningar för en decentralisering av miljöarbetet.Kommunerna har fått ökat ansvar för miljöarbetet, särskiltnär det gäller tillsynsverksamhet och miljöfrågornasintegrering i den kommunala översiktsplaneringen.Naturvårdsverket arbetar i hög grad mot länsstyrelser ochkommuner, något som talar för att en utlokalisering av de''utåtriktade'' avdelningarna av skullevara lämpligt.Regeringen har beslutat tillkalla enutredare för att utreda framtida uppgifteroch organisation. I direktiven ingår att miljöarbetet skalldecentraliseras och integreras i olika sektorer.Vi menar att det finns goda skäl för utlokalisering av deavdelningar av som berör naturvårdenoch naturresurshanteringen. Genom den utredning avnaturvårdsverkets organisation som sker är tidpunktenjust nu den rätta för ett sådant beslut.Med tanke på att en betydande andel av vårt landsnaturskyddade områden är belägna i , ter sig enlokalisering av för naturvårdtill just rimlig. En sådan åtgärd skulle ocksåligga i linje med den av ofta uttalade strävan attgenom utlokalisering av statlig verksamhet bidra till enaktiv regionalpolitik. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utlokalisering av vissaavdelningar av till .
mot · GE02Jo759 · 1991-01-25 00:00:00 — Internationell sevärdhetDe svenska myskoxarna kom vandrande från . De väldiga urtidsdjuren har glattmången Härjedalsturist vid möten uppåt kalfjället. Norr omÖstersund har man hittat en 9 000-årig myskoxskalle, såarten hör verkligen till urinvånare.En stam myskoxar finns också i . Iövrigt finns det i norra 45 000 djur, i 1 000 och i kanske 100 djur.I har man farmat myskoxar, för att kunna säljabåde kalvar och den långfibriga, tåliga och värmande ullen,som säljs till fantasipriser till kontinentens modehus.Myskoxar konkurrerar inte med andra djur om vare sigutrymme eller föda. Fjällvidderna räcker till för mångadjur. Renar och myskoxar väljer olika föda.UtrotningshotadeDjuren kommer att dö ut om vi inte görnågonting. Gruppen har minskat till den grad att det är storrisk för inavel. Kalvproduktionen är låg, kanske på grundav dåligt vinterbete. Stammens genetiska status har bildatunderlag för en doktorsavhandling av , somdrar den slutsatsen att om vi vill ha kvar myskoxar i Sverigemåste nytt blod tillföras för att förbättra arvsanlagen.Vad kan vi göra?Med hjälputfodring kan djurens näringsstatusförbättras. När korna får bättre föda kan de kalva istället för -- som utan den hjälpen -- vartannat.Vi kan byta eller köpa en tjurkalv eller flera djur. Vi kanplacera ut flockar på flera ställen i fjällkedjan, så att riskenför utrotning minskar.Vi kan söka samarbete med eftersom djurenvandrar fritt över gränserna.Kanske skulle det vara intressant att farma en flock. Detskulle ge extra inkomster till människorna i det kargaområdet.En bra början vore att utreda kostnader för olikaalternativ.Vi har inte råd att förlora myskoxen. Med anledning av det anförda hemställsatt hos regeringen begär att möjligheterna attförstärka den svenska myskoxstammen utreds och enräddningsaktion verkställs.
mot · GE02Jo761 · 1991-01-25 00:00:00 — Få om ens något område i vårt land har en så spännandesammansättning av natur, kultur och historia som --Omberg-området i . Där finns Sverigesfrämsta fågelsjö, , blomsterberget ,pålbyggnaden vid mosse, ett centrum för den tidigastebosättningen i landskapet.För att på ett rättvisande sätt få möjlighet att upplevaTåkern och Tåkernbygdens stora värden behövs enhögklassig informationsanläggning. Sådana anläggningar ärvanliga i andra länder vid värdefulla naturobjekt. I Sverigefinns närmaste motsvarighet vid och iAbisko nationalpark.Det statliga anslaget för att vårda natureservat m.m. harej varit tillräckligt för att vårda Tåkern-området och atterbjuda besökare god information och goda möjligheter tillrika naturupplevelser. har ivåtmarkskonventionen (Convention on Wetlands)förbundit sig att bevara naturvärden.Länsstyrelsen i har i samarbete medVärldsnaturfonden instiftat av medel till fonden pågår. Målsättningen är attnå en nivå så att fondens avkastning tillsammans med detstatliga vårdanslaget skall ge tillräckliga resurser förlöpande skötsel och information.Om ett informationscentrum vid skall kunnaförverkligas behövs särskilda medel. Som exempel kannämnas att anläggningen vid har kostat 10,5milj.kr. varav staten bekostat . En liknande statlig insats vid är både rimligoch angelägen.För att närmare utreda anläggningens lokalisering ochutformning vid behövs ett anslag på . Detta bör rymmas inom ramen för de statligamiljövårdsinsatserna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om byggandet av ettinformationscentrum vid .
mot · GE02Jo763 · 1991-01-25 00:00:00 — Mätutrustning vid radioaktiv strålning Det läcker, pyser och krånglar vid kärnkraftverken.Både i vårt eget land och internationellt är inte fråganom utan när och var en större olyckamed radioaktiva utsläpp sker.I kommer kärnkraftsavvecklingen att ta fartefter trepartiuppgörelsen. Storsatsningen på biobränsle ochenergihushållning innebär att kärnkraften skall varaavvecklad . Det är en seger för förnuftet,miljön och ekonomin.Ännu kommer vi dock att att ha kvar de alltmeråldrande reaktorerna i vårt land som innebär ökande riskerför radioaktiva utsläpp. Dessutom finns mångakärnkraftverk i andra länder. För radioaktiva utsläppexisterar inga landgränser. Kärnkraftskatastrofen iTjernobyl gav oss ännu ett exempel på detta. Det är vindaroch luftströmmar som avgör var nedfallet kommer att ske.Få så kallade experter hade tidigare talat om för oss attradioaktiviteten kunde föras hundratals mil bort ochfortfarande vara förödande giftig. Vissa delar av vårt landdrabbades mycket hårt. De verkliga skadorna är intekända, ej heller hur länge radioaktiviteten kommer attfinnas kvar.Allt som kan göras måste givetvis göras för att minskaskador. Ett sätt är att varna för utsläppsom inträffat. Eftersom radioaktivitet inte kan upptäckasmed mänskliga sinnen -- den varken syns, känns ellerluktar -- krävs speciella mätinstrument. Sådana finns ocksåutplacerade på ett antal ställen i vårt land.I finns dock ingen fast mätstation. Närmastefinns vid utanför . Eftersommänniskor vid tidig varning kan ta skydd inomhus behöverde inte utsättas för det ytterst farliga direkta radioaktivanedfallet.En mätstation i varje län är den minsta säkerhetsåtgärdmänniskorna bör ha tillgång till. Denna måste givetviskompletteras med de handinstrument som kommunernasmiljö- och hälsoskyddsförvaltningar skall ha för mätning avradioaktiv strålning.Med en fast mätstation som har direktförbindelse medbefintliga larmanläggningar och med lokalradion kan snabbinformation lämnas till länsinvånarna. Vi anser attskaraborgarna har rätt att kräva en fast mätstation förradioaktiv strålning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en fast mätstation i Skaraborgslän för radioaktiv strålning.
mot · GE02Jo764 · 1991-01-25 00:00:00 — Industrins utsläpp av processvatten ''Lag om återförande av processvatten''BakgrundIndustrin står för stora utsläpp till både luft och vatten.På senare tid har vissa förbättringar inträffat men alltförofta visar det sig att det går bra att släppa ut mycket som äreller borde vara förbjudet. är det så att detinte är tillsyningsmyndigheterna som upptäcker bristerna.Dessa organ är de som oftast inte syns till, utan upptäcktergörs av , Fältbiologer och andra.De kommunala reningsverken får ta hand om industrinsvattenutsläpp och det gör att det rötslam som skulle kunnavara en värdefull resurs att återföra till åkermarken blirotjänligt för detta ändamål under förutsättning att man intevill förorena matjorden. Användning av förorenat rötslamskall förbjudas.Den genomgående principen måste vara att industrinsjälv tar hand om sina avlopp och sitt avfall samt attkommunens reningsverk befrias från industrins avlopp.Kompensera förlusterna -- inget annatEn viktig princip i miljöarbetet är att nedsmutsaren skallbetala. Det finns ingen anledning att omhändertagande avutsläpp och avfall skall drabba skattebetalarna. Omnedsmutsaren står för kostnaden kommermiljökostnaderna in i företagens produktkalkyler ochsedermera syns det i varans pris. Den som klarar sin miljötill en lägre kostnad får bättre konkurrenskraft. Det ärviktigt att använda marknadskrafterna i miljöarbetet.Industrin måste därför åläggas att återföra alltavloppsvatten till det egna vattenintaget för att på så sättminska behovet av industriellt vatten. När detta skerkommer det att finnas ett internt krav inom industrin att haen för industrin avpassad vattenkvalitet. Genom cirkulationav processvatten behöver man bara kompensera förförluster i form av dunstning och de delar som går in iprodukterna. Industrin skall också åläggas att ta hand omde massor som bildas vid behandlingen av processvattnet påett sätt som förhindrar läckage och spridning tillomgivningen. Kraven skall gälla också för offentligaverksamheter som är i behov av processvatten t exenergiverk av olika slag.Omställningen skall vara klar . Iundantagsfall skall få lämna dispens om det kan bevisas attverksamhetens avlopp inte förstör rötslammet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att industrier och offentligverksamhet som förbrukar processvatten i lag skall åläggasatt återföra detta till det egna vattenintaget,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de reningsmassor somuppkommer vid den interna reningen för att göracirkulation möjlig skall lagras av industrin så attmiljöskadande ämnen inte kan läcka ut till omgivningen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det utfärdas direktiv föråterförande av processvatten som leder till att detta hargenomförts i landet ,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kommunerna skall blibefriade från tvånget att ta hand om industriers vatten förrening såvida det inte rör sig om vatten från kök ochsanitetsanläggningar.
mot · GE02Jo765 · 1991-01-25 00:00:00 — Märkning av emballage och förpackningar Det svenska sopberget växer stadigt och utgör ettväxande miljöproblem. Volymen är sådan attden utgör ett problem att åstadkomma fysiskalagringsmöjligheter. Urlakningen vållar svårbemästradeoch svårförutsebara effekter.Som ett led i att minska sopbergsproblemet tillämpas iökande omfattning källsortering i hushåll och påarbetsplatser. Glas, papper m.m. återvinnes, medanbatterier m.m. destrueras. Det råder enligt min meningingen tvekan om att omfattningen av källsortering behöveröka väsentligt. Hushållen har i allt högre utsträckningkommit att acceptera och efterfrågakällsorteringsmöjligheter. Det är rimligt att anta attkommunerna kommer att i ökad utsträckning krävakällsortering.Ett problem i detta sammanhang är emellertid att deflesta förpackningar och emballage saknar uppgift om påvilket sätt detsamma kan omhändertas efter källsortering.För att möjliggöra en effektiv källsortering borde framgåmöjlighet till återanvändningssätt, till eldning etc. Detföreligger därför ett klart behov av utarbetade regler ochrekommendationer för att ange källsorteringsmöjligheterför emballage och förpackningar.Inför föregående behandling av motioner idetta ärende var jordbruksutskottet inte berett att föreslåriksdagen någon åtgärd i anledning av motionerna.Anledningen var bl.a. det förslag till positiv frivilligmiljömärkning som lämnat utan erinran 1989.Detta måste anses vara ett steg i rätt riktning men torderedan nu kunna sägas vara otillräckligt för att möjliggöra enkraftfull och nödvändig ökning av källsorteringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till regler ochrekommendationer för märkning av emballage ochförpackningar med avseende på deraskällsorteringsmöjlighet.
mot · GE02Jo767 · 1991-01-25 00:00:00 — Luft- och vattenföroreningar i regionen -- --och I hela kan vi nu se de skadliga effekterna påfrämst skog och vatten, beroende dels pålångtransporterade luftföroreningar, dels på många lokalautsläppskällor.I skogen är det barrträden som drabbas först och hårdastoch det är på gran och tall man kunnat mäta skadorna. Medhjälp av flygbildsteknik har skadorna delvis inventerats.Flera områden visar förödande resultat, t.ex. Dalsland.Allra värst drabbad är dock regionen ----. I t.ex har av det äldre granskogsbeståndet barrförluster på mer än30 %, har barrförluster på och har barrförluster på . Inom delar avkommunen finns områden där mer än hälften av skogen harmer än förluster. Normalt skall barrförlusterna aldrigöverstiga 30--. I t. ex. uppges att ombarrförlusterna överstiger är trädet dödsdömt inom enfemårsperiod.Som helhet kan man konstatera att skadorna är störreoch mer omfattande än man kunnat konstatera inomnågra andra områden i Sverige.Området har många sjöar och vattendrag, men störstbetydelse har naturligtvis och . Genommångåriga miljöinsatser har vatten successivtförbättrats, men fortfarande oroar den alltför höga haltenav kväve i vatten. Överskottet transporteras viaGöta älv ut i . tillförs kväve genomläckage från omgivande , men även läckage frånskogsmarken bidrar till den alltmer ökande halten av kväve.Undersökningar visar att det i denna mycket starktindustrialiserade och trafikerade region skapaströskeleffekter när lokala utsläpp adderas till en högbakgrundsnivå p.g.a. långtransporterade luftföroreningar.Regionen ----är i stortbehov av att åtgärder vidtas i syfte att hejdaskadeverkningarna på skog och vatten och bör därför ingå iett miljöskyddsområde. Med hänvisning till det ovan anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder mot luft- ochvattenföroreningar i regionen ----.
mot · GE02Jo768 · 1991-01-25 00:00:00 — Den fortgående försurningen av bl.a. skogsmark är ettav vår tids största miljöhot, med omfattande skogsskadorsom följd. utgör härvidlag ett av de mestdrabbade länen.Skogsvårdsstyrelsen i länet bedriver sedan några årmätningar av nederbördens pH-värde. Dessa visar pågenomsnittligt uppmätta pH-värden i nederbörden straxöver pH . Enbart genom nederbördens påverkan skersålunda en raskt fortgående försurning.Den långsiktiga lösningen på försurningsproblemen kanendast åstadkommas genom en eliminering av utsläppensåväl nationellt som internationellt. I det kortsiktigaperspektivet måste emellertid även andra åtgärder vidtas.I våra sjöar och vattendrag har kalkning visat sig vara eneffektiv ''överlevnadsåtgärd''. Erfarenheterna av kalkning iskogsmark är begränsade. Under innevarandebudgetår har till anvisats ett i förhållande tillföregående budgetår med 8,5 miljoner förhöjt anslag tillförsökskalkning av skogsmark. Denna anslagsnivåförutsattes bli bestående ytterligare två år.I årets budgetproposition föreslås inga ytterligareresurser för en utökad skogsmarkskalkning. I den aviserademiljöpropositionen kan denna underlåtenhet komma attrepareras. Vi anser nuvarande resurstilldelning klartotillräcklig. Det är oerhört angeläget attförsöksverksamheten genomförs med stor geografiskspridning för att ge erfarenheter från lokaler med olikaförutsättningar.Vi anser det därför motiverat med ett i förhållande tillnuvarande anslag med förhöjt belopp.Finansieringen förutsätts ske inom ramen för den del av ibudgetpropositionen avsatta ''tillkommande utgifter'' somregeringen avser använda i den aviserademiljöpropositionen. Mot bakgrund av det anförda hemställsatt anvisar ett i förhållande till nuvarandeanslag med 10 milj.kr. förhöjt belopp för försökskalkning avskogsmark.
mot · GE02Jo770 · 1991-01-25 00:00:00 — Ett helhetsperspektiv på miljöpolitiken De miljöpolitiska insatserna blir alltfler och av allt störreomfattning. Såväl lagstiftarens som näringslivets ochkommunernas ambitionsnivå har höjts högst avsevärt.Det är angeläget att i det miljöpolitiska arbetetunderstryka vikten av att svenskt näringsliv och framför alltsvenska producerande industrier visat stort ansvar ochpåtagit sig stora bördor för att möta de nya miljöpolitiskakraven.Allt oftare finner man att miljöinsatser sker medenergislukande processer. Här skall lämnas en kortfattadbeskrivning av en sådan situation.I av stålindustrin bedriven verksamhet uppkommerutsläpp av stoft. Nivån av stoft i utsläpp kan reduceras meden mängd olika metoder vilka alla är energikrävande --främst elektrisk energi. Produktion av elektrisk energi ikraftverk som eldas med fossila bränslen ger omfattandeskadliga utsläpp av försurande föroreningar. En ökadförbrukning av elektrisk energi leder alltså till en ökadförsurning och en långtgående försämring av miljön i vårtland. De nuvarande utsläppsnivåerna av stoft är inte sådanaatt de kan anses vara miljömässigt allvarliga.Genom att driver fram långtgåendekrav i vad avser utsläpp av stoft driver sammanaturvårdsverk fram en ökad förbrukning av elektriskenergi, som i sin tur i en eller annan form ger negativmiljöpåverkan i större omfattning än den vinst imiljömässigt hänseende som görs av reduktion avstoftutsläppen.Av detta exempel framgår med all tydlighet att enframgångsrik miljöpolitik måste bygga på en totalsyn.Den nuvarande lagstiftningen bygger i allt väsentligt påprincipen att miljömässiga insatser skall genomföras intillgränsen av vad som är ekonomiskt och tekniskt möjligt ochsom ger största möjliga ekologiska vinster.En möjlighet att uppnå en totalsyn i miljöarbetet skulleuppkomma om miljölagstiftningen försågs med ett fjärdekriterium för koncessionsbeslut -- att den totalamiljöeffekten skall bli positiv för att koncessionen skallmeddelas eller för att koncessionen skall innehålla visstkrav. Lagstiftningen bör ändras i enlighet härmed. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring avkoncessionslagstiftningen på miljöområdet i enlighet medvad som anförts i motionen.
mot · GE02Jo771 · 1991-01-25 00:00:00 — Åtgärder mot försurning i Östergötlands sjöar Försurningen av mark och vatten är ett av de störstamiljöproblemen. Dessbättre vet vi en hel del om såvälkällorna till försurningen som hur vi skall åtgärda den.För att få försurningsläget under kontroll har viktigabeslut fattats om minskningar i trafikens, jordbrukets ochindustrins försurande utsläpp och internationella avtal omgränsöverskridande försurande utsläpp har träffats.Effekten av dessa kommer emellertid inte att visa sig påganska så tills vidare måste mark och sjöar kalkasför att stå emot försurningen.I norra länsdelar finns det mycketförsurningskänsliga områden med svårvittrade, kalkfattigajordar och berg. bedömer att mellan 30 och50 % av länets sjöar är försurade eller försurningshotadeoch kräver omedelbara åtgärder.För att komma till rätta med situationen har berördakommuner och länsförvaltning tillsammans igångsatt ettomfattande räddningsarbete. Samtliga kalkade sjöarkontrolleras . Dessutom finns sexreferenssjöar som kontrolleras per år.Provtagningarna visar att många tidigare kalkade sjöar pånytt börjar nå kritiska pH-alkalinitetsvärden och måsteomkalkas. har många nya kalkningsobjekttillkommit. Situationen är akut och utvecklingen måstebrytas. Behovet av statliga medel för att fullföljakalkningsprogrammet beräknas för innevarande budgetårtill 2,4 milj.kr. Tyvärr beviljades bara 0,5 milj.kr. Framför allt för att inte redan gjordakalkningsinsatser i skall gå om intet, menockså för att bryta försurningstakten, bör Östergötlandtilldelas större andel av kalkningsanslaget. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kalkning av försurade sjöar iÖstergötland.