mot · GE02N233 · 1991-01-25 00:00:00 — InledningVänsterpartiet tar i denna motion uppreturpappersåtervinningen. Vi är medvetna om och hoppasatt återvinningsfrågor tas upp i den miljöproposition somska komma . Returpappershanteringen ärdock i akut kris och kräver omedelbara åtgärder. Därför tarvi upp dessa frågor redan nu.BakgrundPappersåtervinningen i är bland den mesteffektiva och utbyggda. Vi samlade 1989 in papper och papp av en konsumtion på 2 vilket gör att återvinningsgraden är . Detta förnäma resultat -- i internationelltperspektiv -- får ses som ett uttryck för svenskarnas högamiljömedvetande och vilja till att bidra till att minskaresursslöseriet och miljöproblemen. Attreturpappersanvändning sparar både träd och energi ärvälkända fakta.ProblemPappersbruken som i huvudsak är förbrukarna avreturpapper har överraskats av den högaåtervinningsgraden. I delar av landet har det intefunnits kapacitet och system uppbyggda för att återföra alltinsamlat papper i produktionen. Även i andra länder -- bl a i -- har pappersåtervinningen lyckats bra ochgenererat stora mängder papper.Priset på returpapper har därmed sjunkit och stundtalsgjort hanteringen olönsam ur strikt företagsekonomisksynvinkel. Detta i sin tur har gjort att pappersåtervinningeni vissa regioner fått problem och tilliten tillpappersinsamling etc har minskat.I dagsläget har många kommuner blivit tvingade attbetala de förluster som pappersinsamlingen orsakateftersom köparna har sänkt sina priser. Det rör sig ommångmiljonförluster för större kommuner. Detta harmedfört att ett flertal kommuner i landet stoppatpappersinsamlingarna.Två dominerande pappersbruksägda inköpsbolagexisterar i . På detta område -- som i så många andrai svensk handel -- råder alltså en monopolliknandesituation. Detta bidrar starkt till att priserna på returpapperligger på för låg nivå. Det finns fördelar med attverksamheten är koncentrerad, bl a transport- ochhanteringstekniska, med det får inte innebära attkonkurrensen och därmed prisbildningen sätts ur spel.För är dagens situation oacceptabel. Bararykten om att insamlat returpapper bränts eller lagts påtippar minskar konsumenternas tro på samhällets förmågaatt lösa avfallsproblemen och resursslöseriet.Returpapper är i sig ett högvärdigt bränsle menvänsterpartiet kan ej acceptera att det används somenergislag utom i nödfall. Returpapper kan ej lagras någonlängre tid med bibehållen kvalitet. Det gör attvänsterpartiet i undantagsfall kan acceptera bränning avreturpapper. Men vi beklagar att regeringens brist pååtgärder orsakat dessa problem.Men ljuspunkter finns. Kapaciteten för att ta emotreturpapper ökar. Ett flertal pappersbruk har byggts ut ellerändrat processerna så mer returpapper kommer attförbrukas. Dessa ökade avsättningsmöjligheter kanförväntas minska problemen, i vissa regioner helt elimineradem.Målet måste dock vara att höja graden av återvinning tillden nivå som är praktiskt och tekniskt möjligt. För att klaradetta kan vi inte förlita oss till på marknadskrafterna -- som dessutom organiserat sigi monopolliknande organisationer.Regeringen meddelade i ett frågesvar i ioktober 1990 att den ansåg att initiativet nu låg hosmarknaden och kommunerna. Detta kan inte vänsterpartietacceptera när det nu visar sig att kommuner slutar medpappersinsamling och insamlat papper bränns.Förslag till åtgärderPapperskonsumtionen har uppvisat en stark ökning ochförväntas så göra -- både inom landet och på utländskamarknader, särskilt i om utvecklingen där får enpositiv inriktning. Denna ökade pappersförbrukning, denallmänna välståndsutvecklingen och skogsskadorna m.m.,gör att returpapper kommer att få ett ökat värde somkommer att säkerställa returpappersåtervinningen.På sikt måste dock själva förbrukningen av papper iSverige och andra i-länder stabiliseras och helst minska. Ensvensk förbrukar hundratals gånger mer papper än t ex en indier. Denna obalans i den globala konsumtionenkan inte få fortsätta -- framför allt inte tillåtas att öka -- omvi menar allvar med talet om en rättvisare världsordning.Stora potentiella möjligheter att minskapappersförbrukningen ligger i ökad användning avelektronisk dokumenthantering, minskad mängd meddirektreklam m.m.Innan pappersåtervinningen fungerar långsiktigt börsamhället stå som garant för att pappersåtervinningenfungerar och utvecklas i positiv riktning. Konsumenterna,både hushållen och industrin, kan maximalt sortera sittavfall i ca 6--7 fraktioner (delar) och returpapper kommeralltid att vara en av dessa fraktioner. Av största vikt är dåatt förtroendet för återvinningssystemen upprätthålls. Detkostar mer att bygga upp ett förstört förtroende än attupprätthålla ett som redan finns.Vänsterpartiet kräver därför att staten garanterar ettminimipris på returpapper så att lönsamhet garanteras ireturpappershanteringen och dess system. Detta börfinansieras med en miljöavgift på papperskonsumtionen, tex på tidningar. Avgiften skulle kunna vara omväntproportionell mot tidningspapperets innehåll avreturpapper.Denna avgift ska även användas till forskning ochutveckling av pappersproduktionen för att t ex ta frampapperssorter som underlättar återvinningen, för att minskaråvaru- och energiförbrukningen i produktionsprocesserna,för att minska miljöfarliga tillsatser i papperet etc. Detlångsiktiga målet ska vara att öka graden av recirkuleringenav papper och att det som ändå slutar som avfallantingen kan deponeras eller brännas utan risk för miljön.Ytterligare ett krav som ställer är attpappersbruken ska åläggas att använda en viss delreturpapper i sin produktion av tidningspapper och andrapapperssorter vars produktionsprocesser eller funktion ejpåverkas av returpappersinblandning. Regeringen bör få iuppdrag att komma med förslag om detta.I är situationen speciellt bekymmersam medlåg lönsamhet och avsättningssvårigheter. Om t ex en avsvärtningsanläggning byggdes i skulleavsättningsproblemen lösas. Industrin, SCA i det här fallet,hävdar att det finns för litet returpapper i fördenna investering och att det är bättre att satsa påproduktion i som kräver högre andel av färskråvara. SCA menar också att returpappersanläggningar skalokaliseras där tillgången är god på returpapper, t ex på kontinenten.Miljöintressen å andra sidan påpekar bl a att SCA är skogsägare som inte är speciellt intresserad avreturpapper. Man pekar också på att det finns gott om billigtreturpapper utomlands som på ett transportekonomiskt sättskulle kunna tas hem med bulkfartyg som annars gårtomma. Även stora pappersanvändare, t ex de norrländska tidningar som fortfarande inteanvänder returpapper i sina produkter, borde ta sittmiljöansvar.SCA har 1991 plötsligt svängt och säger sigkunna ta emot mer returpapper från norrlandskommuner,bl a till sitt bruk i . Det visar att det finnsekonomiska förutsättningar för industrin att ta emot merreturpapper och att industrin ibland överdriver sinasvårigheter. skulle vilja ha en snabb ochopartisk utredning av returpapperssituationen ochmöjligheten av utvidgad import till norrländskaanläggningar.En annan åtgärd som stimulerarreturpappersåtervinningen är differentierade soptaxor.Slutligen bör regeringen ges i uppdrag att komma medförslag hur kan bidra till att pappersåtervinningenökar internationellt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att staten skall garantera ettminimipris på returpapper,[att beslutar om en miljöavgift påpapperskonsumtion som skall användas till att garantera ettminimipris på returpapper och till forskning och utvecklingav miljövänlig pappersproduktion,1]2. att begär att regeringen lägger fram förslagom att pappersbruken skall åläggas att använda returpapperi produktionen där så är möjligt,3. att begär att regeringen snabbutrederreturpappershanteringen i ,4. att begär att regeringen lägger fram förslagom hur kan bidra till att öka användningen avreturpapper internationellt.