mot · GE02So63 · 1991-04-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:152 Överföring av vissa uppgifter enligt smittskyddslagen m.m. I princip anser vi det inte acceptabelt att tvångsvårdamänniskor. Med sådan vård kan man knappast förvänta sigatt få en samarbetsvillig patient, som gör allt för att bli friskså snart som möjligt.Men när det gäller en dödligt smittsam sjukdom somHIV och AIDS, som det ännu inte finns någon bot för,måste man också ta hänsyn till dem, som kan bli smittade.Patienter, som utan hänsyn till andra, sprider dennasjukdom vidare och inte vill rätta sig efter givnaförhållningsregler eller frivillig intagning på sjukhus kan bliföremål för tvångsisolering enligt smittskyddslagen.Tvångsisolering sker då på landstingskommunalt sjukhusmen länsrätten skall ha beslutat omtvångsisoleringen på ansökan från en smittskyddsläkare.Detta sker enligt 38 § smittskyddslagen. Tvångsisoleringenfår pågå men tiden kan förlängasav länsrätten med högst åt gången och då påansökan från smittskyddsläkaren.Det måste enligt finnas en förutsättningför att den tvångsintagne smittade ges motivation att ändrasin inställning och livsföring så att tvångsisoleringen kanupphöra.Någon medicinsk påverkan på den HIV-infekteradessmittsamhet finns ännu inte och behandlingen måste därförgå ut på att ge den HIV-smittade/AIDS-sjuke ett betende,som inte gör att andra utsätts för smitta. I detta arbete ansersocialstyrelsen att det skall ingå en psykoterapeutiskvårdplan för den intagne. Patienten behöver få stöd ochmotiveras till behandling för att bearbeta sina problem ochta ansvar för sin smitta och sitt beteende.Läkarens medicinska kompetens har enligtsocialstyrelsen sannolikt mindre betydelse. I stället nämnerman som exempel leg. psykoterapeuter, leg. psykologer,kuratorer med mentalhygienisk påbyggnad och leg.sjuksköterskor med psykiatri som specialitet.AIDS-delegationen förslår att smittskyddslagen ändrasfr.o.m. så att även annan befattningshavareän chefsöverläkaren, som det är , kan utses att varaansvarig för vården. Detta finner vi rimligt.Däremot anser vi att det strider mot rättssäkerheten attlåta ordföranden i hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd() få möjlighet att avgöra disciplinärenden när hananser att frågan inte är av principiell beskaffenhet och detfinns grundad anledning att anta att ärendet inte kan ledatill disciplinpåföljd.Visserligen har ändringen i lagen om tillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalen m fl gjorts med anledning av attHSAN varit överlastad med ärenden, men regeringsrättenhar beslutat att återförvisa ett mål tillHSAN för ny behandling efter ett överklagande. Det finnsalltså skäl för att se över lagen ännu en gång.Det nu lagda förslaget snarare skärper oron förrättsosäkerhet än tvärtom. Kammarrätten i Stockholmavstyrker också förslaget. Anledningen till detta är att enförbättrad effektivitet endast kan nås till en mindre grad avrättssäkerhet.JK anser att en mer genomgående analys först måstegöras innan lagändringen genomförs, eftersomordförandens befogenhet blir alltför omfattande enligtliggande förslag.Förslaget om ändrade bestämmelser om beslutsförhetkan därför inte accepteras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår den föreslagna ändringen i lagen(1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalenm.fl.