mot · GE02U424 · 1991-01-25 00:00:00 — Debatten om den svenska vapenexporten har varit livlig.Detta visar att frågan av många betraktas som viktig. Undersenare år har två större offentliga utredningar gjorts om densvenska vapenexporten, dels medborgarkommissionensutredning (SOU 1988:15), dels den parlamentariskautredningen på krigsmaterielområdet(SOU 1989:102).Efter att dessa utredningar avslutats har debatten omden svenska vapenexporten fortsatt. Nya ''affärer'' haruppdagats och har fällts för vapensmuggling. Sist iraden av avslöjanden kunde avslöja att såltammunition till via 1983--1984. Vidareexport avsvenska vapen har visat sig vara svårt att kontrollera.Dessutom har inte tillräckligt kraftfullt ingripande gjorts föratt få stopp på vidareexporten av svenska vapen till''förbjudna'' länder. Ett stopp av förnyad export till statersom deltagit i vidareexport borde vara självklart.Tredje världens länder köper allt mindre vapen. Flera i-länder har fått sin vapenexport kraftigt minskad, som t.ex.Sverige och som tappat av exporten av krigsmateriel . bedömer att den internationella vapenhandelnkommer att minska med fram till 1996.Svensk krigsindustri kommer således av allt att döma attkrympas kraftigt. Att exportera sig ur krisen går inte.Svenska försvaret kommer att minska, inte öka, sina inköp.Det är därför nödvändigt med en strukturomvandling avsvensk krigsindustri. Här kommer stora krav att ställas påregering, kommuner och företag för att stödja de orter ochenskilda som berörs av nedläggningar.Det finns några försvarspolitiska skäl attupprätthålla en omfattande svensk krigsindustri. Enavsevärd nedskärning kan börja. Vapenexporten kanavvecklas under en femårsperiod.Men så länge krigsmaterielexport från Sverigeförekommer finns starka skäl för att skärpa exportpolitiken.Här följer fem områden där vi menar att åtgärder behövervidtagas:1. Riktlinjer och ländervalErfarenheten visar att riktlinjerna för vapenexportunder hela har tillämpats alltför liberalt.Ett sätt att förbättra urvalet av länder och att förstärkariktlinjernas betydelse vore att lagfästa riktlinjerna. Detskulle främja en striktare tillämpning av riktlinjerna ochderas intentioner.Vidare anser vi att riktlinjerna bör utökas med ettförbud att sälja krigsmateriel till stat med militära styrkor,som är eller har varit engagerade i stridshandlingar utanfördet egna territoriet, med undantag för styrkor somstationerats utomlands på FN-uppdrag.2. Mänskliga rättigheterDet krävs en skärpt skrivning på detta område. (Vilketockså medborgarkommissionen menade, se t.ex. sid 138och 154 i deras betänkande). Det är viktigt att dennaskrivning inte bara ökar glappet mellan bestämmelsernaoch verkligheten, utan leder till en reell skärpning iländervalet. är utan tvivel ett land ''däromfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheterförekommer''. Ett annat sådant land är enpartistatenSingapore, även om det inte står så mycket om det i svenskpress.3. ''Följdleveranser''Den parlamentariska utredningen omkrigsmaterielexporten (Utlandssamverkan påkrigsmaterielområdet, SOU 1989:102) föreslår enbetydande liberalisering av vapenexporten vad gäller synenpå följdleveranser. Av nuvarande riktlinjer framgår attexport av reservdelar bör kunna fullföljas även om landet ifråga kommer i krig.För att motivera viss export av ammunition (främst tillIndonesien) har denna bestämmelse tolkats/tillämpats tillatt gälla ''reservdelar och ammunition''.Nu vill utredningen att riktlinjerna ändras: ''Reservdelartill tidigare, med vederbörligt tillstånd, exporteradmateriel, bör kunna få exporteras om inte ovillkorligthinder möter. Detsamma bör gälla andra leveranser, t.ex.av ammunition, som har samband med tidigare utförseleller där det annars vore obilligt att inte ge tillstånd.'' (Sid.154)Detta ändringsförslag innebär liberalisering av densvenska vapenexportpolitiken. Utredningen självkonstaterar att syftet med riktlinjerna är att ''hållsutanför andra länders stridigheter''. (Sid. 138)4. SamarbetsavtalÄven här har det föreslagits oacceptabla liberaliseringarav svensk vapenexportpolitik. I ett förslag till nya riktlinjerföreslår vapenexportutredningen två förändringar:1. ''Förutsätter ett samarbetsavtal export frånsamarbetslandet skall huvudprincipen vara att det inte fårske i strid med riktlinjerna. Undantag kan dock göras i denmån svensk materiel endast ingår i ringa omfattning eller iövrigt inte är ägnad att påverka slutproduktens egenskap avutländsk.'' (Sid. 154) Vi motsätter oss denna liberalisering.2. ''Föreligger ett starkt svenskt försvarspolitiskt intresseav att samarbetet kommer till stånd och är det enförutsättning från motpartens sida att viss utförsel får skefrån samarbetslandet kan efter omständigheterna export tilltredje land i övrigt medges inom ramen församarbetslandets exportregler.'' )Detta lämnar fältet fritt för en omfattande vidareexportav svensk krigsmateriel till stater i konflikt.En förutsättning föreslås vara att det är ett avtal sombedöms mycket viktigt för svenskt försvar, men det kankomma att gälla nästan alla sådana avtal -- annars finns detju inget motiv att godkänna dessa! En annan förutsättningföreslås vara att motparten kräver att få vidareexportera.Om samarbetspartnern vet att det finns ett ''starkt svensktförsvarspolitiskt intresse'' i samarbetet, kommer dennasjälvfallet att utnyttja sin möjlighet till vidareexport.Under perioden 1950 till 1985 tecknades 44samarbetsavtal med företag i andra stater. Mellan 1986 och1989 tecknades hela 65 sådana avtal. Ökningen är alltsåoerhört omfattande.Alla former av vidareexport av svensk krigsmaterieltill stater som är stängda för direkt svensk export böravvisas. Vi menar att detta förslag om undantag vidsamarbetsavtal är oacceptabelt och i praktiken skullebetyda att hela den svenska vapenexportlagstiftningenurholkas. Samma regler bör gälla vid samarbetsavtalsom vid ''vanlig'' krigsmaterielexport, dvs. export av sådanaprodukter skall godkännas av utifrån deav riksdag beslutade, och lagfästa, riktlinjerna.5. ÖppenhetDet behövs en större öppenhet om svensk vapenexport.Det gäller exempelvis vilken typ av materiel som har såltstill olika stater. Om detta hindrar kunder att köpa frånSverige är det bara bra. Öppenhet, att olika stater kännertill varandras militära kapacitet, är en faktor som gynnaravspänning. Detta bör bidra till, så länge exporteninte är avvecklad.Vidare bör regeringen redovisa hur stor del avexporten som regleras av slutanvändareintyg (End UserCertificate, EUC) respektive intyg om egen tillverkning(). Export som skermed OPD-intyg riskerar nämligen att vidareexporteras,eftersom avsagt sig all möjlighet till kontroll överdetta. Regeringen bör också redovisa hur mångasamarbetsavtal, med rätt till vidareexport till staterförbjudna för svensk vapenexport, som tecknats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om krigsmaterielexporten.