mot · GE02N223 · 1991-01-25 00:00:00 — Förändringar i detaljhandel och annanserviceverksamhet är ständigt föremål för diskussion. Envanligt förekommande uppgift i debatten är att vi haren handel vars kapacitet skulle räcka till en befolkning somär dubbelt så stor som nuvarande befolkning.Uppgifter om ännu högre överkapacitet har ocksåförekommit.Vad som är den exakta nivån på överetableringen ärsvårt att säga. Det torde dock vara oemotsägligt att vigenom överetablering har en ansträngd handelssektor iSverige. Ytterligare en indikation på överetablering kanman finna i konkursstatistiken. Antalet konkurser inomdetaljhandelsföretagen är betydande.För att på allvar komma till rätta med ovan nämndaproblem måste en serviceplanering genomföras. Syftet meden sådan serviceplanering bör vara att skapa stabilitet itillvaron för redan etablerad handel och ge en bättretrygghet i arbetet för de anställda. Utöver dessa grupper,företagare och anställda, skulle också konsumenterna vinnapå en väl genomförd serviceplanering avhandelsverksamheten i Sverige.Överkapacitet och överetablering i detaljhandeln kan ikonsumentledet innebära att kostnaderna blir högre ännödvändigt. Orsaken härtill kan t.ex. vara att i förhållandetill behovet alltför stora affärsytor och annan utrustning iaffärerna måste betalas. Det är således också ett intresse urkonsumentsynpunkt att undvika en okontrolleradutveckling.I många fall leder en alltför stor och omfattandeetablering av butiker med likartat utbud på en ort till att detomland som denna orts handel måste ha blir större och attde butiker som har små marginaler slås ut. Ofta blir detsmåbutiker i glesbygd och i små orter som försvinner. Detkan knappast vara ett allmänt intresse att en sådanutveckling ohämmat får fortsätta. Liknande problem kanockså uppstå inom större tätorter. Perifera nyetableringarkan t.ex. ta bort underlag för annan handel som ligger icentrum och i ringen däromkring och försvåra enhandelsverksamhet ute i bostadsorterna.Utan en medvetet inriktad serviceplanering inomhandeln riskerar vi att få en situation där de organ, bl.a.kommunala, demokratiskt valda och med ansvar församhällsutvecklingen, kommer till korta och utvecklingen istället styrs okontrollerat av andra faktorer. Det är motdenna bakgrund viktigt att samhällsorganen, utan att detleder till detaljreglering och byråkratiskt krångel, kan angeramar och vissa förutsättningar inomdetaljhandelsområdet.Genom tillkomsten av den nya (PBL) har kommunerna givits ökade möjligheter att styrahur stor handelsetableringen i en kommun blir.Möjligheterna kräver emellertid aktivitet frånkommunernas sida liksom att kommunerna skaffat sig braunderlag för beslut i dessa frågor.En av de uppgifter som kommunerna därför böråläggas är att upprätta obligatoriska varuförsörjningsplanersom anger riktlinjer för strukturen på handeln. Vikten av enförbättrad på detta område blir alltpåtagligare i takt med att kommunernas ställning sombeslutande instans i planfrågor förstärks. I ett sådantplaneringsarbete måste särskild hänsyn tas till de ''svaga''konsumentgrupperna, äldre, handikappade m.fl. För attuppnå hög effektivitet bör varuförsörjningsplan förkommun upprättas med viss regelbundenhet och inarbetas ien total serviceplanering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kommunalavaruförsörjningsplaner inom ramen för en totalserviceplanering.