mot · GE02A480 · 1991-01-25 00:00:00 — Utvecklingen av näringslivet i Överföringarna av resurser för forskning ärförhållandevis jämnt fördelade över storstadsområdenainom universitets- och högskoleområdet. Däremot är detstatliga stödet till företagsforskningen i mycket litenutsträckning riktat mot . Undersökningarvisar att generellt har låga resursöverföringarfrån staten. Det är endast tre av länets kommuner, ,och , som ligger på riksmedelvärdesnivån ellerhögre.De studier som gjorts av den skånska industrinsutveckling visar att de FoU-intensiva branscherna har ensvag tillväxt i . Det är i och i Stockholmsom växtkraften finns och av sysselsättningen.Det är så att en spontan tillväxt i , d v s en utvecklingsom följer de trender som kan observeras, inte ärtillräcklig för att regionen skall kunna återhämta sinposition. Det krävs istället att insatserna samordnas i ensystematisk strävan att få till stånd en mer expansivföretagsstruktur.I en underlagsrapport från storstadsutredningenbeskrivs profiler för storstäderna under olika decennier.Malmö kommun karaktäriseras som en industri- ocharbetarstad med något av en guldålder . Denkraftiga nedgång av textiloch konfektionsbranscherna somMalmö fick uppleva, kunde kompenseras av en snabbtillväxt inom andra delar av näringslivet och då i synnerhetinom byggnadssektorn. vändeutvecklingen i och befolkningsminskningen tog sinbörjan. Stadens periferi levde upp -- den grönavågens decennium -- med huvuddelen av bostadsbyggandetoch befolkningsökningen förlagd till kranskommunerna.1980-talet förde med sig en balans i den inomregionalautvecklingen. har ökat sinbefolkning, men näringslivet fortsätter att förlora terrängtrots en ihållande högkonjunktur, som börjar avmattas.Detta förklaras med att industristrukturen inte har förnyatsi tillräcklig omfattning.Malmö har fortfarande en industristruktur som kansägas vara ett centrum för det sydsvenska näringslivet.Detta gör att staden också är mycket beroende av att deninhemska efterfrågan hålls uppe. En nedgång i denna kandrabba hårt . Malmös växande prägelav lokalt regioncentrum betonas, och riskerna med dennaposition markeras i många rapporter.I har betytt envitalisering. Industrin har fått en modern struktur medtonvikt på läkemedels-, elektro-, datorindustri ochdessutom har service- och tjänstesektorn haft en snabbtillväxt och fått en central betydelse för hela landet.Stockholm som dominerande nod i landet har förstärkts tillatt omspänna nästan alla sektorer och inte enbart varapolitiskt maktcentrum.Göteborg får karaktäriseras som den hårdastcentraliserade regionen. Regionen har byggt sin utvecklingpå en stark industri. Trots att denna under 1970-taletkraftigt åderläts genom utvecklingen för varvsindustrin,textil- och konfektionsbranscherna, blev nedgången inte såkraftig till följd av en stark offentlig sektor. Sysselsättningenökade, men befolkningen minskade. står och fallerregionen med framgången för ett begränsat antalexportföretag. De fem största företagen svarade 1960 för 29procent av sysselsättningen mot idag.Malmöhus läns näringsliv bygger av tradition på dengoda jorden som är rikligt företrädd i länet. Det ärtillverkningsindustrin och då i synnerhetlivsmedelsindustrin som utgör basen för länets välstånd ochutveckling.Det har skett en omfattande strukturomvandling inäringslivet . Det är särskilt inomteko-, varvs-, gummi- och byggmaterialindustrin somsysselsättningen minskat. Nedläggningen av den civilafartygsproduktionen vid varven i och Malmöhar varit dramatiska förändringar . En stordel av livsmedelsindustrin i länet har efterhand kommit attdomineras av stora koncerner eller bondekooperationen.Satsningen på ersättningsindustri eftervarvsnedläggningarna med bland annat etableringav bilfabrik i samt uppbyggnaden av forsknings- ochutvecklingsverksamheter vid i /ärandra exempel på betydande förändringar i länsnäringsliv.Det höga kapacitetsutnyttjandet inom industrin, bristenpå arbetskraft, den ökande internationaliseringen ochavregleringen inom jordbruket är faktorer som kommer attge avsevärd påverkan på näringslivets utveckling. Därför ärdet nödvändigt för att industri ska varakonkurrenskraftig att betydande insatser görs inomutbildning, forskning och utveckling samt spridning av nyteknik till mindre och medelstora företag.Analyser har gjorts avseende tillväxten inom olikabranscher och hur dessa är lokaliserade till , Skåneoch riket.Tillväxtbranscher definieras i undersökningarna somden tredjedel vars produktion ökat mest sedan mitten av1970-talet. Mogna branscher tillhör den mellerstatredjedelen och de stagnerande den tredjedel med minstproduktionsökning.Det har i undersökningar konstaterats att Malmösbranschsammansättning är tillfredsställande, men atttillväxtbranscherna har minskat sin sysselsättning dubbelt såsnabbt som i landet i övrigt. Samma förhållande gäller destagnerande branscherna. Detta gäller även för Malmöhuslän i övrigt.En jämförelse av industrisysselsättningens procentuellaandel av olika branschsektorer och relationenmellan , och riket gerföljande vid handen.För de mogna branscherna, dvs. skyddad, arbetsintensivoch kapitalintensiv sektor, finns av deanställda i där, medan motsvarandeförhållande för är och för . Om vi sedan ser på den kunskapsintensivasektorn så är de procentuella andelarna förMalmöhus län, för och ca 27procent för riket.För den FoU-intensiva sektorn är situationenallvarligare ur perspektiv. Endast 8 procentfinns inom denna sektor i länet. För ärmotsvarande andel och för riket ca 11 procent.En väsentlig del av de insatser som staten gör förnäringslivets utveckling går ut på att utveckla nytt kunnandeoch stimulera spridning av ny teknik och nya kunskaper.Viktiga insatser sker genom branschforskningsinstituten,som är delfinansierade av STU (Styrelsen för tekniskutveckling). kan delta i kollektivaforskningsprogram genom subventionerademedlemsavgifter. Det fanns under /1986 42olika sådana verksamheter, vilka bedrev forskning åtnäringslivet i skilda former. De omsatte ochsysselsatte 240 forskarutbildade och 650 med annanhögskoleutbildning. Ungefär en tredjedel av STU:s budgetanvändes för att finansiera de kollektivaforskningsinstituten och branschorganisationerna. Av de tiobranschforskningsinstitut som har småföretagsprogram ärendast ett lokaliserat till och närmare bestämt tillMalmö. Fem är lokaliserade till Stockholm.Undersökningar visar att småföretagsprogrammen fungerarväl och ger företagen den efterfrågade servicen. Det germöjligheter för mindre företag att på ett enkelt sätt kopplaupp sig till forskningsrelaterad kompetens och därmedvidga sin kontaktyta. Det är vidare intressant att konstateravilken betydelse lokaliseringen avbranschforskningsinstitut, i detta fall Institutet förverkstadsteknisk forskning, har för företagens benägenhetatt utnyttja dess tjänster. Etableringen av en filial till Luleåökade antalet uppdrag från 2 till 47 medan de sex sydligalänen tillsammans endast svarade för nio uppdrag.Av den regionalpolitiska utredningen (Fungeranderegioner i samspel, SOU 1989:55) framgår att av 40 olikakollektiva FoU-verksamheter så finns tjugotvå i Stockholmoch sex i . Utanför och finnsdet tre verksamheter som lokaliserats till , Värnamooch . Övriga nio är mindre filialer till Stockholmoch . Sådan verksamhetfinns inte alls i län.En genomgång av fördelningen av STU:sforskningsmedel procentuellt sett till företag ochbranschinstitut ger följande vid handen, dvs statensstöd till den industriella forskningen.Stockholm får av anslagen tillföretagsforskning, medan motsvarande siffror förMalmöhus län och är 7 . För anslagsgivningen till branschinstituten ärförhållandet det att får avanslagen medan får går till . De totala andelarna blir förStockholm , för 24procent, och för 9 procent.Efter denna redovisning får det anses stå klart att södraSverige är en i det närmaste bortglömd region. Det måstemot denna bakgrund komma till stånd en meraregionalpolitiskt balanserad utveckling av det statliga stödettill den industriella forskningen.Branschforskningsinstitutens roll i den industriellautvecklingen har kommit iskymundan. Dessa institut har haft och har stor betydelseför den industriella förnyelsen, och då särskilt för de mindreoch medelstora företag som utnyttjar deras tjänster, och påde orter där de verkar. Flertalet är lokaliserade tillStockholmsregionen av historiska skäl. De tre senastinrättade har lokaliserats till Kistaområdet för att stärka denindustriella kompetensutvecklingen där. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av insatser förutveckling av näringslivet i .